text:
vejede gennemsnitlige SA&G-omkostninger (mellem 2 % og 5 %) samt fortjenesten (mellem 1,5 % og 6 %) for alle transaktioner i normal handel på hjemmemarkedet tilføjet.
 (49)
 Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede en interesseret part, at Kommissionen ved beregningen af den normale værdi ikke tog hensyn til de strukturbetingede omkostningsfordele for kinesiske såkaldte »tier 1-virksomheder« (16). Ifølge parten burde 22 % af produktionsomkostningerne have været trukket fra på grund af dette. Den samme part gjorde også indsigelse mod Kommissionens beregning af den normale værdi ved at tilføje SA&G-omkostningerne samt fortjenesten til produktionsomkostningerne. Ifølge denne part er dette dobbelttælling, da eventuelle samlegebyrer allerede omfatter en del af SA&G-omkostningerne samt fortjenesten.
 (50)
 En anden interesseret part hævdede, at Kommissionen ikke havde vist fordelingen af mængden og repræsentativiteten af produktionen og salget af solceller, der fremstilles af referencelandsproducenten, og moduler, der fremstilles i henhold til en samleaftale. Ifølge parten har Kommissionen undladt at forklare, hvordan omkostningerne til produktion af moduler, som er fremstillet i henhold til samleaftalen, blev beregnet. Den samme virksomhed anmodede om, at Kommissionen skulle give yderligere oplysninger om beregningen af den beregnede normale værdi for både celler og moduler. Desuden bør Kommissionen give detaljerede oplysninger om samlepartnerens omkostningsstruktur og størrelse for at fastslå, om den i tilstrækkelig grad kunne opnå stordriftsfordele, og om samlegebyret til samlepartneren var repræsentativt. Kommissionen bør også vurdere repræsentativiteten af det samlegebyr, der betales af referencelandsproducenten, ved at sammenligne det med det gebyr, som Jabil har modtaget for samme tjeneste i Unionen.
 (51)
 Når det var nødvendigt at beregne den normale værdi, blev den som nævnt ovenfor beregnet på grundlag af grundforordningens artikel 2, stk. 3, (dvs. produktionsomkostningerne i oprindelseslandet plus SA&G-omkostninger samt fortjeneste). De påståede omkostningsfordele for kinesiske tier 1-virksomheder tages ikke i betragtning i denne forbindelse, da der ikke er hjemmel hertil i henhold til grundforordningen. Endvidere blev det ikke præciseret i den relevante indgivelse, hvordan den interesserede part nåede frem til 22 %. Kommissionen var heller ikke enig i, at tilføjelse af SA&G-omkostninger samt fortjeneste fører til dobbelttælling. Prisen på råmaterialer, der sælges eller en tjenesteydelse, der udbydes i en markedsøkonomi, vil omfatte en del af leverandørens SG&A-omkostninger og fortjeneste. Derfor strider denne påstand mod den måde, hvorpå den normale værdi bør beregnes i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 3.
 (52)
 Som nævnt ovenfor blev repræsentativiteten af referencelandsproducentens salg på hjemmemarkedet vurderet af Kommissionen. De detaljerede resultater af denne test og produktions- og salgsmængderne kan imidlertid ikke oplyses, da de udgør fortrolige forretningsoplysninger fra denne producent. Produktionsomkostningerne for moduler fremstillet i henhold til samleaftalen bestod af produktionsomkostningerne for celler anvendt i modulerne og gebyret. Med hensyn til yderligere oplysninger om beregningen af den beregnede normale værdi af både celler og moduler bemærkede Kommissionen, at dette er fortrolige forretningsoplysninger. Derudover er nogle af oplysningerne, såsom forarbejdningspartnerens omkostningsstruktur, ikke blot fortrolige, men også umulige for Kommissionen og referencelandsproducenten at få adgang til. Med henvisning til denne anmodning kan det ikke understreges nok, at den interesserede part ikke anfægter Taiwan som et passende tredjeland med


text:
markedsøkonomi. I sit tidligere indlæg roste den interesserede part ligefrem Taiwan som sådan og afviste USA og Indien som referencelande. Der er ingen tegn på, og ingen af de interesserede parter har hævdet, at leverandører af en tjenesteydelse til en referencelandsproducent i et passende tredjeland med markedsøkonomi ikke opfører sig efter markedskræfterne.
 (53)
 Disse påstande blev derfor afvist.
 3.2.3. Eksportpris
 (54)
 Kommissionen fastsatte eksportprisen på grundlag af de eksportpriser, der faktisk betales eller skulle betales af uafhængige kunder i Unionen, eller på grundlag af videresalgspriserne, når den berørte vare blev solgt via forretningsmæssigt forbundne importører i Unionen.
 (55)
 For at undersøge, om priserne ved eksport til Unionen var pålidelige, og på grund af de eksisterende tilsagn blev priserne ved eksport til Unionen undersøgt i forhold til minimumsimportprisen (»MIP«) i tilsagnet. Det var faktisk nødvendigt at kontrollere, om prisen ved eksport til Unionen blev fastsat på et bestemt niveau hovedsageligt som følge af de minimumsimportpriser, der var fastsat i tilsagnene, og dermed om den var pålidelig. I den forbindelse undersøgte Kommissionen, om eksportpriserne til Unionen på et vejet gennemsnitligt grundlag for hver enkelt eksporterende producent i stikprøven var betydeligt højere end minimumsimportprisen. Kommissionen vurderede også, hvordan denne pris forholdt sig til priserne ved eksport til tredjelande.
 (56)
 For alle eksporterende producenter i stikprøven var prisen ved eksport til Unionen i gennemsnit på samme niveau som minimumsimportprisen. Desuden var deres pris ved eksport til Unionen væsentligt højere end priserne ved eksport til tredjelande. Det konstateredes altså, at prisen ved eksport til Unionen var stærkt påvirket af tilsagnet, og den er derfor upålidelig.
 (57)
 Efter fremlæggelsen af oplysninger fremførte en interesseret part, at denne konstatering bekræfter, at minimumsimportprisen tjener som en generelt benchmark for prisen på EU-markedet og dermed bestemmer prisniveauet for alle moduler, der sælges i Unionen, uanset hvor modulerne blev fremstillet.
 (58)
 Kommissionen så ikke denne sammenhæng. Det forhold, at de eksporterende producenter i stikprøven, fordi de var underlagt betingelserne i tilsagnet, ikke kunne sælge under minimumsimportprisen, udelukker ikke andre eksporterende producenter både fra Kina og andre tredjelande i at gøre det, hvis det er økonomisk rentabelt. Endvidere kan minimumsimportprisen ikke anvendes som sammenligningsgrundlag, da der er tale om fortrolige forretningsoplysninger. Påstanden blev derfor afvist.
 (59)
 I mangel af en pålidelig eksportpris for de kinesiske eksporterende producenter på grund af tilsagnene i denne sag overvejede Kommissionen en anden metode til at fastsætte eksportprisen. Eftersom de eksporterende producenter i stikprøven solgte solcellepaneler på verdensmarkedet, anvendte Kommissionen enhedseksportpriserne for solcellepaneler, der sælges på de største eksportmarkeder uden for Unionen (Chile, Indien, Japan og Singapore, afhængigt af den eksporterende producent) af de eksporterende producenter i stikprøven, når disse salgspriser ikke omfattede handelsbeskyttelsesafgifter. Indien syntes at have indført handelsbeskyttelsesforanstaltninger, men Kommissionen var i stand til at anvende data fra de eksporterende producenter, der ikke betalte disse afgifter, af den årsag, der er anført i betragtning 60. Det viste sig efter fremlæggelsen af oplysninger, at disse afgifter ikke længere fandtes i NUP (jf. betragtning 86).
 (60)
 I de tilfælde, hvor de eksporterende producenter eksporterede den pågældende

type: legislation

jurisdiction: EU


text:
vare direkte til uafhængige kunder i tredjelandet, var enhedseksportprisen den pris, der faktisk var betalt eller skulle betales ved eksportsalg til det relevante tredjelandsmarked, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 8.
 (61)
 I de tilfælde hvor de eksporterende producenter eksporterede den pågældende vare til tredjelandet gennem en forretningsmæssig forbundet virksomhed, der fungerede som importør, blev enhedseksportprisen fastsat på grundlag af den importerede vares pris ved første videresalg til uafhængige kunder i det relevante tredjelandsmarked, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 9. I dette tilfælde blev der på grundlag af de oplysninger, der blev modtaget fra de eksporterende producenter i stikprøven og kontrolleret af Kommissionen, foretaget justeringer af prisen for alle omkostninger, der var påløbet mellem import og videresalg, herunder SA&G-omkostninger (mellem 0,05 % og 9 %, afhængigt af de oplysninger, der indberettes af og kontrolleres for den pågældende virksomhed), samt for fortjeneste (mellem 1 % og 3 %, afhængig af de oplysninger, der indberettes af og kontrolleres for den pågældende virksomhed). I dette tilfælde blev der set bort fra salgstransaktioner, herunder antidumping- eller udligningstold, da de ikke giver et pålideligt billede i mangel af foranstaltninger. Derfor blev den toldbelagte transaktion i Amerikas Forenede Stater udelukket, eftersom langt størstedelen af disse transaktioner fandt sted gennem forretningsmæssigt forbundne importører.
 (62)
 Efter fremlæggelsen af oplysninger fremførte en interesseret part, at Kommissionen ved at beregne eksportprisen på grundlag af artikel 2, stk. 9, med urette justerede SA&G-omkostninger og fortjeneste for forretningsmæssigt forbundne forhandlere i Kina og Hongkong.
 (63)
 Den samme interesserede part påpegede, at nogle af justeringerne kan være blevet talt med, når direkte salgsomkostninger blev tilføjet (da de allerede indgik i SA&G). Parten påpegede endvidere, at dumpingniveauet i forhold til underbudsniveau kunne tyde på, at der var fejl i beregningerne.
 (64)
 Kommissionen accepterede disse påstande. Af hensyn til forhandlere i Kina og Hongkong blev der foretaget en relevant justering i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra i), i stedet for i henhold til artikel 2, stk. 9. Kommissionen justerede også sine beregninger for at undgå dobbelttælling af visse justeringer. Hertil kommer, at Kommissionen efter bemærkningen om dumping og underbud fandt en skrivefejl i sine beregninger og rettede den. Ændringerne i beregningerne har ingen indvirkning på konklusionen og forslaget. Ikke desto mindre blev den pågældende part underrettet om de ændringer, der blev foretaget efter dens bemærkninger til den endelige fremlæggelse af oplysninger, og fik mulighed for at udtale sig igen om nødvendigt.
 (65)
 For at fastsætte eksportprisen blev enhedseksportprisen, som fastsat som beskrevet ovenfor, derefter ganget med de mængder, der blev solgt til Unionen i NUP.
 (66)
 Efter fremlæggelsen af oplysninger satte en interesseret part spørgsmålstegn ved brugen af eksportpriserne fra tredjelande. Ifølge parten er udbredelsen af solcelleanlæg i Chile og Singapore begrænset og udgør en mindre andel af Kinas samlede eksport af celler og moduler. Den samme har anmodede Kommissionen om at give en oversigt over fordelingen af eksportsalg til hvert land i den beregnede eksportpris og de vejede gennemsnitlige eksportpriser i hvert af de fire pågældende eksporterende lande, nemlig Chile, Indien, Japan


