text:
% hvidvin eller hvidvinseddike, eventuelt et æg, en æggeblomme og så meget syrnet fløde, at dejen bliver tilpas elastisk, fast og let at forme.
 Her er det vigtigt at holde ingredienser og flæskesværscreme ved lav temperatur, så flæskesværscremen ved foldning holder dejlagene adskilt. Fedtet mellem de tyndt udrullede dejlag smelter under bagningen og forhindrer, at dejlagene klistrer sammen. Samtidig omdannes vandindholdet i dejen og fedtet til damp, som presser lagene fra hinanden, så det færdigbagte produkt kan skilles ad i flager.
 Den flagede struktur kan opnås på to måder:
 a)
 De tyndt udrullede dejlag smøres jævnt med flæskesværscremen, og så rulles dejen op startende fra den ene ende. Denne rulle skal hvile i 15-30 minutter, hvorefter den rulles ud igen og rulles op igen på den anden led. Hvis dejen ikke vendes, vil bollerne vælte, når de bliver bagt.
 b)
 Den færdige grunddej rulles tyndt ud, og for hver foldning smøres flæskesværscreme på. I dette tilfælde rulles dejen ikke, men foldes (mindst tre gange).
 Før den sidste udrulning skal dejen hvile mindst 15 minutter og derefter rulles ud til en fingerbreds (1-2 cm) tykkelse, skæres i tætte, vinkelrette linjer og udskæres med en »pogács«-form med en diameter på 3-6 cm. Det nødvendige antal boller til at fylde en bageplade sættes tæt ved siden af hinanden på bordet, og smøres med en bagepensel med piskede æg, idet det sikres, at æggemassen ikke løber ned på cylinderens sider.
 Når ægget er tørret en smule på overfladen, anbringes bollerne med ens afstand på bagepladen, står til hævning i 40-45 minutter og bages derefter i en 220-240 °C varm ovn i 8-10 minutter. De er derefter færdige.
 Bollerne sælges upakket (i løs vægt) eller i færdigpakket form.
 1.7. Landbrugsproduktets eller fødevarens specificitet
 De særlige egenskaber ved »tepertős pogácsa« skabes af følgende:
 —
 flæskesvær og svinefedt som grundingredienser
 —
 den særlige teknik ved tilberedningen af dejen
 —
 de fysiske, kemiske og organoleptiske kendetegn.
 Grundingrediensen flæskesvær, som giver karakter
 »Tepertős pogácsa« får sin særlige karakter fra den flæskesvær, der bliver tilbage efter stegning af bacon uden eller næsten uden kød. Flæskesværen indeholder 12-13 % protein og 82-84 % fedt, og mindst 60 % af produktets fedtindhold stammer herfra.
 Den særlige teknik ved tilberedningen af dejen
 Anvendelsen af flæskesvær giver ud over den sprøde type også mulighed for at fremstille den særligt foldede, flagede dej, mens det høje fedtindhold kræver en særlig tilberedning af dejen ved 24-26 °C.
 Fysisk-kemiske karakteristika samt organoleptiske kendetegn
 På grund af fedtindholdet på 20-30 % som følge af anvendelsen af flæskesvær og svinefedt har »tepertős pogácsa« et højere næringsindhold, den tørrer langsommere ud og kan således anvendes i længere tid end andre produkter af tilsvarende type.
 1.8. Landbrugsproduktets eller fødevarens traditionelle karakter
 Ordet »pogácsa« (bolle, kage) optræder første gang omkring år 1395, og oprindelig betød det et tærtebrød bagt i aske og gløder. I ungarske folkeeventyr blev det populært under navnet »hamuban sült pogácsa« (boller bagt i aske). Helt op i det syttende århundrede blev tærtebrød spist som brød og kaldt »pogácsakenyér«.


text:
Den i dag kendte, mindre, cylindriske, afskårne variant blev almindelig i Ungarn i den sene middelalder som et af de mest almindelige typer bagværk i det varierede ungarske bondekøkken, og den har bevaret sin popularitet frem til i dag.
 Udviklingen af »tepertős pogácsa« blev muliggjort af to omstændigheder: Dels blev det almindeligt at stege fedtet af bacon, dels holdt flæskesvær sit indtog i hverdagsmåltidet. Ifølge en beskrivelse fra 1770'erne af en mellemadelig husførelse i Somogy indførtes stegningen af bacon og dermed flæskesværen i adelige familiers husholdning i det attende århundrede. Dette understøttes af, at der ifølge adelige inventarlister fra det attende århundrede dukkede fedttønder op på Den Store Slette (Cegléd 1850-1900, Ceglédi Kossuth Múzeum kiadása (udgivelse fra Cegléd Kussuth Museum), Cegléd, 1988, s. 28. og 30. Szűcs). Det må formodes, at stegningen af fedt ved forarbejdningen af svinekød samt udbredelsen af svinefedt som ernæringsmiddel blandt jævne folk og i bondebefolkningen skete fra midten af det nittende århundrede, fordi fedttønder optræder på inventarlister fra bønder fra området mellem floderne Duna og Tisza fra 1850'erne.
 Ifølge mundtligt overleverede etnografiske data blev der ved overgangen til det tyvende århundrede i bondehusholdninger i den centrale Tisza-region anvendt flæskesvær til sæbekogning, og indtagelsen af det udviklede sig gradvist. Efter slagtningen af grisen blev »pogácsa« bagt af små, friske stykker flæskesvær uden skind. I et stort etnografisk samleværk fra 1930'erne nævnes »pogácsa« af surdej og almindelig dej krydret bl.a. med flæskesvær (Bátky Zs.: Táplálkozás (Ernæring) i A magyarság néprajza (Ungarernes etnografi), Budapest, 1933, s. 100). Vi kan derfor sige, at det i begyndelsen af det tyvende århundrede var blevet almindeligt at tilsætte flæskesvær til surdejen.
 »Tepertős pogácsá« spiller også i dag en vigtig rolle i den daglige madlavning som anden ret efter suppehovedretten (gullasch- eller bønnesuppe) og serveret ved møder og konferencer. Husmødre tilbereder den også gerne, navnlig ved særlige anledninger (bryllupper og barnedåb) og højtider som jul og påske, og den serveres til vin i agroturismen (Hagyományok Ízek Régiók (Traditioner Smage Regioner), bind I, s. 145-147).
 Dens ry bevidnes af utallige kogebøger fra 1880'erne til i dag, f.eks. Dobos C. József: Magyar-Franczia szakácskönyv (Ungarsk-fransk kogebog) s. 784-785, 1881, Rozsnyai Károly: Legújabb nagy házi cukrászat (Nyeste store konditorkunst i hjemmet) s. 350, 1905, Kincses Váncza receptkönyv (opskriftsbog af Váncza Kincses) s. 21, 1920, Az Új idők második receptkönyve (De nye tiders anden opskriftsbog), s. 182, 1934, Hajdú Ernőné: Jaj, mit főzzek (Åh, hvad skal jeg tilberede), s. 73, 1941, Rudnay János: A magyar cukrászat remekei (Den ungarske konditorkunsts mesterværker), s. 89, 1973.
 1.9. Minimumskravene og procedurerne for verifikation af specificiteten
 Særlige egenskaber
 Minimumskrav
 Kontrolmetode og frekvens
 Fedtindhold
 —
 20-30 % (af tørstofindholdet)
 —
 kun svinefedt kan anvendes
 I overensstemmelse med produktbeskrivelsens punkt 3.5 én gang hvert halve år i laboratorium.
 Flæskesvær(screme)
 —
 anvendelse af svineflæskesvær
 —
 anvendelse af flæskesvær uden skind
 På grundlag af produktdokumentation eller fremstillingsformel, batchdokumentation.
 Ingredienser
 —
 i overensstemmelse med produktbeskrivelsens punkt 3.6 (svineflæskesvær, svinefedt, hvedemel, æg, æggeblomme, mælk, gær, hvidvin eller eddike, fløde, salt, peber)
 På grundlag af produktdokumentation eller fremstillingsformel, batchdokumentation.

type: legislation

jurisdiction: EU


text:
Færdigproduktets organoleptiske kendetegn (indhold, smag, aroma)
 —
 sprød eller flaget struktur
 —
 mildt pebret smag præget af flæskesvær
 Organoleptisk test for hver udrulning.
 2. Myndigheder eller organer, der kontrollerer overholdelsen af varespecifikationen
 2.1. Navn og adresse
 Navn: Mezőgazdasági Szakigazgatási Hivatal Központ, Élelmiszer- és Takarmánybiztonsági Igazgatóság (det centrale landbrugsadministrationskontor, direktoratet for levnedsmiddel- og foderstofsikkerhed)
 Adresse:
 Tlf.: 456-30-10
 Fax: —
 E-mailadresse: oevi@oai.hu
 ☒ Statslig
  Privat
 2.2. Myndighedens eller organets konkrete opgaver
 Den kontrollerende myndighed kontrollerer, at produktet overholder samtlige forskrifter i varespecifikationen.


text:
3. 10 . 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 271 / 1
 I
 (Retsakter hvis offentliggørelse er obligatorisk)
 KOMMISSIONENS FORORDNING (EØF) Nr. 2847/90
 af 2. oktober 1990
 om fastsættelse af importafgifterne for korn, mel, grove gryn og fine gryn af
 hvede eller rug
 KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE centralkurs og multipliceret med den i artikel 3, stk. 1 ,
 FÆLLESSKABER HAR — sidste afsnit, i forordning (EØF) nr. 1676/85 fastsatte
 korrektionsfaktor
 under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det
 Europæiske Økonomiske Fællesskab, — for de øvrige valutaer en omregningskurs på grundlag
 under henvisning til akten vedrørende Spaniens og Portu af de gennemsnitlige ecu-kurser, der offentliggøres i
 gals tiltrædelse, De Europaiske Fallesskabers Tidende, C-udgaven, i
 en nærmere fastlagt periode, multipliceret med den i
 under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2727/75 foregående led omhandlede faktor ;
 af 29. oktober 1975 om den fælles markedsordning for
 disse kurser er de kurser, der noteres fra den 1 . oktober
 korn ('), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 1340/
 1990 ;
 90 (2), særlig artikel 13, stk. 5,
 under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1676/85 ovennævnte justeringsfaktor anvendes på alle elementer
 af 11 . juni 1985 om regningsenhedens værdi og de veksel til beregning af importafgifterne, herunder ækvivalensko
 kurser, der skal anvendes inden for den fælles land efficienterne ;
 brugspolitik ^), senest ændret ved forordning (EØF) nr. anvendelsen af de bestemmelser, der er nævnt i forord
 2205/90 (4), særlig artikel 3, ning (EØF) nr. 1801 /90, på de tilbudspriser og de dagsno
 under henvisning til udtalelse fra Det Monetære Udvalg, teringer, som Kommissionen har kendskab til, fører til at
 og
 ændre de for tiden gældende importafgifter i overens
 stemmelse med bilaget til nærværende forordning —
 ud fra følgende betragtninger :
 De importafgifter, som skal opkræves ved indførsel af UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING :
 korn, mel af hvede og rug og grove gryn og fine gryn af
 hvede, er fastsat ved Kommissionens forordning (EØF) nr. Artikel 1
 1801 /90 0 og de senere forordninger, der ændrer denne ; Importafgifterne for de i artikel 1 , litra a), b) og c), i
 for at tillade en normal funktion af afgiftsordningen må forordning (EØF) nr. 2727/75 nævnte produkter fastsættes
 det ved beregningen af disse sidste tages i betragtning : som angivet i bilaget.
 — for så vidt angår de valutaer, som indbyrdes holdes Artikel 2
 inden for en a vista-margen på højst 2^5 %, anvendes
 en omregningskurs, der er baseret på disse valutaers Denne forordning træder i kraft den 3. oktober 1990.
 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlems
 stat.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 2. oktober 1990.
 På Kommissionens vegne
 Ray MAC SHARRY
 Medlem af Kommissionen
 (') EFT nr. L 281 af 1 . 11 . 1975, s. 1.
 (J) EFT nr. L 134 af 28. 5. 1990, s. 1.
 (3) EFT nr. L 164 af 24. 6. 1985, s. 1.
 (4) EFT nr. L 201 af 31 . 7. 1990, s. 9.
 O EFT nr. L 167 af 30. 6.


