text:
de samarbejdsvillige brugere. Da importmængden fra Kina under den normale importordning var ubetydelig, blev der set bort fra denne ved opgørelsen af den gennemsnitlige importpris og i beregningen af prisunderbuddet.
 (114)
 De gennemsnitlige importpriser ved salg til Unionen fra Kina udviklede sig således:
 Tabel 5
 Importpriser (i EUR/ton) under IPP
 2012
 2013
 2014
 NUP
 Priser på import fra Kina (EUR/ton)
 39 418
 35 465
 34 414
 33 327
 Indeks (2012 = 100)
 100
 90
 87
 85
 Kilde: Eurostat og spørgeskemabesvarelser.
 (115)
 Den gennemsnitlige pris på den vare, der blev importeret under IPP, faldt samlet set med 15 % i den betragtede periode. Dette prisfald fulgte faldet i priserne på råstoffer.
 (116)
 Ud fra oplysningerne fra de samarbejdsvillige brugere og de importordninger, der blev anvendt ved import fra Kina, foregik al import fra Kina af den undersøgte vare under normale aftaler. Derfor — og for at sikre en retfærdig sammenligning — blev den del af EU-erhvervsgrenens salg, der foregik inden for rammerne af forarbejdningsaftaler, ikke taget med i betragtning ved beregningen af prisunderbuddet. Som nævnt i betragtning 113, var importen under den normale ordning ubetydelig i hele den betragtede periode, og den blev derfor ikke taget med. Beregningen af underbuddet var derfor kun baseret på importpriser under IPP.
 (117)
 Kommissionen fastsatte prisunderbuddet i den nuværende undersøgelsesperiode ved at sammenligne:
 —
 de vejede gennemsnitlige salgspriser for wolframcarbid, som EU-producenterne opkrævede af ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet under normale aftaler, justeret til ab fabrik-niveau og
 —
 de tilsvarende vejede gennemsnitlige priser på importen ifølge Eurostat, idet der her blev taget hensyn til de verificerede spørgeskemabesvarelser fra de samarbejdsvillige brugere, med passende justeringer for omkostninger efter importen.
 (118)
 Resultatet af sammenligningen blev udtrykt i procent af EU-erhvervsgrenens vejede gennemsnitlige priser i NUP og var i gennemsnit på 13,2 %. Denne beregning tager hensyn til den omstændighed, at det genvundne zinkpulver ikke blev importeret fra Kina i den nuværende undersøgelsesperiode, og det blev derfor ikke medregnet.
 4.4. Importen fra andre tredjelande
 (119)
 Importmængden til Unionen fra andre tredjelande end det pågældende land udviklede sig således: Både mængden og pristendensen er baseret på oplysninger fra Eurostat og omfatter alle importordninger (normal ordning, aktiv forædling og passiv forædling). Størstedelen af importen fra tredjelande er importeret under den normale ordning.
 Tabel 6
 Import fra andre tredjelande
 2012
 2013
 2014
 NUP
 Import (ton)
 1 896
 1 402
 1 724
 1 359
 Indeks (2012 = 100)
 100
 74
 91
 72
 Markedsandel (%)
 17,0
 11,9
 12,5
 10,6
 Markedsandel for USA (%)
 4,2
 2,8
 4,7
 4,8
 Gennemsnitlig pris i EUR/ton
 54 525
 52 342
 40 543
 39 878
 Indeks (2012 = 100)
 100
 96
 74
 73
 Markedsandel for Sydkorea (%)
 1,4
 2,3
 2,0
 2,4
 Gennemsnitlig pris i EUR/ton
 49 249
 38 022
 39 256
 41 316
 Indeks (2012 = 100)
 100
 77
 80
 84
 Markedsandel for Vietnam (%)
 1,3
 1,0
 1,1
 0,9
 Gennemsnitlig pris i EUR/ton
 44 633
 35 110
 36 869
 37 352
 Indeks (2012 = 100)
 100
 79
 83
 84
 Kilde: Eurostat.
 (120)
 Den samlede import fra tredjelande faldt


text:
med 28 % i den betragtede periode. Deres udvikling fulgte ikke den generelle markedstendens, som blev udløst af det stigende forbrug, som beskrevet i betragtning 108. Først i 2014 steg importmængden sammenlignet med 2013 (med 23 %), men faldt derefter med 21 % i den nuværende undersøgelsesperiode sammenlignet med 2014. Derved faldt markedsandelen for denne import 17,0 % til 10,6 % i løbet af den betragtede periode.
 (121)
 USA og Sydkorea fulgte ikke denne generelle tendens og steg en anelse i den betragtede periode, men lå dog på et lavere niveau i den nuværende undersøgelsesperiode end importen fra Kina gjorde. Desuden faldt den gennemsnitlige pris på import fra USA og Sydkorea i den betragtede periode, men forblev dog konstant over de gennemsnitlige salgspriser for den kinesiske eksport, der er importeret under IPP.
 4.5. EU-erhvervsgrenens økonomiske situation
 4.5.1. Generelle bemærkninger
 (122)
 I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 5, omfattede undersøgelsen af virkningerne af dumpingimporten for EU-erhvervsgrenen en vurdering af alle de økonomiske indikatorer, der havde en indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation i den betragtede periode.
 (123)
 Som anført i betragtning 97, udgøres EU-erhvervsgrenen af ni virksomheder eller grupper af virksomheder, hvoraf seks virksomheder fremstiller og sælger på det frie marked, og de resterende tre virksomheder primært fremstiller til bunden anvendelse. Tre af de EU-producenter, der er aktive på det frie marked, og de tre producenter, der fremstiller til det bundne marked, er integreret i de senere produktionsled. Som nævnt i betragtning 22, besluttede Kommissionen desuden at undersøge alle de seks EU-producenter, der opererer på det frie marked med henblik på konstatering af den eventuelle skade, der er forvoldt EU-erhvervsgrenen.
 (124)
 Ved konstateringen af skade skelnede Kommissionen mellem makroøkonomiske og mikroøkonomiske skadesindikatorer. Kommissionen evaluerede de makroøkonomiske indikatorer for hele EU-erhvervsgrenen på grundlag af oplysninger fra ansøgeren. Kommissionen evaluerede de mikroøkonomiske indikatorer, alene for de stikprøveudtagne virksomheder, ud fra de verificerede oplysninger i spørgeskemabesvarelserne fra de EU-producenter, der indgik i stikprøven. Begge datasæt blev anset for at være repræsentative for EU-erhvervsgrenens økonomiske situation.
 (125)
 De makroøkonomiske indikatorer er: produktion, produktionskapacitet, kapacitetsudnyttelse, salgsmængde, markedsandel, vækst, beskæftigelse, produktivitet og dumpingmargenens størrelse.
 (126)
 De mikroøkonomiske indikatorer er: gennemsnitlige enhedspriser, gennemsnitlige enhedsomkostninger, arbejdskraftomkostninger, lagerbeholdninger, rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evne til at rejse kapital.
 (127)
 Ved visse makroøkonomiske indikatorer for EU-erhvervsgrenen analyserede Kommissionen oplysningerne for det frie marked og det bundne marked hver for sig og foretog en sammenlignende analyse. Disse faktorer er: salg og markedsandel. Andre økonomiske indikatorer kunne dog kun med rimelighed undersøges ved at se på aktiviteten som helhed, herunder EU-erhvervsgrenens bundne anvendelse, fordi disse indikatorer afhænger af den samlede aktivitet, uanset om produktionen er bundet eller sælges på det frie marked. Disse faktorer er: produktion, kapacitet, kapacitetsudnyttelse, likviditet, investeringer, investeringsafkast, beskæftigelse, produktivitet og arbejdskraftomkostninger. For disse faktorer er det nødvendigt med en analyse af hele EU-erhvervsgrenen for at kunne opnå et fuldstændigt overblik over EU-erhvervsgrenens skadesituation, idet de omtalte informationer ikke kan opdeles for henholdsvis det bundne salg og det frie salg.
 (128)
 For nogle mikroøkonomiske indikatorer (gennemsnitlige enhedspriser, enhedsomkostninger og rentabilitet), skelnes

type: legislation

jurisdiction: EU


text:
der mellem normale aftaler og forarbejdningsaftaler. Dette skyldtes, at forarbejdningsaftaler ikke omfatter omkostningerne til råstoffer, og priserne er reelt set forarbejdningsgebyrer.
 (129)
 Flere interesserede parter hævdede, at forarbejdningsaktiviteter ikke burde være omfattet af undersøgelsen, ud fra argumentet om at eftersom kunden ejer råstoffet, er det diskutabelt hvem den egentlige producent er. Endvidere hævdedes det, at produktionsomkostningerne for forarbejdning er lavere end produktionsomkostningerne for den normale produktion, hvor EU-erhvervsgrenen forbliver ejeren af råstoffet (eftersom råstof ikke er omfattet af forarbejdningsaftaler), og de to forretningsmodeller burde ikke blandes sammen i skadesanalysen.
 (130)
 Undersøgelsen viste, at i EU-producenternes fremstillingsproces er det ikke muligt at adskille wolframcarbid, der er produceret under normale aftaler fra wolframcarbid, der er fremstillet under forarbejdningsaftaler. Kunderne kan ikke vide, om de har modtaget wolframcarbid, der er fremstillet af skrot eller nye råstoffer. Kun ved genvindingsprocessen for zink opereres der med partier, og, i dette tilfælde, modtager kunden wolframcarbid, der er fremstillet af kundens eget skrot. Men de mængder, der blev fremstillet gennem genvindingsprocessen for zink under forarbejdningsaftaler, var meget beskedne (mindre end 3 %) i forhold til EU-erhvervsgrenens samlede produktion i den betragtede periode. De mængder, der blev fremstillet gennem denne proces under forarbejdningsaftaler, fordrejer derfor ikke den generelle vurdering af EU-produktionen. Endvidere varierede andelen af produktionen under forarbejdningsaftaler set i forhold til den samlede EU-produktion fra det ene år til det andet afhængigt af tilgængeligheden af råstoffer på markedet.
 (131)
 Vedrørende forskellen mellem produktionsomkostningerne under forarbejdningsaftaler og produktionsomkostningerne under normale aftaler, er dette ikke en grund til at udelukke forarbejdningsaktiviteter fra skadesundersøgelsen. Uanset hvad er denne forskel afspejlet i analysen. Derfor blev påstanden om, at forarbejdningsaftaler ikke burde være omfattet af undersøgelsen, afvist.
 4.5.2. Makroøkonomiske indikatorer
 4.5.2.1. Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
 (132)
 Den samlede produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse i Unionen udviklede sig i den betragtede periode som følger:
 Tabel 7
 Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
 2012
 2013
 2014
 NUP
 Produktion (ton)
 12 667
 13 903
 15 068
 14 668
 Indeks (2012 = 100)
 100
 110
 119
 116
 Produktionskapacitet (ton)
 19 225
 20 100
 21 245
 21 565
 Indeks (2012 = 100)
 100
 105
 111
 112
 Kapacitetsudnyttelse (%)
 66
 69
 71
 68
 Indeks (2012 = 100)
 100
 105
 108
 103
 Kilde: Spørgeskemabesvarelser, data fra Eurostat og oplysninger fra ansøgeren.
 (133)
 Oplysningerne i tabellen ovenfor omfatter både produktion under normale aftaler og forarbejdningsaftaler, samt nye og genanvendte varer.
 (134)
 Den samlede produktionsmængde steg med 16 % mellem 2012 og 2014 og faldt derefter en smule med 3 % fra 2014 til undersøgelsesperioden og nåede op på 14 668 ton. Samlet steg produktionsmængden med 16 % i den betragtede periode.
 (135)
 Produktionskapaciteten steg også i den betragtede periode med 12 % og nåede op på 21 565 ton i den nuværende undersøgelsesperiode. Flere EU-producenter har også planer om at fortsætte med at øge deres produktionskapacitet i løbet af de næste 3-4 år.
 (136)
 Desuden steg kapacitetsudnyttelsesgraden med 8 % mellem 2012 og 2014 og faldt derefter lidt i den nuværende undersøgelsesperiode, sammenlignet med 2012. Samlet set steg kapacitetsudnyttelsesgraden med 3 % i