text:
og Singapore.
 (67)
 En anden interesseret part fremførte, at ændring af beregningsmetoden og anvendelse af priser til tredjelande for at beregne eksportprisen er i strid med grundforordningens artikel 11, stk. 9, som fortolket af Retten (17).
 (68)
 Som forklaret ovenfor anvendte Kommissionen for hver enkelt eksporterende producent, der indgik i stikprøven, dens største eksportmarkeder. Chile og Singapore repræsenterer ikke mindre andele af den eller de pågældende eksporterende producenter i stikprøven. Med hensyn til anmodningen om opdeling af eksportsalget til hvert land i den beregnede eksportpris og de vejede gennemsnitlige eksportpriser i hvert af de fire pågældende eksporterende lande bemærker Kommissionen, at disse oplysninger indeholder fortrolige forretningsoplysninger. Derudover blev disse oplysninger indhentet fra de eksporterende producenter i stikprøven. De fik dem derefter tilbage med den specifikke fremlæggelse af oplysninger, så de kunne kontrollere, om oplysningerne blev anvendt korrekt i den relevante beregning. Der blev ikke modtagen nogen bemærkninger vedrørende dette spørgsmål fra de eksporterende producenter i stikprøven. Følgende intervaller illustrerer dette: Chile fra 12 % til 18 % af den eller de relevante eksporterende producenters eksport Indien fra 9 % til 15 % af den eller de relevante eksporterende producenters eksport Japan fra 12 % til 22 % af den eller de eksporterende producenters eksport, og Singapore fra 40 % til 60 % af den eller de eksporterende producenters eksport.
 (69)
 For så vidt angår ændringen i beregningsmetoden er det ganske vist korrekt, at, som det fremgår af grundforordningens artikel 11, stk. 9, den metode for beregning af dumpingmargenen, der følges i en fornyet undersøgelse, skal være den samme som den, der blev benyttet i den oprindelige undersøgelse, der førte til indførelsen af antidumpingforanstaltningerne. Bestemmelsen indeholder dog en undtagelse, der giver mulighed for at anvende en anden metode, såfremt omstændighederne er ændret. Som forklaret ovenfor blev virkningen af tilsagnet på eksportpriserne til Unionen undersøgt, og eksistensen af minimumsimportprisen blev anset for at gøre disse priser upålidelige. I betragtning af, at omstændighederne har ændret sig, kunne Kommissionen i henhold til artikel 11, stk. 9, anvende en metode, der var forskellig fra den, der blev anvendt i den oprindelige undersøgelse. I den dom, der påberåbes af den interesserede part, var denne mulighed udtrykkeligt fastlagt, men Rådet besluttede ikke at gøre brug af den. Endelig bør det bemærkes, at Kommissionens tilgang blev bekræftet af Domstolen (18).
 (70)
 Disse påstande blev derfor afvist.
 3.2.4. Sammenligning
 (71)
 Kommissionen sammenlignede den normale værdi med eksportpriserne for solcellepaneler i de stikprøveudvalgte eksporterende producenters største eksportmarkeder tredjelande (Chile, Indien, Japan og Singapore, afhængigt af den eksporterende producent i stikprøven).
 (72)
 I tilfælde, hvor det var begrundet i behovet for at sikre en rimelig sammenligning, justerede Kommissionen den normale værdi og/eller eksportprisen for forskelle, der påvirkede priserne og prisernes sammenlignelighed, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10. Der blev foretaget justeringer for transport- og forsikringsomkostninger, (mellem 0,02 % og 7 %, afhængigt af de data, som blev indberettet af og kontrolleret for den pågældende virksomhed), håndtering, lastning og dermed forbundne omkostninger (mellem 0 % og 1 %, afhængigt af de data,


text:
som blev indberettet af og kontrolleret for den pågældende virksomhed), kreditomkostninger (mellem 0,05 % og 0,5 %, afhængigt af de data, som blev indberettet af og kontrolleret for den pågældende virksomheder) og bankomkostninger (mellem 0 % og 0,03 %, afhængigt af de data, som blev indberettet og kontrolleret for den pågældende virksomhed).
 3.2.5. Dumpingmargen
 (73)
 For de eksporterende producenter i stikprøven sammenlignede Kommissionen den vejede gennemsnitlige normale værdi for hver type af samme vare i referencelandet med den vejede gennemsnitlige eksportpris for den tilsvarende type af den pågældende vare, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12.
 (74)
 De således beregnede dumpingmargener lå på 23,5 %-31,5 %.
 (75)
 Som anført i betragtning 48 var prisen ved eksport til Unionen stærkt påvirket af tilsagnet, og den er derfor upålidelig. For fuldstændighedens skyld sammenlignede Kommissionen ikke desto mindre den vejede gennemsnitlige normale værdi for hver type af samme vare i referencelandet med den vejede gennemsnitlige eksportpris for den tilsvarende type af den pågældende vare ved eksport til Unionen. På dette grundlag blev der i NUP konstateret dumpingmargener på 8,9-14,8 % udtrykt som en procentdel af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet.
 (76)
 Denne beregning viste dumping for eksporterende producenter, der i NUP var omfattet af tilsagn. Der mindes om, at minimumsimportprisen i tilsagnene ikke var baseret på dumpingmargenen. Tilsagnene fjernede altså ikke den dumping, der var blevet konstateret i den oprindelige undersøgelse, helt.
 (77)
 Efter fremlæggelsen af oplysninger klagede en interesseret part, der ikke var en eksporterende producent i stikprøven, over, at der ikke blev givet nærmere oplysninger om beregningen af dumpingmargener.
 (78)
 Kommissionen bemærkede, at de eksporterende producenter i stikprøven, der leverede oplysninger, fik detaljerede beregninger og kontrollerede dem. En fremlæggelse af oplysninger for tredjeparter, der går videre end det dækkende sammendrag i dokumentet med fremlæggelse af oplysninger og i nærværende forordning, vil være i strid med de bestemmelser, der finder anvendelse på behovet for at skabe ligevægt mellem forretningshemmeligheder og proceduremæssige rettigheder.
 3.3. Sandsynligheden for fortsat dumping
 (79)
 Som omhandlet i betragtning 55-59 var prisen ved eksport til Unionen for alle eksporterende producenter i stikprøven i gennemsnit på samme niveau som minimumsimportprisen. Desuden var deres pris ved eksport til Unionen væsentligt højere end priserne ved eksport til tredjelande. Det er derfor meget sandsynligt, at prisen ved eksport til Unionen ville falde til niveauet for priserne ved eksport til andre tredjelande i mangel af tilsagn. Den sandsynlige dumpingmargen ville i mangel af foranstaltninger ligge i intervallet 23,5 % til 31,5 % som fastsat i betragtning 74. Disse dumpingmargener er betydeligt højere end dem, der blev fastsat på grundlag af prisen ved eksport til Unionen i NUP (som lå i intervallet 400 EUR/kW og 700 EUR/kW for moduler og 100 EUR/kW og 400 EUR/kW for celler). Som fastsat i betragtning 75 er disse dumpingmargener på mellem 8,9 % og 14,8 %.
 (80)
 I forbindelse med analysen af sandsynligheden for fortsat dumping, hvis foranstaltningerne udløber, analyserede Kommissionen også følgende elementer: EU-markedets tiltrækningskraft og produktionskapacitet og forbrug i det pågældende land
 3.3.1. EU-markedets tiltrækningskraft
 (81)
 I


text:
2012 tegnede EU-markedet sig for op til 60 % af den årlige globale nyinstallerede kapacitet. Dets betydning er siden da faldet til 14 % i 2015 som anført i betragtning 197. Dets andel forventes fortsat at spille en vigtig rolle i fremtiden. Prognoserne for væksten på EU-markedet målt i årlig global nyinstallerede kapacitet er dog forholdsvis beskedne i forhold til resten af verden.
 (82)
 Ikke desto mindre er Unionen stadig et vigtigt marked med ca. 7,2 GW årlig nyinstalleret kapacitet i NUP, og tre medlemsstater (Frankrig, Tyskland og Det Forenede Kongerige) var blandt de ti største markeder for solcellemoduler i 2015 (19). Desuden har indførelsen og styrkelsen af handelsbeskyttelsesforanstaltninger over for importen fra Kina, som Canada, Indien og USA har foretaget, reduceret tiltrækningskraften ved disse markeder for eksporterende producenter fra Kina og derved øget EU-markedets tiltrækningskraft, hvis foranstaltningerne udløber.
 (83)
 De kinesiske producenter er stadig meget interesseret i EU-markedet. Trods indførelsen af antidumping- og udligningsforanstaltninger i 2013 har opretholdt en stærk position på EU-markedet. Deres andel på modulmarkedet faldt fra 66 % i 2012 til 41 % i NUP, mens deres andel på cellemarkedet steg fra 7 % i 2012 til 16 % i NUP. Dette afspejler tendensen til, at et stigende antal EU-producenter begrænser deres aktiviteter til modulproduktion og køber celler i tredjelande. De tæller som Unionens produktion af moduler. Det afspejler også tendensen til, at de eksporterende producenter, der også har produktionsanlæg i andre tredjelande end Kina, trækker deres tilsagn tilbage og sælger til Unionen fra de tredjelande.
 (84)
 Det fremgår endvidere af antiomgåelsesundersøgelsen i 2015, at nogle af de kinesiske producenter forsøgte at undgå foranstaltningerne gennem omgåelse via Taiwan og Malaysia, de største tredjelande med hensyn til import til Unionen. Efter indførelsen af foranstaltningerne har er flere tilsagn blevet trukket tilbage. Tilbagetrækningerne var enten frivillige eller skyldtes overtrædelser eller uigennemførlighed (se detaljerede henvisninger i fodnote 6).
 (85)
 Efter fremlæggelsen af oplysninger påstod en interesseret part, at USA til trods for de handelsmæssige beskyttelsesforanstaltninger over for importen fra Kina stadig er et attraktivt marked som følge af incitamenter og et meget høj naturligt antal solskinstimer. Ifølge samme part har Indien i modsætning til oplysningerne ikke indført handelsbeskyttelsesforanstaltninger over for importen fra Kina. Desuden har Indien planer om at øge sin installerede kapacitet betydeligt.
 (86)
 Med hensyn til USA bemærkede Kommissionen, at parten ikke fremlagde dokumentation for, at incitamenterne til fulde opvejer den ulempe, der er forbundet med den told, der pålægges kinesiske producenter. I øvrigt har Kommissionen ikke hævdet, at det amerikanske marked ikke er attraktivt, men at tilstedeværelsen af toldsatser reducerede dets tiltrækningskraft. Med hensyn til Indien blev den foreslåede told ikke håndhævet og fik lov at udløbe i juni 2014. Selv om Indien ikke er omfattet af told, vil tolden i Canada og USA øge EU-markedets tiltrækningskraft, hvis foranstaltningerne udløber. Det betyder heller ikke, at EU-markedet ikke vil være attraktivt, idet alle de andre betragtninger, der er beskrevet ovenfor, stadig er aktuelle.
 3.3.2. Produktionskapacitet og forbrug i det pågældende land
 (87)
 Den uudnyttede kapacitet for alle


text:
eksporterende producenter i Kina, der samarbejdede i forbindelse med denne undersøgelse, er på ca. 33 % ifølge deres besvarelser af stikprøvespørgeskemaet. Disse virksomheder alene havde en uudnyttet kapacitet i NUP (ca. 10 GW), der kan forsyne hele EU-markedet. Det skal bemærkes, at den uudnyttede kapacitet hos de største samarbejdsvillige producenter udtrykt i mængder er meget lavere, men virksomhedens kapacitetsudnyttelsesgrad er på 86-97,8 %.
 (88)
 Efter fremlæggelsen af oplysninger satte en interesseret part spørgsmålstegn ved disse oplysninger, idet de fire største kinesiske producenter (Trina, JA Solar, Jinko og Canadian Solar) opererede med fuld kapacitet. Ifølge den interesserede part tegner disse fire producenter sig for mere end 40 % af den samlede kinesiske eksport (ca. 11,2 GW). For at nå den overskydende kapacitet på 43 % i 2016, som Kommissionen havde anført, ville alle små producenter skulle operere med en kapacitetsudnyttelse på kun 20 %. Den interesserede part anmodede Kommissionen om at fremlægge nærmere oplysninger om beregningen af gennemsnittet på 43 %.
 (89)
 Kommissionen bemærkede for det første, at den uudnyttede kapacitet for alle eksporterende producenter i Kina, der samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen, skønnes at være på ca. 33 %, ikke 43 %. Herudover er partens beregninger, der er skitseret ovenfor, baseret på den antagelse, at JA Solar og Canadian Solar samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen. Disse to producenter samarbejdede ikke i forbindelse med undersøgelsen. Deres kapacitet og kapacitetsudnyttelse er således ukendt for Kommissionen og blev ikke taget i betragtning i ovennævnte beregninger.
 (90)
 Påstanden blev derfor afvist.
 (91)
 Den samlede kinesiske produktionskapacitet for moduler anslås til 96,3 GW/år i 2015 og forventes at nå op på 108 GW/år i 2016 (20). Samtidig blev den globale efterspørgsel anslået til 50,6 GW i 2015 og forventes at stige til 61,7 GW (21) i 2016. Derfor oversteg de kinesiske producenters samlede uudnyttede kapacitet langt den globale efterspørgsel, nemlig med 47,5 % i 2015, og vil overstige den med 42,9 % i 2016.
 (92)
 Flere parter hævdede, at efterspørgslen på det kinesiske hjemmemarked har været voksende i de seneste år, og at den udgjorde 50 % af den kinesiske produktion af solcellemoduler i første kvartal af 2016. Kina vil angiveligt have ca. 20 GW nyinstallationer om året indtil 2020. Som nævnt ovenfor og uddybet i betragtning186-195 ville de kinesiske eksporterende producenters overskudskapacitet imidlertid kunne dække den samlede globale efterspørgsel i fremtiden, herunder alle de hurtigt voksende markeder som Kina selv, Indien, Japan, Sydamerika osv. tilsammen.
 (93)
 To interesserede parter anfægtede de oplysninger om kapacitet i Kina og det globale forbrug, der anvendes af Kommissionen. En interesseret part fremførte, at det vil være nødvendigt med yderligere kapacitet for at dække den stigende efterspørgsel efter solcelleanlæg i Kina og andre steder i den nærmeste fremtid. Ifølge den interesserede part havde Kommissionen ikke fremlagt rimelige argumenter for, at den påståede overskudskapacitet i Kina var bestemt til EU-markedet.
 (94)
 Disse påstande behandles i betragtning 190-191.
 3.3.3. Konklusion vedrørende sandsynligheden for fortsat dumping
 (95)
 I lyset af den anslåede betydelige uudnyttede kapacitet i Kina, kombineret med EU-markedets tiltrækningskraft i


