text:
 25.5.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 136/10
 KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2016/820
 af 24. maj 2016
 om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager
 EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
 under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
 under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 af 17. december 2013 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 922/72, (EØF) nr. 234/79, (EF) nr. 1037/2001 og (EF) nr. 1234/2007 (1),
 under henvisning til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 af 7. juni 2011 om nærmere bestemmelser for anvendelsen af Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager (2), særlig artikel 136, stk. 1, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes der på basis af resultatet af de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguayrunden kriterier for Kommissionens fastsættelse af faste importværdier for tredjelande for de produkter og perioder, der er anført i del A i bilag XVI til nævnte forordning.
 (2)
 Der beregnes hver arbejdsdag en fast importværdi i henhold til artikel 136, stk. 1, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 under hensyntagen til varierende daglige data. Derfor bør nærværende forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende —
 VEDTAGET DENNE FORORDNING:
 Artikel 1
 De faste importværdier som omhandlet i artikel 136 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes i bilaget til nærværende forordning.
 Artikel 2
 Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 24. maj 2016.
 På Kommissionens vegne
 For formanden
 Jerzy PLEWA
 Generaldirektør for landbrug og udvikling af landdistrikter
 (1) EUT L 347 af 20.12.2013, s. 671.
 (2) EUT L 157 af 15.6.2011, s. 1.
 BILAG
 Faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager
 (EUR/100 kg)
 KN-kode
 Tredjelandskode (1)
 Fast importværdi
 0702 00 00
 MA
 106,1
 TR
 68,6
 ZZ
 87,4
 0707 00 05
 TR
 105,8
 ZZ
 105,8
 0709 93 10
 TR
 140,2
 ZZ
 140,2
 0805 10 20
 EG
 55,4
 IL
 62,4
 MA
 53,2
 TR
 38,0
 ZA
 78,9
 ZZ
 57,6
 0805 50 10
 AR
 72,8
 TR
 143,1
 ZA
 178,0
 ZZ
 131,3
 0808 10 80
 AR
 89,5
 BR
 91,3
 CL
 129,8
 CN
 65,7
 NZ
 151,4
 US
 209,8
 ZA
 106,2
 ZZ
 120,5
 0809 29 00
 TR
 551,2
 US
 931,3
 ZZ
 741,3
 (1) Landefortegnelse fastsat ved Kommissionens forordning (EU) nr. 1106/2012 af 27. november 2012 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 471/2009 om fællesskabsstatistikker over varehandelen med tredjelande for så vidt angår ajourføring af den statistiske lande- og områdefortegnelse (EUT L 328 af 28.11.2012, s. 7). Koden »ZZ« = »anden oprindelse«.


text:
 Avis juridique important
 |
 31990R2935
 Rådets forordning (EØF) nr. 2935/90 af 9. oktober 1990 om autonom åbning for året 1990 af et særligt toldkontingent for indførsel af oksekød af høj kvalitet, fersk, kølet eller frosset, henhørende under KN-kode 0201 og 0202, samt af produkter henhørende under KN-kode 0206 10 95 og 0206 29 91
 EF-Tidende nr. L 281 af 12/10/1990 s. 0004 - 0004
 ***** RAADETS FORORDNING (EOEF) Nr. 2935/90 af 9. oktober 1990 om autonom aabning for aaret 1990 af et saerligt toldkontingent for indfoersel af oksekoed af hoej kvalitet, fersk, koelet eller frosset, henhoerende under KN-kode 0201 og 0202, samt af produkter henhoerende under KN-kode 0206 10 95 og 0206 29 91 RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 43, under henvisning til forslag fra Kommissionen (1), under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2), og ud fra foelgende betragtninger: Eksporten af koed af hoej kvalitet kan bidrage til at foroege udviklingslandenes kronisk utilstraekkelige eksportindtaegter og fremme disse landes oekonomiske udvikling; navnlig for Argentina, Brasilien og Uruguay spiller eksporten af oksekoed af hoej kvalitet en afgoerende rolle for saa vidt angaar disse landes oekonomi; der eksisterer i 1990 et marked i Faellesskabet for oksekoed af hoej kvalitet; af ovennaevnte grunde boer der for indfoersel fra disse tre lande autonomt aabnes et saerligt toldkontingent paa 3 000 tons oksekoed af hoej kvalitet, fersk, koelet eller frosset, henhoerende under KN-kode 0201 og 0202, samt af produkter henhoerende under KN-kode 0206 10 95 og 0206 29 91, med en toldsats paa 20 %; der boer navnlig skabes sikkerhed for lige og kontinuerlig adgang for alle interesserede erhvervsdrivende i Faellesskabet til naevnte toldkontingent samt for anvendelse uden afbrydelse af den for dette kontingent fastsatte sats ved enhver indfoersel af de paagaeldende varer i samtlige medlemsstater, indtil den fastsatte maengde er opbrugt; med henblik herpaa vil det vaere hensigtsmaessigt at indfoere en ordning for toldkontingentets anvendelse, som er baseret paa fremlaeggelse af et aegthedscertifikat, der garanterer varernes art, afsendelsessted og oprindelse; gennemfoerelsesbestemmelserne boer fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 27 i Raadets forordning (EOEF) nr. 805/68 af 27. juni 1968 om den faelles markedsordning for oksekoed (3), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 571/89 (4) - UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING: Artikel 1 1. For 1990 aabnes der et saerligt toldkontingent for oksekoed af hoej kvalitet, fersk, koelet eller frosset, henhoerende under KN-kode 0201 og 0202, samt for produkter henhoerende under KN-kode 0206 10 95 og 0206 29 91. Kontingentmaengden udgoer i alt 3 000 tons, udtrykt som varens vaegt. 2. For det i stk. 1 omhandlede kontingent fastsaettes toldsatsen til 20 %. Der gaelder ingen importafgift for naevnte kontingent. Artikel 2 Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne forordning fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 27 i forordning (EOEF) nr. 805/68, navnlig: a) de bestemmelser, der garanterer de paagaeldende varers art, afsendelsessted og oprindelse, med fastsaettelse af det dokument, der skal finde anvendelse i saa henseende b) bestemmelserne vedroerende godkendelse af det i litra a) omhandlede dokument.

type: legislation

jurisdiction: EU


text: Artikel 3 Denne forordning traeder i kraft paa dagen for offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfaerdiget i Luxembourg, den 9. oktober 1990. Paa Raadets vegne P. ROMITA Formand (1) EFT nr. C 51 af 2. 3. 1990, s. 9. (2) EFT nr. C 231 af 17. 9. 1990. (3) EFT nr. L 148 af 28. 6. 1968, s. 24. (4) EFT nr. L 61 af 4. 3. 1989, s. 43.


text:
 13.9.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 244/9
 KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2016/1642
 af 12. september 2016
 om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1210/2003 om visse specifikke restriktioner i de økonomiske og finansielle forbindelser med Irak
 EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
 under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
 under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1210/2003 af 7. juli 2003 om visse specifikke restriktioner i de økonomiske og finansielle forbindelser med Irak og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 2465/96 (1), særlig artikel 11, litra b), og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Bilag III til forordning (EF) nr. 1210/2003 indeholder en liste over den tidligere irakiske regerings offentlige instanser, virksomheder og institutioner og fysiske og juridiske personer, organer og sammenslutninger, der er omfattet af indefrysningen af pengemidler og økonomiske ressourcer, som den 22. maj 2003 var placeret uden for Irak, i henhold til nævnte forordning.
 (2)
 Den 6. september 2016 besluttede Sanktionskomitéen under FN's Sikkerhedsråd at fjerne en enhed fra listen over personer eller enheder, der skal være omfattet af indefrysningen af pengemidler og økonomiske ressourcer.
 (3)
 Bilag III til forordning (EF) nr. 1210/2003 bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE FORORDNING:
 Artikel 1
 Bilag III til forordning (EF) nr. 1210/2003 ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning.
 Artikel 2
 Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 12. september 2016.
 På Kommissionens vegne
 For formanden
 Fungerende chef for Tjenesten for Udenrigspolitiske Instrumenter
 (1) EUT L 169 af 8.7.2003, s. 6. Forordningen er senest ændret ved Rådets forordning (EU) r. 131/2011 (EUT L 41 af 15.2.2011, s. 1).
 BILAG
 I bilag III til forordning (EF) nr. 1210/2003 udgår følgende:
 »109.
 SOUTH REFINERIES COMPANY. Adresse: Basra, Irak.«


text:
 27.4.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 110/4
 KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2017/737
 af 26. april 2017
 om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager
 EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
 under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
 under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 af 17. december 2013 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 922/72, (EØF) nr. 234/79, (EF) nr. 1037/2001 og (EF) nr. 1234/2007 (1),
 under henvisning til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 af 7. juni 2011 om nærmere bestemmelser for anvendelsen af Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager (2), særlig artikel 136, stk. 1, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes der på basis af resultatet af de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguayrunden kriterier for Kommissionens fastsættelse af faste importværdier for tredjelande for de produkter og perioder, der er anført i del A i bilag XVI til nævnte forordning.
 (2)
 Der beregnes hver arbejdsdag en fast importværdi i henhold til artikel 136, stk. 1, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 under hensyntagen til varierende daglige data. Derfor bør nærværende forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende —
 VEDTAGET DENNE FORORDNING:
 Artikel 1
 De faste importværdier som omhandlet i artikel 136 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes i bilaget til nærværende forordning.
 Artikel 2
 Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 26. april 2017.
 På Kommissionens vegne
 For formanden
 Jerzy PLEWA
 Generaldirektør
 Generaldirektoratet for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter
 (1) EUT L 347 af 20.12.2013, s. 671.
 (2) EUT L 157 af 15.6.2011, s. 1.
 BILAG
 Faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager
 (EUR/100 kg)
 KN-kode
 Tredjelandskode (1)
 Fast importværdi
 0702 00 00
 EG
 288,4
 MA
 102,7
 TR
 122,6
 ZZ
 171,2
 0707 00 05
 TR
 145,1
 ZZ
 145,1
 0709 93 10
 MA
 78,6
 TR
 144,4
 ZZ
 111,5
 0805 10 22 , 0805 10 24 , 0805 10 28
 EG
 48,3
 IL
 80,6
 MA
 50,7
 TR
 41,8
 ZZ
 55,4
 0805 50 10
 EG
 56,5
 TR
 67,0
 ZZ
 61,8
 0808 10 80
 AR
 89,5
 BR
 113,5
 CL
 129,3
 CN
 147,6
 NZ
 149,9
 US
 116,7
 ZA
 83,1
 ZZ
 118,5
 0808 30 90
 AR
 132,1
 CL
 135,1
 CN
 98,4
 ZA
 113,1
 ZZ
 119,7
 (1) Landefortegnelse fastsat ved Kommissionens forordning (EU) nr. 1106/2012 af 27. november 2012 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 471/2009 om fællesskabsstatistikker over varehandelen med tredjelande for så vidt angår ajourføring af den statistiske lande- og områdefortegnelse (EUT L 328 af 28.11.2012, s. 7). Koden »ZZ« = »anden oprindelse«.