text:
1990, s. 8.
 ---pagebreak--- Nr. L 271 /2 De Europæiske Fællesskabers Tidende 3. 10. 90
 BILAG
 til Kommissionens forordning al 2. oktober 1990 om fastsættelse af importafgifterne for
 korn, mel, grove gryn og fine gryn af hvede eller rug
 (ECU/ton)
 Afgift
 KN-kode
 Portugal Tredjelande
 0709 90 60 27,72 140,6400
 0712 9019 27,72 140,6400
 1001 10 10 22,57 192^8 (')O
 1001 10 90 22,57 192^8 00
 1001 90 91 28,29 162,40
 1001 90 99 28,29 162,40
 1002 00 00 53,04 147,28 0
 1003 00 10 44,41 150,27
 1003 00 90 44,41 150,27
 1004 00 10 36,05 135,26
 1004 00 90 36,05 135,26
 1005 10 90 27,72 140,64 00
 1005 90 00 27,72 140,6400
 1007 00 90 44,41 143,96 0
 1008 10 00 44,41 52,69
 1008 20 00 44,41 112,050
 1008 30 00 44,41 48,860
 1008 90 10 0 0
 1008 90 90 44,41 48,86
 1101 00 00 53,12 240,87
 110210 00 87,77 220,60
 1103 11 10 48,18 31231
 1103 11 90 56,82 259,59
 (') For hård hvede med oprindelse i Marokko, som transporteres direkte fra dette land til Fællesskabet, nedsættes
 importafgiften med 0,60 ECU pr. ton.
 O I henhold til forordning (BØF) nr. 715/90 opkræves ingen importafgift ved direkte indførsel af varer med oprin
 delse i staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet eller i de oversøiske lande og territorier i de franske oversøiske
 departementer.
 (3) For majs med oprindelse i AVS-staterne eller OLT nedsættes importafgiften ved indførsel i Fællesskabet med
 1,81 ECU pr. ton.
 (4) For hirse og sorghum med oprindelse i AVS-staterne eller OLT opkræves importafgiften ved indførsel i Fælles
 skabet i henhold til forordning (EØF) nr. 715/90.
 Q For hird hvede og kanariefrø, der er produceret i Tyrlriet og transporteret umiddelbart fra dette land til Fællesska
 bet, nedsættes importafgiften med 0,60 ECU pr. ton.
 O Den importafgift, der skal opkræves for rug, der er produceret i Tyrkiet og transporteret umiddelbart fra dette
 land til Fællesskabet, er fastsat ved Ridets forordning (EØF) nr. 1180/77 (EFT nr. L 142 af 9. 6. 1977, s. 10) og
 Kommissionens forordning (EØF) nr. 2622/71 (EFT nr. L 271 af 10. 12. 1971 , s. 22).
 f) Ved import af det under KN-kode 1008 90 10 henhørende produkt (triticale) opkræves dog importafgiften for
 rug.


text:
 30.11.2021
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 427/160
 KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2021/2090
 af 25. november 2021
 om afvisning af titandioxid som fodertilsætningsstof til alle dyrearter
 (EØS-relevant tekst)
 EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
 under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
 under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1831/2003 af 22. september 2003 om fodertilsætningsstoffer (1), særlig artikel 9, stk. 2, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Forordning (EF) nr. 1831/2003 indeholder bestemmelser om godkendelse af fodertilsætningsstoffer og om grundlaget og procedurerne for at meddele eller ikke meddele sådan godkendelse. Forordningens artikel 10 indeholder bestemmelser om en ny vurdering af tilsætningsstoffer, der er godkendt i henhold til Rådets direktiv 70/524/EØF (2).
 (2)
 Titandioxid blev ved direktiv 70/524/EØF godkendt uden tidsbegrænsning som et farvetilsætningsstof (farvestoffer, som i henhold til fællesskabsbestemmelserne er godkendt til farvning af fødevarer) til katte og hunde. Det blev også tilladt uden tidsbegrænsning for alle dyrearter, bortset fra katte og hunde, til foder på visse betingelser. Tilsætningsstoffet blev derpå opført som et eksisterende produkt i registret over fodertilsætningsstoffer, jf. artikel 10, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1831/2003.
 (3)
 I henhold til artikel 10, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1831/2003 sammenholdt med artikel 7 i samme forordning er der indgivet en ansøgning om en ny vurdering af titandioxid som fodertilsætningsstof til alle dyrearter. Ansøgeren anmodede om, at tilsætningsstoffet klassificeres i tilsætningsstofkategorien »sensoriske tilsætningsstoffer« og den funktionelle gruppe »farvestoffer: stoffer, der giver foderstoffer farve eller giver dem deres oprindelige farve tilbage«. Ansøgningen var vedlagt de oplysninger og dokumenter, der kræves i henhold til artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1831/2003.
 (4)
 Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (»autoriteten«) bemærkede i sin udtalelse af 5. maj 2021 (3), at den ikke kunne drage konklusioner om sikkerheden ved titandioxid for målarterne, forbrugerne og miljøet i betragtning af manglen på specifikke data vedrørende dets anvendelse som fodertilsætningsstof, og i betragtning af at genotoksicitet af titandioxidpartikler ikke kunne udelukkes, hvilket giver anledning til potentielle betænkeligheder med hensyn til tilsætningsstoffets sikkerhed for målarterne (især for dyr med lang levetid og avlsdyr), forbrugere og brugere. I mangel af titandioxidundersøgelser kunne autoriteten ikke drage konklusioner om vurderingen af tilsætningsstoffets virkninger på øjne og hud. Autoriteten bemærkede endvidere, at titandioxid potentielt kan være kræftfremkaldende for arbejdstagere, hvis det indåndes, og at det ikke kan udelukkes, at titandioxidpartikler er genotoksiske, samt at det bør betragtes som et yderligere potentielt problem for brugere, der håndterer tilsætningsstoffet. Autoriteten har også verificeret den rapport om analysemetoden af fodertilsætningsstoffet i foder, der blev forelagt af referencelaboratoriet oprettet i henhold til forordning (EF) nr. 1831/2003.
 (5)
 Autoritetens udtalelse af 5. maj 2021 viser derfor, at det ikke er fastslået, at titandioxid ikke har skadelige virkninger på dyrs eller menneskers sundhed eller på miljøet, når det anvendes som fodertilsætningsstof i den funktionelle gruppe »farvestoffer: stoffer, der giver foderstoffer farve eller giver dem deres oprindelige farve tilbage«.
 (6)
 Vurderingen af titandioxid viser således, at betingelserne for godkendelse, jf. artikel 5 i forordning (EF) nr. 1831/2003, ikke er opfyldt, og godkendelsen af titandioxid som fodertilsætningsstof


text:
tilhørende den funktionelle gruppe »farvestoffer: stoffer, der giver foderstoffer farve eller giver dem deres oprindelige farve tilbage« bør derfor afvises.
 (7)
 Fodertilsætningsstoffet titandioxid og foder, der indeholder det, bør derfor trækkes tilbage fra markedet hurtigst muligt. Dog bør der indrømmes en begrænset periode for tilbagetrækningen fra markedet af de eksisterende lagre af de pågældende produkter, således at aktørerne kan opfylde tilbagetrækningsforpligtelsen på tilfredsstillende vis.
 (8)
 Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder —
 VEDTAGET DENNE FORORDNING:
 Artikel 1
 Afvisning af godkendelse
 Godkendelse af titandioxid (E 171) som fodertilsætningsstof i tilsætningsstofkategorien »sensoriske tilsætningsstoffer« og i den funktionelle gruppe »farvestoffer: stoffer, der giver foderstoffer farve eller giver dem deres oprindelige farve tilbage«, afvises.
 Artikel 2
 Tilbagetrækning fra markedet
 1. Eksisterende lagre af tilsætningsstoffet som omhandlet i artikel 1 og af forblandinger, der indeholder det, trækkes tilbage fra markedet senest den 20. marts 2022.
 2. Fodermidler og foderblandinger, der er fremstillet med tilsætningsstoffet, eller forblandingerne omhandlet i stk. 1, inden den 20. marts 2022, trækkes tilbage fra markedet senest den 20. juni 2022.
 Artikel 3
 Ikrafttræden
 Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 25. november 2021.
 På Kommissionens vegne
 Ursula VON DER LEYEN
 Formand
 (1) EUT L 268 af 18.10.2003, s. 29.
 (2) Rådets direktiv 70/524/EØF af 23. november 1970 om fodertilsætningsstoffer (EFT L 270 af 14.12.1970, s. 1).
 (3) EFSA Journal 2021: 19(6):6630.


text:
 29.8.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 230/14
 KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 819/2013
 af 28. august 2013
 om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager
 EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
 under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
 under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1),
 under henvisning til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 af 7. juni 2011 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager (2), særlig artikel 136, stk. 1, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes der på basis af resultatet af de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguay-runden kriterier for Kommissionens fastsættelse af faste importværdier for tredjelande for de produkter og perioder, der er anført i del A i bilag XVI til nævnte forordning.
 (2)
 Der beregnes hver arbejdsdag en fast importværdi i henhold til artikel 136, stk. 1, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 under hensyntagen til varierende daglige data. Derfor bør nærværende forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende —
 VEDTAGET DENNE FORORDNING:
 Artikel 1
 De faste importværdier som omhandlet i artikel 136 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes i bilaget til nærværende forordning.
 Artikel 2
 Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 28. august 2013.
 På Kommissionens vegne For formanden
 Jerzy PLEWA
 Generaldirektør for landbrug og udvikling af landdistrikter
 (1) EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1.
 (2) EUT L 157 af 15.6.2011, s. 1.
 BILAG
 Faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager
 (EUR/100 kg)
 KN-kode
 Tredjelandskode (1)
 Fast importværdi
 0707 00 05
 TR
 95,4
 ZZ
 95,4
 0709 93 10
 TR
 127,5
 ZZ
 127,5
 0805 50 10
 AR
 122,1
 CL
 123,1
 TR
 70,0
 UY
 79,4
 ZA
 107,9
 ZZ
 100,5
 0806 10 10
 EG
 179,1
 TR
 140,5
 ZZ
 159,8
 0808 10 80
 AR
 100,3
 BR
 108,7
 CL
 130,5
 CN
 67,2
 NZ
 129,2
 US
 130,9
 ZA
 108,3
 ZZ
 110,7
 0808 30 90
 AR
 194,7
 CN
 88,3
 TR
 147,4
 ZA
 84,5
 ZZ
 128,7
 0809 30
 TR
 141,5
 ZZ
 141,5
 0809 40 05
 BA
 47,5
 MK
 52,2
 XS
 55,6
 ZZ
 51,8
 (1) Landefortegnelse fastsat ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1833/2006 (EUT L 354 af 14.12.2006, s. 19). Koden »ZZ« = »anden oprindelse«.


text:
 31.3.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 84/13
 RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 270/2010
 af 29. marts 2010
 om ændring af forordning (EF) nr. 452/2007 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af strygebrætter med oprindelse i bl.a. Folkerepublikken Kina
 RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR –
 under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
 under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 11, stk. 3,
 under henvisning til forslag forelagt af Europa-Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg, og
 ud fra følgende betragtninger:
 1. PROCEDURE
 1.1. Gældende foranstaltninger
 (1)
 Rådet indførte ved forordning (EF) nr. 452/2007 (2) en endelig antidumpingtold på importen af strygebrætter med oprindelse i bl.a. Folkerepublikken Kina (»Kina«). Foranstaltningerne består i en værditold på 38,1 %, undtagen for fem virksomheder, der specifikt er nævnt, og som pålægges en individuel toldsats.
 1.2. Anmodning om en fornyet undersøgelse
 (2)
 I 2008 modtog Kommissionen en anmodning om en delvis interimsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 3 (»interimsundersøgelsen«). Anmodningen om en undersøgelse alene af dumpingaspektet blev indgivet af en kinesisk eksporterende producent, Guangzhou Power Team Houseware Co. Ltd., Guangzhou (»Power Team« eller »ansøgeren«). Den endelige antidumpingtold for ansøgeren er 36,5 %.
 (3)
 Ansøgeren hævdede i sin anmodning, at de omstændigheder, som lå til grund for foranstaltningerne, har ændret sig, og at disse ændringer er af varig karakter. Ansøgeren fremlagde umiddelbare beviser for, at det ikke længere er nødvendigt at fastholde foranstaltningen på sit nuværende niveau for at modvirke dumpingen.
 (4)
 Ansøgeren fremførte navnlig, at han nu driver virksomhed under markedsøkonomiske vilkår, dvs. at virksomheden opfylder kriterierne i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c). Ansøgeren påstod derfor, at hans normale værdi bør fastsættes i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b). En sammenligning af denne normale værdi og virksomhedens eksportpriser til Den Europæiske Union (»EU«) viste, at dumpingmargenen tilsyneladende er betydeligt lavere end foranstaltningens nuværende niveau.
 (5)
 Ansøgeren hævdede derfor, at det ikke længere var nødvendigt at opretholde foranstaltningerne på det nuværende niveau for at modvirke dumpingen, da det var baseret på den tidligere konstaterede dumping.
 1.3. Indledning af undersøgelsen
 (6)
 Kommissionen fastslog efter høring af det rådgivende udvalg, at der forelå tilstrækkelige beviser til at berettige indledningen af en interimsundersøgelse, og besluttede at indlede en interimsundersøgelse alene af dumpingaspektet, for så vidt angår ansøgeren (3), jf. grundforordningens artikel 11, stk. 3.
 1.4. Den pågældende vare og samme vare
 (7)
 Den vare, som er berørt af den delvise interimsundersøgelse, er den samme som i den undersøgelse, der førte til indførelsen af de gældende foranstaltninger (»den oprindelige undersøgelse«), dvs. strygebrætter, også fritstående, også med suge- og/eller varme- og/eller blæsefunktion, herunder ærmebrætter, og væsentlige dele heraf, f.eks. ben, bræt og strygejernsholder, med oprindelse i Folkerepublikken Kina, normalt angivet under KN-kode ex 3924 90 00 (4), ex 4421 90 98, ex 7323 93 90, ex 7323 99 91, ex 7323 99 99, ex 8516 79