text:
form af størrelse og salgspriser, særligt med hensyn til prisniveauet for den kinesiske eksport til tredjelande, samt dokumentationen for tidligere omgåelsespraksis, konkluderede Kommissionen, at der er stor sandsynlighed for, at en ophævelse af antidumpingforanstaltningerne vil føre til en betydelig stigning i dumpingimporten af solceller og moduler fra Kina til Unionen.
 4. SKADE
 4.1. Definition af EU-erhvervsgrenen og EU-produktionen
 (96)
 Samme vare blev fremstillet af over 100 producenter i Unionen i den nuværende undersøgelsesperiode. De udgør »EU-erhvervsgrenen« som omhandlet i grundforordningens artikel 4, stk. 1.
 (97)
 Alle tilgængelige oplysninger om EU-erhvervsgrenen blev anvendt til at fastsætte den samlede EU-produktion for NUP, da der ikke var fyldestgørende offentlige oplysninger om produktionen til rådighed. Disse oplysninger omfattede: makroøkonomiske data, der blev fremlagt af ansøgeren, men indhentet på dennes vegne af Europressedienst, et uafhængigt konsulentfirma, besvarelserne om den økonomiske situation fra de interesserede parter afgivet i perioden inden undersøgelsen startede, og de kontrollerede spørgeskemabesvarelser fra de EU-producenter, der indgik i stikprøven.
 (98)
 På dette grundlag blev den samlede EU-produktion i den nuværende undersøgelsesperiode anslået til omkring 3 409 MW for moduler og 1 270 MW for celler.
 4.2. Fastlæggelse af det relevante EU-marked
 (99)
 En del af EU-erhvervsgrenen er vertikalt integreret, og, for så vidt angår produktion af celler er en væsentlig del af EU-erhvervsgrenens produktion beregnet til bunden anvendelse (96 %). Det frie marked for celler var dermed meget begrænset. Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede en interesseret part den sidste udtalelse og anførte, at det frie marked udgjorde en stor del af det samlede marked for celler (anslået til ca. 3 409 MW, jf. tabel 1b). Kommissionen accepterede denne korrektion, da det bundne marked i Unionen ganske rigtigt kun udgjorde 31,8 % af det samlede forbrug af celler. Dette ændrer imidlertid ikke ved den konstatering, at en væsentlig del af EU-erhvervsgrenens celleproduktion var bestemt til bunden anvendelse, og har ingen indvirkning på analysen af skade og Unionens interesser. Det frie marked for celler består hovedsagelig af import og ikke af EU-celleproducenternes salg, da de fleste celleproducenter har forladt markedet i de senere år.
 (100)
 For at fastslå, om EU-erhvervsgrenen fortsatte med at lide skade, og for at fastlægge forbruget og de forskellige økonomiske indikatorer for EU-erhvervsgrenens situation undersøgte Kommissionen, hvorvidt og i hvilket omfang den efterfølgende anvendelse af EU-erhvervsgrenens produktion af samme vare (»bunden anvendelse«) skulle tages i betragtning i analysen.
 (101)
 Kommissionen analyserede følgende økonomiske indikatorer i forhold til den samlede aktivitet (inkl. EU-erhvervsgrenens bundne anvendelse): forbrug, salgsmængde, produktion, produktionskapacitet, kapacitetsudnyttelse, vækst, investeringer, lagerbeholdning, beskæftigelse, produktivitet, likviditet, investeringsafkast, evnen til at rejse kapital og dumpingmargenens størrelse. For disse indikatorer konstaterede Kommissionen i overensstemmelse med den oprindelige undersøgelse, at produktionen til det bundne marked også blev påvirket af konkurrence fra importen fra det pågældende land. De celler, der er bestemt til det bundne marked, blev anvendt som den vigtigste komponent i produktionen af moduler. Derfor udøvede den direkte konkurrence fra importen af moduler fra det pågældende land, som EU-modulproducenterne står over for, også et indirekte pres på den bundne salgspris og/eller omkostningerne til


text:
produktion af de celler, der anvendes i disse moduler. Herudover øgede importen af celler fra Kina presset på modulproducenter, der anvender bunden solcelleproduktion. De skulle ikke alene konkurrere med moduler, der er samlet i tredjelande af kinesiske celler, men også med moduler, der er samlet i Unionen under anvendelse af de importerede kinesiske celler.
 (102)
 I modsætning til andre sager (22), hvor sondringen mellem det bundne og det frie marked var relevant for skadesanalysen, fordi varer beregnet til bunden anvendelse ikke fandtes at være i direkte konkurrence med importvarerne, fastslog Kommissionen i den foreliggende sag, at det for de fleste økonomiske indikatorer ikke var berettiget at sondre mellem det bundne og det frie marked.
 (103)
 Hvad angår rentabiliteten nøjedes Kommissionen dog med at se på salg på det frie marked. Priserne på det bundne marked blev fastsat på grundlag af forskellige prispolitikker (interne afregningspriser til virtuel markedspris, afregning på grundlag af faktiske omkostninger osv.). De afspejler således ikke altid priserne på armslængdevilkår og kunne derfor ikke tages i betragtning ved vurderingen af denne indikator.
 (104)
 Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede en række parter, at EU-celleproducenternes situation burde være blevet vurderet særskilt for det bundne marked og det frie marked. De påstod for det første, at Kommissionen ikke har givet en behørig begrundelse for, hvordan det bundne marked også var blevet påvirket af konkurrencen fra importen fra Kina. For det andet fremførte en part, at da priserne på det bundne marked efter Kommissionens opfattelse ikke var pålidelige i forbindelse med en vurdering af rentabiliteten, er det ligeledes forkert at drage den konklusion, at de var under pres fra importen af moduler. For det tredje afkræfter en fælles analyse af de to markeder den omstændighed, at forbruget af celler faldt mindre end forbruget af moduler i den betragtede periode. Man kan hævde, at dette betyder, at der ikke er nogen direkte forbindelse mellem importen af moduler og importen af celler og mellem faldet i importen af celler og priserne på celler, der udsættes for det frie marked.
 (105)
 For det første gav Kommissionen i modsætning til parternes påstande i betragtning 101-102 en behørig begrundelse for, hvordan det bundne marked for celler også blev påvirket af konkurrencen fra importen fra Kina. Da cellen er hovedkomponenten ved fremstilling af et modul, udøver importen af moduler fra Kina et indirekte pres på salgsprisen på celler ved bundent salg, når transferprisen er baseret på en virtuel markedspris. Alternativt, når transferpriserne er baseret på faktiske omkostninger, lægger importen af celler pres på virksomhederne for at gøre deres produktion mere effektiv. Selv om priserne på det bundne marked ikke var tilstrækkeligt pålidelige til at vurdere rentabiliteten, betragtede Kommissionen for det andet udviklingen i disse priser som en relevant faktor for vurderingen af, hvorvidt det bundne marked var udsat for konkurrence fra importen fra Kina. For det tredje gjorde Kommissionen ikke gældende, at der er en direkte forbindelse mellem importen af moduler og importen af celler. Den bemærkede derimod, at den bundne anvendelse af celler også er udsat for


text:
direkte konkurrence fra importen af celler og indirekte konkurrence fra importen af moduler, da de bundne celler anvendes til produktion af moduler. Endelig fremlagde den interesserede part ikke bevis for, at der ikke er nogen forbindelse mellem priserne på celler på det frie marked og faldet i importen af celler. Som det fremgår af tabel 8b, steg EU-celleerhvervsgrenens salgspriser, da importen af celler fra Kina faldt både med hensyn til mængde og markedsandel mellem 2014, hvor foranstaltningerne begyndte at få fuld virkning, og NUP. Disse påstande afvistes derfor.
 (106)
 Efter fremlæggelsen af oplysninger påstod den kinesiske regering, at en fælles analyse af det bundne og det frie marked for celler rent faktisk udelukker en analyse af det frie marked, da det kun udgør 4 % af den samlede solcelleproduktion i Unionen. Kommissionen har således undladt at undersøge situationen i EU-erhvervsgrenen som helhed og opfylder derfor ikke kravene om »objektivitet« i antidumpingaftalens artikel 3.1.
 (107)
 Kommissionen forstod dog ikke, hvordan en fælles analyse af det bundne og det frie marked for celler udelukker en analyse af det frie marked. Kommissionen analyserede nemlig en række skadesindikatorer kun for det frie marked f.eks. rentabilitet, salgspriser og investeringsafkast. Desuden blev en række indikatorer analyseret kumulativt, selv i de tilfælde hvor der blev foretaget en særskilt analyse af det bundne og det frie marked (23). Disse indikatorer er ofte: produktion, kapacitet, kapacitetsudnyttelse, investeringer, investeringsafkast, beskæftigelse, produktivitet, lagerbeholdninger og arbejdskraftomkostninger. Sidst, men ikke mindst fulgte skadesindikatorerne for disse EU-solcelleproducenter, som udelukkende sælger på det frie marked, den samme tendens, og konklusionerne for hele EU-celleerhvervsgrenen gælder følgelig også for dem. Den kinesiske regering hævdede, at der ifølge WTO's retspraksis i tilfælde af forekomsten af et bundet marked for en del af den undersøgte vare skal gennemføres en komparativ analyse. Kommissionen mener, at dette krav, selv hvis det fandt anvendelse i den foreliggende, meget specifikke sag, under alle omstændigheder var overholdt. For den del af Unionens celleproduktion, som sælges på et bundet marked, blev skaden konstateret på grundlag af et indirekte pres på priserne på de moduler, som disse celler indbygges i. For den del af Unionens celleproduktion, som sælges på et frit marked, blev skadesindikatorerne også vurderet særskilt, og de udviser samme tendens som for den bundne del af markedet (der, som følge af den omstændighed, at det udgør 96 % af EU-produktionen, er næsten identisk med den kumulative vurdering). Dette argument blev derfor afvist.
 (108)
 Den kinesiske regering påstod endvidere, at erklæringen om, at EU-modulproducenter konkurrerer med moduler, der er samlet i tredjelande med kinesiske celler, på ulovlig vis udvider anvendelsesområdet for undersøgelsen. Disse moduler har imidlertid været omfattet af undersøgelsen fra starten, da celler giver moduler oprindelsesstatus (24). Denne påstand blev derfor afvist.
 (109)
 Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede en anden part, at analysen af rentabiliteten på grundlag af 4 % af solcelleproduktionen i Unionen ikke er repræsentativ for en nøjagtig vurdering af behovet for at opretholde tolden. Kommissionen bemærkede, at kun rentabiliteten blev vurderet udelukkende på grundlag af salget af celler til uafhængige kunder,


text:
jf. begrundelserne i betragtning 103. Med henblik på at vurdere EU-erhvervsgrenens situation blev alle andre indikatorer analyseret under hensyntagen til både det bundne og det frie marked for celler. Dette argument blev derfor afvist.
 (110)
 Jabil samlede som kontraktproducent moduler på vegne af andre virksomheder i NUP. For denne samlingsydelse betalte de øvrige virksomheder et gebyr. De tog ligeledes det fulde kontraktlige ansvar for salget af moduler, der var samlet af Jabil. Følgelig stammede de indtægter, som Jabil oplyste, ikke fra salg af moduler, men fra servicegebyrer. Kommissionen besluttede derfor at udskille tallene for Jabils fortjeneste fra tallene for resten af EU-modulerhvervsgrenens fortjeneste (se betragtning 160 og 161). For de resterende skadesindikatorer kunne de samlingsydelser, Jabil leverede til ikke samarbejdsvillige modulproducenter, ikke kontrolleres og blev derfor ikke taget i betragtning.
 (111)
 Efter fremlæggelsen af oplysninger anmodede en interesseret part om yderligere præciseringer af, hvilke oplysninger fra Jabil der blev eller ikke blev taget i betragtning, og hvorfor. For alle skadesindikatorer undtagen rentabiliteten har Kommissionen taget hensyn til alle oplysninger fra Jabil, som vedrører de samarbejdsvillige EU-modulproducenter. Kun disse oplysninger blev taget i betragtning, da de kunne kontrolleres, mens resten blev tilsidesat i betragtning af Jabils særlige forretningsmodel og den kendsgerning, at de endelige salgspriser ikke kunne kontrolleres.
 4.3. EU-forbruget
 (112)
 Kommissionen fastsatte EU-forbruget på grundlag af den samlede importmængde af den pågældende vare og den samlede salgsmængde af samme vare i Unionen, herunder salget til bunden anvendelse. EU-erhvervsgrenens samlede salg blev baseret på oplysninger fra Europressedienst, eventuelt korrigeret med data fra de interesserede parters besvarelser om den økonomiske situation, som blev indsendt i perioden inden undersøgelsen startede, og de verificerede spørgeskemabesvarelser fra virksomhederne i stikprøven. Som anført i betragtning 116 var importoplysningerne baseret på Comext og de data, medlemsstaterne indberetter til Kommissionen i overensstemmelse med grundforordningens artikel 14, stk. 6, (»database i henhold til artikel 14, stk. 6«). Data om forbruget blev krydstjekket med andre kilder (25).
 (113)
 EU-forbruget udviklede sig som følger:
 Tabel 1a
 EU-forbruget af moduler (MW)
 2012
 2013
 2014
 NUP
 Det samlede marked
 16 324
 10 580
 7 292
 7 191
 Indeks (2012 = 100)
 100
 65
 45
 44
 Kilde: Europressedienst, besvarelser vedrørende den økonomiske situation, kontrollerede spørgeskemabesvarelser, Comext og databasen i henhold til artikel 14, stk. 6.
 Tabel 1b
 EU-forbruget af celler (MW)
 2012
 2013
 2014
 NUP
 Det samlede marked
 4 604
 4 449
 3 262
 3 409
 Indeks (2012 = 100)
 100
 97
 71
 74
 Kilde: Europressedienst, besvarelser vedrørende den økonomiske situation, kontrollerede spørgeskemabesvarelser, Comext og databasen i henhold til artikel 14, stk. 6.
 (114)
 Samlet set faldt EU-forbruget betydeligt mellem 2012 og NUP. EU-forbruget af moduler faldt med 56 %. Efter det dramatiske fald på 35 % mellem 2012 og 2013 forblev forbruget forholdsvis stabilt i 2014 og i NUP.
 (115)
 Hvad angår celler faldt forbruget lidt mindre, nemlig med 26 % i den betragtede periode. Faldet i forbruget fandt hovedsagelig sted mellem 2013 og 2014, hvor det faldt med 26 %. Det begyndte dog at stige igen i NUP, hvor det steg med