text:
 KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) .../...
 af 19.4.2018
 om tekniske kriterier for elektroniske mærker til skibsudstyr
 (EØS-relevant tekst)
 EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
 under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
 under henvisning til direktiv 2014/90/EU af 23. juli 2014 om skibsudstyr og om ophævelse af Rådets direktiv 96/98/EF
 1
 , særlig artikel 11, stk. 4, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)Ved direktiv 2014/90/EU tillægges Kommissionen gennemførelsesbeføjelser til at fastsætte passende tekniske kriterier angående design af elektroniske mærker og deres ydeevne, anbringelse og brug.
 (2)Der er gennemført en cost-benefit-analyse
 2
 , som udmundede i en positiv vurdering af anvendelsen af elektroniske mærker som supplement til ratmærket.
 (3)Elektronisk mærkning af skibsudstyr kræver ikke store investeringer og indebærer fordele for fabrikanter, skibsredere og operatører samt for markedsovervågningsmyndighederne.
 (4)Specifikationerne i denne forordning er baseret på en sammenligning, der er foretaget som led i cost-benefit-analysen, af de eksisterende teknologier samt på forslagene i samme analyse om en passende struktur for de koder, der anvendes til identifikation af skibsudstyr.
 (5)Sammenligningen af eksisterende datamedier og dataudvekslingsarkitekturer som led i cost-benefit-analysen førte til en anbefaling om at anvende datamatrixkoder og radiofrekvensidentifikation (RFID) som de mest hensigtsmæssige teknologier.
 (6)Det fremgik også af cost-benefit-analysen, at den begrænsede datalagringskapacitet på det elektroniske mærke nødvendiggør, at oplysningerne på mærket omfatter et link til databaser, hvor der kan findes mere detaljerede oplysninger. De datamatrixkoder og den radiofrekvensidentifikation ("RFID"), der fastlægges ved denne forordning, indeholder de oplysninger, der er nødvendige for at etablere et sådant link.
 (7)Følgelig bør der anvendes en entydig identifikation af skibsudstyr baseret på en standardiseret kodestruktur, der er uafhængig af typen af elektronisk mærke. Denne identifikation bør være fleksibel nok til at kunne give brugerne direkte adgang til de mest relevante databaser over skibsudstyr.
 (8)Formatet for indkodning af de krævede oplysninger på datamediet bør være baseret på ISO-standarder. Det bør desuden give fabrikanterne mulighed for at indkode yderligere oplysninger, navnlig da de bør kunne indlejre yderligere sikkerhedselementer i datamediet for at gøre det lettere at identificere forfalskede varer.
 (9)For at lette visuel inspektion bør skibsudstyr med elektroniske mærker, der erstatter ratmærket, være påført et passende symbol.
 (10)Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Sikkerhed til Søs og Forebyggelse af Forurening fra Skibe (USS) —
 VEDTAGET DENNE FORORDNING:
 Artikel 1
 I denne forordning forstås ved:
 1) "elektronisk mærke": et mærke med radiofrekvensidentifikation (RFID) eller med en datamatrixkode
 2) "applikationsidentifikator": et numerisk præfiks, der angiver betydningen og formatet af de indkodede dataelementer.
 Artikel 2
 Fabrikanter af skibsudstyr kan anvende følgende elektroniske mærker som nærmere beskrevet i bilaget:
 a) RFID-mærker, der er permanent fastgjort til skibsudstyret
 b) optisk læsbare mærker med datamatrixkoder, som er permanent fastgjort til skibsudstyret eller
 c) optisk læsbare mærker med datamatrixkoder, som er påført skibsudstyret permanent.
 Artikel 3
 Anvendes der elektroniske RFID-mærker, som erstatter ratmærket, skal det symbol, der er gengivet i punkt 3.1 eller 3.2 i bilaget, anbringes enten på selve mærkerne eller ved siden af dem på en synlig, letlæselig og uudslettelig måde.
 Anvendes der optisk læsbare mærker med datamatrixkoder, som erstatter ratmærket,


text:
skal det symbol, der er gengivet i punkt 3.3 i bilaget, anbringes enten på selve mærkerne eller ved siden af dem på en synlig, letlæselig og uudslettelig måde.
 Artikel 4
 Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 19.4.2018.
 På Kommissionens vegne
 Formand
 Jean-Claude JUNCKER
 (1)
 EUT L 257 af 28.8.2014, s. 146.
 (2)
 "The possible introduction of an electronic tag as a supplement or a replacement of the wheel mark in marine equipment", udbud nr. MOVE/D2/2015-372 V1.0, iværksat af Europa-Kommissionens Generaldirektorat for Mobilitet og Transport.
 ---documentbreak---
 BILAG
 1.Identifikation af skibsudstyr
 1.1.Elektroniske mærker til skibsudstyr skal omfatte en elektronisk læsbar identifikation i form af radiofrekvensidentifikation ("RFID") eller optisk læsbar datamatrixkode, der indeholder følgende oplysninger:
 a) en passende applikationsidentifikator i overensstemmelse med ISO/IEC 15434:2006 og ISO/IEC 15418:2016, idet der anvendes enten en ASC MH10-dataidentifikator eller en GS1-applikationssidentifikator
 b) den type eller de typer overensstemmelsesvurderingsmodul(er), jf. bilag II til direktiv 2014/90/EU, der er anvendt til overensstemmelsesvurdering [ét bogstav]
 c) det bemyndigede organs identifikationsnummer, som tildelt af Kommissionen i overensstemmelse med punkt 3.1 i bilag IV til direktiv 2014/90/EU [4 cifre]
 d) nummeret/numrene på attesten/attesterne for enhedsverifikation (modul G) eller EF-typeafprøvning og typeoverensstemmelse (modul B og D, E eller F) [højst 20 alfanumeriske tegn].
 1.2.Ud over de oplysninger, der gives i henhold til punkt 1.1, kan elektroniske mærker også indeholde oplysninger om nummeret på produktionsstedet, en produktkode, parti- eller batchnummeret og/eller supplerende oplysninger, som fabrikanten har opstillet i overensstemmelse med ISO/IEC 15434:2006 [under anvendelse af enten ASC MH10-dataidentifikatorer eller GS1-applikationssidentifikatorer].
 1.3.Eksempler:
 Modul B+D [se punkt 1.2] + ([relevant identifikator]) B 0575 40123+D 0038 040124
 Modul B+E: [se punkt 1.2] + ([relevant identifikator]) B 0575 40123+E 0038 040125
 Modul B+F: [se punkt 1.2] + ([relevant identifikator]) B 0575 40123+F 0038 040126
 Modul G: [se punkt 1.2] + ([relevant identifikator]) G 0575 040126.
 2.Elektroniske mærker
 2.1.RFID-mærker
 RFID-transpondere skal anvende frekvensområdet 860 MHz – 960 MHz i overensstemmelse med ISO/IEC 18000-6:2004 Type C.
 Det elektroniske mærke skal fastgøres til det pågældende skibsudstyr på en holdbar måde, så det forbliver læsbart i hele skibsudstyrets forventede levetid.
 2.2.Datamatrixkoder
 Datamatrixkoder skal være i overensstemmelse med ISO/IEC 16022:2006.
 Det elektroniske mærke skal påføres eller fastgøres til det pågældende skibsudstyr på en holdbar måde, så det forbliver læsbart i hele skibsudstyrets forventede levetid.
 3.Symboler
 3.1.
 3.2.
 3.3.


text:
 20.11.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 310/7
 KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1171/2013
 af 7. november 2013
 om godkendelse af en væsentlig ændring af varespecifikationen for en betegnelse, der er opført i registret over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser [Jihočeská Niva (BGB)]
 EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
 under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
 under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 af 21. november 2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer (1), særlig artikel 52, stk. 2, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionen har i henhold til artikel 53, stk. 1, første afsnit, i forordning (EU) nr. 1151/2012 behandlet Tjekkiets ansøgning om godkendelse af en ændring af varespecifikationen for den beskyttede geografiske betegnelse »Jihočeská Niva«, der er registreret i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 24/2010 (2).
 (2)
 Eftersom der ikke er tale om en ændring af mindre omfang, jf. artikel 53, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1151/2012, har Kommissionen henhold til artikel 50, stk. 2, litra a), i nævnte forordning offentliggjort ændringsansøgningen i Den Europæiske Unions Tidende
 (3).
 (3)
 Da Kommissionen ikke har modtaget indsigelser, jf. artikel 51 i forordning (EU) nr. 1151/2012, bør ændringen af varespecifikationen godkendes —
 VEDTAGET DENNE FORORDNING:
 Artikel 1
 Den ændring af varebeskrivelsen, der blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende, og som vedrører betegnelsen i bilaget til denne forordning, godkendes.
 Artikel 2
 Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 7. november 2013.
 På Kommissionens vegne For formanden
 Dacian CIOLOȘ
 Medlem af Kommissionen
 (1) EUT L 343 af 14.12.2012, s. 1.
 (2) EUT L 9 af 14.1.2010, s. 1.
 (3) EUT C 33 af 5.2.2013, s. 5.
 BILAG
 Landbrugsprodukter bestemt til konsum, som er opført i traktatens bilag I:
 Kategori 1.3. Oste
 TJEKKIET
 Jihočeská Niva (BGB)


text:
 24.9.2020
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 310/1
 KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2020/1321
 af 17. september 2020
 om registrering af en betegnelse i registret over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser (»Aydın Kestanesi« (BOB))
 EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
 under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
 under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 af 21. november 2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer (1), særlig artikel 52, stk. 2, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Tyrkiets ansøgning om registrering af betegnelsen »Aydın Kestanesi« er blevet offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (2), jf. artikel 50, stk. 2, litra a), i forordning (EU) nr. 1151/2012.
 (2)
 Da Kommissionen ikke har modtaget indsigelser, jf. artikel 51 i forordning (EU) nr. 1151/2012, skal betegnelsen »Aydın Kestanesi« registreres —
 VEDTAGET DENNE FORORDNING:
 Artikel 1
 Betegnelsen »Aydın Kestanesi« (BOB) registreres.
 Betegnelsen i stk. 1 henviser til et produkt i kategori 1.6. Frugt, grøntsager og korn, også forarbejdet, i bilag XI til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 668/2014 (3).
 Artikel 2
 Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 17. september 2020.
 På Kommissionens vegne
 For formanden
 Janusz WOJCIECHOWSKI
 Medlem af Kommissionen
 (1) EUT L 343 af 14.12.2012, s. 1.
 (2) EUT C 185 af 4.6.2020, s. 16.
 (3) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 668/2014 af 13. juni 2014 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer (EUT L 179 af 19.6.2014, s. 36).


text:
 11.4.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 98/7
 KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2017/678
 af 10. april 2017
 om at gøre importen af cykler afsendt fra Sri Lanka, uanset om varen er angivet med oprindelse i Sri Lanka, for så vidt som det vedrører den srilankanske virksomhed City Cycle Industries, til genstand for registrering
 EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
 under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
 under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1036 af 8. juni 2016 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Den Europæiske Union (1) (»grundforordning«), særlig artikel 10, stk. 4, og artikel 14, stk. 5,
 efter at have underrettet medlemsstaterne, og
 ud fra følgende betragtninger:
 A. PÅGÆLDENDE VARE
 (1)
 Den vare, der er berørt af denne registrering, er cykler (herunder trehjulede transportcykler, men ikke unicykler), uden motor, henhørende under KN-kode ex 8712 00 30 og ex 8712 00 70, afsendt fra Sri Lanka, uanset om de er angivet med oprindelse i Sri Lanka, for så vidt som det vedrører den srilankanske virksomhed City Cycle Industries.
 B. DOMSTOLENS DOM
 (2)
 I sin dom af 19. marts 2015 i sag T-413/13, City Cycle Industries mod Rådet (2), annullerede Den Europæiske Unions Ret (»Retten«) Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 501/2013 af 29. maj 2013 om udvidelse af den endelige antidumpingtold, der indførtes ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 990/2011 over for importen af cykler med oprindelse i Folkerepublikken Kina, til også at omfatte importen af cykler afsendt fra Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien, uanset om varen er angivet med oprindelse i Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien (3) (»den anfægtede forordning«), for så vidt som den finder anvendelse på den srilankanske virksomhed City Cycle Industries.
 (3)
 Ved sin dom af 26. januar 2017 afviste EU-Domstolen appellerne mod dommen, som EU-erhvervsgrenen (sag C-248/15 P), Europa-Kommissionen (sag C-254/15 P) og Rådet for Den Europæiske Union (sag C-260/15 P) havde indgivet.
 (4)
 EU-Domstolen fandt navnlig, jf. dommens præmis 73, at den anfægtede forordnings betragtning 78 ikke indeholdt nogen individuel undersøgelse af, at City Cycle Industries var involveret i en eventuel omgåelsespraksis. I præmis 75 og 76 fandt EU-Domstolen også, at konklusionen med hensyn til forekomsten af omladning i Sri Lanka ud fra et juridisk synspunkt ikke kunne baseres udelukkende på de to konstateringer, som Rådet udtrykkeligt havde foretaget, dvs. for det første, at der havde været en ændring i handelsmønstret, og for det andet, at nogle af producenterne/eksportørerne ikke havde været samarbejdsvillige.
 (5)
 Som følge af nævnte dom er importen til Unionen af cykler ikke længere omfattet af de antidumpingforanstaltninger, der indførtes ved den anfægtede forordning, for så vidt som det vedrører City Cycle Industries.
 (6)
 Efter EU-Domstolens dom har Kommissionen besluttet delvis at genoptage den antiomgåelsesundersøgelse vedrørende import af cykler afsendt fra Sri Lanka, uanset om varen er angivet med oprindelse i Sri Lanka, der førte til vedtagelsen af den anfægtede forordning, og genoptager den ved det punkt, hvor uregelmæssigheden indtrådte. Genoptagelsen er begrænset til implementeringen af EU-Domstolens dom i forbindelse med City Cycle Industries.
 C. ANMODNING
 (7)