text:
den betragtede periode til 68 % i den nuværende undersøgelsesperiode.
 4.5.2.2. Salgsmængde og markedsandel
 (137)
 EU-erhvervsgrenens salgsmængde og markedsandel på det frie marked udviklede sig i den betragtede periode som følger:
 Tabel 8
 Salgsmængde og markedsandel på det frie marked
 2012
 2013
 2014
 NUP
 Salgsmængde på EU's frie marked (ton)
 9 030
 10 073
 11 186
 10 314
 Indeks (2012 = 100)
 100
 112
 124
 114
 Markedsandel (%)
 81,0
 85,5
 81,0
 80,5
 Indeks (2012 = 100)
 100
 106
 100
 99
 Kilde: Spørgeskemabesvarelser, data fra Eurostat og oplysninger fra ansøgeren.
 (138)
 Salgsmængden på det frie marked steg mellem 2012 og 2014 med 24 % og faldt derefter med 8 % mellem 2014 og undersøgelsesperioden. Samlet set steg salgsmængden med 14 % i den betragtede periode og nåede op på 10 314 ton i den nuværende undersøgelsesperiode. Denne udvikling følger stigningen i EU-forbruget i den samme periode.
 (139)
 EU-erhvervsgrenens markedsandel på det frie marked steg med 4,5 procentpoint mellem 2012 og 2013 og faldt derefter med 5 procentpoint ved udgangen af den nuværende undersøgelsesperiode og nåede op på 80,5 %. Samlet set faldt EU-erhvervsgrenens markedsandel på det frie marked en smule med 0,5 procentpoint i den betragtede periode.
 (140)
 For så vidt angår det bundne marked udviklede salgsmængden og markedsandelen sig i den betragtede periode som følger:
 Tabel 9
 Mængde og markedsandel på det bundne marked
 2012
 2013
 2014
 NUP
 Bundet forbrug (ton)
 2 249
 2 461
 2 599
 2 653
 Indeks (2012 = 100)
 100
 109
 116
 118
 Markedsandel (af de bundne og frie markeder i alt) (%)
 17
 17
 16
 17
 Indeks (2012 = 100)
 100
 103
 94
 102
 Kilde: Spørgeskemabesvarelser, data fra Eurostat og oplysninger fra ansøgeren.
 (141)
 EU-erhvervsgrenens salgsmængde på det bundne marked (bestående af bunden anvendelse samt EU-erhvervsgrenens bundne salg) steg med 18 % i den betragtede periode, hvilket er lidt over stigningen i det samlede forbrug på både det bundne og det frie marked. Som følge heraf lå EU-erhvervsgrenens markedsandel på det bundne marked, udtrykt som en procentdel af det samlede forbrug (både det bundne og det frie marked) stort set stabilt i løbet af den betragtede periode på 17 %.
 4.5.2.3. Vækst
 (142)
 EU-erhvervsgrenens salgsmængde på det frie marked fulgte nøje udviklingen i EU-forbruget og steg med 14 % i den betragtede periode. Som følge heraf forblev EU-erhvervsgrenens markedsandel relativt stabil i hele den betragtede periode, undtagen i 2013, hvor den steg med 4,5 procentpoint sammenlignet med 2012.
 4.5.2.4. Beskæftigelse og produktivitet
 (143)
 Beskæftigelsen og produktiviteten udviklede sig i den betragtede periode som følger:
 Tabel 10
 Beskæftigelse og produktivitet
 2012
 2013
 2014
 NUP
 Antal ansatte
 681
 687
 700
 704
 Indeks (2012 = 100)
 100
 101
 103
 103
 Produktivitet (ton/ansat)
 19
 20
 22
 21
 Indeks (2012 = 100)
 100
 109
 116
 112
 Kilde: Spørgeskemabesvarelser, data fra Eurostat og oplysninger fra ansøgeren.
 (144)
 Antallet af ansatte hos EU-erhvervsgrenen steg svagt i løbet af den betragtede periode med 3 % til 704 ansatte i den nuværende undersøgelsesperiode. Som følge af en større stigning i produktionen, steg produktiviteten i


text:
den betragtede periode med 12 %.
 4.5.2.5. Dumpingmargenens størrelse og genrejsning efter tidligere dumping
 (145)
 Undersøgelsen viste, jf. betragtning 71, at importen af den undersøgte vare fra Kina fortsat kom ind på EU-markedet til betydelige dumpingpriser.
 (146)
 Det lykkedes i vidt omfang EU-erhvervsgrenen at rejse sig igen efter virkningerne af tidligere dumping, og de gældende antidumpingforanstaltninger viste sig at være effektive. Således øgede EU-erhvervsgrenen sin salgsmængde med 14 %. Dens markedsandel faldt en smule med 0,5 procentpoint på det frie marked i den betragtede periode.
 4.5.3. Mikroøkonomiske indikatorer
 4.5.3.1. Priser og faktorer, som påvirker priserne
 (147)
 EU-producenternes vejede gennemsnitlige enhedssalgspriser ved salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder under normale aftaler på det frie marked i Unionen udviklede sig i den betragtede periode som følger:
 Tabel 11
 Vejet gennemsnitlig enhedssalgspris
 2012
 2013
 2014
 NUP
 Vejet gennemsnitlig enhedssalgspris i Unionen (EUR/ton)
 47 296
 41 686
 41 118
 36 160
 Indeks (2012 = 100)
 100
 88
 87
 76
 Kilde: Spørgeskemabesvarelser.
 (148)
 EU-erhvervsgrenens vejede gennemsnitlige enhedssalgspriser for mængder under normale aftaler faldt med 24 % i den betragtede periode. Prisfaldet fulgte faldet i priserne på råstoffer.
 (149)
 EU-producenternes vejede gennemsnitlige enhedsforarbejdningsgebyr ved salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder under forarbejdningsaftaler til det frie marked i Unionen udviklede sig i den betragtede periode som følger:
 Tabel 12
 Vejet gennemsnitligt enhedsforarbejdningsgebyr
 2012
 2013
 2014
 NUP
 Vejet gennemsnitligt enhedsforarbejdningsgebyr i Unionen (EUR/ton)
 12 792
 13 497
 13 669
 13 452
 Indeks (2012 = 100)
 100
 106
 107
 105
 Kilde: Spørgeskemabesvarelser.
 (150)
 EU-erhvervsgrenens vejede gennemsnitlige enhedsforarbejdningsgebyr for mængder under forarbejdningsaftaler steg med 5 % i den betragtede periode.
 (151)
 For så vidt angår EU-erhvervsgrenens produktionsomkostninger og omkostninger til forarbejdning, var Kommissionen nødt til at anføre disse data i indekser, da der er tale om fortrolige forretningsoplysninger.
 (152)
 EU-erhvervsgrenens vejede gennemsnitlige enhedsproduktionsomkostninger under normale aftaler udviklede sig i den betragtede periode som følger:
 Tabel 13
 Vejede gennemsnitlige enhedsproduktionsomkostninger under normale aftaler
 2012
 2013
 2014
 NUP
 Indeks (2012 = 100)
 100
 82
 85
 78
 Kilde: Spørgeskemabesvarelser.
 (153)
 I den betragtede periode faldt de vejede gennemsnitlige enhedsproduktionsomkostninger med 22 %. Produktionsomkostningerne fulgte også faldet i priserne på råstoffer.
 (154)
 EU-erhvervsgrenens vejede gennemsnitlige enhedsforarbejdningsomkostninger under forarbejdningsaftaler udviklede sig i den betragtede periode som følger:
 Tabel 14
 Vejede gennemsnitlige enhedsforarbejdningsomkostninger under forarbejdningsaftaler
 2012
 2013
 2014
 NUP
 Indeks (2012 = 100)
 100
 105
 97
 99
 Kilde: Spørgeskemabesvarelser.
 (155)
 I den betragtede periode faldt de vejede gennemsnitlige enhedsforarbejdningsomkostninger med 1 %.
 4.5.3.2. Arbejdskraftomkostninger
 (156)
 EU-producenternes gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger udviklede sig i den betragtede periode som følger:
 Tabel 15
 Gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat
 2012
 2013
 2014
 NUP
 Gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat
 65 626
 70 243
 73 736
 71 898
 Indeks (2012 = 100)
 100
 107
 112
 110
 Kilde: Spørgeskemabesvarelser.
 (157)
 De gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger steg med 12 % mellem 2012 og 2014 og faldt derefter med 2 % i den nuværende undersøgelsesperiode, sammenlignet med 2014. Samlet set steg de gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger med 10 % i den betragtede periode.
 4.5.3.3. Lagerbeholdninger
 (158)
 EU-producenternes lagerbeholdninger udviklede sig i den betragtede periode som følger:
 Tabel 16
 Lagerbeholdninger
 2012
 2013
 2014
 NUP


text:
Slutlagre (ton)
 1 201
 1 095
 923
 1 069
 Indeks (2012 = 100)
 100
 91
 77
 89
 Slutlagre i procent af produktionen (%)
 9
 9
 7
 8
 Indeks (2012 = 100)
 100
 91
 77
 89
 Kilde: Spørgeskemabesvarelser.
 (159)
 Lagerniveauet faldt med 11 % i den betragtede periode. Lagerbeholdningerne udgjorde 8 % af produktionsmængden i den nuværende undersøgelsesperiode, hvilket blev anset for at være på et normalt niveau.
 4.5.3.4. Rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evne til at rejse kapital
 (160)
 EU-erhvervsgrenens rentabilitet, likviditet, investeringer og investeringsafkast udviklede sig i den betragtede periode som følger:
 Tabel 17
 Rentabilitet, likviditet, investeringer og investeringsafkast
 2012
 2013
 2014
 NUP
 Rentabilitet ved det samlede salg i Unionen til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder — under normale aftaler og forarbejdningsaftaler (% af omsætningen)
 11,9
 16,8
 13,6
 11,6
 Indeks (2012 = 100)
 100
 140
 114
 97
 Likviditet (EUR)
 63 654 025
 57 060 905
 54 583 859
 40 680 386
 Indeks (2012 = 100)
 100
 90
 86
 64
 Investeringer (EUR)
 19 902 447
 21 890 061
 25 810 548
 15 752 867
 Indeks (2012 = 100)
 100
 110
 130
 79
 Investeringsafkast (%)
 37,1
 46,0
 35,9
 20,1
 Indeks (2012 = 100)
 100
 124
 97
 54
 Kilde: Spørgeskemabesvarelser.
 (161)
 Kommissionen beregnede EU-producenternes rentabilitet som nettofortjenesten før skat ved salg af samme vare til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen udtrykt i procent af omsætningen af disse salg for EU-erhvervsgrenens samlede aktivitet (under normale aftaler og forarbejdningsaftaler). Rentabiliteten for aktiviteten under normale aftaler, der udgjorde 77 % af den samlede produktion i NUP, var lavere end rentabiliteten for aktiviteter under forarbejdningsaftaler. Desuden skal det bemærkes, at rentabiliteten for aktiviteter under normale aftaler var lavere end målfortjenesten på 10 %.
 (162)
 EU-erhvervsgrenen var fortjenstgivende i hele den betragtede periode med udsving i rentabiliteten. Rentabiliteten steg således med 4,8 procentpoint i 2013 i forhold til 2012 og nåede op på 16,8 %, hvorefter den faldt i undersøgelsesperioden med 5,1 procentpoint til 11,6 %. Samlet set faldt rentabiliteten med 0,3 procentpoint i den betragtede periode.
 (163)
 Tendensen for likviditeten, som er EU-producenternes evne til at selvfinansiere deres aktiviteter, forblev positiv i den betragtede periode. Den faldt dog betydeligt i den betragtede periode med 36 %.
 (164)
 Investeringerne steg med 30 % mellem 2012 og 2014 og faldt derefter med 39 % ved udgangen af den nuværende undersøgelsesperiode, sammenlignet med 2014. Samlet set faldt investeringerne med 21 % i den betragtede periode. I den betragtede periode var EU-erhvervsgrenens investeringer på over 80 mio. EUR. Investeringerne blev foretaget med henblik på at opnå en bedre udnyttelse af råstofferne og dermed opnå et fald i produktionsomkostningerne, f.eks. forbedring af sorteringen, forbedringer i genanvendelsesanlægget hvad angår sugeaktiviteter, og forbedringer af knusningsaktiviteter. Derudover foretog EU-erhvervsgrenen investeringer for at overholde de miljømæssige bestemmelser i Unionen. Der blev også foretaget investeringer for at øge effektiviteten ved at udskifte ældre teknologi med nyere, mere energieffektiv teknologi. Desuden blev der investeret i at erstatte en række ovne for at blive mere fleksibel med hensyn til blanding af hårdt og blødt skrot og for at