text:
70 og ex 8516 90 00.
 (8)
 Den vare, der fremstilles og sælges på det kinesiske hjemmemarked, og den vare, der eksporteres til EU , samt den vare, der fremstilles og sælges i Ukraine (anvendt som referenceland), har samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål, og de betragtes derfor som samme vare, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4.
 1.5. De berørte parter
 (9)
 Kommissionen underrettede officielt repræsentanten for EU-erhvervsgrenen, ansøgeren og repræsentanterne for eksportlandet om indledningen af den fornyede undersøgelse. Interesserede parter fik lejlighed til at fremsætte deres synspunkter skriftligt og til at blive hørt.
 (10)
 Kommissionen sendte også et ansøgningsskema om markedsøkonomisk behandling samt et spørgeskema til ansøgeren og modtog en rettidig besvarelse heraf. Kommissionen indhentede og efterprøvede alle oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at fastslå, om der fandt dumping sted, og der blev aflagt kontrolbesøg hos ansøgeren.
 1.6. Den nuværende undersøgelsesperiode
 (11)
 Dumpingundersøgelsen omfattede perioden fra 1. januar 2008 til 31. december 2008 (den »nuværende undersøgelsesperiode« eller »NUP«). Der mindes om, at undersøgelsesperioden for den oprindelige undersøgelse, som førte til indførelsen af foranstaltningerne, omfattede perioden fra 1. januar 2005 til 31. december 2005 (»den oprindelige undersøgelsesperiode«).
 2. UNDERSØGELSESRESULTATER
 2.1. Markedsøkonomisk behandling
 (12)
 I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b), skal den normale værdi i antidumpingundersøgelser vedrørende import med oprindelse i Kina fastsættes i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 1 til 6, for de producenter, som opfylder kriterierne i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), dvs. hvor det godtgøres, at fremstilling og salg af samme vare finder sted under markedsøkonomiske vilkår. Disse kriterier er kort fortalt følgende:
 —
 Virksomhedsbeslutninger skal træffes som reaktion på markedssignaler uden nævneværdig statslig indblanding, og udgifter skal afspejle markedsværdierne.
 —
 Virksomheder skal have ét klart sæt grundlæggende regnskaber, som revideres uafhængigt i henhold til internationale regnskabsstandarder (»IAS«) og anvendes til alle formål.
 —
 Der må ikke være videreført væsentlige fordrejninger fra det tidligere ikke-markedsøkonomiske system.
 —
 Love om konkurs og ejerforhold skal give stabilitet og retssikkerhed.
 —
 Valutakursomregninger sker til markedskursen.
 (13)
 Ansøgeren anmodede i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b), om markedsøkonomisk behandling og blev opfordret til at udfylde et ansøgningsskema om markedsøkonomisk behandling.
 (14)
 Ved undersøgelsen blev det fastslået, at ansøgeren ikke opfyldte det kriterium for markedsøkonomisk behandling, der er omhandlet i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), første led (kriterium 1), for så vidt angår udgifterne til de vigtigste inputs. Det blev fastslået, at efter den oprindelige undersøgelses undersøgelsesperiode, dvs. efter 2005, indførte staten eksportrestriktioner på en række stålvarer, herunder de vigtigste råvarer til fremstilling af strygebrætter, dvs. stålplader, stålrør og stålwire. Det bemærkes, at udgifterne til disse råvarer udgør en betydelig del af de samlede udgifter til råvarer. Indførelsen af eksportafgifter gjorde incitamentet til at eksportere mindre og øgede derved mængderne på hjemmemarkedet med lavere priser til følge. Det blev også konstateret, at kinesiske stålproducenter (5) havde adgang til en række subsidieordninger, og visse stålproducenters offentligt tilgængelige kontooplysninger bekræfter, at den kinesiske stat aktivt støtter udviklingen


text:
af stålsektoren i Kina.
 (15)
 Følgelig lå hjemmemarkedspriserne på stål i Kina i NUP langt under priserne på andre betydelige markeder, som f.eks. priserne på stål i Nordamerika og Nordeuropa (6), og disse prisforskelle kan ikke forklares ved nogen konkurrencefordel i stålproduktionen.
 (16)
 Ud fra de foreliggende oplysninger blev det konstateret, at ansøgeren nød godt af disse kunstigt lave og fordrejede priser på stål, når han købte sine råvarer på det kinesiske hjemmemarked.
 (17)
 Det konkluderedes derfor, at en stor del af Power Team's inputs ikke i alt væsentligt afspejler markedsværdierne. Følgelig blev det konkluderet, at ansøgeren ikke har dokumenteret, at alle kravene i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), er opfyldt, og virksomheden kunne dermed ikke indrømmes markedsøkonomisk behandling.
 (18)
 Ansøgeren, eksportlandet og EU-erhvervsgrenen fik mulighed for at fremsætte bemærkninger til ovennævnte konklusioner. Ansøgeren og EU-erhvervsgrenen fremsatte bemærkninger.
 (19)
 Ansøgeren fremførte tre hovedargumenter inden for tidsfristen. For det første anførte denne, at Power Team's råvarepriser stadig var i overensstemmelse med hjemmemarkedspriserne, og at denne konklusion var tilstrækkelig til at opfylde kriterium 1 i den oprindelige undersøgelse. Følgelig betragtede virksomheden det som værende i strid med grundforordningens artikel 11, stk. 9, at sammenligne priserne på det kinesiske hjemmemarked med priserne på andre internationale stålmarkeder. I den forbindelse anfægtede virksomheden også relevansen af de nordeuropæiske og nordamerikanske markedspriser på stål, som der blev sammenlignet med. Ansøgeren fremførte, at der også ville være priser på andre internationale markeder, som f.eks. de tyrkiske eksportpriser, som var lavere end hjemmemarkedspriserne i Kina.
 (20)
 Det er korrekt, at ansøgeren opfyldte kriterium 1 i den oprindelige undersøgelse, men ikke kriterium 2. Dette er imidlertid ikke i strid med grundforordningens artikel 11, stk. 9, da der ikke er nogen ændring i den metode, der anvendes til at vurdere, om virksomheden drives under markedsøkonomiske vilkår, og navnlig om den stadig opfylder kriterium 1. I begge undersøgelser - den oprindelige undersøgelse og den fornyede undersøgelse – blev spørgsmålet om, hvorvidt råvarerne afspejler markedsværdierne, vurderet. I begge undersøgelser var en af de undersøgte indikatorer hjemmemarkedspriserne på stål, men i den oprindelige undersøgelse var der ingen andre betydelige faktorer, der syntes at have indflydelse på råvarepriserne. Således forblev metoden den samme, det var kun konklusionerne, der var forskellige.
 (21)
 Den fornyede undersøgelse afslørede, at efter den oprindelige undersøgelsesperiode, dvs. siden 2006, har omstændighederne ændret sig, eftersom den kinesiske stat indførte en række foranstaltninger for at modvirke eksport af stålplader, stålrør og stålwire ved at indføre en eksportafgift og ved at afskaffe momsrefusion ved eksport. Dette havde sammen med de førnævnte subsidieordninger en fordrejende virkning på de kinesiske hjemmemarkedspriser på stål, fordi den prisforskel, der blev konstateret mellem de priser og de offentliggjorte hjemmemarkedspriser for Nordamerika og Nordeuropa, voksede betydeligt til omkring 30 %. Denne prisforskel er ikke blevet anfægtet af ansøgeren efter fremlæggelsen af konklusionerne vedrørende markedsøkonomisk behandling.
 (22)
 For så vidt angår det argument, at de nordamerikanske og nordeuropæiske hjemmemarkedspriser på stål ikke er de eneste internationalt relevante priser, bemærkes det, at begge stålmarkeder blev valgt til en prissammenligning,


text:
da begge markeder har et stort forbrug af stål og er konkurrenceprægede markeder med en række aktive producenter. Det kunne derfor med rimelighed antages, at disse hjemmemarkedspriser var repræsentative for konkurrencedygtige markedspriser. Endvidere blev påstanden om, at tyrkiske eksportpriser skulle være lavere end kinesiske hjemmemarkedspriser, ikke yderligere dokumenteret på dette stadium, dvs. at der ikke blev indsendt oplysninger om konkrete priser inden for den fastsatte frist. Endvidere fremkom der ingen forklaring på, at tyrkiske eksportpriser skulle være mere relevante, i betragtning af det tyrkiske eksportmarkeds relativt beskedne størrelse i forhold til det nordamerikanske og nordeuropæiske marked.
 (23)
 Virksomheden hævdede dernæst, at den blev diskrimineret i forbindelse med anvendelsen af EU-lovgivningen, eftersom der i et antal andre sager af nyere dato, hvor stål udgjorde et væsentligt input, var en række kinesiske stålvirksomheder, der opfyldte kriterium 1. Disse sager blev alle gennemgået, og det blev konstateret, at ingen af de virksomheder, som var inddraget i de sager, blev indrømmet markedsøkonomisk behandling, eftersom de alle manglede at opfylde mindst et andet af de i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), opførte kriterier. Af hensyn til den økonomiske forvaltning var det således ikke nødvendigt at gå i detaljer med kriterium 1, da det stod klart, at virksomheden ikke ville komme i betragtning af en anden grund. Under alle omstændigheder var Kommissionen i ingen af disse sager af nyere dato nået frem til den konklusion, at der ikke fandtes fordrejninger på det kinesiske hjemmemarked for stål, tværtimod var der ikke blevet indrømmet markedsøkonomisk behandling i sager af nyere dato, hvor der kunne konstateres fordrejede priser på råvarer (7).
 (24)
 Endelig fremførte ansøgeren det argument, at en justering af den normale værdi ville være mere rimelig end at nægte markedsøkonomisk behandling. En justering af den normale værdi forekommer imidlertid urimelig, i betragtning af at et af kriterierne for at indrømme markedsøkonomisk behandling er, at udgifterne til de vigtigste inputs skal afspejle markedsværdierne. Hvis dette ikke er tilfældet, bør konsekvensen snarere være, at der ikke indrømmes markedsøkonomisk behandling, og at den normale værdi erstattes af den normale værdi i et referenceland, navnlig hvis råvarerne udgør så betydelig en del af udgifterne til inputs.
 (25)
 Det konkluderes, at ingen af Power Team's argumenter var overbevisende eller førte til en anden vurdering af konklusionerne.
 (26)
 EU-erhvervsgrenen påpegede, at den kinesiske stat havde grebet meget ind i forbindelse med stålindustrien, hvilket allerede havde fået EU og USA til at anmode om WTO-konsultationer for at løse disse problemer.
 (27)
 På grundlag af ovenstående bekræftes konklusionerne, samt at Power Team ikke bør indrømmes markedsøkonomisk behandling.
 (28)
 Efter offentliggørelsen af de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det var hensigten at foreslå en ændring af forordning (EF) nr. 452/2007, fremsatte ansøgeren yderligere bemærkninger til konklusionerne vedrørende markedsøkonomisk behandling.
 (29)
 Ansøgeren genfremsatte hovedsagelig sit argument om, at dennes vigtigste inputs ville afspejle markedsværdierne i Kina, og at kinesiske priser i det store og hele ville være i overensstemmelse med priserne på andre internationale markeder. Ansøgeren erkendte, at prisstigningen på de vigtigste