text:
Efter EU-Domstolens dom anmodede European Bicycle Manufacturers Association og Maxcom Ltd (»ansøgerne«) om, at importen af den pågældende vare, for så vidt som det vedrører City Cycle Industries, blev gjort til genstand for registrering i henhold til grundforordningens artikel 14, stk. 5, således at der senere kan anvendes foranstaltninger over for denne import fra datoen for en sådan registrering.
 D. ÅRSAGER TIL REGISTRERINGEN
 (8)
 Ansøgerne hævdede, at der er reel og umiddelbar fare for, at City Cycle Industries' eksport til Unionen vil blive genoptaget i væsentlige mængder, da City Cycle Industries tidligere har været i stand til hurtigt at etablere omfattende omgåelsespraksis i forbindelse med samling af cykler i Sri Lanka, og at den srilankanske virksomhed havde en stor kunde i Unionen for de cykler, der var omfattet af omgåelsen. På grund af de lave investeringer, der kræves til samleprocesser, og det forhold, at den srilankanske virksomhed allerede har den nødvendige knowhow og erfaring med denne type aktiviteter, har ansøgerne desuden gjort gældende, at det er sandsynligt, at City Cycle Industries meget hurtigt vil vende tilbage til et lignende højt niveau af omgåelseseksport.
 (9)
 I henhold til grundforordningens artikel 14, stk. 5, kan Kommissionen pålægge toldmyndighederne at tage de nødvendige skridt til at registrere importen, således at der senere kan anvendes foranstaltninger over for denne import fra datoen for registreringen. Importen kan gøres til genstand for registrering efter anmodning fra EU-erhvervsgrenen, hvis anmodningen herom indeholder tilstrækkelige beviser til at begrunde en sådan foranstaltning.
 (10)
 Anmodningen indeholder tilstrækkelige beviser til at begrunde registrering.
 (11)
 EU-Domstolens dom er begrænset til den individuelle analyse af omgåelsespraksis, som City Cycle Industries kan have været involveret i. Det bør erindres, at konklusioner i den anfægtede forordning, som ikke blev anfægtet inden for de fastsatte tidsfrister, eller som blev anfægtet, men afvist ved Rettens dom eller ikke undersøgt af Retten, og som således ikke førte til annullering den anfægtede forordning, stadig er gældende.
 (12)
 På baggrund af ovenstående anses det for sandsynligt, at de afhjælpende virkninger af antiomgåelsesforanstaltningen vil blive alvorligt undermineret, medmindre den anvendes med tilbagevirkende kraft. Betingelserne for registrering er derfor i dette tilfælde opfyldt.
 E. SAGSFORLØB
 (13)
 I lyset af ovenstående har Kommissionen konkluderet, at ansøgernes anmodning indeholder tilstrækkelige beviser til at berettige registrering af importen af den pågældende vare i henhold til grundforordningens artikel 14, stk. 5.
 (14)
 Alle interesserede parter opfordres til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og fremlægge dokumentation herfor. Kommissionen kan desuden høre interesserede parter, hvis de anmoder skriftligt herom og kan godtgøre, at der foreligger særlige grunde til, at de bør høres.
 F. REGISTRERING
 (15)
 I henhold til grundforordningens artikel 14, stk. 5, bør der indføres registrering af importen af den pågældende vare for at sikre, at der med tilbagevirkende kraft, hvis de nødvendige betingelser er opfyldt, kan opkræves antidumpingtold i overensstemmelse med gældende retsforskrifter, hvis den genåbnede undersøgelse skulle føre til genindførelse af en sådan told. Ethvert fremtidigt ansvar udspringer af resultaterne af den genåbnede antidumpingundersøgelse.
 G. BEHANDLING AF PERSONOPLYSNINGER
 (16)
 Personoplysninger, som indsamles i forbindelse med


text:
denne undersøgelse, vil blive behandlet i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 (4) —
 VEDTAGET DENNE FORORDNING:
 Artikel 1
 1. Toldmyndighederne pålægges hermed i henhold til artikel 14, stk. 5, i forordning (EU) 2016/1036 at tage de fornødne skridt til at registrere import til Unionen af cykler (herunder trehjulede transportcykler, men ikke unicykler), uden motor, henhørende under KN-kode ex 8712 00 30 og ex 8712 00 70 (Taric-kode 8712003010, 8712007091), afsendt fra Sri Lanka, uanset om varen er angivet med oprindelse i Sri Lanka, for så vidt som det vedrører City Cycle Industries (Taric-tillægskode B131). Registreringen ophører ni måneder efter datoen for denne forordnings ikrafttrædelse.
 2. Alle interesserede parter opfordres til skriftligt at give deres synspunkter til kende, fremlægge beviser eller anmode om at blive hørt senest 20 dage efter offentliggørelsen af denne forordning.
 Artikel 2
 Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 10. april 2017.
 På Kommissionens vegne
 Jean-Claude JUNCKER
 Formand
 (1) EUT L 176 af 30.6.2016, s. 21.
 (2) EUT C 274 af 21.9.2013.
 (3) Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 501/2013 af 29. maj 2013 om udvidelse af den endelige antidumpingtold, der indførtes ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 990/2011 over for importen af cykler med oprindelse i Folkerepublikken Kina, til også at omfatte importen af cykler afsendt fra Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien, uanset om varen er angivet med oprindelse i Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien (EUT L 153 af 5.6.2013, s. 1).
 (4) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (EFT L 8 af 12.1.2001, s. 1).


text:
 12.2.2021
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 49/18
 KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2021/169
 af 11. februar 2021
 om ændring af bilag I til forordning (EF) nr. 798/2008 for så vidt angår oplysningerne vedrørende Det Forenede Kongerige på listen over tredjelande, områder, zoner og segmenter, hvorfra visse fjerkræprodukter kan importeres til og sendes i transit gennem Unionen, i forbindelse med højpatogen aviær influenza
 (EØS-relevant tekst)
 EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
 under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
 under henvisning til Rådets direktiv 2002/99/EF af 16. december 2002 om dyresundhedsbestemmelser for produktion, tilvirkning, distribution og indførsel af animalske produkter til konsum (1), særlig artikel 8, indledningen, artikel 8, nr. 1), første afsnit, artikel 8, nr. 4), og artikel 9, stk. 4,
 under henvisning til Rådets direktiv 2009/158/EF af 30. november 2009 om dyresundhedsmæssige betingelser for samhandelen inden for Fællesskabet med fjerkræ og rugeæg (2) samt for indførsel heraf fra tredjelande, særlig artikel 23, stk. 1, artikel 24, stk. 2, og artikel 25, stk. 2, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Der er ved Kommissionens forordning (EF) nr. 798/2008 (3) fastsat krav vedrørende udstedelse af veterinærcertifikat til brug ved import til og transit, herunder oplagring under transit, gennem Unionen af fjerkræ og fjerkræprodukter (»varerne«). I henhold til nævnte forordning må varerne kun importeres til og sendes i transit gennem Unionen fra tredjelande, områder, zoner og segmenter, der er opført i kolonne 1 og 3 i skemaet i del 1 i bilag I til samme forordning.
 (2)
 Der er ved forordning (EF) nr. 798/2008 også fastsat betingelser for, hvornår et tredjeland, et område, en zone eller et segment kan betragtes som fri(t) for højpatogen aviær influenza (HPAI).
 (3)
 I overensstemmelse med aftalen om Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands udtræden af Den Europæiske Union og Det Europæiske Atomenergifællesskab (udtrædelsesaftalen), særlig artikel 5, stk. 4, i protokollen om Irland/Nordirland sammenholdt med bilag 2 til nævnte protokol, finder direktiv 2002/99/EF og 2009/158/EF og Kommissionens retsakter, der har disse som retsgrundlag, anvendelse på og i Det Forenede Kongerige for så vidt angår Nordirland efter overgangsperiodens udløb som fastsat i udtrædelsesaftalen.
 (4)
 Det Forenede Kongerige, bortset fra Nordirland, er derfor opført i skemaet i del 1 i bilag I til forordning (EF) nr. 798/2008 som et tredjeland, hvorfra import til og transit gennem Unionen af visse fjerkræprodukter er tilladt fra visse dele af dets område, afhængigt af forekomsten af HPAI. Denne regionalisering af Det Forenede Kongerige er fastsat i del 1 i bilag I til forordning (EF) nr. 798/2008, som ændret ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/130 (4).
 (5)
 Den 8. februar 2021 bekræftede Det Forenede Kongerige forekomsten af HPAI af subtype H5N8 på en fjerkræbedrift i Redcar og Cleveland i England.
 (6)
 Veterinærmyndighederne i Det Forenede Kongerige oprettede en kontrolzone på 10 km omkring den angrebne bedrift og gennemførte sanering med henblik på at bekæmpe HPAI og begrænse spredning af sygdommen. Desuden bekræftede veterinærmyndighederne i Det Forenede Kongerige, at de straks suspenderede udstedelsen af veterinærcertifikater for sendinger af varer bestemt til eksport til Unionen fra hele Det Forenede


text:
Kongeriges område, bortset fra Nordirland.
 (7)
 Det Forenede Kongerige har indsendt oplysninger til Kommissionen om den epidemiologiske situation i landet og de foranstaltninger, det har truffet for at forhindre yderligere spredning af HPAI, og Kommissionen har nu evalueret disse oplysninger. På grundlag af denne evaluering bør der indføres restriktioner for indførsel til Unionen af varer fra det område i England, der er berørt af HPAI, og for hvilket veterinærmyndighederne i Det Forenede Kongerige har indført restriktioner på grund af det nuværende udbrud.
 (8)
 Oplysningerne vedrørende Det Forenede Kongerige i skemaet i del 1 i bilag I til forordning (EF) nr. 798/2008 bør derfor ændres for at tage højde for den nuværende epidemiologiske situation i dette tredjeland.
 (9)
 Bilag I til forordning (EF) nr. 798/2008 bør derfor ændres.
 (10)
 Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder —
 VEDTAGET DENNE FORORDNING:
 Artikel 1
 Del 1 i bilag I til forordning (EF) nr. 798/2008 ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning.
 Artikel 2
 Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 11. februar 2021.
 På Kommissionens vegne
 Ursula VON DER LEYEN
 Formand
 (1) EFT L 18 af 23.1.2003, s. 11.
 (2) EUT L 343 af 22.12.2009, s. 74.
 (3) Kommissionens forordning (EF) nr. 798/2008 af 8. august 2008 om fastlæggelse af en liste over tredjelande, områder, zoner og segmenter, hvorfra fjerkræ og fjerkræprodukter kan importeres til og sendes i transit gennem Fællesskabet, og krav vedrørende udstedelse af veterinærcertifikat (EUT L 226 af 23.8.2008, s. 1).
 (4) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/130 af 3. februar 2021 m ændring af bilag I til forordning (EF) nr. 798/2008 for så vidt angår oplysningerne vedrørende Det Forenede Kongerige på listen over tredjelande, områder, zoner og segmenter, hvorfra visse fjerkræprodukter kan importeres til og sendes i transit gennem Unionen, i forbindelse med højpatogen aviær influenza (EUT L 40 af 4.2.2021, s. 16).
 BILAG
 I del 1 i bilag I til forordning (EF) nr. 798/2008 affattes oplysningerne vedrørende Det Forenede Kongerige således:
 »GB — Det Forenede Kongerige (*1)
 GB-0
 Hele landet
 SPF
 EP, E
 GB-1
 Hele Det Forenede Kongerige, undtagen området GB-2
 BPP, BPR, DOC, DOR, HEP, HER, SRP, SRA, LT20
 N
 A
 WGM
 POU, RAT
 N
 GB-2
 Det Forenede Kongeriges område svarende til:
 GB-2.1
 North Yorkshire County:
 Området, der er beliggende inden for en cirkel med en radius på 10 km med centrum i WGS84-decimalkoordinaterne N54.30 og W1.47
 BPP, BPR, DOC, DOR, HEP, HER, SRP, SRA, LT20
 N
 P2
 1.1.2021
 6.1.2021
 A
 WGM
 P2
 1.1.2021
 6.1.2021
 POU, RAT
 N
 P2
 1.1.2021
 6.1.2021
 GB-2.2
 North Yorkshire County:
 Området, der er beliggende inden for en cirkel med en radius på 10 km med centrum i WGS84-decimalkoordinaterne N54.29 og W1.45
 BPP, BPR, DOC, DOR, HEP, HER, SRP, SRA, LT20
 N
 P2
 1.1.2021
 8.1.2021
 A
 WGM
 P2
 1.1.2021
 8.1.2021
 POU, RAT
 N
 P2
 1.1.2021
 8.1.2021
 GB-2.3
 Norfolk