text:
kunne forarbejde et bredere sortiment af skrot.
 (165)
 Investeringsafkastet er fortjenesten udtrykt i procent af den bogførte nettoværdi af investeringerne. Det var positivt i den betragtede periode. Det steg med 24 % i 2013 sammenlignet med 2012 og faldt derefter ved udgangen af undersøgelsesperioden med 25,9 procentpoint. Generelt steg investeringsafkastet med 17 procentpoint i den betragtede periode.
 4.5.4. Konklusion vedrørende skade
 (166)
 På grund af den gældende antidumpingtold fortsatte EU-erhvervsgrenen med at rejse sig igen efter virkningerne af tidligere skadevoldende dumping.
 (167)
 Salgsmængderne og markedsandelen udviklede sig positivt i den betragtede periode, da EU-erhvervsgrenen kunne følge med stigningen i forbruget. Produktionen og kapacitetsudnyttelsen steg også i den betragtede periode.
 (168)
 Skadesindikatorerne vedrørende EU-erhvervsgrenens finansielle resultater (rentabilitet, likviditet og investeringsafkast) var positive i den betragtede periode. Ikke desto mindre fulgte likviditeten en nedadgående tendens.
 (169)
 I lyset af ovennævnte konkluderede Kommissionen, at EU-erhvervsgrenen rejste sig igen efter tidligere dumping, og at den ikke led væsentlig skade i den betragtede periode i den forstand, der er fastsat i grundforordningens artikel 3, stk. 5.
 4.6. Sandsynligheden for fornyet skade
 4.6.1. Indledende bemærkninger
 (170)
 Undersøgelsen har vist, at importen fra Kina skete til dumpingpriser i den nuværende undersøgelsesperiode, og at der var sandsynlighed for fortsat dumping, hvis foranstaltningerne fik lov til at udløbe.
 (171)
 Da EU-erhvervsgrenen ikke led væsentlig skade, blev det vurderet, om der var sandsynlighed for fornyet skade, hvis foranstaltningerne over for Kina får lov at udløbe i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 2.
 (172)
 For at fastsætte sandsynligheden for fornyet skade blev følgende elementer analyseret: i) den uudnyttede kapacitet og oplagring af råstoffer i Kina, ii) de mulige prisniveauer for den kinesiske import til EU-markedet af den undersøgte vare og iii) deres indvirkning på EU-erhvervsgrenen
 4.6.2. Uudnyttet kapacitet og oplagring af råstoffer i Kina
 (173)
 Som forklaret i betragtning 78, har Kina en omfattende uudnyttet kapacitet til produktion af wolframcarbid, der anslås til at være mellem 12 000 og 20 000 ton, hvilket udgjorde mellem 94 % og 156 % af EU-forbruget i den nuværende undersøgelsesperiode.
 (174)
 Som anført i betragtning 79, har Kina desuden opbygget et lager af råstoffer af wolframcarbid (dvs. ammoniumparawolframat og wolframkoncentrat), hvoraf mere end 25 000 ton af wolframcarbid kunne fremstilles inden for en kort periode.
 (175)
 Hvis der ikke indføres antidumpingforanstaltninger, vil den uudnyttede kapacitet kombineret med lagret af råstoffer sandsynligvis blive anvendt til fremstilling til eksport til Unionen, da dette er et attraktivt marked for kinesiske eksporterende producenter, som beskrevet i betragtning 85 og i det følgende. Der er heller ikke noget, der tyder på, at der ville være en øget efterspørgsel efter wolframcarbid på markeder i andre tredjelande, samtidig med at forbruget i Unionen viste en stigende tendens, og som det også blev nævnt i betragtning 84, var EU-markedet Kinas største eksportmarked efter Japan i den nuværende undersøgelsesperiode. Importen fra Kina vil derfor sandsynligvis genindføres på EU-markedet i betydelige mængder.
 (176)
 Efter fremlæggelsen af oplysninger fremførte flere brugere, at de kinesiske producenter vil foretrække at levere til de kinesiske producenter i senere


text:
produktionsled end at eksportere råstofferne til EU-markedet. Denne påstand blev dog ikke underbygget med nogen dokumentation, og den blev derfor afvist.
 4.6.3. Mulige prisniveauer for importen fra Kina til EU-markedet
 (177)
 Som en angivelse af det prisniveau, hvorpå det er sandsynligt, at kinesisk wolframcarbid vil blive importeret til EU-markedet, hvis foranstaltningerne ophæves, blev de kinesiske importpriser til Unionen i den nuværende undersøgelsesperiode taget i betragtning. Under IPP-ordningen underbød de EU-erhvervsgrenens priser med ca. 13,2 % i gennemsnit. I overvejelsen af de mulige priser under den normale importordning — uden antidumpingtold og med told — ville underbuddet desuden også være betydeligt og ville i gennemsnit ligge på 8,6 %.
 (178)
 Desuden blev prisniveauet for importen fra Kina til andre tredjelande samt de kinesiske priser på hjemmemarkedet analyseret. I begge tilfælde var de kinesiske priser lavere end EU-erhvervsgrenens priser med op til 33 % i forhold til andre tredjelande, og med op til 28 % i forhold til priserne på det kinesiske hjemmemarked.
 4.6.4. Virkning på EU-erhvervsgrenen
 (179)
 Den betydelige uudnyttede kapacitet og oplagringen af råstoffer i Kina, der er anført i betragtning 173 og 174 i kombination med de prisforskelle, der er beskrevet i betragtning 85-87 og 177, vil tilskynde de kinesiske eksporterende producenter til inden for kort tid at eksportere betydelige mængder til lave priser på dumpingniveau på EU-markedet, hvis der ikke indføres antidumpingforanstaltninger.
 (180)
 Disse store mængder af billigt wolframcarbid vil udøve et betydeligt pristryk på EU-erhvervsgrenen, som vil være nødt til at sænke sine priser for at kunne blive ved at sælge i EU. Samtidig vil EU-erhvervsgrenen også få reduceret sine salgsmængder, da de ikke vil kunne sænke deres priser til det samme lave niveau som de gennemsnitlige kinesiske eksportpriser. Der mindes om, som nævnt i betragtning 80, at de kinesiske eksporterende producenter har adgang til billigere råstoffer end EU-erhvervsgrenen, da Kina kontrollerer 60 % af verdens reserver af wolframmalm og samtidig opkræver en eksportafgift på 20 % for wolframkoncentrat, hvilket øger prisen på dette råstof for parter uden for Kina.
 (181)
 Hvis priserne på den kinesiske import under IPP med en toldafgift oveni kan betragtes som et muligt benchmark for EU-erhvervsgrenens fremtidige salgspriser efter ophævelse af foranstaltningerne, vil EU-erhvervsgrenen ikke længere være fortjenstgivende, men vil blot få dækket sine udgifter ind, hvilket ikke er bæredygtigt. Dette scenario er faktisk et konservativt estimat, eftersom de kinesiske eksporterende producenter sandsynligvis vil sælge på EU-markedet til priser, som er endnu lavere end dette benchmark, på grundlag af de kinesiske priser, der er observeret i andre tredjelande. De ville have et incitament til at gøre dette for at reducere deres lagre af råstoffer, som forklaret i betragtning 79. I så fald vil EU-erhvervsgrenen være nødt til at fortsætte med at sænke deres salgspriser, hvilket vil medføre, at den normale aktivitet vil blive tabsgivende inden for kort tid (1-2 år). Desuden skal det bemærkes, at den undersøgte vare er kendetegnet ved store udsving i fortjenstmargenen. Som det fremgår af tabel 17, faldt EU-erhvervsgrenens rentabilitet med 5,2 procentpoint i løbet af kun to


text:
år (mellem 2013 og den fornyede undersøgelsesperiode).
 (182)
 Derudover vil EU-erhvervsgrenen sandsynligvis blive tvunget til også at reducere sin produktionsmængde, fordi den ikke vil være i stand til at matche de lave kinesiske priser uden at lide tab. Reduktionen i mængde vil have en direkte virkning på aktiviteter under forarbejdningsaftaler. Wolframindustrien er en kapitalintensiv industri, for hvilken det er nødvendigt at opretholde en vis produktionsmængde for at holde de faste omkostninger på et rimeligt niveau. Stigningen i de faste omkostninger som følge af en reduktion i produktionen vil ikke kun medføre en stigning i produktionsomkostningerne for den normale aktivitet, men også forarbejdningsomkostningerne. Hvilket også vil have en negativ indvirkning på forarbejdningsaftalernes rentabilitet.
 (183)
 Hvis der sker et fald i produktionsmængden på 25 % (3 700 ton eller 23 % af Kinas uudnyttede kapacitet) vil forarbejdningsomkostningerne for eksempel stige med 82 % og forarbejdningsaktiviteterne vil gå fra at være fortjenstgivende til at blive over 30 % tabsgivende. Dette blev også observeret i den tidligere undersøgelse, da et fald i produktionsmængden på ca. 50 % (6 400 ton) medførte et fald i rentabiliteten fra 7,6 % til -19,5 % på blot ét år.
 (184)
 Forarbejdningsaktiviteterne giver kun mening ud fra et økonomisk synspunkt for EU-erhvervsgrenens kunder (brugere), så længe forarbejdningsgebyrerne (forarbejdningsomkostninger + margin), kombineret med prisen på skrot (for brugeren) er lavere end prisen på import af wolframcarbid fra Kina. Hvis denne grænse bliver overskredet, vil brugerne ikke længere have et incitament til at benytte sig af forarbejdningsaftaler med EU-erhvervsgrenen, men vil få leveret wolframcarbid fra Kina. Muligheden for at genforhandle forarbejdningsgebyrer med EU-erhvervsgrenen lader ikke til at være tilgængelig, eftersom EU-erhvervsgrenens forarbejdningsomkostninger vil stige, som forklaret ovenfor.
 (185)
 Desuden kan EU-erhvervsgrenen ikke udelukkende arbejde under forarbejdningsaftaler, selv om forarbejdningsaktiviteter er mere fortjenstgivende end normale aktiviteter. Forarbejdning kan kun anvendes ved genanvendelsesaktiviteter, og EU-erhvervsgrenens kapacitet til at omdanne skrottet til wolframkoncentrat er for lav set i forhold til det samlede behov for wolframkoncentrat i fremstillingsprocessen. EU-erhvervsgrenen er derfor nødt til at opfylde en del af efterspørgslen efter wolframkoncentrat med leverancer af nye koncentrater under normale aftaler. Der er desuden ikke nok skrot på markedet, til at EU-erhvervsgrenen kan øge sin genanvendelseskapacitet.
 (186)
 På baggrund af det ovenstående vil et fald i salgsprisen til et niveau, der som minimum er lig IPP-importprisen i NUP, med en toldafgift oveni, kombineret med en reduktion i mængden, gøre EU-erhvervsgrenen til en tabsgivende erhvervsgren.
 (187)
 På grundlag af de kendsgerninger, der er beskrevet ovenfor, konkluderede Kommissionen, at hvis foranstaltningerne ophæves, er det sandsynligt, at der igen vil opstå væsentlig skade meget hurtigt. Navnlig er det sandsynligt, at de EU-producenter, der ikke er integreret i de senere produktionsled, inden for kort tid (1-2 år) vil blive tvunget til at afvikle deres virksomhed, da de på det frie marked vil blive direkte udsat for det nedadgående pristryk fra lavprisdumpingimporten fra Kina. To af disse virksomheder er ikke involveret i genanvendelsesaktiviteter og kan derfor ikke benytte sig af forarbejdningsaftalernes højere margener. Desuden vil de EU-producenter, der er integreret i de


text:
senere produktionsled, fortsat sælge wolframcarbid til forretningsmæssigt forbundne brugere til lavere priser, men forarbejdningsomkostningerne i forarbejdningsaftalerne vil stige som følge af faldet i produktionsmængden. På længere sigt (4-5 år) er det sandsynligt, at også de EU-producenter, der er integreret i de senere produktionsled, vil standse deres aktiviteter, da de ikke vil være i stand til at konkurrere med dette pres på længere sigt, eftersom deres forretningsmæssigt forbundne brugere også vil vælge at købe wolframcarbid fra Kina. Hvis det sker, vil der ikke længere være nogen produktion af dette strategiske råstof i Unionen.
 5. UNIONENS INTERESSER
 (188)
 I overensstemmelse med grundforordningens artikel 21 undersøgte Kommissionen, om opretholdelsen af antidumpingforanstaltninger på importen af den undersøgte vare med oprindelse i Kina som følge af konklusionerne i denne udløbsundersøgelse ville være i strid med Unionens interesser som helhed. Unionens interesser blev fastsat på grundlag af en vurdering af alle de forskellige involverede parters interesser, herunder EU-erhvervsgrenens, importørernes, brugernes og leverandørernes interesser. Alle interesserede parter fik, jf. grundforordningens artikel 21, stk. 2, mulighed for at fremsætte bemærkninger.
 (189)
 Det bør erindres, at det i de foregående undersøgelser blev fastslået, at det ikke var i strid med Unionens interesser at vedtage foranstaltninger. Da nærværende undersøgelse er en udløbsundersøgelse med analyse af en situation, hvor der allerede har været antidumpingforanstaltninger gældende, giver det endvidere mulighed for at foretage en vurdering af eventuelle uønskede negative virkninger for de berørte parter af de gældende antidumpingforanstaltninger.
 (190)
 På dette grundlag blev det undersøgt, om der fandtes tvingende grunde til at konkludere, at det ikke er i Unionens interesse at opretholde foranstaltninger i denne bestemte sag trods konklusionerne om sandsynligheden for fortsat dumping og fornyet skade.
 5.1. EU-erhvervsgrenens interesser
 (191)
 På baggrund af konklusionerne om EU-erhvervsgrenens situation i betragtning 166-169 og som følge af argumenterne om analysen af sandsynligheden for fornyet skade, jf. betragtning 170-186, konkluderede Kommissionen, at EU-erhvervsgrenen sandsynligvis vil opleve en alvorlig forværring af sin økonomiske situation, hvis antidumpingforanstaltningerne får lov at udløbe. Foranstaltningerne har vist sig at være af afgørende betydning for at beholde produktionen af wolframcarbid i Unionen, da EU-erhvervsgrenen ikke ville have kunnet modstå presset fra store mængder dumpingimport af wolframcarbid fra Kina, der blev solgt på EU-markedet til priser, der lå under EU-erhvervsgrenens.
 (192)
 Det vurderes, at en opretholdelse af foranstaltningerne vil være til fordel for EU-erhvervsgrenen, som derefter burde være i stand til at fortsætte med at investere i ny teknologi til sine fremstillingsanlæg, især i dens genanvendelsesaktiviteter for at blive mere uafhængig af Kina, og dermed stå i en bedre situation med hensyn til manglen på nye råstoffer på markedet.
 (193)
 Hvis foranstaltningerne derimod ophæves, vil det sandsynligvis have en negativ indvirkning på EU-erhvervsgrenen. Det vil være en alvorlig trussel for EU-erhvervsgrenens eksistensgrundlag, der som følge heraf kan være nødt til at indstille deres aktiviteter, hvilket vil reducere både de tilgængelige forsyningskilder på EU-markedet samt konkurrencen. Hvis EU-producenterne indstiller deres produktion, vil Unionen primært være afhængig af import fra andre tredjelande, navnlig fra Kina, som ikke kun er verdens førende producent af wolfram,