text:
4,5 % i forhold til 2014.
 4.4. Import fra det pågældende land
 (116)
 Importmængder og -værdier blev baseret på forskellige kilder. For 2012 og en del af 2013 var de baseret på oplysninger fra ansøgeren, men indhentet på dennes vegne af Europressedienst, da moduler og celler på daværende tidspunkt blev importeret til Unionen under toldpositioner, der omfatter andre varer, som ikke er genstand for denne undersøgelse, og Eurostat kunne derfor ikke anvendes. Efter at registrering af importen af moduler og celler var blevet indført den 6. marts 2013 (26), kunne Eurostats tal anvendes. For resten af 2013, 2014 og NUP baserede Kommissionen følgelig sine konklusioner på Comext-databasen (27) og databasen i henhold til artikel 14, stk. 6.
 4.4.1. Mængde og markedsandel for importen fra det pågældende land
 (117)
 Importen til Unionen fra det pågældende land udviklede sig således:
 Tabel 2a
 Import af moduler fra Kina (MW) og markedsandel
 (28)
 2012
 2013
 2014
 NUP
 Importmængder fra Kina
 10 786
 5 198
 2 845
 2 917
 Indeks
 100
 48
 26
 27
 Markedsandel (%)
 66
 49
 39
 41
 Indeks (2012 = 100)
 100
 74
 59
 61
 Kilde: Comext og databasen i henhold til artikel 14, stk. 6.
 Tabel 2b
 Import af celler fra Kina (MW) og markedsandel
 2012
 2013
 2014
 NUP
 Importmængder fra Kina
 333
 386
 613
 548
 Indeks
 100
 116
 184
 165
 Markedsandel (%)
 7
 9
 19
 16
 Indeks (2012 = 100)
 100
 120
 260
 223
 Kilde: Comext og databasen i henhold til artikel 14, stk. 6.
 (118)
 I den betragtede periode faldt importmængden af moduler fra Kina med 73 %, og der skete et tilsvarende fald i markedsandelen med 39 %, nemlig fra 66 % i 2012 til 41 % i NUP. Efter indførelsen af de gældende foranstaltninger i 2013 faldt mængden af importerede moduler imidlertid med 45 % mellem 2013 og 2014, mens forbruget faldt med 31 %.
 (119)
 Hvad angår celler steg importmængderne med 65 % i den betragtede periode, hvilket resulterede i en langt større stigning i markedsandel, nemlig med 123 % (fra 7 % i 2012 til 16 % i NUP) i en situation med et vigende marked. I samme periode mellem 2013 og 2014 steg importen af celler med 59 %, hvilket resulterede i en stigning i markedsandelen på 10 procentpoint. Selv om stigningen ikke fortsatte i NUP, forblev importen meget højere i NUP end i 2012 og 2013.
 4.4.2. Priser på importen fra det pågældende land
 (120)
 Kommissionen fastsatte importpriserne på grundlag af Comext og databasen i henhold til artikel 14, stk. 6.
 (121)
 De gennemsnitlige importpriser ved salg til Unionen fra det pågældende land udviklede sig således:
 Tabel 3a
 Importpriser for moduler (EUR/kW)
 2012
 2013
 2014
 NUP
 Kinas importpriser
 700
 520
 553
 544
 Indeks (2012 = 100)
 100
 74
 79
 78
 Kilde: Comext og databasen i henhold til artikel 14, stk. 6.
 Tabel 3b
 Importpriser for celler (EUR/kW)
 2012
 2013
 2014
 NUP
 Kinas importpriser
 500
 350
 282
 286
 Indeks (2012 = 100)
 100
 70
 56
 57
 Kilde: Comext og databasen i henhold til artikel


text:
14, stk. 6.
 (122)
 Den gennemsnitlige importpris fra Kina faldt med 22 % for moduler og 43 % for celler i den betragtede periode. Importprisen for moduler faldt i 2012 og 2013, og derefter, da foranstaltningerne trådte i kraft, steg prisen med 6,3 % for moduler mellem 2013 og 2014. Den faldt igen lidt mellem 2014 og undersøgelsesperioden, dvs. med 1,6 %. Hvad angår celler var importpriserne faldet med 43 % i den betragtede periode. Den faldt med 30 % mellem 2012 og 2013 og fortsatte med at falde mellem 2013 og 2014, hvor den faldt med yderligere 19,4 %. Imidlertid steg den svagt mellem 2014 og undersøgelsesperioden, nemlig med 1,4 %.
 (123)
 Som anført i afsnit 3.2.3 havde næsten alle eksportende producenter, der solgte moduler og celler i NUP fra Kina til Unionen, afgivet pristilsagn, og deres eksportpriser til EU blev bestemt af disse pristilsagn, hvorved der fastsættes en minimumsimportpris. Kun 1,6 % af mængden af moduler og 0,6 % af celler blev importeret uden for minimumsimportprisen (29). Derfor kan sådanne eksportpriser ikke anses for at være en relevant indikator til at fastslå de eksporterende producenters prisadfærd, hvis foranstaltningerne ikke var indført.
 (124)
 Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede en række parter, at man burde anvende prisen ved eksport til Unionen til at konstatere underbud, og de har beregnet, at der ikke var underbud på dette grundlag. Det er korrekt, at der på grundlag af priserne ved eksport til Unionen ikke er tale om underbud for moduler, og at underbuddet for celler er meget begrænset. Kommissionen fandt imidlertid, at det manglende underbud, der skyldtes overensstemmelse med minimumsimportpriserne, ikke var den afgørende indikator for analysen af EU-erhvervsgrenens aktuelle situation. Som anført i betragtning 170 fastslog Kommissionen, at EU-erhvervsgrenen fortsat led skade som følge af den tidligere dumping, der blev konstateret i den tidligere undersøgelse, og som følge af den konstaterede omgåelsespraksis som omhandlet i betragtning 4 og ikke har haft tilstrækkelig tid til at genrejse sig.
 4.4.3. Priserne på importen fra andre lande
 (125)
 Den gennemsnitlige pris på importen til Unionen fra tredjelande var også baseret på data fra Comext og i henhold til artikel 14, stk. 6, og udviklede sig som følger:
 Tabel 4a
 Moduler — Import fra tredjelande
 2012
 2013
 2014
 NUP
 Mængde (MW)
 1 395
 1 382
 2 049
 1 808
 Indeks (2012 = 100)
 100
 99
 147
 130
 Markedsandel (%)
 9
 13
 28
 25
 Indeks (2012 = 100)
 100
 153
 329
 290
 Gennemsnitspris (EUR/kW)
 700
 520
 547
 550
 Indeks (2012 = 100)
 100
 74
 78
 79
 Kilde: Comext og databasen i henhold til artikel 14, stk. 6.
 Tabel 4b
 Celler — Import fra tredjelande
 2012
 2013
 2014
 NUP
 Mængder (MW)
 3 227
 3 334
 1 580
 1 725
 Indeks (2012 = 100)
 100
 103
 49
 53
 Markedsandel (%)
 70
 75
 48
 51
 Indeks (2012 = 100)
 100
 107
 69
 72
 Gennemsnitspris (EUR/kW)
 500
 350
 289
 275
 Indeks (2012 = 100)
 100
 70
 58
 55
 Kilde: Comext og databasen i henhold til artikel 14, stk. 6.
 (126)
 I


text:
den betragtede periode steg importen fra tredjelande til Unionen med 30 % for moduler. Den største stigning indtraf mellem 2013 og 2014, hvor mængderne steg med 48 %. Markedsandelen steg betydeligt fra 9 % i 2012 til 25 % i NUP. Den største ændring fandt sted mellem 2013 og 2014, hvor markedsandelen steg fra 13 % til 28 %. Taiwan, Malaysia og Singapore var de største eksportører efter Kina. Det skal bemærkes, at importen fra Taiwan og Malaysia kan have omfattet omgåelse (se betragtning 4).
 (127)
 Hvad angår celler faldt importen fra andre lande med 47 % i den betragtede periode. Det største fald, nemlig med 52 %, skete mellem 2013 og 2014, mens importen steg lidt med 9 % mellem 2014 og NUP. Dette førte til et fald i markedsandel fra 70 % i 2012 til 51 % i NUP. Faldet var fra 75 % til 48 % mellem 2013 og 2014, hvorefter markedsandelen steg lidt med tre procentpoint i NUP. Hvad angår celler var Taiwan og Malaysia de største eksportører, efterfulgt af Kina og USA. Det skal bemærkes, at importen fra Taiwan og Malaysia kan have omfattet omgåelse (se betragtning 4).
 (128)
 De gennemsnitlige eksportpriser fra tredjelande for både moduler og celler faldt betydeligt i den betragtede periode på linje med de kinesiske priser og EU-priser. For moduler faldt de med 21 % og for celler med 45 % i den betragtede periode. Igen kan disse priser have været påvirket af omgåelse (se betragtning 4).
 4.5. EU-erhvervsgrenens økonomiske situation
 4.5.1. Generelle bemærkninger
 (129)
 I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 5, undersøgte Kommissionen alle økonomiske faktorer og forhold, der kunne have indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation i den betragtede periode.
 (130)
 I forbindelse med skadesanalysen sondrede Kommissionen mellem makroøkonomiske og mikroøkonomiske skadesindikatorer. Kommissionen evaluerede de makroøkonomiske indikatorer ud fra oplysninger fra ansøgeren, som blev krydstjekket med besvarelserne om den økonomiske situation fra en række EU-producenter i perioden inden undersøgelsen og de verificerede spørgeskemabesvarelser fra EU-producenterne i stikprøven. Kommissionen evaluerede de mikroøkonomiske indikatorer ud fra oplysningerne i spørgeskemabesvarelserne fra de EU-producenter, der indgik i stikprøven.
 (131)
 De makroøkonomiske indikatorer er: produktion, produktionskapacitet, kapacitetsudnyttelse, salgsmængde, markedsandel, vækst, beskæftigelse, produktivitet, størrelsen af dumpingmargenen og genrejsning efter tidligere dumping.
 (132)
 De mikroøkonomiske indikatorer er: gennemsnitlige enhedspriser, enhedsomkostninger, arbejdskraftomkostninger, lagerbeholdninger, rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evne til at rejse kapital.
 4.5.2. Makroøkonomiske indikatorer
 4.5.2.1. Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
 (133)
 Den samlede produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse i EU udviklede sig i den betragtede periode som følger:
 Tabel 5a
 Moduler — Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
 2012
 2013
 2014
 NUP
 Produktionsmængde (MW)
 4 604
 4 449
 3 262
 3 409
 Indeks
 100
 97
 71
 74
 Produktionskapacitet (MW)
 8 624
 7 907
 7 391
 6 467
 Indeks
 100
 92
 86
 75
 Kapacitetsudnyttelse
 53 %
 56 %
 44 %
 53 %
 Indeks
 100
 105
 83
 99
 Kilde: Europressedienst, besvarelser vedrørende den økonomiske situation og verificerede spørgeskemabesvarelser.
 Tabel 5b
 Celler — Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
 2012
 2013
 2014
 NUP
 Produktionsmængde (MW)
 1 066
 7 34
 1 096
 1 270
 Indeks