text:
County:
 Området, der er beliggende inden for en cirkel med en radius på 10 km med centrum i WGS84-decimalkoordinaterne N52.49 og E0.95
 BPP, BPR, DOC, DOR, HEP, HER, SRP, SRA, LT20
 N
 P2
 1.1.2021
 10.1.2021
 A
 WGM
 P2
 1.1.2021
 10.1.2021
 POU, RAT
 N
 P2
 1.1.2021
 10.1.2021
 GB-2.4
 Norfolk County:
 Området, der er beliggende inden for en cirkel med en radius på 10 km med centrum i WGS84-decimalkoordinaterne N52.72 og E0.15
 BPP, BPR, DOC, DOR, HEP, HER, SRP, SRA, LT20
 N
 P2
 1.1.2021
 11.1.2021
 A
 WGM
 P2
 1.1.2021
 11.1.2021
 POU, RAT
 N
 P2
 1.1.2021
 11.1.2021
 GB-2.5
 Derbyshire County:
 Området, der er beliggende inden for en cirkel med en radius på 10 km med centrum i WGS84-decimalkoordinaterne N52.93 og W1.57
 BPP, BPR, DOC, DOR, HEP, HER, SRP, SRA, LT20
 N
 P2
 1.1.2021
 17.1.2021
 A
 WGM
 P2
 1.1.2021
 17.1.2021
 POU, RAT
 N
 P2
 1.1.2021
 17.1.2021
 GB-2.6
 North Yorkshire County:
 Området, der er beliggende inden for en cirkel med en radius på 10 km med centrum i WGS84-decimalkoordinaterne N54.37 og W2.16
 BPP, BPR, DOC, DOR, HEP, HER, SRP, SRA, LT20
 N
 P2
 1.1.2021
 19.1.2021
 A
 WGM
 P2
 1.1.2021
 19.1.2021
 POU, RAT
 N
 P2
 1.1.2021
 19.1.2021
 GB-2.7
 Orkneyøerne
 Området, der er beliggende inden for en cirkel med en radius på 10 km med centrum i WGS84-decimalkoordinaterne N59.28 og W2.44
 BPP, BPR, DOC, DOR, HEP, HER, SRP, SRA, LT20
 N
 P2
 1.1.2021
 20.1.2021
 A
 WGM
 P2
 1.1.2021
 20.1.2021
 POU, RAT
 N
 P2
 1.1.2021
 20.1.2021
 GB-2.8
 Dorset County:
 Området, der er beliggende inden for en cirkel med en radius på 10 km med centrum i WGS84-decimalkoordinaterne N51.06 og W2.27
 BPP, BPR, DOC, DOR, HEP, HER, SRP, SRA, LT20
 N
 P2
 1.1.2021
 20.1.2021
 A
 WGM
 P2
 1.1.2021
 20.1.2021
 POU, RAT
 N
 P2
 1.1.2021
 20.1.2021
 GB-2.9
 Norfolk County:
 Området, der er beliggende inden for en cirkel med en radius på 10 km med centrum i WGS84-decimalkoordinaterne N52.52 og E0.96
 BPP, BPR, DOC, DOR, HEP, HER, SRP, SRA, LT20
 N
 P2
 1.1.2021
 23.1.2021
 A
 WGM
 P2
 1.1.2021
 23.1.2021
 POU, RAT
 N
 P2
 1.1.2021
 23.1.2021
 GB-2.10
 Norfolk County:
 Området, der er beliggende inden for en cirkel med en radius på 10 km med centrum i WGS84-decimalkoordinaterne N52.52 og E0.95
 BPP, BPR, DOC, DOR, HEP, HER, SRP, SRA, LT20
 N
 P2
 1.1.2021
 28.1.2021
 A
 WGM
 P2
 1.1.2021
 28.1.2021
 POU, RAT
 N
 P2
 1.1.2021
 28.1.2021
 GB-2.11
 Norfolk County:
 Området, der er beliggende inden for en cirkel med en radius på 10,4 km med centrum i WGS84-decimalkoordinaterne N52.53 og E0.66
 BPP, BPR, DOC, DOR, HEP, HER, SRP, SRA, LT20
 N
 P2
 1.1.2021
 7.2.2021
 A
 WGM
 P2
 1.1.2021
 7.2.2021
 POU, RAT
 N
 P2
 1.1.2021
 7.2.2021
 GB-2.12
 Devon County:
 Området, der er beliggende inden for en cirkel med en radius på 10 km med centrum i WGS84-decimalkoordinaterne N50.70 og W3.36
 BPP, BPR, DOC, DOR, HEP, HER, SRP, SRA, LT20
 N
 P2
 1.1.2021
 31.1.2021
 A
 WGM
 P2
 1.1.2021
 31.1.2021
 POU, RAT
 N
 P2
 1.1.2021
 31.1.2021
 GB-2.13
 Nær Amlwch, Isle of Anglesey, Wales:
 Området, der er beliggende inden for en cirkel med en radius på 10 km med


text:
centrum i WGS84-decimalkoordinaterne N53.38 og W4.30
 BPP, BPR, DOC, DOR, HEP, HER, SRP, SRA, LT20
 N
 P2
 27.1.2021
 A
 WGM
 P2
 27.1.2021
 POU, RAT
 N
 P2
 27.1.2021
 GB-2.14
 Nær Redcar og Cleveland, England:
 Området, der er beliggende inden for en cirkel med en radius på 10 km med centrum i WGS84-decimalkoordinaterne N54.57 og W1.07
 BPP, BPR, DOC, DOR, HEP, HER, SRP, SRA, LT20
 N
 P2
 8.2.2021
 A
 WGM
 P2
 8.2.2021
 POU, RAT
 N
 P2
 8.2.2021
 (*1) I overensstemmelse med aftalen om Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands udtræden af Den Europæiske Union og Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 5, stk. 4, i protokollen om Irland/Nordirland sammenholdt med bilag 2 til samme protokol, omfatter i bilaget referencer til Det Forenede Kongerige ikke Nordirland.«


text:
 28.6.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 168/5
 KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 625/2011
 af 27. juni 2011
 om ændring af de repræsentative priser og den tillægsimporttold for visse produkter inden for sukkersektoren, der er fastsat ved forordning (EU) nr. 867/2010 for produktionsåret 2010/11
 EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
 under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
 under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1),
 under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 951/2006 af 30. juni 2006 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 318/2006 for så vidt angår handel med tredjelande inden for sukkersektoren (2), særlig artikel 36, stk. 2, andet afsnit, andet punktum, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 De repræsentative priser og tillægsimporttolden for hvidt sukker, råsukker og visse sirupper for produktionsåret 2010/11 er fastsat ved Kommissionens forordning (EU) nr. 867/2010 (3). Disse repræsentative priser og denne tillægstold er senest ændret ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 601/2011 (4).
 (2)
 De oplysninger, som Kommissionen for tiden råder over, medfører, at de pågældende priser og beløb skal ændres efter bestemmelserne og reglerne i forordning (EF) nr. 951/2006 —
 VEDTAGET FØLGENDE FORORDNING:
 Artikel 1
 De repræsentative priser og tillægsimporttolden for de produkter, der er omhandlet i artikel 36 i forordning (EF) nr. 951/2006, og fastsat ved forordning (EU) nr. 867/2010 for produktionsåret 2010/11, ændres og er anført i bilaget til nærværende forordning.
 Artikel 2
 Denne forordning træder i kraft den 28. juni 2011.
 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 27. juni 2011.
 På Kommissionens vegne For formanden
 José Manuel SILVA RODRÍGUEZ
 Generaldirektør for landbrug og udvikling af landdistrikter
 (1) EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1.
 (2) EUT L 178 af 1.7.2006, s. 24.
 (3) EUT L 259 af 1.10.2010, s. 3.
 (4) EUT L 162 af 22.6.2011, s. 12.
 BILAG
 De ændrede repræsentative priser og den ændrede tillægsimporttold for hvidt sukker, råsukker og produkter i KN-kode 1702 90 95, der er gældende fra den 28. juni 2011
 (EUR)
 KN-kode
 Repræsentativ pris pr. 100 kg netto af det pågældende produkt
 Tillægstold pr. 100 kg netto af det pågældende produkt
 1701 11 10 (1)
 47,06
 0,00
 1701 11 90 (1)
 47,06
 0,79
 1701 12 10 (1)
 47,06
 0,00
 1701 12 90 (1)
 47,06
 0,49
 1701 91 00 (2)
 51,93
 1,89
 1701 99 10 (2)
 51,93
 0,00
 1701 99 90 (2)
 51,93
 0,00
 1702 90 95 (3)
 0,52
 0,21
 (1) Fastsættelse for standardkvaliteten som defineret i bilag IV, punkt III, til forordning (EF) nr. 1234/2007.
 (2) Fastsættelse for standardkvaliteten som defineret i bilag IV, punkt II, til forordning (EF) nr. 1234/2007.
 (3) Fastsættelse pr. 1 % af indhold af saccharose.


text:
 11.6.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 152/22
 KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 560/2011
 af 10. juni 2011
 om afslutning af det salg, der er fastsat i forordning (EU) nr. 1017/2010 om indledning af en licitationsprocedure for salg af korn fra medlemsstaternes interventionsorganer
 EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
 under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
 under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (»fusionsmarkedsordningen«) (1), særlig artikel 43, litra f), sammenholdt med artikel 4, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Ved Kommissionens forordning (EU) nr. 1017/2010 (2) blev der indledt løbende licitationer med henblik på salg på det indre marked af korn fra medlemsstaternes interventionsorganer. Efter salg ved løbende licitationer siden den 24. november 2010 var en vis mængde korn endnu ikke blevet solgt.
 (2)
 For så vidt angår 2012-planen for tildeling af levnedsmidler til de socialt dårligst stillede personer, overstiger de samlede mængder korn, som medlemsstaterne har ansøgt om i henhold til artikel 1, stk. 2, litra a), i Kommissionens forordning (EU) nr. 807/2010 af 14. september 2010 om gennemførelsesbestemmelser for levering af levnedsmidler fra interventionslagre til de socialt dårligst stillede personer i Unionen (3), den for tiden disponible mængde. Den resterende mængde korn bør derfor bevares på interventionslager.
 (3)
 Det salg ved licitation af korn, der blev indledt ved forordning (EU) nr. 1017/2010, bør derfor afsluttes, og nævnte forordning bør ophæves. De bud, som medlemsstaternes interventionsorganer har modtaget efter den 25. maj 2011 kl. 11.00 (belgisk tid), tjener derfor ikke noget formål.
 (4)
 For at give et hurtigt signal til markedet og sikre en effektiv forvaltning af foranstaltningen bør denne forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
 (5)
 Forvaltningskomitéen for den Fælles Markedsordning for Landbrugsprodukter har ikke afgivet udtalelse inden for den af formanden fastsatte frist —
 VEDTAGET DENNE FORORDNING:
 Artikel 1
 Det salg ved licitation af korn, der blev indledt ved artikel 1 i forordning (EU) nr. 1017/2010, afsluttes.
 Artikel 2
 Forordning (EU) nr. 1017/2010 ophæves.
 Artikel 3
 Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 10. juni 2011.
 På Kommissionens vegne For formanden
 Dacian CIOLOŞ
 Medlem af Kommissionen
 (1) EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1.
 (2) EUT L 293 af 11.11.2010, s. 41.
 (3) EUT L 242 af 15.9.2010, s. 9.