text:
men som også ejer de fleste af verdens råstofreserver.
 5.2. Brugernes interesser
 (194)
 Ved indledningen blev ti kendte importører/brugere kontaktet. Syv brugere gav sig til kende inden for tidsfristen, og der blev sendt spørgeskemaer ud til dem alle. De indkøbte wolframcarbid fra Kina og andre tredjelande (Sydkorea, Vietnam, Japan, Israel og Indien) og fra EU-erhvervsgrenen. Disse brugere anvendte wolframcarbid til at fremstille cementeret carbid til at fremstille værktøjer af hårdt metal til forskellige brancher som f.eks. olie- og mineindustrien.
 (195)
 Der blev modtaget spørgeskemabesvarelser fra otte brugere (to af dem var forretningsmæssigt forbundne). De indrapporterede større importmængder fra Kina, end hvad der var registreret i Eurostat. Alle på nær én importerede kun den undersøgte vare under IPP. De samarbejdsvillige brugere tegnede sig for 32 % af forbruget på det frie marked i Unionen i den nuværende undersøgelsesperiode. Yderligere fem brugere henvendte sig for at støtte de gældende foranstaltninger, men besvarede ikke spørgeskemaet. Disse brugere tegnede sig for omkring 8 % af det samlede forbrug på det frie marked.
 (196)
 En af de samarbejdsvillige brugere fremførte, at den havde behov for en specifik varetype i sin fremstillingsproces, som ikke blev fremstillet af EU-erhvervsgrenen i den krævede kvalitet, og anmodede om at blive fritaget for antidumpingtolden for denne særlige varetype. Den varetype, der importeredes af denne bruger, faldt dog ind under varedækningen som beskrevet i betragtning 31 og 32. Der var intet belæg for at udelukke visse varetyper fra varedækningen i undersøgelsen, inden for rammerne af den nuværende udløbsundersøgelse. Denne påstand blev derfor afvist.
 (197)
 De syv øvrige samarbejdsvillige brugere hævdede, at de gældende antidumpingforanstaltninger havde en væsentlig negativ indvirkning på deres rentabilitet.
 (198)
 Det fremgik af undersøgelsen, at den aktivitet, som omfattede wolframcarbid, hos disse brugere tegnede sig for mellem 55 % og 100 % af deres samlede omsætning i den nuværende undersøgelsesperiode. Nogle af brugerne var en del af en gruppe af virksomheder, og de solgte også de af deres varer, der var fremstillet af wolframcarbid, inden for denne gruppe, mens andre var selvstændige enheder. Disse virksomheder solgte værktøjer af cementeret wolframcarbid til uafhængige kunder på EU-markedet såvel som uden for Unionen. For salget uden for Unionen indkøbte brugerne hovedsagelig den undersøgte vare fra Kina under IPP, og der blev derfor ikke betalt importtold på denne import.
 (199)
 Alle samarbejdsvillige brugere fremstillede en lang række varer, der anvendte den undersøgte vare. Omkostningerne til wolframcarbid ud af de samlede produktionsomkostninger svingede betydeligt fra en bruger til en anden, dvs. mellem 6 % og 50 %, afhængigt af typen af færdige varer. I nogle af de varer, der blev fremstillet af de samarbejdsvillige brugere, blev der tilført en betydelig merværdi og knowhow, og disse brugere kunne derfor opkræve betydelige margener, mens andre varer, hvori der blev tilført mindre merværdi, er mindre fortjenstgivende. Hertil kommer, at de fleste af de samarbejdsvillige brugere var rentable i den nuværende undersøgelsesperiode (med op til 15 %). Desuden viste undersøgelsen, at disse brugeres rentabilitet også blev påvirket af andre faktorer end de gældende antidumpingforanstaltninger, f.eks. lav efterspørgsel


text:
på de markeder, de var til stede på (olieboring og minedrift).
 (200)
 De fem yderligere brugere, som er nævnt i betragtning 194, som henvendte sig for at støtte opretholdelsen af de gældende antidumpingforanstaltninger var EU-erhvervsgrenens kunder. Disse brugere fremførte, at selv om et fald i priserne på wolfram ville være til fordel for brugerne på kort sigt, vil de kinesiske priser sandsynligvis stige igen på mellemlang og lang sigt i mangel af konkurrence fra EU-erhvervsgrenen. De fremførte også, at en ophævelse af antidumpingforanstaltningerne ville få negative følger for genanvendelsesaktiviteterne i Unionen, idet import af store mængder af wolframcarbid til lave priser fra Kina ville gøre genanvendelsesaktiviteter i Unionen urentable. Endeligt fremhævede disse brugere deres interesse i at have flere forsyningskilder, herunder EU-erhvervsgrenen.
 (201)
 Resultaterne af undersøgelsen viser, at brugerne kunne fortsætte med at købe wolframcarbid fra flere kilder. Dette omfattede importen af wolframcarbid fra Kina i betydelige mængder, uden at betale told som led i IPP-ordningen. De fleste af dem var fortjenstgivende. Selv om man med rimelighed kunne forvente, at visse brugere ville drage fordel af, i det mindste på kort sigt, tilgængeligheden af billigere import fra Kina, har foranstaltningerne ikke haft en alvorlig negativ indvirkning på dem, og dette bekræfter, at opretholdelsen af de gældende antidumpingforanstaltninger ikke har en alvorlig indvirkning på brugerne. Desuden støttede flere brugere opretholdelsen af foranstaltningerne.
 (202)
 En række berørte parter fremførte, at vurderingen af virkningen af foranstaltninger på brugerne burde ske henover hele den periode, hvori foranstaltninger har været i kraft, ligesom i sagen vedrørende ferrosilicium (15), ud fra det argument at brugerne oplever langsigtede kumulative negative virkninger, der er uforholdsmæssige set i forhold til alle potentielle eller faktiske fordele for EU-producenterne.
 (203)
 I denne henseende skal det bemærkes, at selv om foranstaltningerne har været gældende siden 1990, har brugerne været i stand til at absorbere stigningen i omkostninger og stadig være rentable. I den oprindelige undersøgelse og hver udløbsundersøgelse, der er gennemført siden da i relation hertil, har Kommissionen vurderet antidumpingforanstaltningernes indvirkning på brugerne. Hver gang har Kommissionen konkluderet, at opretholdelsen af antidumpingforanstaltningerne sandsynligvis ikke vil have alvorlige følger for brugerne i Unionen. Hertil kommer, at den aktuelle vurdering bekræftede denne konklusion på grundlag af den faktiske virkning af foranstaltningerne. Påstanden blev derfor afvist.
 (204)
 Efter fremlæggelsen af oplysninger gav yderligere fire brugere af den undersøgte vare sig til kende, hvoraf tre er forretningsmæssigt forbundet med en af de samarbejdsvillige brugere, der indsendte en spørgeskemabesvarelse. En af dem er imidlertid placeret i Brasilien og anses derfor ikke for at være en interesseret part i denne undersøgelse. Disse virksomheder var imod opretholdelsen af de gældende antidumpingforanstaltninger.
 (205)
 Efter fremlæggelsen af oplysninger fremførte adskillige brugere desuden, at deres evne til at absorbere omkostningerne ved foranstaltningerne og forblive fortjenstgivende har nået grænsen. Det blev desuden hævdet, at disse brugere har vist og dokumenteret, at der ikke findes yderligere potentielle teknologiske forbedringer af varen, og at det er ved at blive umuligt at fortsætte med at afholde yderligere omkostninger.
 (206)
 Som anført i betragtning 198, fremstillede de


text:
samarbejdsvillige brugere en lang række varer, der indeholder den undersøgte vare og wolframcarbids andel af de samlede produktionsomkostninger svingede betydeligt fra en bruger til en anden, dvs. mellem 6 % og 50 %, afhængigt af typen af færdige varer. Selv om det ikke kan udelukkes, at rentabiliteten varierer pr. vare, var de fleste af de samarbejdsvillige brugere fortjenstgivende i den nuværende undersøgelsesperiode (med op til 15 %). Påstanden afvises derfor.
 (207)
 Ud fra dette konkluderede Kommissionen, at der for så vidt angår virkningen på brugerne ikke er tegn på, at opretholdelsen af foranstaltningerne vil få en betydelig negativ indvirkning på deres aktiviteter.
 5.3. Leverandørernes interesser
 (208)
 Ti virksomheder, der opererede på markedet for de foregående produktionsled, gav sig til kende og udtrykte deres støtte til videreførelsen af foranstaltningerne. Heraf var fire minevirksomheder og producenter af wolframkoncentrat og leverede til EU-erhvervsgrenen.
 (209)
 De øvrige seks virksomheder var leverandører af genanvendte materialer til EU-erhvervsgrenen. De fremførte, at lukningen af EU-erhvervsgrenen i høj grad ville få en negativ indvirkning på deres aktivitet, fordi de ville miste deres kunder. De fremhævede også betydningen af genanvendelse af skrot i EU med argumentet om, at skrotmaterialer har et højere indhold af wolfram end malmkoncentratet, hvorved wolframskrottet bliver et værdifuldt råstof, som kan sænke omkostningerne til råstoffer for brugerne.
 (210)
 På dette grundlag konkluderede Kommissionen, at det er i leverandørernes interesse at opretholde de gældende antidumpingforanstaltninger.
 5.4. Wolfram som et råstof af kritisk betydning
 (211)
 Siden 2011 har wolfram været klassificeret som et råstof af kritisk betydning (16) i Den Europæiske Union.
 (212)
 Det er derfor i Unionens interesse at opretholde fremstillingen af wolfram i EU, fremme genanvendelse for at mindske forbruget af primære råstoffer og reducere den relative importafhængighed.
 5.5. Konkurrence i Unionen
 (213)
 En række interesserede parter påstod, at antidumpingforanstaltningerne havde forværret konkurrenceniveauet i Unionen, fordi de havde medført et mindre udvalg af leverandører. De fremførte, at alle EU-producenter havde samme prisniveau, hvilket ikke kunne anses for konkurrence.
 (214)
 Der er seks EU-producenter på markedet, der anvender forskellige fremstillingsprocesser og forskellige råstoffer. Som nævnt i betragtning 33, anvender nogle af EU-producenterne kun nye råstoffer, og nogle anvender både nye råstoffer og skrot. Ved produktionsprocessen med nye råstoffer kan fremstillingsprocessen enten tage udgangspunkt i koncentrat, ammoniumparawolframat eller wolframoxider. Disse elementer har indflydelse på produktionsomkostningerne. Det gebyr, som EU-erhvervsgrenen opkræver af sine kunder, oveni prisen på ammoniumparawolframat afhænger af dens produktionsomkostninger. De seks EU-producenter er uafhængige af hinanden og konkurrerer med hinanden på EU-markedet. Desuden viste undersøgelsen, at der findes andre forsyningskilder på EU-markedet som USA, Vietnam og Sydkorea og Israel. Påstanden afvises derfor.
 5.6. Konkurrencemæssige ulemper for producenter i de senere produktionsled
 (215)
 En række interesserede parter hævdede, at de gældende foranstaltninger er en konkurrencemæssig ulempe for brugere i Unionen sammenlignet med brugernes konkurrenter i andre tredjelande, eftersom foranstaltningerne favoriserer brugere uden for EU på bekostning af brugere i Unionen. De påstod desuden, at eftersom tredjelandes brugere i de senere produktionsled nyder godt af et lavere omkostningsgrundlag, er disse brugere mere fortjenstgivende end deres konkurrenter i