text:
100
 69
 103
 119
 Produktionskapacitet (MW)
 2 384
 1 844
 1 778
 1 811
 Indeks
 100
 77
 75
 76
 Kapacitetsudnyttelse (%)
 45
 40
 62
 70
 Indeks
 100
 89
 138
 157
 Kilde: Europressedienst, besvarelser vedrørende den økonomiske situation og verificerede spørgeskemabesvarelser.
 (134)
 Den samlede EU-produktion af moduler faldt med 26 % i den betragtede periode, men steg med 4,5 % mellem 2014 og NUP. På baggrund af faldet i forbruget reagerede produktionskapaciteten på tendensen med faldende produktion og faldt også med 25 % i den betragtede periode. Derfor var kapacitetsudnyttelsen stabil mellem begyndelsen og slutningen af den betragtede periode og var på 53 % i NUP. Der skete dog en betydelig stigning i kapacitetsudnyttelsesgraden på 9 procentpoint mellem 2014 og NUP (dvs. en stigning på 19 %). Det skal bemærkes, at de EU-modulproducenter, der indgik i stikprøven, havde en meget højere kapacitetsudnyttelsesgrad i den betragtede periode og nåede op på 85 % i NUP, en stigning på 39 % i forhold til 2012 (61 %).
 (135)
 EU-produktionen af celler steg med 19 % i den betragtede periode. Mens produktionen faldt med 31 % mellem 2012 og 2013, steg den med 49 % mellem 2013 og 2014 og med yderligere 15 % mellem 2014 og NUP. Dette faldt sammen med indførelsen af antidumpingforanstaltninger i december 2013, mens forbruget faldt i perioden mellem 2012 og 2014, men steg mellem 2014 og undersøgelsesperioden. Samtidig faldt produktionskapaciteten med 24 % i den betragtede periode, hvilket medførte en betydelig stigning i kapacitetsudnyttelsen fra 45 % i 2012 til 70 % i NUP. Ligesom producenterne af moduler havde de stikprøveudtagne producenter af celler en langt højere kapacitetsudnyttelse end den samlede EU-erhvervsgren (86 %), som forblev stabil i den betragtede periode.
 (136)
 Det kan konkluderes, at EU-erhvervsgrenen reducerede sin kapacitet som reaktion på et fald i forbruget. Samtidig øgede den sin produktion i NUP i forhold til 2014, hvilket yderligere forbedrede kapacitetsudnyttelsesgraden.
 4.5.2.2. Salgsmængde og markedsandel
 (137)
 EU-erhvervsgrenens salgsmængde og markedsandel udviklede sig i den betragtede periode som følger:
 Tabel 6a
 Moduler — Salgsmængde og markedsandel
 2012
 2013
 2014
 NUP
 Samlet salg (det bundne og frie marked) i Unionen (MW)
 4 143
 4 000
 2 398
 2 465
 Indeks
 100
 97
 58
 60
 Markedsandel (%)
 25
 38
 32
 35
 Indeks
 100
 149
 128
 140
 Kilde: Europressedienst, besvarelser vedrørende den økonomiske situation og verificerede spørgeskemabesvarelser.
 Tabel 6b
 Celler — Salgsmængde og markedsandel
 2012
 2013
 2014
 NUP
 Samlet salg (det bundne og frie marked) i Unionen (MW)
 1 045
 729
 1 069
 1 136
 Indeks
 100
 70
 102
 109
 Markedsandel (%)
 23
 16
 33
 33
 Indeks
 100
 72
 144
 147
 Kilde: Europressedienst, besvarelser vedrørende den økonomiske situation og verificerede spørgeskemabesvarelser.
 (138)
 I den betragtede periode faldt salgsmængden af moduler med 40 %. På baggrund af et fald i forbruget på 56 % gav dette sig dog udslag i en væsentlig stigning i markedsandelen på 40 % i den betragtede periode og nåede op på 35 % i NUP.
 (139)
 Hvad angår celler steg EU-erhvervsgrenens salg med 9 % i den


text:
betragtede periode. Dette medførte en stigning i markedsandelen fra 23 % i 2012 til 33 % i NUP, mens forbruget faldt meget mindre end for moduler, nemlig med 26 %.
 (140)
 I forbindelse med et faldende forbrug og ikrafttrædelsen af antidumpingforanstaltningerne lykkedes det EU-erhvervsgrenen at øge sin markedsandel for både moduler og celler.
 4.5.2.3. Beskæftigelse og produktivitet
 (141)
 Beskæftigelsen og produktiviteten udviklede sig i den betragtede periode som følger:
 Tabel 7a
 Moduler — Beskæftigelse og produktivitet
 2012
 2013
 2014
 NUP
 Antal ansatte
 17 321
 13 918
 6 506
 6 303
 Indeks
 100
 80
 38
 36
 Produktivitet (kW/ansat)
 266
 320
 501
 541
 Indeks
 100
 120
 189
 203
 Kilde: Europressedienst, besvarelser vedrørende den økonomiske situation og verificerede spørgeskemabesvarelser.
 Tabel 7b
 Celler — Beskæftigelse og produktivitet
 2012
 2013
 2014
 NUP
 Antal ansatte
 2 876
 1 511
 1 846
 1 770
 Indeks
 100
 53
 64
 62
 Produktivitet (kW/ansat)
 371
 486
 594
 717
 Indeks
 100
 131
 160
 194
 Kilde: Europressedienst, besvarelser vedrørende den økonomiske situation og verificerede spørgeskemabesvarelser.
 (142)
 Beskæftigelsen faldt mellem 2012 og NUP for moduler og celler med henholdsvis 64 % og 38 %. Det største fald (på 53 %) i antallet af ansatte for moduler fandt sted mellem 2013 og 2014, et meget større fald i forhold til faldet i produktionen i samme periode (nemlig på 27 %). For celler steg antallet af ansatte med 22 % mellem 2013 og 2014, hvilket var betydeligt mindre end produktionsstigningen — som var på 49 % i samme periode. Dette medførte en betydelig produktivitetsstigning for både moduler og celler på henholdsvis 103 % og 94 % i den betragtede periode. Mellem 2013 og 2014 var produktivitetsstigningen på 57 % for moduler og 22 % for celler.
 (143)
 Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede en interesseret part Kommissionens konklusioner om antallet af ansatte i EU-erhvervsgrenen og påstod, at de ansatte i produktionen af celler og moduler i den største virksomhed, SolarWorld, var blevet talt med to gange. Tallene vedrørende de ansatte i SolarWorld og alle andre virksomheder i stikprøven er blevet behørigt kontrolleret, og det er sikret, at ingen ansatte er blevet talt med to gange i forbindelse med vertikalt integrerede virksomheder. Dette argument blev derfor afvist.
 4.5.2.4. Størrelsen af dumpingmargenen og genrejsning efter tidligere dumping
 (144)
 Som forklaret i afsnit 3.2.3 var de eksporterende producenters priser ved eksport til Unionen i den nuværende undersøgelsesperiode påvirket af tilsagnene og var således ikke tilstrækkeligt pålidelige til at blive anvendt til at fastslå, om det var sandsynligt, at dumpingen ville fortsætte eller igen forekomme, hvis antidumpingforanstaltningerne udløb.
 (145)
 Analysen af skadesindikatorerne viser, at de gældende foranstaltninger har haft en positiv indvirkning på EU-erhvervsgrenen, som efter alt at dømme er ved at overvinde virkningerne af den tidligere dumping.
 4.5.3. Mikroøkonomiske indikatorer
 (146)
 Der var kun tre celleproducenter i stikprøven, og to af disse er medlemmer af EU ProSun. De samarbejdede om at indgive anmodningen, der indeholdt tal for begge producenter. Derfor er alle tal vedrørende de mikroøkonomiske indikatorer for celler, som direkte kan henføres til den tredje virksomhed, der ikke


text:
er medlem af EU ProSun, angivet i intervaller for at beskytte denne EU-producents identitet som fortrolig, idet den samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen.
 4.5.3.1. Priser og faktorer, som påvirker priserne
 (147)
 De gennemsnitlige enhedssalgspriser hos EU-producenterne i stikprøven ved salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen udviklede sig således i den betragtede periode:
 Tabel 8a
 Moduler — Salgspriser i Unionen
 2012
 2013
 2014
 NUP
 Gennemsnitlig salgspris i Unionen på det frie marked (EUR/kW)
 790
 651
 618
 593
 Indeks
 100
 82
 78
 75
 Enhedsproduktionsomkostninger (EUR/kW)
 1 112
 813
 648
 627
 Indeks
 100
 73
 58
 56
 Kilde: Verificerede spørgeskemabesvarelser.
 Tabel 8b
 Celler — Salgspriser i Unionen
 2012
 2013
 2014
 NUP
 Gennemsnitlig salgspris i Unionen på det frie marked (EUR/kW)
 378-418
 307-339
 239-264
 258-284
 Indeks
 100
 81
 63
 68
 Enhedsproduktionsomkostninger (EUR/kW)
 587-648
 402-444
 347-384
 338-373
 Indeks
 100
 69
 59
 58
 Kilde: Verificerede spørgeskemabesvarelser.
 (148)
 Ovenstående tabel viser udviklingen i enhedssalgspriserne på det frie marked i Unionen i forhold til de tilsvarende produktionsomkostninger. Salgspriserne faldt markant med 25 % for moduler og 32 % for celler i den betragtede periode. Mens salgspriserne for moduler faldt konstant i hele den betragtede periode, steg de for celler med 5 procentpoint mellem 2014 og NUP. Salget af celler på det åbne marked udgjorde mindre end 5 % af de stikprøveudvalgte producenters samlede produktion, og desuden solgte én producent store mængder til meget lave priser, inden virksomheden indstillede sin aktivitet i EU. Derfor kan der ikke drages nogen anvendelige konklusioner ud fra denne indikator. Blandt visse producenter i stikprøven blev celler beregnet til bunden anvendelse afregnet eller leveret til produktion af moduler under anvendelse af forskellige metoder (interne afregningspriser til reel markedspris, afregning på grundlag af faktiske omkostninger osv.). Derfor kan der heller ikke drages anvendelige konklusioner på grundlag af prisudviklingen for bunden anvendelse.
 (149)
 Enhedsproduktionsomkostningerne faldt kraftigt, nemlig med 46 % for moduler og 42 % for celler i den betragtede periode.
 (150)
 Salgspriserne for moduler har i gennemsnit været lavere end enhedsproduktionsomkostningerne, men forskellen faldt konstant i hele den betragtede periode og især efter indførelsen af foranstaltningerne i 2013. Mens salgsprisen kun var 71 % af enhedsproduktionsomkostningerne for moduler i 2012, var den på 80 % i 2013, 94 % i 2014 og 94,5 % i NUP. Forskellen mellem salgsprisen og produktionsomkostningerne faldt således kraftigt, nemlig med 14 procentpoint mellem 2013 og NUP.
 (151)
 For celler var salgsprisen 60-67 % af enhedsproduktionsomkostningerne i 2012, 72-80 % i 2013, 65-72 % i 2014 og 72-79 % i NUP. Men som anført ovenfor var tendensen i 2014 og NUP stærkt påvirket af én EU-producents usædvanligt lave priser. For de to andre virksomheder i stikprøven var tendensen 75-80 % i 2014 og 81-86 % i NUP, i vid udstrækning på linje med den, der blev konstateret for moduler.
 (152)
 Generelt begyndte industrien at komme sig efter tidligere dumping, men gjorde også en øget indsats for at genvinde sin konkurrenceevne, navnlig ved at øge produktiviteten for EU-erhvervsgrenens arbejdsstyrke som anført i betragtning 141, hvilket resulterede i produktivitetsstigninger og i