text:
 15.5.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 131/1
 RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 412/2013
 af 13. maj 2013
 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale med oprindelse i Folkerepublikken Kina
 RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
 under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
 under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), særlig artikel 9,
 under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen forelagt efter høring af det rådgivende udvalg, og
 ud fra følgende betragtninger:
 1. SAGSFORLØB
 1.1. Indledning
 (1)
 Kommissionen indførte ved forordning (EU) nr. 1072/2012 (2) (»forordningen om midlertidig told«) en midlertidig antidumpingtold på importen af bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»Kina« eller »det pågældende land«).
 (2)
 Proceduren blev indledt som følge af en klage, der blev indgivet den 16. februar 2012 (3) på vegne af EU-producenter (»klagerne«), der tegner sig for mere end 30 % af den samlede produktion i Unionen af bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale.
 (3)
 Som anført i betragtning 22 i forordningen om midlertidig told omfattede undersøgelsen af dumping og skade perioden fra 1. januar 2011 til 31. december 2011 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra den 1. januar 2008 til udgangen af UP (»den betragtede periode«).
 1.2. Efterfølgende procedure
 (4)
 Efter fremlæggelse af de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for beslutningen om at indføre midlertidig antidumpingtold (»fremlæggelse af de foreløbige konklusioner«), indgav adskillige interesserede parter skriftlige indlæg for at tilkendegive deres synspunkter vedrørende de foreløbige konklusioner. Parter, der anmodede herom, fik lejlighed til at blive hørt. To importører og en eksporterende producent anmodede om og blev indrømmet en høring under overværelse af høringskonsulenten fra Generaldirektoratet for Handel.
 (5)
 Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for at træffe endelig afgørelse i sagen. Der blev taget stilling til de mundtlige og skriftlige bemærkninger fra parterne, og de foreløbige konklusioner blev, hvor det var relevant, ændret i overensstemmelse hermed.
 (6)
 Desuden blev der, som forklaret i betragtning 55, gennemført et kontrolbesøg hos en thailandsk producent med det formål at undersøge, om Thailand egner sig som et passende referenceland.
 (7)
 Efterfølgende blev alle parter underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for, at det påtænktes at anbefale indførelsen af en endelig antidumpingtold på importen af bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale med oprindelse i Kina og den endelige opkrævning af de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig told (»endelig fremlæggelse af oplysninger«). Alle parter fik en frist til at fremsætte bemærkninger til denne endelige fremlæggelse af oplysninger. Handelskammeret CCCLA (»The Chinese Chamber of Commerce for Import and Export of Light Industrial Products and Arts-craft«) og en gruppe importører anmodede om høringer med deltagelse af høringskonsulenten for


text:
Generaldirektoratet for Handel.
 (8)
 De interesserede parters bemærkninger blev overvejet og, hvor det var relevant, taget i betragtning.
 1.3. Stikprøveudtagning
 (9)
 Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger gjorde en række interesserede parter indsigelse mod stikprøven af de eksporterende producenter fra Kina med henvisning til, at stikprøven ikke er repræsentativ, da den kun er baseret på den største eksporterede mængde og dermed ikke tog hensyn til andre faktorer, som karakteriserede mangfoldigheden og fragmenteringen af den keramiske industri i Kina.
 (10)
 Det følger af artikel 17, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1225/2009 (»grundforordningen«), at udvælgelsen af de virksomheder, der skal indgå i stikprøven, kan begrænses til den største repræsentative mængde eksport, der med rimelighed kan undersøges inden for den tid, der er til rådighed. Med hensyn til fragmenteringen af industrien var det opfattelsen, at en udvælgelse baseret på eksportmængderne ville sikre en repræsentativ mængde, der kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed. I den forbindelse bør det dog bemærkes, at de udvalgte virksomheder befinder sig i tre forskellige regioner i Kina og har en betydelig produktion af den pågældende vare af forskellige former for keramisk materiale, dvs. porcelæn og stentøj samt en produktion af mange forskellige varetyper. Denne påstand kan derfor ikke godtages.
 (11)
 Én eksporterende producent hævdede, at anvendelsen af forskellige metoder til stikprøveudtagning for EU-erhvervsgrenen og importørerne sammenlignet med stikprøveudtagningen af eksporterende producenter udgør forskelsbehandling, og at der burde have været anvendt de samme kriterier. Anvendelsen af forskellige metoder udgør forskelsbehandling af de eksporterende producenter og overtræder princippet om lige behandling.
 (12)
 Udtagningen af en stikprøve af eksporterende producenter skal kun anvendes til at undersøge, om der findes dumping af den pågældende vare fra Kina. I den forbindelse er det vigtigt at omfatte en maksimal importmængde af den pågældende vare i undersøgelsesperioden. På den anden side blev stikprøven af EU-producenter udvalgt for at fastsætte, om EU-erhvervsgrenen havde lidt væsentlig skade ud fra flere forskellige indikatorer. For så vidt angår importører, er de indsamlede oplysninger anvendt i vurderingen af Unionens interesse. Deraf følger, at for importører og EU-producenter er det vigtigt at indsamle oplysninger fra en række virksomheder, der f.eks. er aktive inden for forskellige varesegmenter. Da den bagvedliggende begrundelse for udvælgelsen af virksomheder, der skal indgå i stikprøverne, er forskellig fra EU-producenterne og importørerne på den ene side og de eksporterende producenter på den anden side, er de ikke i samme situation. Derfor kræver hverken princippet om ikke-diskriminering eller princippet om lige behandling, at der anvendes en identisk metode til udvælgelsen af de respektive stikprøver. Heraf følger, at denne påstand er helt udokumenteret og derfor må afvises.
 (13)
 Endvidere opretholdt en eksporterende producent sin anmodning som omhandlet i betragtning 8 i forordningen om midlertidig told om, at den pågældende burde være blevet medtaget i stikprøven. Virksomheden har imidlertid ikke fremsat nye argumenter, der kunne berettige til, at den medtages i stikprøven. Derfor bekræftes konklusionerne i betragtning 9 i forordningen om midlertidig told under hensyntagen til konklusionerne i betragtning 10.
 (14)
 Den samme eksporterende producent, der ikke


text:
indgik i stikprøven, hævdede, at den ikke havde fået tilstrækkelig tid til at indsende sine bemærkninger til den endelige fremlæggelse af oplysninger, og at fremlæggelsen desuden var mangelfuld, da der ikke blev fremlagt oplysninger om f.eks. reguleringer, salgspriser, justeringer osv. Retten til forsvar var således ikke respekteret.
 (15)
 I henhold til grundforordningens artikel 20, stk. 5, bør en interesseret part få en tidsperiode på mindst 10 dage til at indsende bemærkninger om den endelige fremlæggelse af oplysninger. Den pågældende eksporterende producent fik besked om den endelige fremlæggelse af oplysninger pr. e-mail den 25. februar 2013 og fik indtil den 8. marts 2013, dvs. 11 dage, til at indsende bemærkninger. Dokumentet om fremlæggelsen blev i øvrigt også fremsendt pr. anbefalet brev den efterfølgende dag. Det følger heraf, at den berørte part fik tilstrækkelig tid til at indsende bemærkninger, og derfor afvises denne påstand. I den forbindelse skal det også bemærkes, at partens bemærkninger blev afgivet inden for den fastsatte frist, og at der ikke blev anmodet om en forlængelse af fristen. Endvidere fremlagde Kommissionen alle væsentlige kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for, at det påtænktes at indføre endelige foranstaltninger under hensyntagen til forpligtelsen om at beskytte fortrolige oplysninger. Nærmere bestemt er det i henhold til retten til forsvar ikke nødvendigt, at virksomhedsspecifikke salgstal eller reguleringer i forbindelse med virksomhederne i stikprøven, som er anvendt til fastsættelsen af individuelle dumpingmargener, skal meddeles en part, for hvilken der ikke er beregnet en individuel margen.
 (16)
 Heraf følger, at påstanden var ubegrundet med hensyn til, at retten til forsvar ikke var overholdt, og den må derfor afvises.
 2. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
 2.1. Indledning
 (17)
 Som anført i betragtning 24 og betragtning 56-57 i forordningen om midlertidig told er den pågældende vare som foreløbigt defineret bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale, ekskl. keramiske knive, med oprindelse i Kina (»den pågældende vare«), i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 og ex 6912 00 90.
 2.2. Påstande
 (18)
 Efter fremlæggelsen af de foreløbige konklusioner anfægtede ingen af parterne, at keramiske (køkken) knive var grundlæggende forskellige fra andre former for bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale i kraft af fysiske egenskaber, produktionsprocesser og endelige anvendelsesformål. Alle parternes bemærkninger er blevet analyseret, og kravet om at udelukke keramiske knive fra varedækningen i forbindelse med denne undersøgelse godkendes endeligt.
 (19)
 Efter offentliggørelsen af de midlertidige foranstaltninger hævdede flere parter, at visse keramiske møller til krydderier og peber og deres kværne af keramisk materiale bør udelukkes fra varedækningen.
 (20)
 I denne påstand hævdes det, at sådanne møller og andre typer bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale ikke kunne betragtes som én og samme vare som følge af deres særlige egenskaber. I disse møller er der anvendt et keramisk materiale hovedsageligt aluminiumoxid til formalingspladen, som ikke anvendes ved traditionelt bordservice som kopper og tallerkener, der brændes ved højere temperatur. De kan kun i begrænset omfang erstattes med hovedkategorierne af den undersøgte vare. Det


text:
vil også gælde for den keramiske kværn uden beholder, som normalt er henhørende under ovennævnte koder.
 (21)
 Det fremgik af undersøgelsen, at det keramiske element i disse kværne normalt udgør en lille del af møllen. Undersøgelsen har desuden vist, at møller med en keramisk formalingsplade, herunder deres keramiske kværne, ikke havde samme grundlæggende fysiske egenskaber og grundlæggende anvendelsesformål som bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale. Form, styrke og udformning i forbindelse med de keramiske kværne er forskellige fra bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale.
 (22)
 Nogle parter gjorde gældende, at de pågældende møller bør udelukkes fra varedækningen ud fra det grundlag, at de har de samme fysiske egenskaber, industridesign og endelige anvendelsesformål som møller med kværne af metal, og at de, hvis de indgår i bestemte sæt af møller, normalt tariferes under position 8210. De hævdede også, at de keramiske dele i disse tilfælde generelt udgør indtil 2 % af varens værdi. Ikke desto mindre kunne der i undersøgelsen ikke tages højde for disse argumenter i betragtning af de talrige klassifikationsmuligheder for møller og sæt af møller med hensyn til at fastslå, om keramiske møller bør udelukkes fra varedækningen i undersøgelsen.
 (23)
 En række parter underbyggede deres påstand om, at de pågældende møller bør udelukkes fra varedækningen ud fra det grundlag, at det ville være nødvendigt at anvende keramiske formalingsplader frem for metal i visse kværne, nemlig saltkværne, da salt fører til korrosion af metalkværnene. Imidlertid fremgik det af undersøgelsen at saltkværne ikke nødvendigvis anvender en keramisk kværn.
 (24)
 Ud fra overvejelserne i betragtningerne ovenfor blev det konkluderet i undersøgelsen, at møller til krydderier og peber med keramisk kværn er grundlæggende forskellige fra andre former for bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale som følge af forskelle i grundlæggende fysiske egenskaber og anvendelsesformål i forbindelse med det keramiske materiale, der anvendes til de kværnende dele. Påstanden om, at de, inklusive deres selvstændige keramiske kværne og dele dertil, bør udelukkes fra varedækningen i denne undersøgelse, godkendes derfor.
 (25)
 Efter offentliggørelsen af de midlertidige foranstaltninger hævdede nogle parter, at keramiske knivslibere bør udelukkes fra varedækningen som følge af forskelle i produktionsprocesser, endelige anvendelsesformål og den omstændighed, at disse dele ikke er beregnet på at opbevare fødevarer som følge af deres specifikke design og fysiske egenskaber. Undersøgelsen bekræftede disse punkter. Påstanden om at udelukke dem fra varedækningen i denne undersøgelse godkendes derfor.
 (26)
 I samme forbindelse blev det også undersøgt, om keramiske skrællere burde udelukkes fra varedækningen. Undersøgelsen viste faktisk, at keramiske skrællere er grundlæggende forskellige fra andre typer bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale som følge af forskelle i design og fysiske egenskaber (form og styrke) i forbindelse med det keramiske materiale, der anvendes til kværnen, produktionsprocesser og de endelige anvendelsesformål. Keramiske skrællere bør derfor også udelukkes fra varedækningen i denne undersøgelse.
 (27)
 Efter offentliggørelsen af de midlertidige foranstaltninger hævdede en part desuden, at pizzasten af cordiritkeramik bør udelukkes fra varedækningen som følge af deres forskelle i fysiske egenskaber (form og styrke), industridesign og anvendelsesformål. Cordiritkeramik er en form for magnesiumaluminiumsilikat med særlige