text:
inputs var mindre markant i Kina i 2008 end på andre internationale stålmarkeder, men påstod, at dette ikke skyldtes fordrejninger, hvorimod der kunne ligge andre rent kommercielle faktorer til grund for de lavere priser på det kinesiske hjemmemarked. Ansøgeren pegede på øget produktion i 2008 og anførte, at den gældende antidumping- og udligningstold på eksporten af størstedelen af de inputs af stål, der produceres i Kina, har gjort, at de kinesiske producenter har sænket deres priser på hjemmemarkedet.
 (30)
 Det bemærkes, at de yderligere prisoplysninger, som ansøgeren fremkom med, understøttede konklusionerne om, at de vigtigste råvarer til fremstillingen af strygebrætter i 2008 i gennemsnit var væsentlig billigere på det kinesiske hjemmemarked end på andre betydelige markeder i verden.
 (31)
 For så vidt angår det argument, at det var rent kommercielle faktorer, som lå til grund for den prisforskel, dvs. den øgede produktion i Kina, bemærkes det, at det argument ikke var tilstrækkelig dokumenteret, navnlig for så vidt angår en mulig sammenhæng mellem den påståede vækst i produktionen og situationen på efterspørgselssiden. Samtidig viser det argument, som blev fremført af ansøgeren, nemlig at der var indført udligningstold på eksporten af en række stålprodukter fra Kina, blot, at de kinesiske stålproducenter rent faktisk nød godt af subsidier.
 (32)
 Derfor kan ansøgerens påstand om, at stålmarkedet i Kina ikke er fordrejet, ikke tages til følge, og det konkluderes endeligt, at afgørelsen om markedsøkonomisk behandling ikke bør revideres, og at Power Team ikke bør indrømmes markedsøkonomisk behandling.
 2.2. Individuel behandling
 (33)
 I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, indføres der om nødvendigt en landsdækkende told for lande, der er omfattet af nævnte artikel undtagen i tilfælde, hvor virksomheder kan påvise, at de opfylder alle kriterier for individuel behandling i grundforordningens artikel 9, stk. 5. Disse kriterier er kort fortalt følgende:
 —
 Eksportører, som er helt eller delvist udenlandsk ejede virksomheder eller joint ventures, kan frit tilbageføre kapital og fortjeneste.
 —
 Eksportpriser og -mængder og salgsbetingelser fastsættes frit.
 —
 Størstedelen af aktierne skal tilhøre private, og det skal påvises, at virksomheden er tilstrækkelig uafhængig af statslig indgriben.
 —
 Valutaomregninger foretages til markedskursen.
 —
 Statens indgriben er ikke af sådan art, at der er mulighed for omgåelse af foranstaltningerne, hvis der fastsættes forskellige toldsatser for individuelle eksportører.
 (34)
 Ud over den markedsøkonomiske behandling anmodede ansøgeren også om individuel behandling for det tilfælde, at den pågældende ikke blev indrømmet markedsøkonomisk behandling.
 (35)
 Undersøgelsen viste, at ansøgeren opfyldte alle ovennævnte kriterier, og det konkluderes, at Power Team bør indrømmes individuel behandling.
 2.3. Normal værdi
 (36)
 I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, skal den normale værdi i tilfælde af import fra lande uden markedsøkonomi og — i det omfang der ikke kan indrømmes markedsøkonomisk behandling — lande som anført i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b), fastsættes på grundlag af prisen eller den beregnede værdi i et referenceland.
 (37)
 I indledningsmeddelelsen tilkendegav Kommissionen, at den påtænkte atter at benytte Tyrkiet, der blev benyttet som referenceland i den oprindelige undersøgelse, som et egnet referenceland med henblik


text:
på at fastsætte den normale værdi for Kina, men der var ingen samarbejdsvillig tyrkisk producent i forbindelse med denne interimsundersøgelse. En ukrainsk eksporterende producent, som var inddraget i en sideløbende undersøgelse i forbindelse med en anden interimsundersøgelse, var imidlertid samarbejdsvillig. De interesserede parter blev underrettet herom, og der blev ikke gjort indsigelser mod at benytte Ukraine som referenceland på det tidspunkt.
 (38)
 Da der ikke var nogen umiddelbare grunde til ikke at vælge Ukraine som referenceland, og navnlig da der ikke var nogen anden producent i et tredjeland, som var samarbejdsvillig, blev den normale værdi fastsat på grundlag af verificerede oplysninger fra den samarbejdsvillige producent i referencelandet, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a).
 (39)
 I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 2, blev det konstateret, at den samarbejdsvillige producents hjemmemarkedssalg af samme vare i referencelandet var repræsentativt i forhold til ansøgerens eksportsalg til EU. Endvidere blev det sammenlignelige hjemmemarkedssalg (om nødvendigt justeret for fysiske egenskaber) for alle eksporterede varetyper anset for at være repræsentativt, eftersom den solgte mængde udgjorde mindst 5 % af det tilsvarende eksportsalg til Fællesskabet.
 (40)
 Kommissionen undersøgte efterfølgende, om hjemmemarkedssalget i referencelandet af hver type strygebræt, der blev solgt på hjemmemarkedet i repræsentative mængder, kunne anses for at have fundet sted i normal handel, ved at fastslå andelen af fortjenstgivende salg til uafhængige kunder af den pågældende type strygebræt.
 (41)
 Salgstransaktionerne på hjemmemarkedet blev anset for at være fortjenstgivende, når enhedsprisen på en specifik varetype svarede til eller lå over produktionsomkostningerne. Produktionsomkostningerne blev derfor fastlagt for hver enkelt varetype, der solgtes på hjemmemarkedet i referencelandet i undersøgelsesperioden.
 (42)
 I tilfælde, hvor salgsmængden af en varetype, der blev solgt til en nettosalgspris svarende til eller højere end de beregnede produktionsomkostninger, udgjorde over 80 % af den samlede salgsmængde af den pågældende type, og hvor den vejede gennemsnitspris for den pågældende type var lig med eller højere end produktionsomkostningerne, blev den normale værdi fastsat på grundlag af den faktiske pris på hjemmemarkedet. Denne pris blev beregnet som et vejet gennemsnit af priserne på alle salgstransaktioner på hjemmemarkedet for denne varetype i undersøgelsesperioden, uanset om disse havde været fortjenstgivende eller ej.
 (43)
 I tilfælde, hvor mængden af fortjenstgivende salg af en varetype udgjorde 80 % eller mindre af den samlede salgsmængde af den pågældende varetype, eller hvor den vejede gennemsnitspris på den pågældende varetype lå under produktionsomkostningerne, blev den normale værdi baseret på den faktiske pris på hjemmemarkedet beregnet som et vejet gennemsnit af udelukkende fortjenstgivende salg af den varetype.
 (44)
 Efter fremlæggelsen af oplysninger fremførte ansøgeren, at i tilfælde, hvor fortjenstgivende salg udgjorde under 10 % af den samlede salgsmængde af en bestemt varetype, burde man normalt anvende en beregnet normal værdi.
 (45)
 I den forbindelse bemærkes det, at der ikke var tale om en situation med under 10 % fortjenstgivende salg i forbindelse med denne undersøgelse. Endvidere er den praksis med automatisk at beregne en normal værdi under sådanne omstændigheder ikke længere gældende.
 2.4. Eksportpris
 (46)
 Den pågældende vare blev i alle tilfælde solgt til


text:
eksport til uafhængige kunder i EU gennem uafhængige forhandlere i Kina, og derfor blev eksportprisen fastsat i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 8, nemlig på grundlag af den pris, der faktisk er betalt eller skal betales for varen, når den sælges til eksport til EU.
 (47)
 Efter fremlæggelsen af oplysninger fremførte ansøgeren, at eksportprisen skulle fastsættes på grundlag af prisen på den uafhængige kinesiske forhandlers faktura ved salg til uafhængige kunder i EU, og ikke som det blev gjort på grundlag af den pris, der er betalt eller skal betales for varen, når den sælges af Power Team til den uafhængige forhandler i Kina til eksport. En sådan fremgangsmåde ville imidlertid ikke være i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 8, hvoraf det fremgår, at når varer sælges til eksport, beregnes eksportprisen på grundlag af den pris, hvortil de indførte varer første gang videresælges til en uafhængig køber. Påstanden må derfor afvises.
 2.5. Sammenligning
 (48)
 Den normale værdi og eksportprisen blev sammenlignet på grundlag af priserne ab fabrik. For at sikre en rimelig sammenligning af den normale værdi og eksportprisen blev der taget hensyn til forskelle i faktorer, der hævdedes og påvistes at påvirke priserne og prissammenligneligheden, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10. På dette grundlag blev der foretaget justeringer for fysiske egenskaber, transportudgifter, omkostninger til forsikring og håndtering og kreditomkostninger, når dette var relevant og berettiget. I betragtning af at eksportprisen blev fastsat udelukkende på grundlag af hjemmemarkedssalg til kinesiske forhandlere til eksport, var der ingen grund til at tage hensyn til afgiftsforskelle, eftersom den normale værdi også blev fastsat ud fra hjemmemarkedssalget i referencelandet, der har en lignende afgiftsordning. Både den normale værdi og eksportprisen blev derfor beregnet ekskl. moms.
 (49)
 Efter fremlæggelsen af oplysninger fremførte ansøgeren, at grupperingen af varetyper (som rent faktisk var sket til sammenligningsformål) skabte tvivl om, hvorvidt prissammenligningen var korrekt.
 (50)
 I den sammenhæng bemærkes det, at grupperingen af varetyper i forbindelse med denne undersøgelse var identisk med den gruppering, der blev foretaget i forbindelse med den oprindelige undersøgelse, og blev betragtet som nødvendig for at øge sammenligneligheden mellem de varer, som Power Team solgte til eksport til EU, og de varer, som blev solgt på hjemmemarkedet i referencelandet. Det bør også bemærkes, at ansøgeren ikke dokumenterede sin anmodning yderligere, navnlig for så vidt angår grunden til, at den foretagne gruppering (som forklaret i den særlige fremlæggelse af oplysninger til ansøgeren) ikke ville være hensigtsmæssig. Påstanden må derfor afvises.
 2.6. Dumpingmargen
 (51)
 I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11, sammenlignedes den vejede gennemsnitlige normale værdi for hver varetype med den vejede gennemsnitlige eksportpris for den tilsvarende type af den pågældende vare. Det fremgik af sammenligningen, at der fandt dumping sted.
 (52)
 Det blev konstateret, at Power Team's dumpingmargen udtrykt i procent af nettoprisen, frit EU's grænse, var på 39,6 %.
 3. VARIGE ÆNDRINGER I OMSTÆNDIGHEDERNE
 (53)
 I overensstemmelse med grundforordningens artikel 11, stk. 3, blev det også undersøgt, om ændringerne i omstændighederne med rimelighed kunne anses for at være af varig


text:
karakter.
 (54)
 I denne forbindelse skal der mindes om, at ansøgeren blev nægtet markedsøkonomisk behandling i den oprindelige undersøgelse, fordi der blev konstateret uregelmæssigheder, for så vidt angår dennes regnskabsføring. I denne undersøgelse konstateredes det, at Power Team opfyldte dette kriterium. Som anført ovenfor opfyldte ansøgeren imidlertid ikke kriteriet for markedsøkonomisk behandling, der er omhandlet i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c, første led, for så vidt angår udgifterne til de vigtigste inputs. Derfor har omstændighederne, for så vidt angår markedsøkonomisk behandling, ikke ændret sig for ansøgerens vedkommende.
 (55)
 De oplysninger, der blev indsamlet og verificeret i løbet af undersøgelsen (dvs. ansøgerens individuelle priser ved eksport til EU og en normal værdi, fastsat i Ukraine som referenceland), førte imidlertid til en højere dumpingmargen. Denne ændring betragtes som betydelig, og bibeholdelse af foranstaltningen på det nuværende niveau ville ikke længere være tilstrækkeligt til at modvirke dumpingen.
 4. ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
 (56)
 Som resultat af den fornyede undersøgelse anses det for hensigtsmæssigt at ændre antidumpingtolden på importen af den pågældende vare fra Power Team til 39,6 %.
 (57)
 For så vidt angår niveauet for resttolden, mindes der om, at samarbejdsviljen i forbindelse med den oprindelige undersøgelse var begrænset. Således blev tolden for ikke-samarbejdsvillige virksomheder fastsat på et niveau, der svarede til den vejede gennemsnitlige dumpingmargen for den samarbejdsvillige eksporterende producents mest solgte varetyper med den højeste dumpingmargen. Ved at anvende samme metode og ud fra de relevante oplysninger fra ansøgeren skal resttolden ændres til 42,3 %.
 (58)
 De berørte parter blev underrettet om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, som ligger til grund for, at det anbefales at ændre forordning (EF) nr. 452/2007, og fik lejlighed til at fremsætte bemærkninger. Der blev taget hensyn til parternes bemærkninger, og konklusionerne er, hvor det har været relevant, blevet ændret i overensstemmelse hermed —
 VEDTAGET DENNE FORORDNING:
 Artikel 1
 I forordning (EU) nr. 452/2007 foretages følgende ændringer:
 —
 Oplysningerne om Guangzhou Power Team Houseware Co. Ltd., Guangzhou i tabellen i artikel 1, stk. 2, affattes således:
 Land
 Producent
 Told (%)
 Taric-tillægskode
 Kina
 Guangzhou Power Team Houseware Co. Ltd., Guangzhou
 39,6
 A783
 —
 Oplysningerne om alle andre virksomheder i Kina i tabellen i artikel 1, stk. 2affattes således:
 Land
 Producent
 Told (%)
 Taric-tillægskode
 Kina
 Alle andre virksomheder
 42,3
 A999
 Artikel 2
 Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 29. marts 2010
 På Rådets vegne
 E. ESPINOSA
 Formand
 (1) EUT L 343 af 22.12.2009, s. 51.
 (2) EUT L 109 af 26.4.2007, s. 12.
 (3) EUT C 3 af 8.1.2009, s. 14 (»indledningsmeddelelse«).
 (4) Koden er ændret (3924 90 00 i stedet for 3924 90 90, jf. indledningsmeddelelsen) som følge af den nye Kombinerede Nomenklatur, som trådte i kraft den 1.1.2010 (jf. forordning (EF) nr. 948/2009).
 (5) Eksempelvis »Money for Metal: A detailed Examination of Chinese Government Subsidies to its Steel Industry« af Wiley Rein LLP, juli 2007, »China Government Subsidies Survey« af Anne Stevenson-Yang, februar


text:
2007, »Shedding Light on Energy Subsidies in China: An Analysis of China's Steel Industry from 2000-2007« af Usha C.V. Haley, »China's Specialty Steel Subsidies: Massive, Pervasive and Illegal« af Specialty Steel Industry of North America, »The China Syndrome: How Subsidies and Government Intervention Created the World's Largest Steel Industry« af Wiley Rein & Fielding LLP, juli 2006 og »The State-Business Nexus in China’s Steel Industry – Chinese Market Distortions in Domestic and International Perspective« af Prof. Dr. Markus Taube & Dr. Christian Schmidkonz fra THINK!DESK China Research & Consulting, 25.2.2009.
 (6) Kilde: Steel Business Briefing, average prices for 2005 and 2008.
 (7) Jf. Rådets forordning (EF) nr. 91/2009 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern eller stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina (EUT L 29 af 31.1.2009, s. 1) og Kommissionens forordning (EF) nr. 287/2009 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse typer folie af aluminium med oprindelse i Folkerepublikken Kina (EUT L 94 af 8.4.2009, s. 17).