text:
EU. Det blev endvidere hævdet, at den omstændighed, at Kina fjernede eksportafgiften på 5 % på wolframcarbid samt restriktionerne for varer i de foregående produktionsled (eksportkvoter på ammoniumparawolframat) i maj 2015 havde en negativ indvirkning på dem. De hævdede også, at hvis foranstaltningerne opretholdes, vil brugerne være nødt til at flytte deres produktionsanlæg til lande uden for Unionen for at undgå at miste deres kunder.
 (216)
 Som anført i betragtning 198, viste undersøgelsen, at de fleste samarbejdsvillige brugere i Unionen var fortjenstgivende i den nuværende undersøgelsesperiode, og at andre faktorer end de gældende antidumpingforanstaltninger, f.eks. lav efterspørgsel på de markeder, de er på (olieboring og minedrift), påvirkede deres rentabilitet. Argumentet om, at brugere i andre tredjelande angiveligt skaber større fortjeneste end brugerne i Unionen, er irrelevant for vurderingen af Unionens interesser. Dertil kommer, at disse parter hverken kunne forklare, hvordan den omstændighed, at Kina fjernede eksportafgifter og restriktioner for varer i de foregående produktionsled skulle have en negativ virkning på brugerne, eller hvorfor påstanden ikke var underbygget med beviser. Påstanden om udflytning af en række brugere var ubegrundet, da disse brugeres rentabilitet afhænger af den type varer, der fremstilles, men samtidig også af andre faktorer, som f.eks. et fald i efterspørgslen efter disse varer. Under alle omstændigheder foreligger der ikke noget bevis for, at ophævelsen af foranstaltninger ville forhindre udflytning af brugerne. Påstanden i betragtning 214 afvises derfor.
 5.7. Integration i de senere produktionsled
 (217)
 En række interesserede parter påstod, at størstedelen af EU-producenterne af wolframcarbid er integrerede i de senere produktionsled, og derfor kan deres forretningsmæssigt forbundne producenter, der fremstiller redskaber, få fat i råstoffer til lavere priser end ikke integrerede brugere, hvilket medfører konkurrenceforvridende ulemper blandt brugerne.
 (218)
 Undersøgelsen har vist, at ud af de seks EU-producenter af wolframcarbid til det frie marked, var tre af dem integreret i de senere produktionsled. Disse EU-producenter solgte den undersøgte vare til forretningsmæssigt forbundne virksomheder til markedspriser, og de havde derfor ikke nogen prisfordel hvad angår anskaffelse af råstoffer, i sammenligning med ikke integrerede brugere. Påstanden afvises derfor.
 (219)
 Efter fremlæggelsen af oplysninger fremførte en række brugere, at de vertikalt integrerede leverandører også er konkurrenter til brugerne og forhindrer fair konkurrence, idet de kan standse leveringen af den undersøgte vare til brugerne.
 (220)
 Undersøgelsen viste ingen tegn på, at EU-erhvervsgrenen vil ophøre med at sælge den undersøgte vare til ikke forretningsmæssigt forbundne brugere. I den betragtede periode steg salget fra de EU-producenter, der er integreret i de senere produktionsled, til ikke forretningsmæssigt forbundne brugere tværtimod med 16 %. Påstanden blev derfor afvist.
 5.8. Manglende investeringer og forældede teknologier
 (221)
 En række interesserede parter hævdede, at som følge af de gældende antidumpingforanstaltninger havde EU-erhvervsgrenen ikke noget incitament til at investere i nye teknologier. Disse parter påstod, at EU-erhvervsgrenen anvender gamle og forældede teknologier.
 (222)
 Undersøgelsen viste dog, at som anført i betragtning 164, foretog EU-erhvervsgrenen i den betragtede periode betydelige investeringer med henblik på at opnå en bedre udnyttelse af råstofferne og dermed mindske produktionsomkostningerne, forbedre effektiviteten, øge fleksibiliteten med hensyn til


text:
at blande hårdt og blødt skrot og på at forbedre overholdelsen af miljøbestemmelserne. Påstanden afvises derfor.
 5.9. Råstoffer
 (223)
 En række brugere påstod, at EU-erhvervsgrenens situation afhang af deres adgang til råstoffet, deres tilgængelighed og prisfastsætningen. Antidumpingforanstaltninger bør ikke kompensere for eventuelle ulemper med hensyn til at skaffe råstoffer.
 (224)
 Der blev indført antidumpingforanstaltninger på grundlag af en konklusion om dumping fra de kinesiske eksporterende producenter, som forvoldte EU-erhvervsgrenen skade. Påstanden om, at antidumpingforanstaltninger kompenserer for ulemper med hensyn til at skaffe råstoffer, blev derfor afvist.
 (225)
 Den nye EU-toldkodeks
 (226)
 En række brugere hævdede, at der i artikel 169, stk. 2, i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2015/2446 (17), blev indført ændringer i Unionens toldbestemmelser med det resultat, at IPP ikke længere vil være tilladt for varer, der er omfattet af antidumpingforanstaltninger, eller at det i det mindste ikke længere vil være økonomisk levedygtigt. Derfor vil produktionsomkostningerne stige.
 (227)
 Denne påstand er faktuelt forkert, fordi artikel 169, stk. 2, i delegeret forordning (EU) 2015/2446 ikke forbyder anvendelse af IPP i tilfælde af en antidumpingtold, men henviser til anvendelse af ækvivalente varer. Varer, der er importeret under IPP, vil derfor kun være underlagt en antidumpingtold, såfremt de yderligt forarbejdede varer senere overgår til fri omsætning i Unionen. Den gældende bestemmelse lige nu er, at de forarbejdede varer ikke vil være omfattet af nogen antidumpingtold, hvis de geneksporteres. Desuden har de interesserede parter ikke fremlagt nogen dokumentation for, at IPP ikke længere vil være økonomisk levedygtigt. Denne påstand blev derfor afvist.
 (228)
 Efter fremlæggelsen af oplysninger påstod en række brugere, at ændringer i EU-toldkodeksen vil begrænse anvendelsen af IPP på grund af en forøgelse af dokumentationen samt den høje risiko for manglende overholdelse, hvilket vil øge omkostningerne til råstoffer med op til 15 %.
 (229)
 Det skal i den forbindelse bemærkes, at ændringerne i EU-toldkodeksen har til formål at forbedre sporbarheden af de varer, der er genstand for antidumpingforanstaltninger, som importeres under IPP. Det kan derfor ikke udelukkes, at dette vil føre til en forøgelse i de administrative omkostninger for virksomhederne. Brugerne fremlagde dog ingen understøttende dokumentation eller forklaring af, hvordan stigningen på 15 % var beregnet. I betragtning af påstandens hypotetiske karakter, blev den derfor afvist.
 5.10. Foranstaltningernes varighed
 (230)
 Interesserede parter fremførte, at antidumpingforanstaltningerne over for importen af den undersøgte vare har været gældende siden 1990 og derfor ikke bør blive forlænget yderligere.
 (231)
 I henhold til de bestemmelser, der er fastsat i grundforordningens artikel 11, stk. 2, skal sådanne foranstaltninger opretholdes, hvis der etableres fortsat eller fornyet skadevoldende dumping, og foranstaltningerne ikke er i strid med Unionens interesser som helhed. Alle betingelser var opfyldt i den nuværende undersøgelse. De berørte parter påviste heller ikke nogen særlig grund vedrørende Unionens generelle interesser, der ville tale imod foranstaltningerne. Kommissionen har derfor ingen anden mulighed end at indføre antidumpingforanstaltninger. Denne påstand afvises derfor.
 5.11. Konklusion vedrørende Unionens interesser
 (232)
 På grundlag af ovenstående konkluderede Kommissionen, at der ikke var nogen tvingende grunde vedrørende Unionens interesser, der taler imod opretholdelse af endelige antidumpingforanstaltninger


text:
på importen af wolframcarbid, sammensmeltet wolframcarbid og wolframcarbid blandet med et metallisk pulver med oprindelse i Kina.
 6. ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
 6.1. Foranstaltninger
 (233)
 Alle interesserede parter blev underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det påtænkes at opretholde de gældende antidumpingforanstaltninger. De fik også en frist, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger til fremlæggelsen af oplysninger. Indlæg og bemærkninger blev, hvor det var berettiget, taget i betragtning.
 (234)
 Efter fremlæggelsen af oplysninger fremførte en række brugere, som anført i betragtning 65, at forskelle i kvalitet afhængig af anvendelsen, samt produktionsomkostninger og salg skulle tages i betragtning ved beregning af bl.a. skadesmargenen.
 (235)
 Denne påstand er ubegrundet. Det erindres, at den aktuelle undersøgelse er en udløbsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 2, med henblik på at vurdere, om de gældende foranstaltninger bør opretholdes eller ophæves. Der blev ikke beregnet nogen ny skadesmargenen inden for rammerne af denne undersøgelse.
 (236)
 Efter fremlæggelsen af oplysninger anmodede adskillige brugere desuden om, at foranstaltningerne burde få lov at udløbe, når proceduren for aktiv forædling udfases, dvs. om to år.
 (237)
 I den forbindelse bør det bemærkes, at undersøgelsen ikke afslørede nogen særlige omstændigheder, der kunne begrunde en forlængelse af foranstaltningerne i en periode på mindre end fem år, i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i grundforordningen.
 (238)
 Det fremgår af det ovenstående, at antidumpingforanstaltningerne, jf. grundforordningens artikel 11, stk. 2, vedrørende importen af wolframcarbid, sammensmeltet wolframcarbid og wolframcarbid blandet med et metallisk pulver med oprindelse i Kina bør opretholdes. Det skal erindres, at disse foranstaltninger består af værditold.
 (239)
 Det udvalg, der er nedsat ved artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) 2016/1036, har ikke afgivet udtalelse —
 VEDTAGET DENNE FORORDNING:
 Artikel 1
 1. Der indføres hermed en endelig antidumpingtold på importen af wolframcarbid, sammensmeltet wolframcarbid og wolframcarbid blandet med et metallisk pulver, i øjeblikket henhørende under KN-kode 2849 90 30 og ex 3824 30 00 (18) (Taric-kode 3824300010) og med oprindelse i Folkerepublikken Kina.
 2. Antidumpingtolden fastsættes til 33 % af nettoprisen, frit Den Europæiske Unions grænse, ufortoldet, for de i stk. 1 omhandlede varer.
 3. De relevante gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
 Artikel 2
 Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 1. juni 2017.
 På Kommissionens vegne
 Jean-Claude JUNCKER
 Formand
 (1) EUT L 176 af 30.6.2016, s. 21.
 (2) Rådets forordning (EØF) nr. 2737/90 af 24. september 1990 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af wolframcarbid og sammensmeltet wolframcarbid med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik og om endelig opkrævning af den midlertidige told (EFT L 264 af 27.9.1990, s. 7).
 (3) Kommissionens afgørelse 90/480/EØF af 24. september 1990 om godtagelse af tilsagn afgivet af visse eksportører i forbindelse med antidumpingproceduren vedrørende importen af wolframcarbid og sammensmeltet wolframcarbid med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik og om afslutning af undersøgelsen vedrørende de pågældende eksportører (EFT L 264 af 27.9.1990,


text:
s. 59).
 (4) Rådets forordning (EF) nr. 610/95 af 20. marts 1995 om ændring af forordning (EØF) nr. 2735/90, (EØF) nr. 2736/90 og (EØF) nr. 2737/90 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af wolframmalm og koncentrater deraf, wolframoxid og wolframsyre, wolframcarbid og sammensmeltet wolframcarbid med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik og om endelig opkrævning af de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af den midlertidige antidumpingtold, som indførtes ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2286/94 (EFT L 64 af 22.3.1995, s. 1).
 (5) Rådets forordning (EF) nr. 771/98 af 7. april 1998 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af wolframcarbid og sammensmeltet wolframcarbid med oprindelse i Folkerepublikken Kina (EFT L 111 af 9.4.1998, s. 1).
 (6) Rådets forordning (EF) nr. 2268/2004 af 22. december 2004 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af wolframcarbid og sammensmeltet wolframcarbid med oprindelse i Folkerepublikken Kina (EUT L 395 af 31.12.2004, s. 56).
 (7) Rådets forordning (EF) nr. 1275/2005 af 26. juli 2005 om ændring af forordning (EF) nr. 2268/2004 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af wolframcarbid og sammensmeltet wolframcarbid med oprindelse i Folkerepublikken Kina (EUT L 202 af 3.8.2005, s. 1).
 (8) Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (EUT L 343 af 22.12.2009, s. 51). Denne forordning er kodificeret ved grundforordningen.
 (9) Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 287/2011 af 21. marts 2011 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af wolframcarbid, wolframcarbid blandet med et metallisk pulver og sammensmeltet wolframcarbid med oprindelse i Folkerepublikken Kina efter en udløbsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 (EUT L 78 af 24.3.2011, s. 1).
 (10) Meddelelse om det forestående udløb af visse antidumpingforanstaltninger (EUT C 212 af 27.6.2015, s. 8).
 (11) Meddelelse om indledning af en udløbsundersøgelse af antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af wolframcarbid, sammensmeltet wolframcarbid og wolframcarbid blandet med et metallisk pulver med oprindelse i Folkerepublikken Kina (EUT C 108 af 23.3.2016, s. 6).
 (12) Det wolframcarbid, der er importeret under IPP, er ikke betinget af, at der er betalt told og antidumpingtold, og det anvendes i fremstillingen af værktøj, der eksporteres til lande uden for EU.
 (13) Metal Bulletin: 1) https://www.metalbulletin.com/Article/3646910/2017-PREVIEW-Chinese-tungsten-prices-will-continue-journey-of-recovery-as-market-reaches-consensus-on.html og 2) https://www.metalbulletin.com/Article/3596231/Chinas-SRB-tungsten-concentrate-stockpiling-boosts-domestic-export-prices.html
 (14) https://minerals.usgs.gov/minerals/pubs/commodity/tungsten/mcs-2015-tungs.pdf
 (15) Kommissionens afgørelse 2001/230/EF af 21. februar 2001 om afslutning af antidumpingproceduren vedrørende importen af ferrosilicium med oprindelse i Brasilien, Folkerepublikken Kina, Kasakhstan, Rusland, Ukraine og Venezuela (EFT L 84 af 23.3.2001, s. 36).
 (16) KOM(2011) 25 final af 2. februar 2011 og COM(2014) 297 final af 26. maj 2014.
 (17) Kommissionens delegerede forordning (EU) 2015/2446 af 28. juli 2015 til supplering af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013 med nærmere regler angående visse bestemmelser i EU-toldkodeksen (EUT L 343 af 29.12.2015, s. 1).
 (18) Partiklerne er uregelmæssige og ikke frit flydende i modsætning til partiklerne i »presseklart pulver«, der er kugle- eller kornformede, homogene og frit flydende. Den manglende flydeevne kan måles ved