text:
egenskaber, dvs. en fremragende temperatursvingningsmodstand. Undersøgelsen viste, at pizzasten fremstillet af cordiritkeramik har samme fysiske egenskaber (form og hårdhed), industridesign og anvendelsesformål som mursten til fyr eller ovne. Følgelig er de forskellige fra andet bordservice og andre køkkenartikler af keramisk materiale. Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger fremhævede klagerne ligheden mellem pizzasten af cordiritkeramik sammenlignet med andre varer, der var omfattet af proceduren. De kunne imidlertid ikke påvise, at pizzasten af cordiritkeramik havde de samme grundlæggende fysiske egenskaber og endelige anvendelsesformål. Påstanden om at udelukke dem fra varedækningen i denne undersøgelse godkendes derfor.
 (28)
 Efter offentliggørelsen af de midlertidige foranstaltninger hævdede en nederlandsk sammenslutning, at bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale, der skal anvendes som reklameprodukter, bør udelukkes fra varedækningen, da de ikke sælges med henblik på anvendelse som bordservice og køkkenartikler, at de er et vigtigt økonomisk incitament for detailsektoren, at de er højt værdsatte af forbrugerne, og at kun producenter i Kina kan tilbyde de mængder, der er nødvendige inden for en kort periode. Kravet om at udelukke bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale, der skal anvendes som reklameprodukter, fra varedækningen, kan imidlertid ikke efterkommes, da deres fysiske egenskaber, produktionsprocesser og endelige anvendelsesformål er de samme som for andre former for bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale.
 (29)
 Efter offentliggørelsen af de midlertidige foranstaltninger og igen efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede en tysk importør og grossist og en kinesisk samarbejdsvillig eksporterende producent, at stentøjsprodukter med en særlig belægning, der er beregnet til termotryk, hvor denne belægning kan fjernes ved mekanisk »gnidning«, bør udelukkes fra varedækningen, da de er halvfabrikata, på hvilke der udføres fotobearbejdning i Unionen via særlige kanaler, da de opfattes anderledes af forbrugerne, da belægningen til termotryk overstiger værdien af den keramiske vare uden belægning, og da der ikke findes EU-producenter for denne varetype. Det fremgik af undersøgelsen, at varen tilsyneladende er identisk med andet bordservice uden termotryk, og at det således er vanskeligt eller umuligt at kende forskel. Det fremgik desuden af undersøgelsen, at disse varer normalt har samme endelige anvendelsesformål som andet bordservice af keramik. Den viste også, at flere EU-producenter rent faktisk fremstiller disse varer, og at varer fremstillet i Unionen og importerede varer konkurrerer direkte. Ud fra ovenstående afvises kravet om at udelukke stentøj med særlig belægning af den art, der er beregnet til termotryk.
 (30)
 Efter offentliggørelsen af de midlertidige foranstaltninger og igen efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede den importør, som krævede udelukkelsen af underglaseret figurativt håndmalet bordservice fra varedækningen, at Kommissionens foreløbige analyse i den forbindelse var mangelfuld, da den ikke tog hensyn til eksistensen af markedssegmenter, kvalitetsforskellene mellem de forskellige former for bordservice, den luksusprægede og mere skrøbelige art, som kendetegner underglaseret figurativt håndmalet bordservice, og den begrænsede udskiftelighed som følge af den dermed forbundne forbrugeropfattelse. Det påstås også, at underglaseret figurativt håndmalet bordservice også kan anvendes til dekoration.
 (31)
 Med hensyn til påstandene om forskelle i kvalitet mellem de forskellige former for bordservice og den luksusprægede og mere skrøbelige art, som underglaseret figurativt håndmalet


text:
bordservice udgør, er disse karakteristika ikke specifikke for underglaseret figurativt håndmalet bordservice. Desuden fremkom der ikke noget nyt argument med hensyn til den begrænsede udskiftelighed som følge af den dermed forbundne forbrugeropfattelse, der kan ændre konklusionen i betragtning 45 i forordningen om midlertidig told om det forhold, at den gennemsnitlige forbruger ikke skelner mellem underglaseret figurativt håndmalet bordservice og andre former for keramisk bordservice. Endelig havde Kommissionen analyseret eksistensen af markedssegmenter i betragtning 157-158 i forordningen om midlertidig told. Disse argumenter kunne derfor ikke ændre ved konklusionerne i betragtning 45 i forordningen om midlertidig told.
 (32)
 Påstanden i betragtning 50 i forordningen om midlertidig told blev yderligere uddybet efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger. Disse påstande blev gentaget efter den endelige fremlæggelse af oplysninger. Importøren med produktion i Kina hævdede, at køkkenartikler/bordservice, som er helt glaseret og/eller belagt med emalje på 100 % af varernes overflade med undtagelse af bunden eller en del heraf, og hvor 100 % af den glaserede/emaljerede overflade er farvet med en ikke-hvid farve, bør udelukkes fra varedækningen. Påstanden blev behørigt analyseret, og det fremgik af undersøgelsen, at de fysiske egenskaber, produktionsprocesserne og de endelige anvendelsesformål for disse varer er de samme som for andre glaserede og/eller emaljerede varer inden for keramisk bordservice og køkkenartikler. Derfor afvises påstanden definitivt.
 (33)
 CCCLA insisterede på, at fint benporcelæn burde udelukkes fra varedækningen i undersøgelsen, da det er en skrøbelig luksuspræget vare med en lav mekanisk styrke, og handelskammeret bestred også, at det er modstandsdygtigt over for at blive skåret. Det skal dog bemærkes, at CCCLA selv tidligere havde gjort gældende, at fint benporcelæn havde en stor mekanisk styrke, og at det var modstandsdygtigt over for at blive skåret. Disse modsigende erklæringer underminerede klart CCCLA's påstande. Under alle omstændigheder ændrer de fremsatte argumenter ikke ved de konklusioner, der er gengivet i sammenfattet form i betragtning 28 i forordningen om midlertidig told. Kravet om, at fint benporcelæn skulle udelukkes fra varedækningen afvises således definitivt.
 (34)
 Den samme part gentog, at jernporcelæn bør udelukkes fra varedækningen i undersøgelsen. Den hævdede, at erklæringen om, at varen ikke havde omstridte egenskaber, var usand, at jernporcelæn var meget robust på grund af et aluminiumindhold i leret på mere end 24 %, og den udtrykte tvivl om, at der i Unionen ville være produktionskapacitet til denne vare. Imidlertid er de forskellige indlæg om jernporcelæn modsigende, f.eks. med hensyn til råmaterialeandelen og indholdet af aluminiumspulver. Endvidere blev det ikke anfægtet, at jernporcelæn også blev fremstillet i Unionen, og at producenterne i Kina fremstillede jernporcelæn, som var i direkte konkurrence med jernporcelæn fremstillet i Unionen såvel som med andre varer, der er omfattet af undersøgelsen. Påstanden om, at jernporcelæn bør udelukkes, afvises således definitivt.
 (35)
 Alle former for bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale kan anses for at være forskellige former af samme vare. Derfor anses påstanden, som blev fremsat efter den foreløbige og den endelige fremlæggelse af oplysninger, om at undersøgelsen omfatter en lang række af de samme varer, og at det følgelig vil være nødvendigt


text:
at udføre særskilte analyser af repræsentativitet, dumping, skade, årsagssammenhæng og EU-interesse for hvert enkelt varesegment, for at være ubegrundet. En part, der hævdede, at varedækningen var for bred, fremkom med en sammenligning af varer med forskellige dekorationsgrader, men partens erklæringer om endeligt anvendelsesformål (til haven og til børn i ét tilfælde, til dekoration i et andet tilfælde) er omstridte, da der ikke findes en klar sondring, og erklæringen kan snarere ses som en bekræftelse af argumentet i betragtning 55 i forordningen om midlertidig told. Det bør også bemærkes, at en importør med produktion i Kina gjorde gældende, at over 99 % af varerne inden for bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale, der blev solgt i Unionen, hovedsageligt eller udelukkende var hvide. Nogle parter anfægtede betragtning 58 i forordningen om midlertidig told med henvisning til, at inden for undersøgelsens ramme udførte institutionerne ingen test af, om visse varer var egnet til fri handel i Unionen. Dette forhold kunne derfor imidlertid ikke ændre ved konklusionen i betragtning 63 i forordningen om midlertidig told.
 2.3. Konklusion
 (36)
 På baggrund af ovenstående fastlægges varedækningen endeligt som bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale, med undtagelse af keramiske knive, keramiske møller til krydderier og peber og deres kværne af keramisk materiale, keramiske skrællere, keramiske knivslibere, pizzasten af cordiritkeramik af den art, der anvendes til fremstilling af pizza eller brød, som i øjeblikket tariferes under KN-kode 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 og ex 6912 00 90, med oprindelse i Kina.
 (37)
 Da der ikke er fremsat andre bemærkninger til den pågældende vare og samme vare, bekræftes alle andre afgørelser i betragtning 24 til 63 i forordningen om midlertidig told hermed.
 3. DUMPING
 3.1. Markedsøkonomisk behandling
 (38)
 Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger hævdede en eksporterende producent, en EU-producent og en importør, at fastsættelsen af markedsøkonomisk behandling skete for sent, dvs. efter den tre måneders periode, der er omhandlet i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), og at undersøgelsen derfor bør afsluttes uden indførelse af antidumpingforanstaltninger. Denne påstand i forbindelse med fastsættelsen af markedsøkonomisk behandling var allerede blevet fremsat på det foreløbige stadie og var blevet afvist af Kommissionen i betragtning 72 og 73 i forordningen om midlertidig told. Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger fremsatte yderligere fem eksporterende producenter en lignende påstand. De underbyggede deres påstand med EU-Domstolens dom i sagerne Brosmann og Aokan Shoes (4).
 (39)
 Først skal der mindes om, at sagerne Brosmann og Aokang Shoes ikke er relevante for vurderingen af lovformeligheden af en analyse af markedsøkonomisk behandling i denne undersøgelse, da disse sager i modsætning til denne undersøgelse vedrører situationer, hvor der slet ikke blev udført vurderinger af markedsøkonomisk behandling.
 (40)
 Desuden er sagerne Brosmann og Aokan Shoes ikke relevante for vurderingen af lovformeligheden i forbindelse med denne undersøgelse, da grundforordningen i mellemtiden var blevet ændret (5). Grundforordningens artikel 2, stk. 7, som ændret fastsætter, at Kommissionen kun foretager fastsættelser af markedsøkonomisk behandling for de virksomheder, der indgik i stikprøven, jf. grundforordningens