text:
 2.6.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 142/53
 KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2017/942
 af 1. juni 2017
 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af wolframcarbid, sammensmeltet wolframcarbid og wolframcarbid blandet med et metallisk pulver med oprindelse i Folkerepublikken Kina efter en udløbsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1036
 EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
 under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
 under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1036 af 8. juni 2016 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Den Europæiske Union (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 11, stk. 2, og
 ud fra følgende betragtninger:
 1. SAGSFORLØB
 1.1. Gældende foranstaltninger
 (1)
 Ved Rådets forordning (EØF) nr. 2737/90 (2) indførte Rådet en endelig antidumpingtold på 33 % på importen af wolframcarbid og sammensmeltet wolframcarbid med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»Kina« eller »det pågældende land«) (»den oprindelige undersøgelse«). Ved afgørelse 90/480/EØF (3) godtog Kommissionen tilsagn fra to store eksportører vedrørende den vare, der er genstand for foranstaltninger.
 (2)
 Efter at de pågældende to kinesiske eksportører havde trukket deres tilsagn tilbage, ændrede Rådet — ved Rådets forordning (EF) nr. 610/95 (4) — forordning (EØF) nr. 2737/90 og indførte en endelig told på 33 % på importen af wolframcarbid og sammensmeltet wolframcarbid.
 (3)
 Efter en udløbsundersøgelse blev disse foranstaltninger forlænget med yderligere fem år ved Rådets forordning (EF) nr. 771/98 (5).
 (4)
 Efter en udløbsundersøgelse indførte Rådet — ved Rådets forordning (EF) nr. 2268/2004 (6) — en endelig antidumpingtold på 33 % på importen af wolframcarbid og sammensmeltet wolframcarbid med oprindelse i Folkerepublikken Kina.
 (5)
 Ved Rådets forordning (EF) nr. 1275/2005 (7) ændrede Rådet definitionen af varedækningen, således at wolframcarbid blandet med et metallisk pulver også var omfattet.
 (6)
 Efter en fornyet undersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 (8), forlængede Rådet foranstaltningerne med yderligere fem år ved Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 287/2011 (9) (»den tidligere udløbsundersøgelse«).
 1.2. Anmodning om en udløbsundersøgelse
 (7)
 Efter offentliggørelsen af en meddelelse om det forestående udløb (10) af de gældende foranstaltninger modtog Kommissionen den 7. december 2015 en anmodning om indledning af en udløbsundersøgelse af disse foranstaltninger i henhold til artikel 11, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1225/2009 (»anmodningen om en fornyet undersøgelse«).
 (8)
 Anmodningen blev indgivet på vegne af seks EU-producenter (»ansøgeren«), der tegner sig for mere end 25 % af den samlede EU-produktion af wolframcarbid, sammensmeltet wolframcarbid og wolframcarbid blandet med et metallisk pulver (»wolframcarbid«).
 (9)
 Anmodningen var begrundet med, at foranstaltningernes udløb sandsynligvis ville medføre fortsat dumping og fornyet skade for EU-erhvervsgrenen.
 1.3. Indledning
 (10)
 Efter høring af det udvalg, der er nedsat ved grundforordningens artikel 15, stk. 1, fastslog Kommissionen, at der forelå tilstrækkelige beviser til at berettige indledningen af en udløbsundersøgelse, og offentliggjorde den 23. marts 2016 en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende
 (11) (»indledningsmeddelelsen«) om indledning af en udløbsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1225/2009.
 (11)
 En række brugere hævdede, at de forud


text:
for indledningen af den nuværende udløbsundersøgelse havde anmodet Kommissionen om, at der blev indledt en parallel interimsundersøgelse (i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 3), hvis der blev indledt en udløbsundersøgelse. Denne påstand blev også gentaget efter fremlæggelsen af oplysninger.
 (12)
 Til trods for denne påstand modtog Kommissionen dog ikke en sådan anmodning. De pågældende parter rejste kun spørgsmålet over for Kommissionen om, hvorvidt de tidligere konklusioner vedrørende dumping og skade stadig var gyldige. Disse spørgsmål var ikke kombineret med en anmodning om at indlede en interimsundersøgelse, og parterne fremlagde heller ikke nogen dokumentation, der viste, at der forelå ændrede omstændigheder af varig karakter. Kun en anmodning, der var underbygget med tilstrækkelige beviser, der viste ændrede omstændigheder af varig karakter, kan betragtes som en gyldig anmodning.
 1.4. Interesserede parter
 (13)
 I indledningsmeddelelsen opfordrede Kommissionen interesserede parter til at kontakte Kommissionen med henblik på at deltage i undersøgelsen. Kommissionen informerede desuden specifikt de kendte EU-producenter, de kendte eksporterende producenter, de kinesiske myndigheder og de kendte importører og brugere om indledningen af undersøgelsen og opfordrede dem til at deltage.
 (14)
 Interesserede parter fik mulighed for at give deres mening til kende skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. Alle interesserede parter, der anmodede herom og godtgjorde, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt. De interesserede parter fik mulighed for at fremsætte bemærkninger til indledningen af undersøgelsen og for at anmode om en høring med Kommissionen og/eller høringskonsulenten i handelsprocedurer.
 (15)
 Der blev afholdt fire høringer i forbindelse med undersøgelsen: to høringer med en række brugere, én med EU-producenterne og én i tilstedeværelse af høringskonsulenten i handelsprocedurer for en importør/bruger.
 a) Stikprøveudtagning
 (16)
 I indledningsmeddelelsen anførte Kommissionen, at den måske ville udtage en stikprøve af de interesserede parter i henhold til grundforordningens artikel 17.
 Stikprøveudtagning af eksporterende producenter i Kina
 (17)
 I betragtning af det tilsyneladende store antal eksporterende producenter i Kina anførtes det i indledningsmeddelelsen, at man påtænkte at anvende stikprøveudtagning.
 (18)
 For at afgøre, om stikprøveudtagning var nødvendig, og i bekræftende fald udtage en stikprøve anmodede Kommissionen alle kendte eksporterende producenter i Kina om at indsende de oplysninger, som der anmodes om i indledningsmeddelelsen. Endvidere anmodede Kommissionen Folkerepublikken Kinas repræsentation ved Den Europæiske Union om at identificere og/eller kontakte eventuelle andre eksporterende producenter, der kunne være interesseret i at deltage i undersøgelsen.
 (19)
 Der blev modtaget oplysninger i forbindelse med stikprøveudtagningen fra otte eksporterende producenter/grupper af eksporterende producenter i Kina.
 (20)
 I overensstemmelse med grundforordningens artikel 17, stk. 1, udtog Kommissionen oprindeligt en stikprøve på tre eksporterende producenter/grupper af eksporterende producenter ud fra den største repræsentative eksportmængde til Unionen, der med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 17, stk. 2, blev alle berørte kendte eksporterende producenter/grupper af eksporterende producenter samt myndighederne i Kina hørt om udtagningen af stikprøven. Der blev ikke modtaget bemærkninger hertil.
 (21)
 Der blev udsendt spørgeskemaer til de tre stikprøveudtagne eksporterende producenter/grupper af


text:
eksporterende producenter, men ingen af dem fremsendte de ønskede oplysninger til Kommissionen. For at indsamle de oplysninger, som er nødvendige for at fastlægge sandsynligheden for fortsat eller fornyet dumping og skade anså Kommissionens tjenestegrene det for nødvendigt at søge samarbejde fra de øvrige eksporterende producenter/grupper af eksporterende producenter, der fremsendte oplysninger i forbindelse med stikprøven. Alle berørte kendte eksporterende producenter/grupper af eksporterende producenter samt myndighederne i Kina blev hørt om udtagningen af den nye stikprøve. Der blev ikke modtaget bemærkninger hertil. Der blev derfor sendt spørgeskemaer til de resterende eksporterende producenter/grupper af eksporterende producenter. Ikke desto mindre fremsendte ingen af de kinesiske eksporterende producenter/grupper af eksporterende producenter de ønskede oplysninger til Kommissionen.
 Stikprøveudtagning af EU-producenter
 (22)
 Kommissionen meddelte i indledningsmeddelelsen, at den havde udtaget en foreløbig stikprøve af EU-producenter. Ifølge anmodningen om en fornyet undersøgelse findes der ni producenter af wolframcarbid i Unionen, hvoraf seks af dem producerer til det frie marked og tre af dem hovedsagelig producerer til bunden anvendelse. Alle seks EU-producenter/grupper af EU-producenter, der producerer til det frie marked, gav sig til kende i forbindelse med gennemgangen af repræsentativiteten, og tilsammen udgør de 65 % af den samlede EU-produktion. Kommissionen besluttede sig for at udtage stikprøver fra alle seks producenter. Kommissionen opfordrede alle interesserede parter til at fremsætte bemærkninger til den foreløbige stikprøve. Der blev ikke modtaget nogen bemærkninger inden for fristen, og den foreløbige stikprøve blev derfor godkendt. Stikprøven blev anset for at være repræsentativ for EU-erhvervsgrenen.
 (23)
 De tre producenter, der hovedsagelig producerer til det bundne marked, hverken samarbejdede eller modsatte sig undersøgelsen.
 Stikprøveudtagning blandt importører/brugere
 (24)
 For at afgøre om stikprøveudtagning var nødvendig, og i bekræftende fald udtage en stikprøve, kontaktede Kommissionen 10 kendte importører/brugere og bad dem om at indsende de oplysninger, som der anmodes om i indledningsmeddelelsen.
 (25)
 Syv virksomheder gav sig til kende inden for tidsfristen, og der blev sendt spørgeskemaer ud til dem alle. De var alle brugere.
 b) Spørgeskemabesvarelser
 (26)
 Kommissionen sendte spørgeskemaer til de seks stikprøveudtagne EU-producenter, til syv kendte brugere, til otte eksporterende producenter/grupper af eksporterende producenter i Kina og til 20 kendte producenter i potentielle referencelande (Canada, Japan og USA).
 (27)
 Der blev modtaget spørgeskemabesvarelser fra seks EU-producenter, fra otte brugere (hvor to var forretningsmæssigt forbundne), fra én producent i det potentielle referenceland USA og fra én producent i det potentielle referenceland Japan. Ingen af de kinesiske eksporterende producenter/grupper af eksporterende producenter besvarede spørgeskemaet.
 (28)
 En tysk sammenslutning af ikkejernholdige metaller henvendte sig for at støtte fortsættelsen af foranstaltningerne.
 c) Kontrolbesøg
 (29)
 Kommissionen indhentede og kontrollerede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for at kunne træffe afgørelse om sandsynligheden for fortsat eller fornyet dumping og deraf følgende skade samt om Unionens interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg i henhold til grundforordningens artikel 16 hos følgende virksomheder:
 EU-producenter
 —
 Eurotungstène Poudres SA, Grenoble, Frankrig
 —
 Global Tungsten & Powders spol. s r.o, Bruntál, Tjekkiet
 —
 H. C. Starck GmbH & Co. KG, Goslar, Tyskland
 —
 Tikomet Oy, Jyväskylä, Finland
 —
 Treibacher Industrie AG, Althofen, Østrig
 —