text:
 22.8.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 216/1
 KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2017/1490
 af 21. august 2017
 om godkendelse af mangan-(II)-chlorid, tetrahydrat, mangan-(II)-oxid, mangan-(II)-sulfat, monohydrat, mangan-(II)-aminosyrechelat, hydrat, manganchelat af proteinhydrolysat, manganchelat af glycinhydrat og dimanganchloridtrihydroxid som tilsætningsstof til foder til alle dyrearter
 (EØS-relevant tekst)
 EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
 under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
 under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1831/2003 af 22. september 2003 om fodertilsætningsstoffer (1), særlig artikel 9, stk. 2, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Forordning (EF) nr. 1831/2003 indeholder bestemmelser om godkendelse af fodertilsætningsstoffer og om grundlaget og procedurerne for meddelelse af sådanne godkendelser. Forordningens artikel 10 indeholder bestemmelser om en ny vurdering af tilsætningsstoffer, der er godkendt i henhold til Rådets direktiv 70/524/EØF (2).
 (2)
 Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1334/2003 (3) og (EF) nr. 479/2006 (4) blev manganforbindelserne mangan-(II)-chlorid, tetrahydrat, manganoxid, mangan-(II)-sulfat, monohydrat, mangan-(II)-aminosyrechelat, hydrat, og manganchelat af glycinhydrat godkendt uden tidsbegrænsning i henhold til direktiv 70/524/EØF. Disse stoffer blev derpå opført i registret over fodertilsætningsstoffer som eksisterende produkter, jf. artikel 10, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1831/2003.
 (3)
 I henhold til artikel 10, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1831/2003, sammenholdt med samme forordnings artikel 7, er der indgivet ansøgninger om en ny vurdering af mangan-(II)-chlorid, tetrahydrat, manganoxid, mangan-(II)-sulfat, monohydrat, mangan-(II)-aminosyrechelat, hydrat, og manganchelat af glycinhydrat som fodertilsætningsstof til alle dyrearter. Desuden er der i henhold til forordningens artikel 7 indgivet en ansøgning om godkendelse af manganhydroxychlorid som fodertilsætningsstof til alle dyrearter. Ansøgerne har anmodet om, at disse tilsætningsstoffer klassificeres i tilsætningsstofkategorien »tilsætningsstoffer med ernæringsmæssige egenskaber«. Ansøgningerne var vedlagt de oplysninger og dokumenter, der kræves i henhold til artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1831/2003.
 (4)
 Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (i det følgende benævnt »autoriteten«) konkluderede i sine udtalelser af 23. oktober 2014 (5), 23. oktober 2014 (6), 19. marts 2015 (7), 18. februar 2016 (8) og 13. maj 2016 (9), at mangan-(II)-chlorid, tetrahydrat, mangan-(II)-oxid, mangan-(II)-sulfat, monohydrat, mangan-(II)-aminosyrechelat, hydrat, manganchelat af proteinhydrolysat, manganchelat af glycinhydrat og dimanganchloridtrihydroxid ikke har skadelige virkninger på dyrs eller menneskers sundhed eller miljøet. På grundlag af videnskabelige betragtninger anbefalede autoriteten at ændre den engelske betegnelse for mangan-(II)-oxid og manganhydroxychlorid til dimanganchloridtrihydroxid for at undgå eventuelle misforståelser. Autoriteten anbefalede også, at manganchelat af aminosyrer opdeles i følgende to grupper, i betragtning af dets kemiske egenskaber: mangan-(II)-aminosyrechelat, hydrat, og manganchelat af proteinhydrolysat.
 (5)
 Autoriteten bemærkede, at håndtering af mangan-(II)-oxid er farligt for brugeren ved indånding. Da der ikke foreligger tilstrækkelige oplysninger, bør tilsætningsstoffet betragtes som potentielt hud- og øjenirriterende og som hudsensibiliserende. Tilsynsmyndigheden noterede sig desuden, at håndtering af mangan-(II)-sulfat, monohydrat, udgør en risiko for brugerne ved indånding og er øjenirriterende. Det blev også konstateret, at håndtering af mangan-(II)-aminosyrechelat, hydrat, udgør en potentiel fare for luftvejene og brugernes sundhed. Da der ikke foreligger tilstrækkelige oplysninger vedrørende irritation af hud og øjne og hudsensibilisering, bør dette tilsætningsstof også betragtes som potentielt hud- og øjenirriterende og som hud- og luftvejssensibiliserende. For så vidt angår manganchelat af glycinhydrat bemærkede autoriteten, at dette tilsætningsstof kan irritere


text:
hud og øjne. Da der ikke foreligger specifikke data, kunne autoriteten endelig ikke drage nogen konklusioner vedrørende sikkerheden for brugerne ved håndtering af dimanganchloridtrihydroxid. Der bør derfor træffes passende beskyttelsesforanstaltninger med hensyn til de pågældende tilsætningsstoffer for at undgå, at der opstår sikkerhedsrisici for brugerne.
 (6)
 Autoriteten konkluderede desuden, at mangan-(II)-chlorid, tetrahydrat, mangan-(II)-oxid, mangan-(II)-sulfat, monohydrat, mangan-(II)-aminosyrechelat, hydrat, manganchelat af proteinhydrolysat, manganchelat af glycinhydrat og dimanganchloridtrihydroxid er effektive kilder til mangan. Autoriteten vurderer ikke, at der er behov for særlige krav om overvågning efter markedsføringen. Den har også gennemgået den rapport om metoden til analyse af fodertilsætningsstoffer i foder, der er blevet forelagt af det i henhold til forordning (EF) nr. 1831/2003 oprettede referencelaboratorium.
 (7)
 Vurderingen af mangan-(II)-chlorid, tetrahydrat, mangan-(II)-oxid, mangan-(II)-sulfat, monohydrat, mangan-(II)-aminosyrechelat, hydrat, manganchelat af proteinhydrolysat, manganchelat af glycinhydrat og dimanganchloridtrihydroxid viser, at betingelserne for godkendelse, jf. artikel 5 forordning (EF) nr. 1831/2003, er opfyldt undtagen for drikkevand. Derfor bør anvendelsen af disse stoffer godkendes som anført i bilaget til nærværende forordning, og deres anvendelse i drikkevand bør nægtes.
 (8)
 Da der ikke er sikkerhedshensyn, der kræver øjeblikkelig anvendelse af ændringerne af betingelserne for godkendelse af mangan-(II)-chlorid, tetrahydrat, manganoxid, mangan-(II)-sulfat, monohydrat, mangan-(II)-aminosyrechelat, hydrat, manganchelat af proteinhydrolysat og manganchelat af glycinhydrat og de ved forordning (EF) nr. 1334/2003 godkendte manganforbindelser, bør der indrømmes en overgangsperiode, således at interesserede parter kan forberede sig på at opfylde de nye krav, som godkendelsen medfører.
 (9)
 Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder —
 VEDTAGET DENNE FORORDNING:
 Artikel 1
 Godkendelse
 De i bilaget opførte stoffer, der tilhører tilsætningsstofkategorien »tilsætningsstoffer med ernæringsmæssige egenskaber« og den funktionelle gruppe »forbindelser af sporstoffer«, tillades anvendt som fodertilsætningsstoffer på de betingelser, der er fastsat i bilaget.
 Artikel 2
 Nægtelse
 Godkendelse af de i bilaget opførte stoffer som tilsætningsstoffer tilhørende tilsætningsstofkategorien »tilsætningsstoffer med ernæringsmæssige egenskaber« og den funktionelle gruppe »forbindelser af sporstoffer« nægtes for så vidt angår deres anvendelse i drikkevand.
 Artikel 3
 Overgangsforanstaltninger
 1. Mangan-(II)-chlorid, tetrahydrat, manganoxid, mangan-(II)-sulfat, monohydrat, mangan-(II)-aminosyrechelat, hydrat, og manganchelat af glycinhydrat og de ved forordning (EF) nr. 1334/2003 og forordning (EF) nr. 479/2006 godkendte manganforbindelser samt forblandinger, der indeholder disse stoffer, kan, hvis de er produceret og mærket før den 11. marts 2018 i overensstemmelse med de regler, der finder anvendelse før den 11. september 2017, fortsat markedsføres og anvendes, indtil de eksisterende lagre er opbrugt.
 2. Fodermidler og foderblandinger, der indeholder de i stk. 1 omhandlede stoffer, og som er produceret og mærket før den 11. september 2018 i overensstemmelse med de regler, der finder anvendelse før den 11. september 2017, kan fortsat markedsføres og anvendes, indtil de eksisterende lagre er opbrugt, hvis de er bestemt til dyr, der indgår i fødevareproduktion.
 3. Fodermidler og og foderblandinger, der indeholder de i stk. 1 omhandlede stoffer, og som er produceret og mærket før den 11. september 2019 i overensstemmelse med de regler, der finder anvendelse før den 11. september 2017, kan fortsat markedsføres og anvendes, indtil de eksisterende lagre er opbrugt, hvis de er


text:
bestemt til dyr, der ikke indgår i fødevareproduktion.
 Artikel 4
 Ikrafttræden
 Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 21. august 2017.
 På Kommissionens vegne
 Jean-Claude JUNCKER
 Formand
 (1) EUT L 268 af 18.10.2003, s. 29.
 (2) Rådets direktiv 70/524/EØF af 23. november 1970 om tilsætningsstoffer til foderstoffer (EFT L 270 af 14.12.1970, s. 1).
 (3) Kommissionens forordning (EF) nr. 1334/2003 af 25. juli 2003 om ændring af godkendelsesbetingelserne for en række tilsætningsstoffer til foderstoffer, der tilhører gruppen »mikromineraler« (EFT L 187 af 26.7.2003, s. 11).
 (4) Kommissionens forordning (EF) nr. 479/2006 af 23. marts 2006 om godkendelse af visse tilsætningsstoffer tilhørende gruppen forbindelser af sporstoffer (EUT L 86 af 24.3.2006, s. 4).
 (5) EFSA Journal (2013);11(8):3324.
 (6) EFSA Journal (2013);11(8):3325.
 (7) EFSA Journal (2013);11(10):3435.
 (8) EFSA Journal (2016);14(2):4395.
 (9) EFSA Journal (2016);14(5):4474.
 BILAG
 Tilsætningsstoffets identifikationsnummer
 Navn på indehaveren af godkendelsen
 Tilsætningsstof
 Sammensætning, kemisk betegnelse, beskrivelse, analysemetode
 Dyreart eller -kategori
 Maksimumsalder
 Minimumsindhold
 Maksimumsindhold
 Andre bestemmelser
 Godkendelse gyldig til
 Indhold af grundstoffet (Mn) i mg/kg fuldfoder med et vandindhold på 12 %
 Kategori: tilsætningsstoffer med ernæringsmæssige egenskaber. Funktionel gruppe: forbindelser af sporstoffer
 3b501
 —
 Mangan-(II)-chlorid, tetrahydrat
 Tilsætningsstoffets sammensætning
 Mangan-(II)-chlorid, tetrahydrat, som pulver med et manganindhold på mindst 27 %.
 Aktivstoffets karakteristika
 Mangan-(II)-chlorid, tetrahydrat
 Kemisk formel: MnCl2 · 4H2O
 CAS-nummer: 13446-34-9
 Analysemetoder
 (1)
 Til bestemmelse af reaktioner med chlorid i fodertilsætningsstoffet:
 —
 Den Europæiske Farmakopé, monografi 2.3.1
 Til krystallografisk karakterisering af fodertilsætningsstoffet:
 —
 Røntgendiffraktion
 Til kvantificering af det samlede indhold af mangan i tilsætningsstoffet og forblandingerne:
 —
 Atomabsorptionsspektrometri, AAS (EN ISO 6869) eller
 —
 Induktivt koblet plasmaatomemissionsspektrometri, ICP-AES (EN 15510). eller
 —
 Induktivt koblet plasmaatomemissionsspektrometri efter trykoplukning (ICP-AES) (CEN/TS 15621)
 Til kvantificering af det samlede indhold af mangan i fodermaterialer og foderblandinger:
 —
 Atomabsorptionsspektrometri, AAS (Kommissionens forordning (EF) nr. 152/2009 (2), bilag IV, del C) eller
 —
 Atomabsorptionsspektrometri, AAS (EN ISO 6869) eller
 —
 Induktivt koblet plasmaatomemissionsspektrometri, ICP-AES (EN 15510) eller
 —
 Induktivt koblet plasmaatomemissionsspektrometri efter trykoplukning (ICP-AES) (CEN/TS 15621).
 Alle dyrearter
 —
 —
 Fisk: 100 (i alt)
 Andre arter: 150 (i alt)
 1.
 Tilsætningsstoffet anvendes i foder som forblanding.
 2.
 Mangan-(II)-chlorid, tetrahydrat, kan markedsføres og anvendes som et tilsætningsstof, der består af et præparat.
 3.
 For brugere af tilsætningsstoffet og forblandinger skal foderstofvirksomhedslederne iværksætte driftsprocedurer og passende administrative foranstaltninger med henblik på at imødegå risici ved indånding, hudkontakt eller øjenkontakt, navnlig ved kontakt med tungmetaller, herunder nikkel. I tilfælde, hvor risiciene ikke kan reduceres til et acceptabelt niveau ved hjælp af disse procedurer og foranstaltninger, må tilsætningsstoffet og forblandingerne kun anvendes med de fornødne personlige værnemidler.
 11. september 2027
 3b502
 —
 Mangan-(II)-oxid
 Tilsætningsstoffets sammensætning
 Mangan-(II)-oxid, som pulver med et manganindhold på mindst 60 %.
 Et minimumsindhold på 77,5 % MnO og et maksimumsindhold af MnO2 på 2 %
 Aktivstoffets karakteristika
 Mangan-(II)-oxid
 Kemisk formel: MnO
 CAS-nummer: 1344-43-0
 Analysemetoder
 (1)
 Til krystallografisk karakterisering af fodertilsætningsstoffet:
 —
 Røntgendiffraktion
 Til kvantificering af det samlede indhold af mangan i tilsætningsstoffet og forblandingerne:
 —