text:
artikel 17, og at en sådan fastsættelse normalt sker senest syv måneder efter, men under alle omstændigheder ikke senere end otte måneder efter, undersøgelsens iværksættelse; det gælder for alle nye og igangværende undersøgelse fra den 15. december 2012, inklusive denne undersøgelse.
 (41)
 Under alle omstændigheder skal fortolkningen af retspraksis opretholdes med hensyn til, at der ikke automatisk var en overtrædelse af retten til en fastsættelse af markedsøkonomisk behandling til trods for det forhold, at fristen på tre måneder ikke var overholdt. Derfor opretholdes konklusionen i betragtning 73 i forordningen om midlertidig told..
 (42)
 Som følge af det store antal anmodninger om markedsøkonomisk behandling og det daværende behov for at udføre en lang række kontrolbesøg for at undersøge disse anmodninger, fandt fastsættelsen af markedsøkonomisk behandling ikke sted inden for syv måneder. Fastsættelserne fandt derimod sted inden for otte måneder efter indledningen som krævet i grundforordningen, som ændret ved forordning (EU) nr. 1168/2012. Påstanden om, at enhver ret i den forbindelse blev fjernet med tilbagevirkende kraft, er ikke berettiget som forklaret ovenfor.
 (43)
 På baggrund af ovennævnte afvises påstanden om, at antidumpingundersøgelsen som følge af en manglende fastsættelse af markedsøkonomisk behandling burde afsluttes inden for tre måneder uden indførelse af antidumpingforanstaltninger.
 (44)
 Desuden hævdede en eksporterende producent, der ikke indgik i stikprøven, og som ikke kunne godtgøre, at den pågældende havde ét klart sæt grundlæggende regnskaber, der revideres uafhængigt i overensstemmelse med internationale regnskabsstandarder, og hvis anmodning om markedsøkonomisk behandling således var blevet afvist, at de påståede eventuelle regnskabsmæssige fejl, som var årsag til afvisningen af anmodningen, ikke var væsentlige, og at beslutningen om at afvise markedsøkonomisk behandling derfor var uforholdsmæssig og overtrådte proportionalitetsprincippet. Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger opretholdt denne eksporterende producent sin påstand, men fremsatte ikke nye argumenter.
 (45)
 Argumenterne om, hvorvidt regnskaberne var et alvorligt problem, er hovedsageligt identiske med de argumenter, der blev fremsat i undersøgelsen om markedsøkonomisk behandling, og som blev afvist af Kommissionen inden fastsættelsen af den markedsøkonomiske behandling. Ikke desto mindre bør det erindres, for så vidt angår påstanden om, at afvisningen af markedsøkonomisk behandling er en overtrædelse af proportionalitetsprincippet, at kriterierne for markedsøkonomisk behandling i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), er kumulative, og, medmindre de opfyldes, kan der ikke bevilges markedsøkonomisk behandling i henhold til lovgivningen. Desuden var Kommissionens eneste mulighed at afvise anmodningen om markedsøkonomisk behandling, da bevisbyrden påligger den virksomhed, der anmoder om markedsøkonomisk behandling, og virksomheden kunne ikke godtgøre, at den havde ét klart sæt regnskaber. Derfor kan beslutningen om at afvise anmodningen om markedsøkonomisk behandling ikke betragtes som en overtrædelse af proportionalitetsprincippet. Under alle omstændigheder begrænses en fastsættelse af markedsøkonomisk behandling til de parter, der indgår i stikprøven, når Kommissionen har begrænset sin undersøgelse ved brug af stikprøveudtagning, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra d), som ændret ved forordning (EU) nr. 1168/2012 (6).
 3.2. Individuel behandling
 (46)
 Der mindes om, at selv om 16 eksporterende producenter anmodede om individuel behandling, var den kun anmodningerne fra de stikprøveudvalgte virksomheder, som blev undersøgt i henhold til grundforordningens artikel


text:
9, stk. 6, og som efterfølgende blev godkendt. Af de resterende elleve eksporterende producenter anmodede syv om en individuel undersøgelse.
 (47)
 I overensstemmelse med grundforordningens artikel 9, stk. 5, og artikel 9, stk. 6, anvendes den individuelle told på importen fra enhver eksportør eller producent, som bevilges individuel undersøgelse, som anført i grundforordningens artikel 17, stk. 3. I overensstemmelse hermed kunne de fire virksomheder, som anmodede om individuel behandling frem for individuel undersøgelse, ikke bevilges en individuel told.
 (48)
 En eksporterende producent hævdede, at den havde forelagt alle de nødvendige oplysninger inden for de anførte frister og burde derfor have fået sin anmodning om individuel behandling undersøgt og fået bevilget en individuel margen i henhold til EU-Domstolens dom i Brosmann-sagen (7).
 (49)
 Denne påstand kan ikke godkendes. Da den pågældende virksomhed ikke var omfattet af stikprøven, kunne dens anmodning om individuel behandling kun evalueres i forbindelse med en individuel undersøgelse, hvis en sådan ville blive udført i henhold til grundforordningens artikel 17, stk. 3.
 (50)
 Da der ikke er fremsat yderligere bemærkninger til individuel behandling, bekræftes betragtning 79-81 i forordningen om midlertidig told hermed.
 3.3. Individuel undersøgelse
 (51)
 Syv eksporterende producenter, som omfattede ti juridiske enheder, havde indgivet anmodninger om individuel undersøgelse, jf. grundforordningens artikel 17, stk. 3. Som forklaret i betragtning 82 og 83 i forordningen om midlertidig told, var der ikke truffet afgørelser om disse anmodninger under undersøgelsen af de midlertidige foranstaltninger.
 (52)
 Den 21. december 2012 blev de eksporterende producenter underrettet om, at deres anmodninger om individuel undersøgelse ikke kunne godkendes, da de ville blive urimeligt byrdefulde og ville forhindre en rettidig afslutning af undersøgelsen.
 (53)
 En eksporterende producent hævdede, at en individuel undersøgelse jf. grundforordningens artikel 17, stk. 3, er en vedtægtsmæssig ret, og at Kommissionens afslag om at foretage en individuel undersøgelse er uberettiget, da hverken antallet af virksomheder eller den nødvendige undersøgelse ville være urimelig byrdefuld i lyset af Kommissionens ressourcer eller ville forhindre en rettidig afslutning af undersøgelsen. Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger blev denne påstand gentaget, men der blev ikke fremsat yderligere argumenter.
 (54)
 Beslutningen om, hvorvidt individuelle undersøgelser godkendes, træffes fra sag til sag under hensyntagen til antallet af anmodninger, der indsendes, og den tid, der er til rådighed til evaluering af disse anmodninger. I dette tilfælde bør det erindres, at Kommissionen var retligt forpligtet til at udføre undersøgelser af markedsøkonomisk behandling hos 16 juridiske enheder i Kina, inklusive virksomheder, der ikke indgik i stikprøven. I betragtning af de tidsmæssige begrænsninger, der var pålagt gennem de retlige proceduremæssige frister, kunne der derfor ikke udføres individuelle undersøgelser inden de foreløbige konklusioner. På baggrund af den begrænsede tid, der var til rådighed, og under hensyntagen til antallet af indsendte anmodninger og de begrænsede ressourcer, som Kommissionens tjenestegrene med ansvar for antidumpingundersøgelser rådede over, blev det konkluderet, at det ville være urimeligt byrdefuldt at udføre individuelle undersøgelser i denne sag.
 3.4. Normal værdi
 3.4.1. Valg af referenceland
 (55)
 Efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger blev valget af et passende referenceland yderligere undersøgt. I


text:
den forbindelse blev der udført et kontrolbesøg i lokalerne hos den thailandske eksporterende producent, der havde indsendt en spørgeskemabesvarelse, som anført i betragtning 87 i forordningen om midlertidig told. Efter at have undersøgt og efterprøvet de modtagne oplysninger fra den samarbejdsvillige producent i Thailand blev det dog konkluderet, at den thailandske producent ikke kunne forelægge data i tilstrækkeligt detaljeret form om de varetyper, som var blevet solgt på hjemmemarkedet. Det var derfor opfattelsen, at Brasilien burde anses for at være det bedst egnede referenceland.
 (56)
 Ikke desto mindre underbyggede oplysningerne fra Thailand nogle af de konklusioner, der blev truffet i Brasilien, især prisforskellens omfang mellem mærkevarer og ikke mærkevarer (jf. betragtning 91).
 (57)
 Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger gav en industrisammenslutning sig til kende og anfægtede valget af Brasilien som et egnet referenceland. Den fremførte hovedsageligt, at den eneste grund til at vælge Brasilien tilsyneladende var, at der ikke var andre egnede lande. Denne påstand kan ikke godtages. Det fremgår klart af betragtning 84-88 i forordningen om midlertidige told, at Brasilien blev anset for at være et egnet referenceland på baggrund af den faktiske situation på hjemmemarkedet. Det forhold, at Kommissionen efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger fortsatte med at undersøge andre potentielle referencelande, fører ikke til den konklusion, at Brasilien ikke var et egnet valg.
 (58)
 I lyset af ovennævnte og da der mangler yderligere indholdsmæssige bemærkninger om valget af Brasilien som egnet referenceland, bekræftes betragtningerne 84-88 i forordningen om midlertidig told.
 3.4.2. Fastsættelse af den normale værdi
 (59)
 Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger hævdede en række interesserede parter, at fastsættelsen af den normale værdi var fejlagtig, da den tilsyneladende ikke blev fastsat for salget af samme varer i Brasilien og derfor førte til forvredne og uretfærdige resultater, især for varer af stentøj og andre varetyper, der ikke var blevet fremstillet og solgt i referencelandet. Nogle eksporterende producenter fremførte også, at metoden til fastsættelse af den beregnede normale værdi, som omhandlet i betragtning 94 i forordningen om midlertidig told, ikke var blevet korrekt fremlagt.
 (60)
 Det fremgår af de bemærkninger, der blev modtaget efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger, at den metode, der blev anvendt til at fastlægge den normale værdi, ikke var helt åbenlys for nogle af de interesserede parter. For at imødekomme disse bemærkninger forklares det yderligere, at metoden til fastsættelse af den normale værdi var følgende.
 (61)
 Eftersom alle anmodninger om markedsøkonomisk behandling blev afvist, blev den normale værdi for alle kinesiske eksporterende producenter i stikprøven fastsat på grundlag af oplysninger fra producenten i referencelandet, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a).
 (62)
 I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 2, undersøgte Kommissionen først, om salget af samme vare til uafhængige kunder i Brasilien var repræsentativt. Det konstateredes, at den brasilianske samarbejdsvillige producents hjemmemarkedssalg af samme vare var repræsentativt sammenlignet med den pågældende vare, der blev eksporteret til Unionen af de eksporterende producenter i stikprøven. I denne forbindelse mindes der om, at jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4, forstås der i denne forordning