text:
Wolfram Bergbau und Hütten-GmbH Nfg.KG., St Peter, Østrig
 Brugere
 —
 Atlas Copco Secoroc AB, Fagersta, Sverige
 —
 Betek GmbH & Co. KG, Aichhalden, Tyskland
 —
 Gühring KG, Albstadt, Tyskland
 —
 Konrad Friedrichs GmbH & Co. KG, Kulmbach, Tyskland
 —
 Technogenia SAS, Sait-Jorioz, Frankrig
 Producent i referencelandet
 —
 Global Tungsten & Powders Corp., Towanda, USA.
 1.5. Undersøgelsesperioden og den betragtede periode
 (30)
 Undersøgelsen af sandsynligheden for fortsat eller fornyet dumping og skade omfattede perioden fra den 1. januar 2015 til den 31. december 2015 (»den nuværende undersøgelsesperiode« eller »NUP«). Undersøgelsen af de tendenser, der er relevante for vurderingen af sandsynligheden for fortsat eller fornyet skade, omfattede perioden fra den 1. januar 2012 til udgangen af den nuværende undersøgelsesperiode (»den betragtede periode«).
 2. DEN UNDERSØGTE VARE OG SAMME VARE
 2.1. Den undersøgte vare
 (31)
 Den vare, der er genstand for denne undersøgelse, er wolframcarbid, sammensmeltet wolframcarbid og wolframcarbid blandet med et metallisk pulver (»den undersøgte vare«), i øjeblikket henhørende under KN-kode 2849 90 30 og ex 3824 30 00 (Taric-kode 3824300010).
 (32)
 Wolframcarbid, sammensmeltet wolframcarbid og wolframcarbid blandet med et metallisk pulver er forbindelser af kulstof og wolfram, der fremstilles ved varmebehandling. Disse varer er mellemprodukter, der benyttes som råstoffer ved fremstilling af emner i hårdt metal såsom hårdtmetalskæreværktøjer og komponenter med stor slidstyrke, slidbestandige belægninger, borehoveder til olieboring og mineværktøjer samt præge- og lokkeværktøjer til strækning og formning af metaller.
 (33)
 I den betragtede periode blev den undersøgte vare fremstillet i Unionen af »nye« råstoffer (malm, koncentrat, ammoniumparawolframat og oxider) ved en proces, der kaldes »ny produktion« og fra skrot ved en proces, der kaldes »genanvendelsesproduktion«. Skrot af hårdt metal opstår under produktionsprocessen hos virksomheder, der fremstiller hårdt metal, samt under produktionsprocessen for værktøj og hos slutbrugerne af varer af hårdt metal. I wolframbranchen kan skrot genanvendes ved at anvende kemisk genanvendelse eller gennem genvindingsprocessen for zink.
 (34)
 Nyt wolframcarbid og kemisk genanvendt wolframcarbid har de samme fysiske og kemiske egenskaber og den samme anvendelse. Desuden er der i fremstillingsprocessen ingen adskillelse mellem wolframcarbid, der er fremstillet af nye råstoffer, og wolframcarbid, der er fremstillet af skrot.
 (35)
 Gennem genvindingsprocessen for zink opstår wolframcarbid blandet med et metallisk pulver, f.eks. cobalt. Denne fremstillingsproces er en fysisk-mekanisk genanvendelsesproces og kvaliteten af produktet (det anvendte skrot) afgør kvaliteten af wolframcarbid.
 (36)
 En række interesserede parter påstod, at det genvundne zinkpulver ikke burde være omfattet af denne undersøgelse på grund af forskellighed i produktionsomkostninger, forskellighed i efterspørgselsniveauet, forskellighed af kunder og forskellighed i anvendelsesformål i forhold til wolframcarbid, der er fremstillet af nye råstoffer.
 (37)
 Genvundet zinkpulver hører under definitionen af wolframcarbid blandet med et metallisk pulver, som er en af de tre varetyper, der er omfattet af denne undersøgelse. Den nuværende undersøgelse viste, at genvundet zinkpulver har en lavere kemisk renhed og en bredere kornstørrelsesfordeling end wolframcarbid, der er fremstillet af nye råstoffer eller wolframcarbid, der er fremstillet af skrot gennem den kemiske genanvendelsesproces. Kvaliteten af det opnåede pulver afhænger af kvaliteten af skrottet. Selv om det genvundne zinkpulver ikke kan anvendes som


text:
wolframcarbid på alle anvendelsesområder, anvendes det som wolframcarbid til at fremstille visse værktøjer af hårdt metal. Det konkluderedes derfor, at denne type af wolframcarbid har samme fysiske og kemiske egenskaber og samme anvendelse som wolframcarbid fremstillet af nye råstoffer eller fra skrot ved hjælp af den kemiske genanvendelsesproces. Desuden er de øvrige punkter, der er nævnt i betragtning 36, såsom fremstillingsomkostninger og efterspørgsel, ikke som sådan relevante for definitionen af den undersøgte vare. Hvad angår den påståede forskellighed af kunder for genvundet zinkpulver, viste undersøgelsen, at tre af de interesserede parter, der stod bag denne påstand, faktisk var forbrugere af denne type vare, såvel som af wolframcarbid. Påstanden blev derfor afvist.
 (38)
 Flere interesserede parter påstod, at den nuværende undersøgelse ikke burde omfatte wolframcarbid, der er fremstillet af skrot. Det blev hævdet, at den undersøgte vare, der importeres fra Kina, næsten udelukkende fremstilles af nye råstoffer, mens EU-erhvervsgrenen også fremstiller wolframcarbid fra genanvendte materialer. Disse parter hævdede, at omkostningerne ved fremstilling af wolframcarbid varierer afhængigt af de anvendte materialer, og at indsamling, transport og forarbejdning af skrot har en anden omkostningsstruktur.
 (39)
 Produktionsomkostningernes variation afhængigt af det anvendte materiale (nye råstoffer eller skrot) er ikke i sig selv relevant for varedefinitionen, men snarere varens tekniske, fysiske og kemiske egenskaber samt de grundlæggende anvendelsesområder. Som det blev bekræftet under vurderingen af EU-erhvervsgrenens produktionsproces, skelnes der ikke mellem wolframcarbid, der er fremstillet af nye råstoffer og wolframcarbid, der er fremstillet af skrot. Visse EU-producenter anvender kun nye råstoffer i deres fremstillingsproces, mens andre også anvender skrot. Som nævnt i betragtning 34, har wolframcarbid, der er fremstillet af nye råstoffer, og wolframcarbid, der er fremstillet af skrot, de samme fysiske og kemiske egenskaber og den samme anvendelse. Under alle omstændigheder var der, som anført i betragtning 21, ingen af de kinesiske eksporterende producenter, der besvarede spørgeskemaet. Kommissionen var derfor hverken i stand til at vurdere deres fremstillingsproces, eller de varetyper, der eksporteres til Unionen. Påstanden om at den nuværende undersøgelse ikke bør omfatte wolframcarbid, der er fremstillet af skrot, blev derfor afvist.
 (40)
 En bruger påstod, at undersøgelsen burde tage hensyn til forskellige handelskvaliteter af wolframcarbid, eftersom de forskellige kvaliteter af wolframcarbid (såsom ultrafin, standard og opkullet ved høj temperatur) har en indflydelse på priserne og prissammenligneligheden. Det blev desuden påstået, at de kinesiske eksporterende producenter er specialiseret i at fremstille wolframcarbid af standardkvalitet, hvorimod EU-erhvervsgrenen producerer det i alle kvaliteter.
 (41)
 Denne påstand blev ikke dokumenteret og kunne ikke bekræftes i forbindelse med undersøgelsen. Den pågældende bruger fremlagde ingen dokumentation for en væsentlig prisforskel mellem de forskellige varetyper og kvaliteter. Denne påstand kunne heller ikke bekræftes gennem de oplysninger, der blev indsamlet under undersøgelsen. Som anført i betragtning 21, var der heller ingen af de kinesiske eksporterende producenter, der besvarede spørgeskemaet. Kommissionen var derfor ikke i stand til at vurdere bl.a., hvilken type varer, de fremstiller, deres omkostningsstruktur eller deres salgspriser. Denne påstand blev derfor afvist.
 2.2. Samme vare
 (42)
 Det konkluderedes i undersøgelsen, at den pågældende vare, der fremstilles og sælges


text:
af de eksporterende producenter til Unionen, er identisk hvad angår de fysiske og kemiske egenskaber og anvendelsesformål for den vare, der fremstilles af EU-producenterne, og som sælges på EU-markedet, eller den vare, der fremstilles og sælges i referencelandet.
 (43)
 Kommissionen konkluderede derfor, at disse varer er samme vare, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4.
 3. SANDSYNLIGHED FOR FORTSAT ELLER FORNYET DUMPING
 3.1. Dumping
 Referenceland
 (44)
 Ingen af de kinesiske eksporterende producenter blev indrømmet markedsøkonomisk behandling i forbindelse med den oprindelige undersøgelse. I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a), skal den normale værdi for alle eksporterende producenter fastsættes på grundlag af prisen eller den beregnede værdi i et tredjeland med markedsøkonomi. Af den grund skulle der vælges et tredjeland med markedsøkonomi (»referencelandet«).
 (45)
 Amerikas Forenede Stater (»USA«) blev valgt som referenceland i de tidligere fornyede undersøgelser. I den nuværende undersøgelses indledningsmeddelelse foreslog Kommissionen at anvende USA som referenceland og opfordrede interesserede parter til at fremsætte bemærkninger.
 (46)
 Kommissionen søgte at etablere et samarbejde i andre potentielle referencelande og kontaktede kendte producenter af wolframcarbid i Japan og Canada og opfordrede dem til at indsende de nødvendige oplysninger. Kommissionen kontaktede myndighederne i Israel, Japan, USA, Canada, Republikken Korea, Indien og Den Russiske Føderation og anmodede dem om at fremsende oplysninger vedrørende fremstillingen af wolframcarbid i deres respektive lande. Kommissionen modtog oplysninger fra Canada, Japan og USA om ca. 20 kendte producenter af samme vare i disse lande, og disse blev kontaktet og opfordret til at besvare et spørgeskema. Kun én producent i USA og én i Japan gav sig til kende og afgav de ønskede oplysninger.
 (47)
 Begge markeder i USA og Japan var sammenlignelige med hensyn til antallet af indenlandske producenter, manglen på gældende antidumpingforanstaltninger og de betydelige mængder af import fra Kina. Dette tydede på, at begge markeder var konkurrencedygtige.
 (48)
 Men hvor den japanske producent kun solgte en ubetydelig mængde af den samme vare på hjemmemarkedet, solgte den amerikanske producent ret betydelige mængder på sit hjemmemarked i undersøgelsesperioden.
 (49)
 Selv om flere parter bemærkede, at producenten i USA var forretningsmæssigt forbundet med EU-erhvervsgrenen, er denne omstændighed i sig selv ikke en hindring for at vælge USA som referenceland. Ingen parter fremlagde dokumentation for, at denne forbindelse i dette tilfælde ville have en indvirkning på priserne på hjemmemarkedet i USA, og at USA derfor ikke ville være et passende referenceland.
 (50)
 Flere interesserede parter hævdede også, at der ikke blev taget hensyn til de fremstillingsmetoder, der blev anvendt i USA, navnlig hvorvidt wolframcarbid blev fremstillet af nye råstoffer eller af skrot (jf. betragtning 33). Disse parter påstod, at disse forskellige fremstillingsmetoder påvirkede efterspørgslen og priserne på det amerikanske marked, hvilket der burde tages hensyn til. De hævdede endvidere, at priserne i USA lå på et særdeles højt niveau, fordi de amerikanske producenter havde indbringende kontrakter med den amerikanske hær.
 (51)
 Som allerede nævnt i betragtning 34, har wolframcarbid, der er fremstillet af nye råstoffer, og wolframcarbid, der er fremstillet af skrot, de samme fysiske og kemiske egenskaber og