text:
Atomabsorptionsspektrometri, AAS (EN ISO 6869) eller
 —
 Induktivt koblet plasmaatomemissionsspektrometri, ICP-AES (EN 15510). eller
 —
 Induktivt koblet plasmaatomemissionsspektrometri efter trykoplukning (ICP-AES) (CEN/TS 15621)
 Til kvantificering af det samlede indhold af mangan i fodermaterialer og foderblandinger:
 —
 Atomabsorptionsspektrometri, AAS (forordning (EF) nr. 152/2009, bilag IV, del C) eller
 —
 Atomabsorptionsspektrometri, AAS (EN ISO 6869) eller
 —
 Induktivt koblet plasmaatomemissionsspektrometri, ICP-AES (EN 15510) eller
 —
 Induktivt koblet plasmaatomemissionsspektrometri efter trykoplukning (ICP-AES) (CEN/TS 15621).
 Alle dyrearter
 —
 —
 Fisk: 100 (i alt)
 Andre arter: 150 (i alt)
 1.
 Tilsætningsstoffet anvendes i foder som forblanding.
 2.
 Mangan-(II)-oxid kan markedsføres og anvendes som et tilsætningsstof, der består af et præparat.
 3.
 For brugere af tilsætningsstoffet og forblandinger skal foderstofvirksomhedslederne iværksætte driftsprocedurer og passende administrative foranstaltninger med henblik på at imødegå risici ved indånding, hudkontakt eller øjenkontakt, navnlig ved kontakt med tungmetaller, herunder nikkel. I tilfælde, hvor risiciene ikke kan reduceres til et acceptabelt niveau ved hjælp af disse procedurer og foranstaltninger, må tilsætningsstoffet og forblandingerne kun anvendes med de fornødne personlige værnemidler.
 11. september 2027
 3b503
 —
 Mangan-(II)-sulfat, monohydrat
 Tilsætningsstoffets sammensætning
 Mangan-(II)-sulfat, monohydrat, som pulver med et minimumsindhold på 95 % mangan-(II)-sulfat, monohydrat, og 31 % mangan.
 Aktivstoffets karakteristika
 Mangan-(II)-sulfat, monohydrat
 Kemisk formel: MnSO4ߦH2O
 CAS-nummer: 10034-96-5
 Analysemetoder
 (1)
 Til kvantificering af mangan-(II)-sulfat, monohydrat, i fodertilsætningsstoffet:
 —
 titrering med ammonium og ceriumnitrat (Ph. Eur Monograph 1543)
 Til bestemmelse af reaktioner med sulfater i fodertilsætningsstoffet:
 —
 Den Europæiske Farmakopé, monografi 2.3.1
 Til krystallografisk karakterisering af fodertilsætningsstoffet:
 —
 Røntgendiffraktion
 Til kvantificering af det samlede indhold af mangan i tilsætningsstoffet og forblandingerne:
 —
 Atomabsorptionsspektrometri, AAS (EN ISO 6869) eller
 —
 Induktivt koblet plasmaatomemissionsspektrometri, ICP-AES (EN 15510). eller
 —
 Induktivt koblet plasmaatomemissionsspektrometri efter trykoplukning (ICP-AES) (CEN/TS 15621)
 Til kvantificering af det samlede indhold af mangan i fodermaterialer og foderblandinger:
 —
 Atomabsorptionsspektrometri, AAS (forordning (EF) nr. 152/2009, bilag IV, del C) eller
 —
 Atomabsorptionsspektrometri, AAS (EN ISO 6869) eller
 —
 Induktivt koblet plasmaatomemissionsspektrometri, ICP-AES (EN 15510) eller
 —
 Induktivt koblet plasmaatomemissionsspektrometri efter trykoplukning (ICP-AES) (CEN/TS 15621).
 Alle dyrearter
 —
 —
 Fisk: 100 (i alt)
 Andre arter: 150 (i alt)
 1.
 Tilsætningsstoffet anvendes i foder som forblanding.
 2.
 Mangan-(II)-sulfat, monohydrat, kan markedsføres og anvendes som et tilsætningsstof, der består af et præparat.
 3.
 For brugere af tilsætningsstoffet og forblandinger skal foderstofvirksomhedslederne iværksætte driftsprocedurer og passende administrative foranstaltninger med henblik på at imødegå risici ved indånding, hudkontakt eller øjenkontakt, navnlig ved kontakt med tungmetaller, herunder nikkel. I tilfælde, hvor risiciene ikke kan reduceres til et acceptabelt niveau ved hjælp af disse procedurer og foranstaltninger, må tilsætningsstoffet og forblandingerne kun anvendes med de fornødne personlige værnemidler.
 11. september 2027
 3b504
 —
 Mangan-(II)-aminosyrechelat, hydrat
 Tilsætningsstoffets sammensætning
 Mangan-aminosyrekompleks, hvor mangan og aminosyrer fra sojaprotein er chelateret via kovalente koordinationsbindinger, som pulver med et manganindhold på mindst 8 %.
 Aktivstoffets karakteristika
 Kemisk formel: Mn(x)1–3 · nH2O, x = anion af enhver aminosyre fra syrehydrolyserede sojaproteiner
 Højst 10 % af de molekyler, der overstiger 1 500 Da.
 Analysemetoder
 (1)
 Til kvantificering af aminosyreindhold i fodertilsætningsstoffet:
 —
 Ionbyttekromatografimetode kombineret med ninhydrin-postkolonnederivatisering og fotometrisk detektion: forordning (EF) nr. 152/2009, (bilag


text:
III, del F).
 Til kvantificering af det samlede indhold af mangan i tilsætningsstoffet og forblandingerne:
 —
 Atomabsorptionsspektrometri, AAS (EN ISO 6869) eller
 —
 Induktivt koblet plasmaatomemissionsspektrometri, ICP-AES (EN 15510). eller
 —
 Induktivt koblet plasmaatomemissionsspektrometri efter trykoplukning (ICP-AES) (CEN/TS 15621)
 Til kvantificering af det samlede indhold af mangan i fodermaterialer og foderblandinger:
 —
 Atomabsorptionsspektrometri, AAS (forordning (EF) nr. 152/2009, bilag IV, del C) eller
 —
 Atomabsorptionsspektrometri, AAS (EN ISO 6869) eller
 —
 Induktivt koblet plasmaatomemissionsspektrometri, ICP-AES (EN 15510) eller
 —
 Induktivt koblet plasmaatomemissionsspektrometri efter trykoplukning (ICP-AES) (CEN/TS 15621).
 Alle dyrearter
 —
 —
 Fisk: 100 (i alt)
 Andre arter: 150 (i alt)
 1.
 Tilsætningsstoffet anvendes i foder som forblanding.
 2.
 Mangan-(II)-aminosyrechelat, hydrat, kan markedsføres og anvendes som et tilsætningsstof, der består af et præparat.
 3.
 For brugere af tilsætningsstoffet og forblandinger skal foderstofvirksomhedslederne iværksætte driftsprocedurer og passende administrative foranstaltninger med henblik på at imødegå risici ved indånding, hudkontakt eller øjenkontakt, navnlig ved kontakt med tungmetaller, herunder nikkel. I tilfælde, hvor risiciene ikke kan reduceres til et acceptabelt niveau ved hjælp af disse procedurer og foranstaltninger, må tilsætningsstoffet og forblandingerne kun anvendes med de fornødne personlige værnemidler.
 11. september 2027
 3b505
 —
 Manganchelat af proteinhydrolysat
 Tilsætningsstoffets sammensætning
 Manganchelat af proteinhydrolysat, som pulver med et manganindhold på mindst 10 %
 Mindst 50 % chelateret mangan.
 Aktivstoffets karakteristika
 Kemisk formel: Mn(x)1–3 · nH2O, x = anion af proteinhydrolysat indeholdende enhver aminosyre fra hydrolyserede sojaproteiner.
 Analysemetoder
 (1)
 Til kvantificering af indholdet af proteinhydrolysat i fodertilsætningsstoffet:
 —
 Ionbyttekromatografimetode kombineret med ninhydrin-postkolonnederivatisering og fotometrisk detektion: forordning (EF) nr. 152/2009, (bilag III, del F).
 Til kvantificering af indholdet af chelateret mangan i fodertilsætningsstoffet:
 —
 Fouriertransformeret infrarød (FTIR) spektroskopi efterfulgt af multivariate regressionsmetoder
 Til kvantificering af det samlede indhold af mangan i tilsætningsstoffet og forblandingerne:
 —
 Atomabsorptionsspektrometri, AAS (EN ISO 6869) eller
 —
 Induktivt koblet plasmaatomemissionsspektrometri, ICP-AES (EN 15510). eller
 —
 Induktivt koblet plasmaatomemissionsspektrometri efter trykoplukning (ICP-AES) (CEN/TS 15621)
 Til kvantificering af det samlede indhold af mangan i fodermaterialer og foderblandinger:
 —
 Atomabsorptionsspektrometri, AAS (forordning (EF) nr. 152/2009, bilag IV, del C) eller
 —
 Atomabsorptionsspektrometri, AAS (EN ISO 6869) eller
 —
 Induktivt koblet plasmaatomemissionsspektrometri, ICP-AES (EN 15510) eller
 —
 Induktivt koblet plasmaatomemissionsspektrometri efter trykoplukning (ICP-AES) (CEN/TS 15621).
 Alle dyrearter
 —
 —
 Fisk: 100 (i alt)
 Andre arter: 150 (i alt)
 1.
 Tilsætningsstoffet anvendes i foder som forblanding.
 2.
 Manganchelat af proteinhydrolysat kan markedsføres og anvendes som et tilsætningsstof, der består af et præparat.
 3.
 For brugere af tilsætningsstoffet og forblandinger skal foderstofvirksomhedslederne iværksætte driftsprocedurer og passende administrative foranstaltninger med henblik på at imødegå risici ved indånding, hudkontakt eller øjenkontakt, navnlig ved kontakt med tungmetaller, herunder nikkel. I tilfælde, hvor risiciene ikke kan reduceres til et acceptabelt niveau ved hjælp af disse procedurer og foranstaltninger, må tilsætningsstoffet og forblandingerne kun anvendes med de fornødne personlige værnemidler.
 11. september 2027
 3b506
 —
 Manganchelat af glycinhydrat
 Tilsætningsstoffets sammensætning
 Manganchelat af glycinhydrat, som pulver med et manganindhold på mindst 15 %
 Vandindhold: højst 10 %.
 Aktivstoffets karakteristika
 Kemisk formel: Mn(x)1-3 · nH2O, x = anion af glycin.
 Analysemetoder
 (1)
 Til kvantificering af glycinindhold i