text:
forbedret kapacitetsudnyttelse.
 4.5.3.2. Arbejdskraftomkostninger
 (153)
 De gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger hos EU-producenterne i stikprøven udviklede sig således i den betragtede periode:
 Tabel 9a
 Moduler — Gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat
 2012
 2013
 2014
 NUP
 Gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat (EUR)
 32 918
 38 245
 36 577
 38 343
 Indeks
 100
 116
 111
 116
 Kilde: Verificerede spørgeskemabesvarelser.
 Tabel 9b
 Celler — Gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat
 2012
 2013
 2014
 NUP
 Gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat (EUR)
 41 289 -45 590
 45 002 -49 689
 45 188 -49 895
 47 825 -52 807
 Indeks
 100
 109
 109
 116
 Kilde: Verificerede spørgeskemabesvarelser.
 (154)
 Mellem 2012 og NUP steg de gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat både for moduler og celler med 16 %. Disse stigninger skyldtes hovedsagelig fratrædelsesgodtgørelser i forbindelse med rationaliseringen af antallet af ansatte og løninflation.
 4.5.3.3. Lagerbeholdninger
 (155)
 Lagerbeholdningerne hos EU-producenterne i stikprøven udviklede sig i den betragtede periode som følger:
 Tabel 10a
 Moduler — Lagerbeholdninger
 2012
 2013
 2014
 NUP
 Slutlagre (kW)
 186 533
 114 792
 196 944
 191 207
 Indeks
 100
 62
 106
 103
 Slutlagre i procent af produktionen (%)
 33
 13
 13
 11
 Indeks
 100
 40
 38
 34
 Kilde: Verificerede spørgeskemabesvarelser.
 Tabel 10b
 Celler — Lagerbeholdninger
 2012
 2013
 2014
 NUP
 Slutlagre (MW)
 53 029 -58 553
 90 079 -99 462
 99 999 -110 415
 135 492 -149 606
 Indeks
 100
 170
 189
 256
 Slutlagre i procent af produktionen (%)
 18
 23
 12
 14
 Indeks
 100
 125
 68
 80
 Kilde: Verificerede spørgeskemabesvarelser.
 (156)
 I den betragtede periode steg lagerbeholdningerne lidt for moduler, nemlig med 3 %, og betydeligt for celler, nemlig med 156 %. For både moduler og celler faldt lagerbeholdningerne dog som en procentdel af den samlede produktion med henholdsvis 66 % og 20 %.
 (157)
 Lagerbeholdninger kan ikke betragtes som en relevant skadesindikator i denne sektor, fordi produktion og salg hovedsagelig er baseret på bestillinger, og producenterne derfor har tendens til at have begrænsede varelagre.
 4.5.3.4. Rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evne til at rejse kapital
 (158)
 De stikprøveudvalgte EU-producenters rentabilitet, likviditet, investeringer og investeringsafkast udviklede sig i den betragtede periode som følger:
 Tabel 11a
 Moduler — Rentabilitet, likviditet, investeringer og investeringsafkast
 2012
 2013
 2014
 NUP
 Rentabilitet ved salg i Unionen til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder, herunder Jabil (% af omsætningen) (30)
 – 24,4/– 29,5
 – 24,4/– 29,5
 – 6,8/– 8,2
 – 7,7/– 9,3
 Indeks
 100
 100
 361/298
 319/264
 Rentabilitet ved salg i Unionen til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder bortset fra Jabil (% af omsætningen)
 – 32,7
 – 27,2
 – 8,7
 – 9,5
 Indeks
 100
 120
 376
 344
 Likviditet (EUR)
 – 129 864 423
 – 69 402 391
 – 18 231 488
 – 145 258 620
 Indeks
 100
 187
 712
 89
 Investeringer (EUR)
 24 134 924
 12 407 723
 17 333 494
 24 565 553
 Indeks
 100
 51
 72
 102
 Investeringsafkast (%)
 – 6
 – 10
 – 3
 – 2
 Indeks
 100
 55
 193
 258
 Tabel 11b
 Celler — Rentabilitet, likviditet, investeringer og investeringsafkast
 2012
 2013
 2014
 NUP
 Rentabilitet ved salg i Unionen til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder (% af omsætningen)
 – 37,7 - –


text:
41,6
 – 7,2 - – 7,9
 – 26,6 - – 29,3
 – 36,8 - – 40,7
 Indeks
 100
 527
 142
 102
 Likviditet (EUR)
 – 41 934 911 - – 46 303 131
 – 17 537 454 - – 19 364 273
 – 12 414 052 - – 13 707 182
 – 29 027 946 - – 32 051 690
 Indeks
 100
 239
 338
 144
 Investeringer (EUR)
 29 435 820 - 32 502 051
 26 074 619 - 28 790 726
 7 001 485 - 7 730 807
 11 429 509 - 12 620 083
 Indeks
 100
 89
 24
 39
 Investeringsafkast (%)
 – 6,0 - – 6,7
 – 2,5 - – 2,7
 – 24,6 - – 27,2
 – 31,8 - – 35,1
 Indeks
 100
 246
 25
 19
 Kilde: Verificerede spørgeskemabesvarelser.
 (159)
 Kommissionen beregnede rentabiliteten hos EU-producenterne i stikprøven som nettooverskuddet før skat ved salg af samme vare til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen udtrykt i procent af omsætningen i forbindelse med dette salg.
 (160)
 Som anført i betragtning 110 er én virksomhed i stikprøven, Jabil, samlevirksomhed og er ikke involveret i salg af moduler. Virksomhedens rentabilitet udviklede sig anderledes. Den var rentabel i hele den betragtede periode og øgede sin rentabilitet i NUP og nåede op på 5-15 %. Imidlertid opnåede Jabil sin fortjeneste på grundlag af det gebyr, den opkrævede fra sine kunder for samleydelserne og ikke på grundlag af salg af moduler. Endvidere afholdt den ikke udgifter i forbindelse med salg af moduler, f.eks. markedsføringsomkostninger (men kun omkostninger til at finde nye kontraktproducenter). Den havde også en anden omkostningsstruktur end en gennemsnitlig modulproducent, der har det fulde ansvar for produktion og salg af sit produkt. F.eks. havde Jabil lavere driftskapital, lageromkostninger, gældsposter og tilgodehavender samt lavere FoU-omkostninger.
 (161)
 Kommissionen bemærkede, at tallet for rentabilitet i 1. kolonne i tabel 11a var en kombination af tallene fra to forskellige grupper. På den ene side omfattede det modulproducenter, der fremstiller og sælger produktet. På den anden side omfattede det også den stikprøveudvalgte virksomhed Jabil, der blot samler modulerne. For at få et realistisk overblik over erhvervsgrenens situation besluttede Kommissionen at sondre mellem de to grupper i sin videre analyse. Den tilføjede derfor en ny kolonne i tabel 11a, som den anså for at være mere pålidelig med henblik på at vurdere rentabiliteten i Unionens modulindustri.
 (162)
 Modulproducenterne i stikprøven, undtagen Jabil, var tabsgivende i den betragtede periode. Tabene faldt dog med 244 % i den betragtede periode. De faldt med 5,5 procentpoint i 2013 i forhold til 2012. Dette faldt sammen med det tidspunkt, hvor foranstaltningerne trådte i kraft (de midlertidige foranstaltninger trådte i kraft den 6. juni 2013). Tabene faldt betydeligt mere, nemlig med 18,5 procentpoint, mellem 2013 og 2014, hvor virkningerne af foranstaltningerne omfattede hele året. I NUP steg tabene lidt, nemlig med 0,8 procentpoint. Dette skyldtes dog hovedsageligt tabet hos én EU-producent, som efterfølgende besluttede at indstille produktionen. Samtidig reducerede alle andre EU-producenter i stikprøven fortsat deres tab yderligere i løbet af NUP sammenlignet med 2014.
 (163)


text:
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede flere parter udelukkelsen af Jabil fra fortjensttallene for resten af EU-modulerhvervsgrenen. De fremførte, at Jabil var et sjældent eksempel på en rentabel producent, og at udelukkelsen er i strid med beslutningen om at acceptere en referencelandsproducent, der anvender en sådan samleaftale, hvorved de moduler, virksomheden sælger, samles af en anden virksomhed. Kommissionen har, i modsætning til disse parters påstand, ikke udelukket Jabil fra rentabilitetsanalysen. For at opnå en mere dækkende følsomhedsanalyse har Kommissionen derimod fremlagt to særskilte datasæt. De viser, at selv når Jabil medregnes, er EU-erhvervsgrenen i gennemsnit og som helhed tabsgivende. De viser også, at der er store forskelle mellem EU-producenterne, afhængigt af deres forretningsmodel, jf. betragtning 110 og 160. Påstanden må derfor afvises. Derudover bemærker Kommissionen, at tilgangen under alle omstændigheder er den samme for referencelandsproducenten og EU-erhvervsgrenen. Referencelandsproducenten ligner Jabils kunders forretningsmodel og ikke Jabils egen. Selv om referencelandsproducenten påtager sig det fulde ansvar for salg af moduler, der er samlet af en anden virksomhed, er Jabil en samlevirksomhed, der opkræver et gebyr fra sine kunder for den samleydelse, som virksomheden tilbyder. Det er også af denne grund, at Kommissionen i forbindelse med skadesanalysen har fokuseret på transaktioner mellem Jabil og andre EU-producenter, der befinder sig i samme situation som referencelandsproducenten (se betragtning 52).
 (164)
 Hvad angår celleproducenter faldt tabene med 2 % i den betragtede periode. De faldt med 31,9 procentpoint mellem 2012 og 2013, men steg med 20,3 procentpoint mellem 2013 og 2014 og med 10,7 procentpoint mellem 2014 og NUP. For celler blev rentabiliteten imidlertid påvirket af to ekstraordinære begivenheder. På den ene side kom en af producenterne i stikprøven ind på markedet i den betragtede periode, men ændrede rapporteringen af nogle af sine produktionsomkostninger i de sidste år af den betragtede periode, hvilket resulterede i store tab. På den anden side var salgspriserne hos en anden producent i stikprøven ualmindeligt lave og var stærkt tabsgivende i NUP, hvor producenten var i færd med at indstille produktionen. Derimod reducerede den tredje producent i stikprøven til stadighed sine tab i den betragtede periode.
 (165)
 Nettolikviditeten er et udtryk for EU-producenternes evne til at selvfinansiere deres aktiviteter. I lighed med rentabiliteten fulgte den også en negativ tendens mellem 2012 og NUP. For moduler faldt nettolikviditeten med 11 % i den betragtede periode, mens den for celler faldt med 44 % i samme periode. De likviditetsudsving, som opstod i 2014 både for moduler og celler, var påvirket af ekstraordinære begivenheder hos én stor EU-producent. Dels købte producenten en eksisterende fabrik til en lav købspris, dels omlagde den sin gæld. I 2015 fortsatte den med at foretage betydelige afdrag på sine lån, hvilket resulterede i en negativ likviditet fra finansieringsaktiviteter. Det skal bemærkes, at denne producent meldte om en positiv likviditet fra driftsaktiviteter og en væsentlig forbedring af virksomhedens driftsresultat i forhold til 2014. To andre EU-modulproducenter havde en positiv og forbedret likviditet i NUP, mens de andre to celleproducenter havde en negativ, men forbedret likviditet.
 (166)
 Hvad angår investeringer viser ovenstående


text:
tabeller, at EU-erhvervsgrenen øgede sine investeringer med 2 % for moduler mellem 2012 og NUP. De steg med 40 % mellem 2013 og 2014 og med 98 % mellem 2013 og NUP.
 (167)
 De samlede investeringer for celler faldt med 61 % mellem 2012 og NUP. Hvad angår celler blev den generelle tendens for investeringer igen påvirket af, at en EU-producent i stikprøven besluttede at indstille produktionen. Samtidig firdoblede to andre producenter i stikprøven deres investeringer mellem 2014 og NUP.
 (168)
 Efter fremlæggelsen af oplysningerne påpegede flere parter, at der var et fald i investeringer i celler i den betragtede periode, og at investeringerne ikke blev positivt påvirket af indførelsen af foranstaltningerne. For det første, selv om dette er faktuelt sandt for den samlede stikprøve, blev denne tendens, jf. foregående betragtning, påvirket af en stikprøveudvalgt EU-producents beslutning om at indstille produktionen. Denne producent havde foretaget betydelige investeringer i begyndelsen af perioden, men næsten ingen i slutningen af perioden. For det andet foretog en anden producent i stikprøven opstartsinvesteringer i 2013, som afspejler den store stigning i de samlede investeringer i det pågældende år. Efter at foranstaltningerne begyndte at påvirke virksomhedernes rentabilitet, steg investeringerne for det tredje for hele stikprøven mellem 2014 og NUP, hvilket afspejler, at to producenter i stikprøven, som fortsat var aktive, firdoblede deres investeringer i denne periode. Påstanden om, at investeringerne ikke blev positivt påvirket af indførelsen af foranstaltningerne, blev derfor afvist.
 (169)
 Investeringsafkastet er fortjenesten i procent af den bogførte nettoværdi af investeringerne. Den forblev negativ i hele den betragtede periode som følge af det nettotab, EU-erhvervsgrenen havde lidt. Investeringsafkastet for moduler steg med 4 procentpoint i løbet af den betragtede periode, men det forbedredes betydeligt i 2014 og NUP i forhold til 2013, med henholdsvis 7 og 8 procentpoint. For celler forværredes investeringsafkastet med 25,8-28,4 procentpoint i den betragtede periode.
 4.5.4. Konklusion vedrørende skade
 (170)
 Generelt set led EU-erhvervsgrenen fortsat skade i den betragtede periode på grund af den korte periode efter indførelsen af de oprindelige foranstaltninger og omfanget af dumping og skade, der blev konstateret i den tidligere undersøgelse. Desuden har den konstaterede omgåelsespraksis, jf. betragtning 4, også bidraget til fortsat skade. Fra midten af 2013 (de midlertidige foranstaltninger trådte i kraft den 6. juni 2013) og især i 2014 (det første hele år med gældende antidumpingforanstaltninger) og i NUP begyndte EU-erhvervsgrenen gradvist at rejse sig igen.
 (171)
 Flere skadesindikatorer udviste faktisk positive tendenser. For så vidt angår moduler øgede EU-erhvervsgrenen sit salg med 2,8 %, og som følge heraf blev dens markedsandel øget med 9,4 % mellem 2014 og NUP. I samme periode øgede EU-erhvervsgrenen sin bundne anvendelse og salget af celler i Unionen med 6,3 % og fastholdt en markedsandel på 33 %. I samme periode forbedrede EU-erhvervsgrenen sin kapacitetsudnyttelse med 9 procentpoint for moduler og 8 procentpoint for celler ved både at øge produktionen og nedbringe den eksisterende kapacitet. Den opnåede endvidere væsentlige produktivitetsgevinster og mindskede derved kløften mellem sine salgspriser og de gennemsnitlige produktionsomkostninger. Desuden ophørte det tidligere underbud fra