text:
den samme anvendelse. Derfor blev der heller ikke for USA's vedkommende sondret mellem wolframcarbid, der var fremstillet af nye råstoffer og wolframcarbid, der var fremstillet af skrot, i fremstillingsprocessen. Desuden viste undersøgelsen, at fremstillingsprocessen ikke havde nogen indvirkning på efterspørgslen og priserne.
 (52)
 Selv om wolframcarbid netop anvendes til militære formål (konkluderet på grundlag af de oplysninger, der blev indsamlet under undersøgelsen) var der desuden ingen dokumentation for, at et samarbejde med regeringen påvirkede prisen på hjemmemarkedet for producenten i referencelandet.
 (53)
 Endelig foreslog disse interesserede parter ikke et alternativt referenceland.
 (54)
 De argumenter, der rejser tvivl om valget af USA som referenceland, blev derfor afvist.
 (55)
 På grundlag af ovenstående og under hensyntagen til de mængder, der blev solgt på hjemmemarkedet af producenter i potentielle referencelande på tidspunktet for udvælgelsen, og eftersom USA også blev anvendt som referenceland i den oprindelige undersøgelse, samt dét at Kommissionen ikke modtog nogen bemærkninger fra interesserede parter, som kunne rejse tvivl om valget af USA som referenceland, blev USA anset for at være et egnet referenceland.
 (56)
 Interesserede parter blev informeret om dette valg. Der blev ikke modtaget bemærkninger hertil.
 Normal værdi
 (57)
 I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 2, undersøgte Kommissionen først, om referencelandsproducentens samlede hjemmemarkedssalg af den samme vare var repræsentativt i den nuværende undersøgelsesperiode. Dette salg blev anset for repræsentativt, hvis det samlede salg til uafhængige kunder udgjorde mindst 5 % af den samlede kinesiske eksportsalgsmængde af den undersøgte vare til Unionen, som fastsat i betragtning 111, i den nuværende undersøgelsesperiode. På den baggrund var referencelandsproducentens salg af samme vare på hjemmemarkedet repræsentativt.
 (58)
 For referencelandsproducentens vedkommende undersøgte Kommissionen dernæst, om den samme vare, der solgtes på hjemmemarkedet, var fortjenstgivende i den nuværende undersøgelsesperiode, og derfor kunne anses for at have fundet sted i normal handel i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 4.
 (59)
 Mængden af fortjenstgivende salg af samme vare udgjorde under 80 % af den samlede salgsmængde af samme vare, derfor baseredes den normale værdi på den faktiske hjemmemarkedspris beregnet som et vejet gennemsnit udelukkende af det fortjenstgivende salg.
 Eksportpris
 (60)
 Som nævnt i betragtning 21, blev eksportprisen som følge af den manglende samarbejdsvilje hos de kinesiske eksporterende producenter fastsat på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, jf. grundforordningens artikel 18, dvs. ud fra oplysninger fra Eurostat, der blev justeret i forhold til oplysninger fra de brugere, der importerede wolframcarbid fra Kina.
 (61)
 Eksport fra Kina foregik både i henhold til proceduren for aktiv forædling (12) (»IPP«) og de normale ordninger. Idet den eksport (som vist i betragtning 111), der foregik under den normale ordning kun udgjorde 0,1 % af EU-markedet i den nuværende undersøgelsesperiode, blev det anset for at være ubetydeligt, og beregningerne blev foretaget udelukkende på grundlag af eksportprisen under IPP.
 Sammenligning
 (62)
 Kommissionen sammenlignede den normale værdi og den fastsatte eksportpris på grundlag af priserne ab fabrik. I tilfælde, hvor det er begrundet i behovet for at sikre en rimelig sammenligning, blev eksportprisen og den normale værdi justeret for forskelle, der påvirkede priserne


text:
og prisernes sammenlignelighed, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10. Der blev foretaget justeringer for transportomkostninger (indenlandsk fragt og søfragt) og eksportafgift på 5 % (ophævet i maj 2015) baseret på de foreliggende faktiske oplysninger i overensstemmelse med grundforordningens artikel 18, dvs. på grundlag af oplysningerne i anmodningen om en fornyet undersøgelse.
 (63)
 Flere interesserede parter påstod, at de kinesiske producenter har en komparativ fordel hvad angår prisen på råvaren, navnlig ammoniumparawolframat, og dermed lavere produktionsomkostninger. Denne påstand blev også gentaget efter fremlæggelsen af oplysninger. De hævdede også, at de kinesiske eksporterende producenter havde en mere effektiv produktion og stordriftsfordele. Disse elementer bør tages i betragtning ved beregningen af dumpingmargenen.
 (64)
 Som anført i betragtning 21, fremsendte ingen af de kinesiske eksporterende producenter/grupper af eksporterende producenter dog en spørgeskemabesvarelse til Kommissionen. Endvidere fremlagde ingen af de interesserede parter beviser, der støttede deres påstand. Det var derfor ikke muligt at vurdere denne påståede komparative fordel over for referencelandsproducenten i de kinesiske producenters fremstillingsproces. Påstanden blev derfor afvist.
 (65)
 Efter fremlæggelsen af oplysninger fremførte en række brugere, at forskelle i kvalitet afhængig af anvendelsen, samt produktionsomkostninger og salg skulle tages i betragtning ved beregningen af dumping- og skadesmargenerne.
 (66)
 I denne henseende, som anført ovenfor i betragtning 34 og 37, har de tre varetyper de samme fysiske og kemiske egenskaber og samme anvendelsesformål. Som anført i betragtning 21, var der heller ingen af de kinesiske eksporterende producenter, der besvarede spørgeskemaet. Kommissionen var derfor ikke i stand til at vurdere bl.a., hvilken type varer, de fremstiller, forskelle i kvalitet og i deres endelige anvendelse, deres omkostningsstruktur eller deres salgspriser. Denne påstand blev derfor afvist.
 (67)
 Flere brugere hævdede desuden efter fremlæggelsen af oplysninger, at ved ikke at anvende varekontrolnumre i denne undersøgelse afveg Kommissionen fra sin normale praksis.
 (68)
 I den oprindelige undersøgelse blev det fastslået, at der ikke var behov for at anvende forskellige varekontrolnumre for at differentiere mellem varetyperne, bl.a. med henblik på beregningen af dumpingmargener.
 (69)
 Den nuværende undersøgelse bekræftede, at der ikke skete nogen ændringer i de faktiske omstændigheder, der ville have berettiget en afvigelse fra den oprindelige metode. På grund af det manglende samarbejde fra de kinesiske eksporterende producenter, som nævnt i betragtning 21, var det desuden ikke muligt at foretage en sammenligning mellem den vare, der fremstilles og sælges i referencelandet, og den vare, der eksporteres fra Kina til Unionen. Påstanden blev derfor afvist.
 Dumpingmargen
 (70)
 Kommissionen sammenlignede den vejede gennemsnitlige normale værdi med den vejede gennemsnitlige eksportpris som fastlagt ovenfor i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12.
 (71)
 På dette grundlag var den vejede gennemsnitlige dumpingmargen, udtrykt i procent af varens cif-pris (omkostninger, forsikring, fragt), Unionens grænse, ufortoldet, over 40 %.
 (72)
 En række interesserede parter hævdede, at de kinesiske eksporterende producenters overgang til at fremstille varer i efterfølgende produktionsled, gør det højst usandsynligt, at de kinesiske eksporterende producenter vil sælge til dumpingpriser.
 (73)
 Det skal bemærkes, at den dumpingmargen, der blev fastsat i betragtning 71, var i overensstemmelse med den metode, der er


text:
defineret i grundforordningens artikel 2. Ingen af de kinesiske eksporterende producenter samarbejdede og indsendte de relevante oplysninger til beregning af dumpingmargener. De pågældende parter fremlagde heller ikke nogen beviser til støtte for deres påstand. Påstanden blev afvist.
 (74)
 Flere interesserede parter påstod, at de oplysninger, der var indhentet fra de kinesiske eksporterende producenter og referencelandsproducenten, var mangelfulde og ikke gav mulighed for en egentlig sammenligning pr. varetype. De fremførte, at oplysningerne burde være indsamlet pr. varetype.
 (75)
 Denne påstand blev ikke dokumenteret. Det blev fastsat under undersøgelsen — ligesom i de tidligere undersøgelser af samme vare — at forskellene i typer og kvalitet af wolframcarbid ikke havde en væsentlig indvirkning på omkostninger og priser. Den interesserede part fremlagde heller ingen dokumentation for en væsentlig prisforskel mellem de forskellige varetyper/kvaliteter. Som anført i betragtning 21, var der desuden ingen af de kinesiske eksporterende producenter, der besvarede spørgeskemaet, og Kommissionen kunne derfor ikke fastslå, hvilken type varer, de kinesiske eksporterende producenter fremstillede, eller en eventuel indvirkning på omkostninger og priser. Påstanden blev afvist.
 3.2. Udvikling i importen ved foranstaltningernes bortfald
 (76)
 For at fastslå sandsynligheden for fornyet dumping, hvis foranstaltningerne ophæves, blev følgende elementer analyseret: i) produktion, produktionskapaciteten og den uudnyttede kapacitet i Kina, ii) oplagring af råstoffer og eksportafgiften på wolframkoncentrat, iii) den kinesiske eksport og EU-markedets tiltrækningskraft og iv) udviklingen i forbruget i Kina og landets andre vigtige eksportmarkeder.
 3.2.1. Produktionskapaciteten og den uudnyttede kapacitet i Kina
 (77)
 I mangel af samarbejde fra de kinesiske eksporterende producenter blev produktionen, produktionskapaciteten og den uudnyttede kapacitet i Kina fastlagt på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger i overensstemmelse med artikel 18 grundforordningen, og på grundlag af følgende kilder: i) oplysninger, der blev indhentet i forbindelse med stikprøveudtagningen blandt eksporterende producenter, ii) oplysningerne i anmodningen om den fornyede undersøgelse (baseret på ansøgerens markedskendskab) og iii) oplysninger, der er offentligt tilgængelige, dvs. Metal Bulletin, der er specialiseret i at levere oplysninger om de globale markeder for stål, ikkejernholdige metaller og metalskrot.
 (78)
 I den nuværende undersøgelsesperiode blev produktionen af wolframcarbid i Kina anslået til omkring 30 000 ton og produktionskapaciteten til mellem 42 000 og 50 000 ton, og den overskydende kapacitet er derfor mellem 12 000 og 20 000 ton. Den anslåede uudnyttede kapacitet udgjorde således mellem 94 % og 156 % af EU-forbruget (jf. betragtning 107) i den nuværende undersøgelsesperiode.
 3.2.2. Oplagring af råstoffer og eksportafgiften på wolframkoncentrat
 (79)
 På grundlag af offentligt tilgængelige oplysninger (13) konkluderede Kommissionen, at både under og efter den nuværende undersøgelsesperiode, rådede Kina over en oplagring af råstoffer (dvs. ammoniumparawolframat og wolframkoncentrat), hvorfra der kunne fremstilles over 25 000 ton wolframcarbid, og det betyder, at en betydelig mængde kunne blive tilgængelig på kort sigt. Undersøgelsen viste ingen tegn på en stigning i efterspørgslen på globalt plan efter fremstilling af wolframcarbid fra disse råstoffer.
 (80)
 Desuden kontrollerer Kina 60 % af verdens reserver af wolframmalm og opkræver samtidig en eksportafgift på 20 % på wolframkoncentrat (14).
 3.2.3. Kinesisk eksport og EU-markedets tiltrækningskraft
 (81)
 Både eksportmængder fra Kina og


text:
EU-markedets tiltrækningskraft blev fastsat på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger i overensstemmelse med artikel 18 grundforordningen ud fra følgende kilder: i) databasen over kinesiske eksportstatistikker, ii) de oplysninger fra Eurostat, der blev justeret i forhold til oplysninger fra de brugere, der importerede wolframcarbid fra Kina, som beskrevet i betragtning 106, iii) de oplysninger, der er indsamlet i forbindelse med stikprøveudtagningen blandt eksporterende producenter, iv) de oplysninger om kinesiske priser på spotmarkedet, der blev indhentet i forbindelse med undersøgelsen, og v) et kinesisk pristilbud til Japan, som blev indsamlet under undersøgelsen.
 (82)
 De vigtigste kendte kinesiske eksporterende producenter eksporterede ca. 20 % af deres produktion af den undersøgte vare, og andelen af eksport til Unionen og til andre tredjelande (Japan, Republikken Korea, USA osv.) var på ca. 1:3.
 (83)
 Desuden steg andelen af den kinesiske eksport af den undersøgte vare til andre tredjelande med 10 % i den betragtede periode.
 (84)
 Til trods for de gældende antidumpingforanstaltninger var Kina fortsat det land, der eksporterede mest wolframcarbid til Unionen. Importen af den undersøgte vare fra Kina var i undersøgelsesperioden over fem gange så stor som importen i 2012 (eller 406 %), svarende til en stigning på 6,9 procentpoint udtrykt i Unionens markedsandel (jf. betragtning 109 — fra 2,0 % i 2012 til 8,9 % i NUP). Dette viser den fortsatte kinesiske interesse i EU-markedet. Efter Japan er EU Kinas næststørste eksportmarked for wolframcarbid.
 (85)
 For at vurdere EU-markedets tiltrækningskraft hvad angår priser blev de kinesiske priser ved eksport til Unionen sammenlignet med de kinesiske hjemmemarkedspriser og kinesiske eksportpriser til andre tredjelande.
 (86)
 De gennemsnitlige kinesiske priser på hjemmemarkedet i NUP var op til 19 % lavere end de kinesiske priser ved eksport til Unionen.
 (87)
 De kinesiske eksportpriser for salg til andre tredjelandsmarkeder i NUP var op til 25 % lavere end de kinesiske priser ved eksport til Unionen.
 (88)
 Det forhold, at de kinesiske eksportpriser for den undersøgte vare til EU-markedet i NUP var højere end de kinesiske hjemmemarkedspriser og deres eksportpriser til andre tredjelandsmarkeder, er en stærk indikation af, at EU-markedet er attraktivt for de kinesiske eksporterende producenter.
 (89)
 Det skal desuden bemærkes, at selv uden antidumpingforanstaltninger i andre tredjelande er Unionen fortsat Kinas næststørste eksportmarked (efter Japan) for wolframcarbid, som nævnt ovenfor i betragtning 84. I deres bemærkninger efter fremlæggelsen af oplysninger erklærede flere brugere sig enige i, at der altid vil være efterspørgsel efter den kinesiske vare på EU-markedet.
 (90)
 Flere interesserede parter påstod, at EU-markedets tiltrækning på de kinesiske producenter var forholdsvis lav. Parterne hævdede, at dette bekræftes af den omstændighed, at de kinesiske eksporterende producenter i de seneste ti år ikke tyede til omgåelse eller overvæltningsmetoder, ikke i væsentlig grad øgede deres eksport til eller markedsandele på EU-markedet, og ikke reducerede deres eksportpriser til Unionen.
 (91)
 Selv om omgåelse eller overvæltningspraksis er gyldige indikatorer, der viser, hvorvidt visse eksporterende producenter kan have interesse i et bestemt marked på trods af gældende foranstaltninger, er de ikke altafgørende, når det skal fastslås om dette marked er attraktivt