text:
ved »samme vare« en vare, som er identisk med, dvs. i enhver henseende mage til den omhandlede vare, eller, hvis en sådan vare ikke findes, en anden vare, der – om end den ikke i enhver henseende er mage til – har karakteristika, som ligger tæt op ad den pågældende vares karakteristika.
 (63)
 Kommissionen undersøgte dernæst, om dette salg kunne anses for at have fundet sted i normal handel, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 4. Det blev gjort ved at fastsætte andelen af det rentable salg til uafhængige kunder. Salgstransaktionerne blev anset for at være fortjenstgivende, når enhedsprisen svarede til eller lå over produktionsomkostningerne. Den samarbejdsvillige brasilianske producents produktionsomkostninger blev derfor fastlagt.
 (64)
 Denne undersøgelse viste, at for alle varetyper lå mere end 80 % af salget på hjemmemarkedet over produktionsomkostningerne, og den vejede gennemsnitlige salgspris på alle typer var lig med eller lå over enhedsproduktionsomkostningerne.
 (65)
 I overensstemmelse hermed blev den normale værdi beregnet som det vejede gennemsnit af den faktiske hjemmemarkedspris for alt salg, uanset om dette salg var rentabelt. Heraf følger, at der ikke er blevet beregnet en normal værdi for ikke rentabelt salg i modsætning til det i betragtning 94 i forordningen om midlertidig told anførte.
 3.4.3. Eksportpris
 (66)
 Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende eksportpriser, bekræftes betragtning 95 i forordningen om midlertidig told.
 3.4.4. Sammenligning
 (67)
 Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger hævdede en række interesserede parter, at den metode, der var blevet anvendt til sammenligningen af den normale værdi og eksportprisen, generelt var fejlagtig, da den ikke sammenligner samme varer, og at det grundlag, på hvilket der blev foretaget justeringer, ikke var tilstrækkeligt forklaret. Nærmere bestemt hævdede en eksporterende producent, at for stentøjsvarer, som ikke var blevet fremstillet og solgt af producenten i referencelandet, burde Kommissionen have sammenlignet eksportprisen med hjemmemarkedsprisen for fajancevarer behørigt justeret frem for at beregne en normal værdi. Desuden indvendte en række eksporterende producenter, at for flere andre varetyper, som blev fremstillet og solgt af de eksporterende producenter, har en sammenligning mellem eksportprisen og en gennemsnitlig pris pr. kg for en generisk varetype solgt i Brasilien, som kun var baseret på den anvendte type keramisk materiale, uvægerligt ført til en sammenligning af varer, som ikke er de samme, og dermed til et fejlagtigt resultat. Desuden hævdede en eksporterende producent, at justeringen med hensyn til mærker, jf. artikel 2, stk. 10, litra k), var undervurderet, mens en anden eksporterende producent hævdede, at omfanget af denne justering ikke var baseret på pålidelige eller dokumenterede oplysninger og derfor ikke er berettiget. Den samme eksporterende producent fremførte også, at eksportpriserne burde justeres for forskelle i mængder solgt i forskellige handelsled. Endelig hævdede en række interesserede parter, at den metode, der var blevet anvendt til justeringer for forskelle i fysiske egenskaber, ikke er velbegrundet, og at det er uklart, hvilke oplysninger der blev anvendt som grundlag for disse justeringer.
 (68)
 På baggrund af de indkomne bemærkninger er den metode, der er blevet anvendt til prissammenligningen og justeringerne i forbindelse med prissammenligneligheden, jf. grundforordningens artikel


text:
2, stk. 10, blevet revideret. Nærmere bestemt blev sammenligningen foretaget for varer, der på det foreløbige stadie var blevet sammenlignet ud fra den gennemsnitlige pris pr. kg for en generisk vare, der udelukkende var baseret på det anvendte keramiske materiale, med den vare, der lignede mest (jf. betragtning 77), hvilket gjorde det muligt at foretage en mere nøjagtig og retfærdig prissammenligning.
 (69)
 Den normale værdi og eksportprisen blev sammenlignet på grundlag af priserne ab fabrik. Dumpingmargenerne blev fastlagt ved at sammenligne den individuelle eksportpris ab fabrik hos eksportørerne i stikprøven med referenceproducentens salgspriser for samme varer på hjemmemarkedet. Imidlertid vedrørte nogle eksporttransaktioner atypiske varetyper, som servietringe, knivstole eller skånere til sætte en tekande på, hvor det ikke var muligt at sikre en retfærdig sammenligning. Under hensyntagen til disse transaktioners ubetydelighed, idet de i alt tegnede sig for mindre end 0,5 % af eksportmængden, blev de derfor udelukket.
 (70)
 For at sikre en retfærdig sammenligning af den normale værdi og eksportprisen blev der i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, justeret for forskelle, som påvirkede prisen og prissammenligneligheden. Der blev foretaget passende justeringer for forskelle i fysiske egenskaber, handelsled og andre faktorer, der påvirker prisernes sammenlignelighed, navnlig mærkevarer (»branding«).
 (71)
 For det første blev det undersøgt, om en justering for forskelle i fysiske egenskaber, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra a), var berettiget.
 (72)
 I tilfælde, hvor den normale værdi blev fastlagt ud fra den vare, der lignede mest (jf. betragtning 68), blev der foretaget en justering for at tage højde for forskellene i de fysiske egenskaber for at sikre en retfærdig prissammenlignelighed mellem samme varer.
 (73)
 Med hensyn til stentøjsvarer blev eksportprisen sammenlignet med den hjemlige salgspris for den vare, der lignede mest, som blev fremstillet og solgt i referencelandet, dvs. salgsprisen for varer, der var fremstillet af fajance i stedet for stentøj, men som var identiske i alle andre sammenhænge, hvorved denne pris blev opjusteret med 5 % for at afspejle prisforskellen mellem stentøj og fajance.
 (74)
 En eksporterende producent gjorde gældende, at både produktionsomkostningerne og detailprisen for fajance er højere end for stentøj. I overensstemmelse hermed burde eksportprisen for stentøj have været tilpasset i nedadgående retning frem for i opadgående retning. Den eksporterende producent støttede sig hovedsageligt til sine egne skøn over produktionsomkostningerne i forbindelse med henholdsvis fajance og stentøj og til et uddrag fra en prisliste, der angiver detailpriser på fajance og stentøj.
 (75)
 Disse oplysninger, som blev formidlet meget sent i proceduren og først efter den endelige fremlæggelse af oplysninger, står i stærk modsætning til de oplysninger, der er blevet tilsendt Kommissionen under undersøgelsen af andre interesserede parter, dvs. klageren, EU-erhvervsgrenen og producenten i referencelandet. Alle disse parter anførte, at stentøj er af højere kvalitet, dvs. det er mere holdbart, end fajance, og at det er dyrere at fremstille, da stentøj grundlæggende er ler brændt ved høj temperatur, og fajance er ler brændt ved lav temperatur. Derfor kan stentøj generelt sælges til højere priser. Denne oplysning støttes endvidere af offentligt tilgængelige markedsoplysninger.
 (76)
 Det


text:
skal endvidere bemærkes, at den pågældende eksporterende producent ikke selv fremstiller fajance og således kun har givet et skøn over produktionsomkostningerne ved fajance. Dertil kommer, at det ikke entydigt fremgår af den forelagte prisliste, at fajance generelt er dyrere end stentøj. Den forelagte dokumentation er således ikke af en sådan art, at den viser, at den justering, der er sket for at få en retfærdig prissammenligning af den normale værdi og eksportprisen i forbindelse med stentøj, er fejlagtig, og påstanden afvises derfor.
 (77)
 For så vidt angår andre varetyper, hvor sammenligningen på det foreløbige stadie var baseret på gennemsnitsprisen pr. kg og alene på det keramiske materiale, har Kommissionen yderligere analyseret de berørte varetyper og sammenlignet eksportprisen med den varetype, der lignede mest, og som blev solgt i referencelandet. I tilfælde, hvor der kun var en mindre forskel i de fysiske egenskaber, f.eks. glasering eller dekoration, og alle andre grundlæggende karakteristika for varetypen var identiske, blev salgsprisen for den varetype, der lignede mest, justeret med den faktiske prisforskel, der var blevet konstateret for forskellen i de fysiske egenskaber. For andre varetyper, hvor mere end en type fysiske egenskaber afveg, blev eksportprisen sammenlignet med den gennemsnitlige salgspris for den vare, der lignede mest. For disse varetyper havde den vare, der lignede mest, en række eller alle af de følgende fysiske egenskaber til fælles; keramisk materiale, varetype, grundform, dekoration og glasering.
 (78)
 To stikprøveudtagne eksporterende producenter hævdede, at i lighed med de justeringer, der finder sted i sager, hvor kun én mindre fysisk egenskab var anderledes, burde der også foretages en justering, når mere end én fysisk egenskab var forskellig hos den vare, der lignede mest.
 (79)
 Der mindes om, at i tilfælde, hvor kun én mindre fysisk egenskab var anderledes, blev salgsprisen for den vare, der lignede mest, tilpasset for at tage høje for den faktiske prisforskel, der var blevet konstateret for den pågældende forskel, mens sammenligningen i tilfælde, hvor mere end én fysisk egenskab var anderledes, til gengæld fandt sted ud fra de vejede salgspriser for den vare med identiske fysiske egenskaber. Derfor var det i sidstnævnte tilfælde ikke påkrævet med en prisjustering for en fysisk forskel mellem de samme varer, da de havde de samme grundlæggende fysiske egenskaber til fælles. Denne påstand kan derfor ikke godkendes.
 (80)
 En af de eksporterende producenter, der er nævnt ovenfor, krævede også yderligere justeringer for forskelle i fysiske egenskaber med hensyn til den pågældende vares vægt og hvidhed. Producenten hævdede, at vedkommende anvendte råmateriale af lav standard, og at omkostningen og prisen på dennes varer derfor er lavere end for samme vare produceret i referencelandet. Producentens eksportpris bør derfor justeres med et rimeligt beløb. I den forbindelse mindes der for det første om, at virksomheden ikke havde fået markedsøkonomisk status, og at dens produktionsomkostninger således ikke var blevet kontrolleret. Derudover var påstanden om, at dens varer var ca. 5 % tungere end standardvarerne, ikke ledsaget af nogen verificerbar og underbyggende dokumentation og blev derfor anset for ubegrundet. Med hensyn til hvidhed var den


text:
eksporterende producent ikke i stand til at forklare, hvorfor der burde bevilges en justering i den forbindelse, idet producenten i sit indlæg indrømmede, at dens varer var af normal hvidhed. Derfor afvises disse påstande.
 (81)
 En anden eksporterende producent hævdede, at Kommissionen havde undladt at sammenligne noget af dens eksportsalg med den normale værdi for den egnede vare, der lignede mest. Denne eksport vedrørte salg af dekorerede varer via en ikke forretningsmæssigt forbunden forhandler, som angiveligt havde sørget for dekorationen (overføringsbilleder) uden beregning. Følgelig omfattede eksportprisen ikke omkostningen ved dekorationen og burde derfor have været sammenlignet med den normale værdi, der var fastsat for udekorerede varer, eller alternativt med en gennemsnitlig normal værdi for dekorerede og udekorerede varer.
 (82)
 Der mindes om, at produktionsomkostningen ikke er en relevant faktor for prissammenligneligheden, som kun er baseret på en sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen for samme varer. Det fremgår også klart af oplysningerne, at de pågældende eksporterede varer faktisk var dekoreret, selv om den eksporterende producent angiveligt ikke afholdt de fulde omkostninger i forbindelse med den merværdi, der kan tilskrives dekorationen. Det er imidlertid en faktor, der ikke kan berettige til en prisjustering for forskelle i fysiske egenskaber i forhold til samme vare i referencelandet. Under alle omstændigheder kan de oplysninger, der er indsendt til støtte for denne påstand ikke kontrolleres, i betragtning af det sene tidspunkt i proceduren, hvor denne påstand blev fremsat. Følgelig afvises påstanden hermed.
 (83)
 På baggrund af de mange kombinationsmuligheder i forbindelse med sæt bestående af bordservice af keramik, som blev fremstillet og solgt i henholdsvis Kina og Brasilien, blev det for at opnå en retfærdig prissammenlignelighed anset for nødvendigt at samle forskellige sæt ud fra antal og type af de varer, der var kombineret i et sæt. Den gennemsnitlige hjemlige salgspris i referencelandet for de forskellige kombinationer, som således blev samlet, blev sammenlignet med eksportprisen for identiske kombinationer, der hørte ind under disse grupper.
 (84)
 En eksporterende producent hævdede, at som følge af de mange forskellige kombinationsmuligheder af varer, der kan udgøre et sæt, er denne metode med at samle i sæt ikke et grundlag for en retfærdig prissammenligning, da der ikke kan tages højde for egenskaberne i den enkelte vare, der indgår i et sæt. Derfor hævdede denne eksporterende producent, at sæt bør udelukkes fra beregningen af dumpingmargen.
 (85)
 Der mindes om, at dumpingberegningerne for sæt er baseret på en sammenligning af gennemsnitsprisen pr. kg og ikke på basis af den enkelte vare. Det er derfor ikke nødvendigt at fastlægge den nøjagtige kombination af forskellige varer i hvert sæt for at få en retfærdig prissammenligning i forbindelse med sæt. Den anvendte metode med at samle i sæt tager hensyn til de grundlæggende egenskaber i forskellige kombinationer, for så vidt som disse sæt er karakteriseret som f.eks. kaffe- og/eller testel, spisestel eller andre sæt og også til antallet af varer, der er kombineret. I betragtning heraf er det opfattelsen, at der er foretaget en retfærdig sammenligning med hensyn til disse sæt jf. grundforordningens artikel