text:
den kinesiske eksport, idet man overholdt minimumsimportprisen (intet underbud for moduler og kun et marginalt underbud for celler i NUP). Selv om EU-erhvervsgrenen stadig var tabsgivende i NUP, faldt dens tab for moduler som følge heraf betydeligt i forhold til 2012 og 2013. Underskuddet faldt dog ikke for EU-erhvervsgrenen for celler, fordi de som forklaret i betragtning 165 blev påvirket af usædvanlige begivenheder hos to af de producenter, der indgik i stikprøven. Derimod fik den tredje producent i stikprøven reduceret sine tab i NUP og fulgte således den samme tendens som den, der blev konstateret for moduler.
 (172)
 EU-erhvervsgrenen øgede også sine investeringer for både moduler og celler med henholdsvis 41 % og 63 % mellem 2014 og NUP.
 (173)
 Til trods for den indsats, der er gjort, og alle de positive tendenser, som fulgte heraf, har EU-erhvervsgrenen stadig ikke formået at overvinde virkningerne af den tidligere dumping fra de kinesiske eksportørers side. Som allerede anført har både celle- og modulproducenter været tabsgivende i NUP og både likviditet og investeringsafkast var negative. Hertil kommer, at på trods af at importmængderne fra de kinesiske eksportører faldt for moduler, var deres markedsandel stadig højere end en af EU-producenternes. Hvad angår celler steg importen betydeligt i NUP udtrykt i mængde (med 65 %) i sammenligning med 2012, således at de vandt markedsandele. Importen af celler fra Kina udøvede også et indirekte pres på de bundne producenters modulmarked, som således blev forhindret i at vokse yderligere. Derfor er importen fra Kina fortsat med at trænge ind på EU-markedet med betydelige mængder og til priser, som lå under EU-erhvervsgrenens produktionsomkostninger.
 (174)
 Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede en række parter, at Kommissionen havde undladt at vurdere virkningerne på EU-erhvervsgrenen af modulimporten fra tredjelande, som fandt sted i betydelige mængder og til priser under de kinesiske eksportpriser.
 (175)
 Kommissionen erkendte, at virkningen af modulimporten fra tredjelande er en vigtig faktor for vurderingen af EU-erhvervsgrenens situation. Denne import var imidlertid af langt mindre omfang end den kinesiske import — markedsandelen for førstnævnte var 25 % (inkl. moduler, som i realiteten var kinesiske, men som var led i en omgåelsespraksis), mens sidstnævnte var 41 % i NUP (og på grund af omgåelsespraksis i virkeligheden højere). Markedsandelen for importen fra tredjelande faldt desuden med 10 % mellem 2014 og NUP, mens markedsandelen for den kinesiske import steg med 4,9 % i samme periode. Disse to faktorer viser, at importen fra Kina havde en langt større indvirkning på EU-erhvervsgrenen end importen fra tredjelande. Desuden lå priserne på moduler fra tredjelande ikke under de kinesiske eksportpriser. Som det fremgår af tabel 4a, var den vejede gennemsnitspris for hele importen fra tredjelande 550 EUR/kW i NUP, hvilket var højere end den gennemsnitlige kinesiske eksportpris — 544 EUR/kW. Disse påstande blev derfor afvist.
 (176)
 Hvad angår celler hævdede en række parter, at skaden skyldtes importen fra tredjelande, idet rentabiliteten faldt i NUP i forhold til 2014, hvilket skyldtes faldet i importen fra Kina og den samtidige stigning i importen fra tredjelande.
 (177)
 For det


text:
første skyldtes de stikprøveudvalgte producenters øgede tab, jf. betragtning 164, i NUP ekstraordinære begivenheder, som indtraf hos to EU-celleproducenter, mens den tredje (og den største producent) havde en stigning i rentabiliteten i NUP i forhold til 2014. Selv om importen fra Kina faldt med 3 procentpoint mellem 2014 og NUP, steg den for det andet med 7 procentpoint mellem 2013 og NUP til trods for, at foranstaltningerne trådte i kraft. Derfor havde importen fra Kina fortsat en betydelig indvirkning på EU-erhvervsgrenen. For det tredje steg importen fra tredjelande nemlig med 2 procentpoint mellem 2014 og NUP, men faldt med 24 procentpoint mellem 2013 og NUP. Således faldt dens indvirkning på EU-erhvervsgrenen faktisk i perioden efter indførelsen af foranstaltningerne. Følgelig blev påstanden om, at skaden er forvoldt af importen fra tredjelande, afvist.
 (178)
 Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede den kinesiske regering, at enkelte skadesindikatorer først bedredes i NUP og ikke umiddelbart efter indførelsen af foranstaltningerne. Der er derfor ingen klar sammenhæng mellem indførelsen af foranstaltningerne og de forskellige positive tendenser.
 (179)
 Kommissionen erkendte, at enkelte skadesindikatorer, f.eks. vedrørende moduler markedsandel, produktion og kapacitetsudnyttelse, forbedredes i NUP og ikke i 2014. I betragtning af omfanget af dumping og skade, der konstateredes i den tidligere undersøgelse, tog det nogen tid at vende de negative tendenser, der gør sig gældende for hele erhvervsgrenen. Dette kan forklares ved den omstændighed, at EU-erhvervsgrenen på tidspunktet for indførelsen af de oprindelige foranstaltninger befandt sig i en konsolideringsfase, hvor mange producenter allerede var under konkurs eller i nærheden af konkurs, men først forlod markedet i 2014. Dette havde en betydelig indvirkning på de makroøkonomiske indikatorer, som også omfattede disse virksomheder. Det er også værd at bemærke, at en række indikatorer, f.eks. markedsandel, produktion, kapacitetsudnyttelse og produktionskapacitet, som havde en negativ tendens for hele EU-erhvervsgrenen, viste positive tendenser allerede i 2014 for de EU-producenter af både moduler og celler, der indgik i stikprøven. Denne påstand blev derfor afvist.
 (180)
 En række interesserede parter påstod, at EU-erhvervsgrenen klarer sig godt og fuldt ud har genrejst sig efter den tidligere skade. Efter fremlæggelsen gentog disse parter deres påstande. Navnlig viste regnskabstallene for SolarWorld og Jabil, som er langt de største EU-modulproducenter, angiveligt, at deres EU-virksomhed var vokset i de seneste par år, og at de havde øget produktionsmængder, kapacitet, kapacitetsudnyttelse, eksportsalg og produktivitet, mens produktionsomkostninger og lagerbeholdninger var faldet.
 (181)
 EU-producenterne i stikprøven (herunder Jabil og SolarWorld) har øget deres produktionsmængder, kapacitet, kapacitetsudnyttelse, eksportsalg og produktivitet, mens de har reduceret deres produktionsomkostninger og lagerbeholdninger i 2014 og i NUP. Imidlertid strider påstanden om, at erhvervsgrenen har genrejst sig fuldt ud efter den tidligere skade, mod resultaterne af undersøgelsen, som er baseret på faktiske, verificerede data for EU-producenterne i stikprøven. Især er mange mikroøkonomiske indikatorer udelukkende baseret på salg til uafhængige kunder i Unionen (som f.eks. rentabilitet, likviditet og investeringsafkast). Desuden har nogle af virksomhederne i stikprøven en betydelig produktion uden for Unionen, som ikke er medtaget i de mikroøkonomiske indikatorer. Derimod fokuserer de offentligt tilgængelige finansielle dokumenter på alle de berørte


text:
virksomheders aktiviteter og indeholder ofte oplysninger om hele koncerners konsoliderede regnskaber. Derfor var konklusioner om EU-erhvervsgrenens økonomiske situation, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 5, ikke baseret på de offentligt tilgængelige finansielle dokumenter, men derimod på de mere detaljerede og verificerede oplysninger om situationen i Unionen, der kun fremgår af undersøgelsen. Desuden var konklusionerne om EU-erhvervsgrenens situation baseret på data fra alle EU-producenter i stikprøven og ikke kun fra SolarWorld og Jabil. Hvad angår Jabil samlede denne virksomhed kun moduler, men påtog sig ikke det fulde kontraktlige ansvar for sit salg, jf. ovennævnte forklaring. Påstanden blev derfor afvist.
 (182)
 Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede en interesseret part, at Kommissionen burde have taget hensyn til virkningerne af store investeringer foretaget af SolarWorld. Disse investeringer siges at have haft negative virkninger på virksomheden og erhvervsgrenen som helhed, idet virksomheden udgør en betydelig andel af EU-erhvervsgrenens produktion.
 (183)
 For det første henviser parten til investeringer foretaget i 2015, som vedrørte ikke blot celler og moduler, men også anden produktion i EU, nemlig wafere (31). Disse investeringer påvirkede således kun delvis rentabilitetsanalysen af virksomhedens aktiviteter vedrørende moduler og celler. For det andet, som anført af andre parter, opnåede SolarWorld-gruppen positive resultater i 2016 (32) i sine europæiske og ikke-europæiske virksomheder. Det lader dog ikke til, at de investeringer, der allerede var foretaget, har påvirket virksomheden i negativ retning. Dette argument blev derfor afvist.
 4.6. Sandsynlighed for fortsat skade
 (184)
 For at vurdere sandsynligheden for fortsat skade, hvis foranstaltningerne over for Kina fik lov at udløbe, blev den potentielle indvirkning af importen fra Kina på EU-markedet og EU-erhvervsgrenen analyseret i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 2.
 (185)
 Som vist i afsnit 4.5 led EU-erhvervsgrenen fortsat skade i NUP. Som anført i afsnit 3.3 er det sandsynligt, at der fortsat vil ske dumping, hvis foranstaltningerne får lov at udløbe. Det konstateredes desuden, at de eksporterende producenter solgte til dumpingpriser til tredjelande og til Unionen, og at de vil trænge ind på EU-markedet til endnu lavere priser end dem, som de i øjeblikket sælger til til Unionen, hvis foranstaltningerne får lov til at udløbe.
 4.6.1. Uudnyttet kapacitet, handelsstrømme og EU-markedets tiltrækningskraft samt de eksporterende kinesiske producenters prisadfærd
 (186)
 Den kinesiske produktionskapacitet for moduler anslås til 96,3 GW/år i 2015 og forventes at nå op på 108 GW/år i 2016 (33). Samtidig blev den globale efterspørgsel anslået til 50,6 GW i 2015 og forventedes at stige til 61,7 GW (34) i 2016 eller til 68,7 GW ifølge en anden kilde (35). Derfor konkluderede Kommissionen, at de kinesiske producenters samlede uudnyttede kapacitet langt oversteg den globale efterspørgsel, nemlig med 47,5 % i 2015 og vil overstige den med 42,9 % eller 36 % i 2016 afhængigt af kilden. En anden kilde fastslog, at den samlede globale efterspørgsel var 58 GW (36) i 2015, hvilket ville give de kinesiske producenter en overskydende kapacitet på 39,8 % i 2015.
 (187)
 Selv om der ikke blev installeret ny kapacitet i Kina i fremtiden, ville den eksisterende kapacitet stadig ligge markant over den


text:
forventede årlige efterspørgsel efter solcelleanlæg på globalt plan. I det mest sandsynlige scenarie (såkaldt »mellemhøjt scenarie«) ville efterspørgslen nå op på 97 GW (37) eller 95 GW (38) i 2020, som vil være fuldt dækket af den eksisterende kinesiske kapacitet. I øvrigt har den kinesiske kapacitet for produktion af solcellemoduler været støt voksende i de seneste 10 år. F.eks. er den blevet mere end fordoblet mellem 2012 og 2015 (fra 43,8 GW (39) i 2012 til 96,3 GW i 2015). Alene i 2016 er der en anmeldt kapacitet eller en kapacitet under opførelse i Kina på yderligere 2 GW ifølge Bloomberg New Energy Finance (»BNEF«). Desuden er der intet, der tyder på, at den kinesiske kapacitet ikke fortsat vil vokse i den nærmeste fremtid, da den er vokset støt i de seneste fem år. Selv i det mindre sandsynlige scenarie (såkaldt »højt scenarie«) med stigende global årlig efterspørgsel på op til 120 GW (40) i 2020 er det sandsynligt, at de kinesiske producenter alene stadig ville være i stand til at dække hele efterspørgslen, da de ville være nødt til at udvide deres eksisterende kapacitet i meget langsommere tempo, end de havde gjort tidligere, dvs. kun med 11,3 % i løbet af 4 år.
 (188)
 Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede to interesserede parter de oplysninger om kapacitet i Kina og det globale forbrug, der anvendes af Kommissionen. De fremførte det argument, at Solar Power Europe ikke var tilstrækkeligt pålidelig til at udgøre en kilde, da der her kun tages hensyn til moduler, som allerede er tilsluttet nettet, mens IHS og BNEF giver mere præcise prognoser, da de viser de moduler, der er købt til installation.
 (189)
 I betragtningerne ovenfor har Kommissionen imidlertid allerede analyseret data og fremskrivninger fra IHS, mens dataene fra BNEF ikke afviger væsentligt fra IHS (41). Faktisk svarer skønnene fra BNEF og IHS helt overens for 2016 (68,7 GW forsigtigt scenarie og 70,7 GW optimistisk scenarie) og 2017 (hhv. 72,9 og 77,5 GW), mens de afviger en smule for 2018 (BNEF: 83 GW, IHS: 82 GW) (42), som er det sidste år, som BNEF har et skøn for. Dette argument blev derfor afvist.
 (190)
 De samme parter anfægtede også størrelsen af den samlede uudnyttede kapacitet, som blev fastslået af Kommissionen. En interesseret part fremførte, at den var på 70 GW i 2016. Parten undlod imidlertid at fremlægge en informationskilde eller metode, som blev lagt til grund for beregningen af dette tal. Selv hvis dette tal er korrekt, er den anslåede uudnyttede kapacitet stadig tilstrækkelig til at dække hele den globale efterspørgsel, selv i tilfælde af de mest optimistiske skøn for 2016 (70,7 GW (43)). Ingen af de andre parter fremlagde nogen vurdering eller henviste til en undersøgelse eller en rapport, der kunne tyde på, at den uudnyttede kapacitet, som Kommissionen havde konstateret, bør reduceres. Påstanden kan således ikke ændre konklusionerne ovenfor.
 (191)
 Flere interesserede parter fremførte før og efter fremlæggelsen af oplysninger, at tier 1-virksomheder har langt mindre overskudskapacitet end de resterende tier 2- og tier 3-virksomheder.