text:
for import fra tredjelande. Parternes øvrige påstande kunne ikke bekræftes af resultaterne af undersøgelsen, der — som forklaret i betragtning 109 og 114 — fastslog en stigning i markedsandelen for kinesiske eksporterende producenter og et fald i deres eksportpriser til Unionen i løbet af den betragtede periode. Påstanden blev derfor afvist.
 (92)
 En række interesserede parter fremførte, at der ikke er nogen antidumpingtold på wolframcarbid på andre markeder, og hvis foranstaltningerne fik lov at udløbe, er det derfor usandsynligt, at en del af denne uudnyttede kapacitet ville blive anvendt til at øge eksporten til Unionen.
 (93)
 For det første kunne de kinesiske eksporterende producenter allerede eksportere til disse andre tredjelande uden antidumpingtold. For det andet, som anført i betragtning 107, steg forbruget på EU-markedet med 15 % i den betragtede periode. For det tredje, som forklaret i betragtning 111-112, foregik størstedelen af importen fra Kina under IPP (uden afgifter), og den mængde steg med 477 % i den betragtede periode. Hvis antidumpingtolden ophæves, vil den kinesiske eksport til Unionen derfor sandsynligvis stige. Påstanden blev afvist.
 3.2.4. Udviklingen i forbruget i Kina og landets andre vigtige eksportmarkeder
 (94)
 Med hensyn til den sandsynlige udvikling af det indenlandske forbrug i Kina fremkom der ikke oplysninger i forbindelse med undersøgelsen, som kunne tyde på en væsentlig stigning i det indenlandske forbrug i Kina i den nærmeste fremtid. Efter stigningen i den kinesiske eksport af wolframcarbid til EU (406 %) og andre tredjelande (10 %) (som forklaret i betragtning 83 og 84) konkluderede Kommissionen, at den indenlandske efterspørgsel i Kina ikke kan absorbere den uudnyttede kapacitet.
 (95)
 Med hensyn til den sandsynlige udvikling i forbruget på andre store kinesiske eksportmarkeder (Japan, Republikken Korea og USA), fremkom der ikke i forbindelse med undersøgelsen oplysninger, der kunne tyde på en væsentlig stigning i den indenlandske efterspørgsel på disse markeder. Stigningen i den kinesiske eksportmængde til disse lande var på 8 % i den betragtede periode, hvorimod den kinesiske eksportmængde til USA faldt med 35 % i samme periode. Under hensyntagen til at Kina er verdens største producent af wolfram (jf. betragtning 192), og selv om der ikke foreligger oplysninger om den indenlandske produktion og import fra disse lande, konkluderede Kommissionen, at disse markeder ikke i betydelig grad kan absorbere den uudnyttede kapacitet i Kina.
 3.2.5. Konklusion
 (96)
 Konklusionen er, at den dumpingmargen, der blev fastsat i NUP, den betydelige uudnyttede kapacitet i Kina og EU-markedets tiltrækningskraft tyder på, at en ophævelse af foranstaltningerne sandsynligvis vil føre til fortsat eller fornyet dumping, og at dumpingimporten vil indføres på EU-markedet i betydelige mængder. Det konkluderes derfor, at der er sandsynlighed for fortsat dumping, hvis de gældende antidumpingforanstaltninger får lov at udløbe.
 4. SANDSYNLIGHEDEN FOR FORTSAT ELLER FORNYET SKADE
 4.1. Definition af EU-erhvervsgren og EU-produktion
 (97)
 I Unionen fremstilles samme vare af ni virksomheder eller grupper af virksomheder, hvoraf seks virksomheder fremstiller og sælger på det frie marked, og de resterende tre selskaber fremstiller primært wolframcarbid til anvendelse i varer i de senere produktionsled (»bunden anvendelse«). De anses for


text:
at udgøre EU-erhvervsgrenen som defineret i grundforordningens artikel 4, stk. 1.
 (98)
 En af brugerne understregede, at en af EU-producenterne anvender en anden KN-kode (8101 10 00), som ikke er omfattet af den nuværende undersøgelse, når producenten sælger sine produkter i Unionen. Brugeren mente derfor, at denne EU-producent ikke burde være en del af EU-erhvervsgrenen, som defineret i betragtning 97.
 (99)
 De KN-koder, der anvendes ved salg af varer inden for Unionen, er irrelevante for definitionen af den pågældende vare og for definitionen af EU-erhvervsgrenen. Det afgørende er, om den vare, der fremstilles af EU-producenterne, falder ind under definitionen af den undersøgte vare, som anført i betragtning 31. Undersøgelsen viste, at den vare, der fremstilles af nævnte EU-producent, netop henhører under denne definition. Denne EU-producent er derfor en del af EU-erhvervsgrenen, som defineret i betragtning 97.
 4.2. EU-forbruget
 (100)
 Som nævnt i betragtning 97, fremstiller nogle af EU-producenterne hovedsagelig den undersøgte vare til bunden anvendelse som det primære råstof i fremstillingen af forskellige varer i efterfølgende produktionsled, og derfor blev forbruget på det bundne og det frie marked analyseret separat.
 (101)
 Sondringen mellem det bundne og det frie marked er relevant for skadesanalysen, fordi varer bestemt til bunden anvendelse ikke er udsat for direkte konkurrence fra importerede varer, og de interne afregningspriser er fastsat inden for grupperne i overensstemmelse med forskellige prispolitikker og er derfor ikke pålidelige. Den produktion af varer, der er bestemt til det frie marked, er derimod i direkte konkurrence med importen af den undersøgte vare, og priserne er frie markedspriser.
 (102)
 På grundlag af de indsamlede oplysninger fra de samarbejdsvillige EU-producenter og ansøgeren om EU-erhvervsgrenens samlede aktivitet (bunden og fri) fastslog Kommissionen, at ca. 31 % af den samlede EU-produktion var bestemt til bunden anvendelse.
 (103)
 Når EU-erhvervsgrenen fremstiller varer til det frie marked, foregår det desuden under normale aftaler (EU-erhvervsgrenen ejer råstofferne) og inden for rammerne af forarbejdningsaftaler (kunden til wolframcarbid ejer råstofferne, og betaler en forarbejdningsafgift til EU-producenterne for at omdanne råstoffet til wolframcarbid). Forarbejdningsaftaler anvendes til genanvendelsesaktiviteter, idet kunderne leverer skrottet til EU-erhvervsgrenen til forarbejdning. I den nuværende undersøgelsesperiode blev 23 % af den samlede produktionsmængde fremstillet under en forarbejdningsaftale, hvoraf ca. 89 % var bestemt til EU-markedet. Den normale produktion til det frie marked må derfor være på omkring 46 % af den samlede produktion.
 4.2.1. Det bundne forbrug
 (104)
 Kommissionen fastsatte det bundne forbrug i Unionen på grundlag af den bundne anvendelse og det bundne salg på EU-markedet for alle kendte producenter i Unionen. På dette grundlag udviklede det bundne forbrug på EU-markedet sig som følger:
 Tabel 1
 Det bundne forbrug
 2012
 2013
 2014
 NUP
 Bundet forbrug (ton)
 2 249
 2 461
 2 599
 2 653
 Indeks (2012 = 100)
 100
 109
 116
 118
 Kilde: Spørgeskemabesvarelser, data fra Eurostat og oplysninger fra ansøgeren.
 (105)
 I den betragtede periode steg det bundne forbrug i Unionen med 18 % og nåede op på 2 653 ton i den nuværende undersøgelsesperiode.
 4.2.2. Forbrug på det frie marked
 (106)
 Kommissionen fastsatte forbruget på det frie


text:
marked i Unionen på grundlag af: a) mængden af alle kendte EU-producenters frie salg og b) den samlede importmængde til Unionen ifølge Eurostat. Hvad angår Kina, blev oplysningerne om importmængder fra Eurostat justeret i forhold til de verificerede spørgeskemabesvarelser fra de samarbejdsvillige brugere, eftersom disse indberettede større importmængder end Eurostat.
 (107)
 På dette grundlag udviklede det frie forbrug på EU-markedet sig som følger:
 Tabel 2
 Forbruget på det frie marked
 2012
 2013
 2014
 NUP
 Forbrug på det frie marked (ton)
 11 151
 11 778
 13 815
 12 814
 Indeks (2012 = 100)
 100
 106
 124
 115
 Kilde: Spørgeskemabesvarelser og Eurostat.
 (108)
 EU-forbruget på det frie marked steg med 24 % mellem 2012 og 2014 og faldt så i NUP med 7 % i forhold til 2014 og nåede op på 12 814 ton. Generelt steg forbruget på EU-markedet med 15 % i den betragtede periode.
 4.3. Import fra det pågældende land
 4.3.1. Mængde og markedsandel for importen fra det pågældende land
 (109)
 Kommissionen fastsatte importmængden på grundlag af Eurostats data, der blev justeret i forhold til de verificerede spørgeskemabesvarelser fra de samarbejdsvillige brugere, eftersom disse samlet set indberettede større importmængder end Eurostat, som det også er nævnt i betragtning 106. Importen til Unionen fra det pågældende land udviklede sig således:
 Tabel 3
 Importmængde og markedsandel
 2012
 2013
 2014
 NUP
 Kinesisk import (ton)
 225
 303
 905
 1 140
 Indeks (2012 = 100)
 100
 135
 402
 506
 Kinas markedsandel (%)
 2,0
 2,6
 6,6
 8,9
 Indeks (2012 = 100)
 100
 127
 325
 441
 Kilde: Eurostat og spørgeskemabesvarelser.
 (110)
 Importen fra Kina steg betragteligt i den betragtede periode. I den nuværende undersøgelsesperiode blev 1 140 ton importeret fra Kina, hvilket er mere end fem gange så meget som importen fra Kina i begyndelsen af den betragtede periode (225 ton). Stigningen i importmængden oversteg stigningen i forbruget, og derfor steg den kinesiske markedsandel med 6,9 procentpoint i den betragtede periode, fra 2,0 % i 2012 til 8,9 % i den nuværende undersøgelsesperiode.
 4.3.1.1. Importordninger
 (111)
 Importmængden fra Kina blev importeret via normale ordninger og IPP, som vist nedenfor:
 Tabel 4
 Importmængde og markedsandel pr. importordning
 2012
 2013
 2014
 NUP
 Normal importordning
 Kinesisk import (ton)
 29
 8
 10
 10
 Indeks (2012 = 100)
 100
 27
 34
 33
 Kinas markedsandel (%)
 0,3
 0,1
 0,1
 0,1
 Indeks (2012 = 100)
 100
 25
 28
 29
 Aktiv forædling
 Kinesisk import (ton)
 196
 295
 895
 1 131
 Indeks (2012 = 100)
 100
 151
 457
 577
 Kinas markedsandel (%)
 1,8
 2,5
 6,5
 8,8
 Indeks (2012 = 100)
 100
 143
 369
 502
 Kilde: Eurostat og spørgeskemabesvarelser.
 (112)
 Stort set hele importen fra Kina foregik under IPP, og i løbet af den betragtede periode blev mængden næsten femdoblet. Importen under den normale ordning var ubetydelig i hele den betragtede periode (under 0,1 % i markedsandel) og udviste endda en faldende tendens.
 4.3.2. Priser på importen fra det pågældende land og prisunderbud
 (113)
 Kommissionen fastsatte tendensen for priserne på den kinesiske import på grundlag af oplysninger fra Eurostat, under hensyntagen til de verificerede spørgeskemabesvarelser fra