text:
fodertilsætningsstoffet:
 —
 Ionbyttekromatografimetode kombineret med ninhydrin-postkolonnederivatisering og fotometrisk detektion: forordning (EF) nr. 152/2009, (bilag III, del F).
 Til kvantificering af det samlede indhold af mangan i tilsætningsstoffet og forblandingerne:
 —
 Atomabsorptionsspektrometri, AAS (EN ISO 6869) eller
 —
 Induktivt koblet plasmaatomemissionsspektrometri, ICP-AES (EN 15510). eller
 —
 Induktivt koblet plasmaatomemissionsspektrometri efter trykoplukning (ICP-AES) (CEN/TS 15621)
 Til kvantificering af det samlede indhold af mangan i fodermaterialer og foderblandinger:
 —
 Atomabsorptionsspektrometri, AAS (forordning (EF) nr. 152/2009, bilag IV, del C) eller
 —
 Atomabsorptionsspektrometri, AAS (EN ISO 6869) eller
 —
 Induktivt koblet plasmaatomemissionsspektrometri, ICP-AES (EN 15510) eller
 —
 Induktivt koblet plasmaatomemissionsspektrometri efter trykoplukning (ICP-AES) (CEN/TS 15621).
 Alle dyrearter
 —
 —
 Fisk: 100 (i alt)
 Andre arter: 150 (i alt)
 1.
 Tilsætningsstoffet anvendes i foder som forblanding.
 2.
 Manganchelat af glycinhydrat kan markedsføres og anvendes som et tilsætningsstof, der består af et præparat.
 3.
 For brugere af tilsætningsstoffet og forblandinger skal foderstofvirksomhedslederne iværksætte driftsprocedurer og passende administrative foranstaltninger med henblik på at imødegå risici ved indånding, hudkontakt eller øjenkontakt, navnlig ved kontakt med tungmetaller, herunder nikkel. I tilfælde, hvor risiciene ikke kan reduceres til et acceptabelt niveau ved hjælp af disse procedurer og foranstaltninger, må tilsætningsstoffet og forblandingerne kun anvendes med de fornødne personlige værnemidler.
 11. september 2027
 3b507
 —
 Dimanganchloridtrihydroxid
 Tilsætningsstoffets sammensætning
 Granulat eller pulver med et manganindhold på mindst 44 % og et maksimalt indhold af manganoxid på 7 %
 Aktivstoffets karakteristika
 Dimanganchloridtrihydroxid
 Kemisk formel: Mn2(OH)3Cl
 CAS-nummer: 39438-40-9
 Analysemetoder
 (1)
 Til identifikation af krystallografisk karakterisering af fodertilsætningsstoffet:
 —
 Røntgendiffraktion
 Til kvantificering af chlorin i fodertilsætningsstoffet:
 —
 Titrering —forordning (EF) nr. 152/2009
 Til kvantificering af det samlede indhold af mangan i tilsætningsstoffet og forblandingerne:
 —
 Atomabsorptionsspektrometri, AAS (EN ISO 6869) eller
 —
 Induktivt koblet plasmaatomemissionsspektrometri, ICP-AES (EN 15510). eller
 —
 Induktivt koblet plasmaatomemissionsspektrometri efter trykoplukning (ICP-AES) (CEN/TS 15621)
 Til kvantificering af det samlede indhold af mangan i fodermaterialer og foderblandinger:
 —
 Atomabsorptionsspektrometri, AAS (forordning (EF) nr. 152/2009, bilag IV, del C) eller
 —
 Atomabsorptionsspektrometri, AAS (EN ISO 6869) eller
 —
 Induktivt koblet plasmaatomemissionsspektrometri, ICP-AES (EN 15510) eller
 —
 Induktivt koblet plasmaatomemissionsspektrometri efter trykoplukning (ICP-AES) (CEN/TS 15621).
 Alle dyrearter
 —
 —
 Fisk: 100 (i alt)
 Andre arter: 150 (i alt)
 1.
 Tilsætningsstoffet anvendes i foder som forblanding.
 2.
 Dimanganchloridtrihydroxid kan markedsføres og anvendes som et tilsætningsstof, der består af et præparat.
 3.
 For brugere af tilsætningsstoffet og forblandinger skal foderstofvirksomhedslederne iværksætte driftsprocedurer og passende administrative foranstaltninger med henblik på at imødegå risici ved indånding, hudkontakt eller øjenkontakt, navnlig ved kontakt med tungmetaller, herunder nikkel. I tilfælde, hvor risiciene ikke kan reduceres til et acceptabelt niveau ved hjælp af disse procedurer og foranstaltninger, må tilsætningsstoffet og forblandingerne kun anvendes med de fornødne personlige værnemidler.
 11. september 2027
 (1) Nærmere oplysninger om analysemetoderne findes på referencelaboratoriets hjemmeside: https://ec.europa.eu/jrc/en/eurl/feed-additives/evaluation-reports.
 (2) Kommissionens forordning (EF) nr. 152/2009 af 27. januar 2009 om om prøveudtagnings- og analysemetoder til offentlig kontrol af foder (EUT L 54 af 26.2.2009, s. 1).


text:
 26.6.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 161/7
 KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2015/1004
 af 24. juni 2015
 om ændring af forordning (EF) nr. 1484/95 for så vidt angår fastsættelse af repræsentative priser for fjerkrækød og æg samt ægalbumin
 EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
 under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
 under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 af 17. december 2013 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 922/72, (EØF) nr. 234/79, (EF) nr. 1037/2001 og (EF) nr. 1234/2007 (1), særlig artikel 183, litra b),
 under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 510/2014 af 16. april 2014 om handelsordninger for visse varer fremstillet af landbrugsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1216/2009 og (EF) nr. 614/2009 (2), særlig artikel 5, stk. 6, litra a), og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1484/95 (3) er der fastsat gennemførelsesbestemmelser til ordningen for tillægsimporttold og repræsentative priser for fjerkrækød og æg samt ægalbumin.
 (2)
 Det fremgår af den regelmæssige kontrol af de data, som fastsættelsen af de repræsentative priser for fjerkrækød og æg samt ægalbumin er baseret på, at de repræsentative priser for importen af visse produkter bør ændres under hensyntagen til prisudsving efter oprindelse.
 (3)
 Forordning (EF) nr. 1484/95 bør ændres i overensstemmelse hermed.
 (4)
 For at foranstaltningen kan finde anvendelse så hurtigt som muligt, efter at de ajourførte data er blevet gjort tilgængelige, bør denne forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen —
 VEDTAGET DENNE FORORDNING:
 Artikel 1
 Bilag I til forordning (EF) nr. 1484/95 erstattes af teksten i bilaget til denne forordning.
 Artikel 2
 Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 24. juni 2015.
 På Kommissionens vegne
 For formanden
 Jerzy PLEWA
 Generaldirektør for landbrug og udvikling af landdistrikter
 (1) EUT L 347 af 20.12.2013, s. 671.
 (2) EUT L 150 af 20.5.2014, s. 1.
 (3) Kommissionens forordning (EF) nr. 1484/95 af 28. juni 1995 om gennemførelsesbestemmelser til ordningen for tillægsimporttold og om fastsættelse af tillægsimporttold for fjerkrækød og æg samt ægalbumin og om ophævelse af forordning nr. 163/67/EØF (EFT L 145 af 29.6.1995, s. 47).
 BILAG
 »BILAG I
 KN-kode
 Varebeskrivelse
 Repræsentativ pris
 (i EUR/100 kg)
 Sikkerhed, jf. artikel 3
 (i EUR/100 kg)
 Oprindelse (1)
 0207 12 10
 Plukkede, rensede, uden hoved og fødder, men med hals, hjerte, lever og kråse (såkaldte 70 pct.-høns), frosne
 139,2
 0
 AR
 0207 12 90
 Høns (såkaldte 65 pct.-høns), frosne
 153,3
 0
 AR
 170,1
 0
 BR
 0207 14 10
 Udskårne udbenede stykker af høns af arten Gallus domesticus, frosne
 324,4
 0
 AR
 238,9
 18
 BR
 342,8
 0
 CL
 308,7
 0
 TH
 0207 27 10
 Udskårne udbenede stykker af kalkun, frosne
 348,9
 0
 BR
 413,2
 0
 CL
 0408 91 80
 Æg uden skal, tørrede
 384,3
 0
 AR
 1602 32 11
 Tilberedninger af høns af arten Gallus domesticus, ikke kogt, stegt eller på lignende


text:
 6.12.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 321/1
 KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2017/2114
 af 9. november 2017
 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 680/2014 for så vidt angår skemaer og instrukser
 (EØS-relevant tekst)
 EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
 under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
 under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 af 26. juni 2013 om tilsynsmæssige krav til kreditinstitutter og investeringsselskaber og om ændring af forordning (EU) nr. 648/2012 (1), særlig artikel 99, stk. 5, fjerde afsnit, artikel 101, stk. 4, tredje afsnit, artikel 415, stk. 3, fjerde afsnit, og artikel 430, stk. 2, tredje afsnit, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 I Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 680/2014 (2) fastsættes de regler, i overensstemmelse med hvilke institutter skal indberette oplysninger om deres overholdelse af forordning (EU) nr. 575/2013. Da de ikkevæsentlige bestemmelser i det regelsæt, der er fastsat ved forordning (EU) nr. 575/2013, gradvis suppleres og ændres gennem vedtagelse af yderligere sekundær lovgivning og i dette tilfælde ved Kommissionens delegerede forordning (EU) 2015/61 (3), bør gennemførelsesforordning (EU) nr. 680/2014 også ajourføres for at afspejle disse regler og for at præcisere de instrukser og definitioner, der anvendes ved institutternes indberetning med henblik på tilsyn, også med hensyn til en løbetidsmetode, der vil gøre det muligt at afspejle løbetidsmismatch på et instituts balance i indberetningen.
 (2)
 Det er nødvendigt at ændre gennemførelsesforordning (EU) nr. 680/2014 for at rette trykfejl, fejlagtige henvisninger og formateringsfejl, der er blevet opdaget i forbindelse med anvendelsen af forordningen.
 (3)
 Det er også nødvendigt at ændre gennemførelsesforordning (EU) nr. 680/2014 for at afspejle de kompetente myndigheders evne til effektivt at overvåge og vurdere institutternes risikoprofil og danne sig et overblik over de risici for den finansielle sektor, som kræver ændringer i indberetningskravene vedrørende operationel risiko og kreditrisiko, samt risiciene med hensyn til institutternes eksponeringer over for stater.
 (4)
 For at give institutterne og de kompetente myndigheder tilstrækkelig tid til at implementere ændringerne i denne forordning bør den anvendes fra den 1. marts 2018.
 (5)
 Denne forordning er baseret på det udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder, som Den Europæiske Banktilsynsmyndighed har forelagt Kommissionen.
 (6)
 Den Europæiske Banktilsynsmyndighed har gennemført åbne offentlige høringer om det udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder, som ligger til grund for denne forordning, analyseret de potentielle omkostninger og fordele samt anmodet interessentgruppen for banker, som er nedsat i henhold artikel 37 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1093/2010 (4), om en udtalelse —
 (7)
 Gennemførelsesforordning (EU) nr. 680/2014 bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE FORORDNING:
 Artikel 1
 I gennemførelsesforordning (EU) nr. 680/2014 foretages følgende ændringer:
 1)
 Artikel 5, litra b), nr. 2), affattes således:
 »2)
 oplysningerne om betydelige tab hidrørende fra hændelser i forbindelse med operationel risiko som følger:
 a)
 institutter, der beregner kapitalgrundlagskrav vedrørende operationel risiko i overensstemmelse med tredje del, afsnit III, kapitel 4, i forordning (EU) nr. 575/2013, indberetter de oplysninger, der er omhandlet i skema 17.01 og 17.02 i bilag I, i overensstemmelse med instrukserne i bilag II, del II, punkt 4.2
 b)
 institutter, der beregner


text:
kapitalgrundlagskrav vedrørende operationel risiko i overensstemmelse med tredje del, afsnit III, kapitel 3, i forordning (EU) nr. 575/2013, og som opfylder mindst ét af følgende kriterier, indberetter de oplysninger, der er omhandlet i skema 17.01 og 17.02 i bilag I, i overensstemmelse med instrukserne i bilag II, del II, punkt 4.2:
 i)
 forholdet mellem den individuelle balancesum og summen af de individuelle balancesummer for alle institutter i den pågældende medlemsstat er på mindst 1 %, hvis tallene for balancesummen er baseret på tal ved årets udgang for året inden det år, der går forud for skæringsdatoen for indberetning
 ii)
 den samlede værdi af instituttets aktiver overstiger 30 mia. EUR
 iii)
 den samlede værdi af instituttets aktiver overstiger både 5 mia. EUR og 20 % af BNP i den medlemsstat, hvor det er etableret
 iv)
 instituttet er et af de tre største institutter, der er etableret i en bestemt medlemsstat, målt ved den samlede værdi af dets aktiver
 v)
 instituttet er moderselskab for datterselskaber, der selv er kreditinstitutter, som er etableret i mindst to andre medlemsstater end den medlemsstat, hvor moderinstituttet er meddelt tilladelse, og hvor begge følgende betingelser er opfyldt:
 —
 værdien af instituttets konsoliderede samlede aktiver overstiger 5 mia. EUR
 —
 mere end 20 % af enten instituttets konsoliderede samlede aktiver som anført i skema 1.1 i bilag III eller IV, alt efter hvad der er relevant, eller instituttets konsoliderede samlede forpligtelser som anført i skema 1.2 i bilag III eller IV, alt efter hvad der er relevant, vedrører aktiviteter med modparter i en anden medlemsstat end den, hvor moderinstituttet er meddelt tilladelse
 c)
 institutter, der beregner kapitalgrundlagskrav vedrørende operationel risiko i overensstemmelse med tredje del, afsnit III, kapitel 3, i forordning (EU) nr. 575/2013, og for hvilke ingen af betingelserne i litra b) er opfyldt, indberetter de i nr. i) og ii) nedenfor omhandlede oplysninger i overensstemmelse med instrukserne i bilag II, del II, punkt 4.2:
 i)
 oplysningerne som angivet for række 080 i skema 17.01 i bilag I for følgende rækker:
 —
 antal hændelser (nye hændelser) (række 910)
 —
 bruttotab (nye hændelser) (række 920)
 —
 antal hændelser underlagt tabsjusteringer (række 930)
 —
 tabsjusteringer vedrørende tidligere indberetningsperioder (række 940)
 —
 største enkelttab (række 950)
 —
 summen af de fem største tab (række 960)
 —
 samlet direkte tabsgodtgørelse (undtagen forsikring og andre risikooverførselsmekanismer) (række 970)
 —
 samlet godtgørelse fra forsikring og andre risikooverførselsmekanismer (række 980)
 ii)
 oplysningerne som anført i skema 17.02 i bilag I
 d)
 de i litra c) omhandlede institutter kan indberette det fuldstændige sæt af oplysninger, der er anført i skema 17.01 og 17.02 i bilag I, i overensstemmelse med instrukserne i bilag II, del II, punkt 4.2
 e)
 institutter, der beregner kapitalgrundlagskrav vedrørende operationel risiko i overensstemmelse med tredje del, afsnit III, kapitel 2, i forordning (EU) nr. 575/2013, og som opfylder mindst en af betingelserne i litra b), nr. ii)-v), indberetter de oplysninger, der er omhandlet i skema 17.01 og 17.02 i bilag I, i overensstemmelse med instrukserne i bilag II, del II, punkt