text:
Ifølge BNEF har tier 1-virksomheder en anslået kapacitet for modulproduktion i Kina på 46 GW i 2016, hvilket faktisk er lavere end den samlede kapacitet for tier 2- og 3-virksomheder, anslået til 62 GW (44). Dog er alle »tiers« af kinesiske virksomheder aktive på det globale marked. For så vidt angår Unionen eksporterede ikke kun tier 1-virksomheder efter indførelsen af de gældende foranstaltninger, men også tier 2- og tier 3-virksomheder, om end i mindre mængder (sidstnævntes andel af den samlede import fra Kina blev anslået til 13,6 % i 2014). Kommissionen fandt derfor, at kapaciteten for alle typer af kinesiske eksporterende producenter burde tages i betragtning ved fastsættelse af den uudnyttede kapacitet i Kina.
 (192)
 Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede en interesseret part konklusionen om, at overkapaciteten hos alle typer eksporterende producenter burde tages i betragtning ved fastsættelsen af den uudnyttede kapacitet i Kina.
 (193)
 Kommissionen påpegede, at den disponible kapacitet hos tier 1-virksomheder allerede udgjorde 90 % af det samlede globale forbrug i 2015 (anslået til 50,6 GW). Den omstændighed, at tier 2- og tier 3-virksomheder eksporterede til EU, uanset i hvor små mængder, viser desuden, at de er aktive på EU-markedet og ikke begrænser deres salg til kun det kinesiske og andre markeder. Endelig forventes importen fra tier 2- og tier-3-virksomheder at stige væsentligt efter den nylige tilbagetrækning af tilsagnet fra især tier 1-virksomheder. Denne påstand blev derfor afvist.
 (194)
 Flere parter fremførte det argument både før og efter fremlæggelsen af oplysninger, at overkapaciteten i Kina i høj grad var overvurderet, da efterspørgslen efter solcelleanlæg var steget støt på globalt plan. Faktisk var den samlede årlige efterspørgsel steget med 25 % mellem 2014 og 2015 (fra 40,3 GW til 50,6 GW) (45). Som nævnt ovenfor overstiger den anslåede overkapacitet hos de kinesiske producenter den nuværende efterspørgsel med 47,5 %. Selv i det mest optimistiske scenarie for en stigning i den globale efterspørgsel vil de kinesiske producenter derfor sandsynligvis stadig have tilstrækkelig overskydende kapacitet til at imødekomme denne efterspørgsel. Dette argument blev derfor afvist.
 (195)
 Hvad angår celler anslås de kinesiske eksporterende producenters eksisterende kapacitet til 76,6 GW i 2016, en stigning på 12 % i forhold til 2015 (68 GW) (46). Da den globale efterspørgsel efter celler omtrent svarer til den globale efterspørgsel efter moduler, havde de kinesiske eksporterende producenter en overkapacitet for celler på 25,6 % i 2015 og 19,5 % i 2016. Desuden havde Kina 72,8 % af den samlede eksisterende cellekapacitet i 2016 og lå dermed væsentligt over alle andre tredjelande. De fire største tredjelande med ledig kapacitet efter Kina er langt mindre end Kina (Taiwan: 11 GW, Malaysia: 4 GW, Korea: 2,7 GW og Japan: 1,9 GW). På det grundlag konkluderede Kommissionen, at Kina også har en betydelig overkapacitet af solcelleproduktion.
 4.6.2. EU-markedets tiltrækningskraft
 (196)
 En række parter påstod, at EU-markedet ikke længere er attraktivt for de kinesiske producenter. De hævdede, at den kinesiske produktion af celler og moduler snarere vil blive rettet mod de hurtigt voksende markeder i Asien, herunder Japan og Indien.


text:
Desuden har efterspørgslen på det kinesiske hjemmemarked været stigende i de seneste år og udgjorde 50 % af den kinesiske produktion af solcellemoduler i første kvartal af 2016. Kina vil angiveligt have ca. 20 GW installationer om året indtil 2020. Set i lyset af et stigende antal solcelleanlæg i Kina, Indien og andre markeder i Sydøstasien vil den kinesiske produktion af solcellemoduler derfor hovedsagelig være beregnet til at dække den stigende efterspørgsel på disse markeder.
 (197)
 Det er korrekt, at EU-markedet ikke længere er lige så vigtigt som tidligere, hvor det tegnede sig for op til 60 % af den årlige globale installerede kapacitet (i 2012). EU forventes heller ikke at være blandt de hurtigt voksende markeder. Prognoserne for væksten på EU-markedet er forholdsvis beskedne i forhold til resten af verden. Ifølge Solar Power Europes mellemhøje scenarie forventes det årlige forbrug af solceller i Europa at stige fra 8,2 GW til næsten 15 GW i 2020 (47). Imidlertid omfatter Solar Power Europes skøn også tredjelande (Tyrkiet, Schweiz osv.); den forventede vækst i Unionens 28 medlemsstater er endnu mindre optimistisk, dvs. ca. 11,6 GW (48) for 2020. Ikke desto mindre er EU stadig et vigtigt marked, der tegner sig for 14 % af det samlede globale marked, og EU's andel af det globale marked forventes at forblive vigtigt i fremtiden. Tre EU-medlemsstater (Det Forenede Kongerige, Tyskland og Frankrig) var blandt de ti største markeder for solcellemoduler i 2015. Som nævnt ovenfor vil de kinesiske eksporterende producenters overskudskapacitet desuden kunne dække den samlede globale efterspørgsel i fremtiden, herunder alle de hurtigt voksende markeder som Kina selv, Indien, Japan og Sydamerika tilsammen. Sidst, men ikke mindst har indførelsen og styrkelsen af handelsbeskyttelsesforanstaltninger, bl.a. fra Canada og USA's side, mindsket interessen for disse markeder, hvilket yderligere gør EU-markedet mere attraktivt, hvis foranstaltningerne ophæves.
 (198)
 Trods indførelsen af antidumping- og udligningsforanstaltningerne i 2013 er de kinesiske eksporterende producenter fortsat meget interesserede i EU-markedet, hvilket bekræftes af, at de har opretholdt en stærk position på EU-markedet. Som anført i afsnit 4.4 tegnede importen af moduler og celler fra Kina sig for en markedsandel på henholdsvis 41 % og 16 % i NUP, og Kina har bevaret (og endda for celler øget) deres markedsposition i forhold til importen fra tredjelande. Mængden og markedsandelen for den kinesiske import af moduler er langt større end for tredjelande; sidstnævnte tegnede sig tilsammen for blot 25 %. Hvad angår celler tegnede tredjelandenes markedsandel sig for 51 % i NUP, men det betyder, at de faldt markant (med 32 %) i forhold til 2013, hvor de havde en markedsandel på 75 %. På trods af at foranstaltningerne trådte i kraft i 2013, steg den kinesiske import af celler desuden med 77,8 % mellem 2013 og NUP. Det fremgår endvidere af antiomgåelsesundersøgelsen i 2015, at nogle af de kinesiske producenter forsøgte at undgå foranstaltningerne gennem omgåelse via Taiwan og Malaysia, de største tredjelande med hensyn til import.
 (199)
 Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede flere parter konklusionen om, at EU-markedet fortsat er et attraktivt


text:
marked for de kinesiske eksporterende producenter. En af parterne påpegede, at fremskrivningerne for væksten på EU-markedet som helhed bør nedsættes på grund af et fald på 18 % i antallet af nye anlæg i EU i de første 9 måneder af 2016 i forhold til det foregående år, hvilket førte til et temmelig pessimistisk skøn for efterspørgslen på 7,1 GW i 2016. Dette vil også føre til en pessimistisk udvikling i efterspørgslen i Unionen frem til 2020. Desuden gjorde parten gældende, at de tre største EU-markeder (Det Forenede Kongerige, Tyskland og Frankrig) vil miste yderligere tiltrækningskraft i fremtiden.
 (200)
 En anslået samlet efterspørgsel i Unionen på 7,1 GW, som blev citeret af den interesserede part, er faktisk et temmelig godt resultat for 2016, da det i store træk er på linje med Solar Power Europes oprindelige skøn i et mellemhøjt scenarie for 2016 (7,3 GW) (49). Partens vurdering af, at efterspørgslen i Unionen på dette grundlag vil følge det lave scenarie indtil 2020, understøttes således ikke af de oplysninger, parten selv fremlagde. Selv hvis efterspørgslen fulgte det værst tænkelige scenarie og EU-markedets andel af det globale marked faldt, ville dette under alle omstændigheder ikke gøre EU-markedet uattraktivt for den kinesiske eksport, da alle de andre betragtninger ovenfor stadig gælder. Selv om EU-markedets relative andel af den globale efterspørgsel er faldende, er det stadig et attraktivt marked for den kinesiske eksport. I modsat fald ville den omgåelsespraksis, som stadig findes i de seneste undersøgelser om Malaysia og Taiwan, ikke forekomme.
 (201)
 Hvad angår påstandene om, at Kina ville installere solcelleanlæg med en kapacitet på 20 GW årligt indtil 2020, har Kommissionens undersøgelse påvist, at Kina ikke ville være i stand til at opretholde dette høje mål. Ifølge markedsanalyser vil dette kinesiske mål blive reduceret som følge af manglende netinfrastruktur, et grundlæggende overforsynet marked og underskud i støttefonden for vedvarende energi (50). Konjunkturudsvingene på det kinesiske marked for solenergi diskuteres yderligere i betragtning 356.
 (202)
 Efter fremlæggelsen af oplysninger citerede en part en pressemeddelelse fra den kinesiske nationale energiadministration, hvori det hed, at ifølge udviklingsplanen for solenergi for de næste fem år er en kapacitet på mindst 105 GW solenergi planlagt til at finde sted inden 2020. Parten hævdede, at dette ville medføre en yderligere stigning i efterspørgslen i Kina.
 (203)
 Målet på en samlet installeret kapacitet på 105 GW er forholdsvis lavt og vil ifølge BNEF (51) blive nået allerede i 2017. Dette lave mål er derfor irrelevant, da det antyder, at der ikke forventes vækst efter 2017, i modsætning til prognoser om, at det kinesiske marked vil vokse. Samtidig analyserede Kommissionen allerede i betragtning 201 et scenarie med vækst på det kinesiske marked, selv om den var lavere end 20 GW om året indtil 2020. Dette argument blev derfor afvist.
 (204)
 Kommissionen analyserede også, hvorvidt den kinesiske import ville komme ind i Unionen til priser, der er lavere end de nuværende EU-priser, hvis foranstaltningerne får lov at udløbe.
 (205)
 Næsten alle eksportende producenter, der solgte moduler og celler i NUP


text:
fra Kina til Unionen, havde afgivet pristilsagn, og deres eksportpriser til EU blev bestemt af disse pristilsagn, hvorved der fastsættes en minimumsimportpris. Derfor kan sådanne eksportpriser ikke anses for at være en relevant indikator til at fastslå de eksporterende producenters prisadfærd, hvis foranstaltningerne ikke var indført.
 (206)
 Derfor blev priserne ved salg til tredjelande for de stikprøveudtagne eksporterende producenter lagt til grund i stedet. Det blev konstateret, at de stikprøveudtagne eksporterende producenter med deres eksport til tredjelande underbød de stikprøveudtagne EU-producenters priser med gennemsnitligt 2,2 % for celler og mellem 5,6 % og 9,2 % for moduler i NUP. Tallene viser det gennemsnitlige underbud for hver eksporterende producent (den laveste margen mellem virksomhederne og den højeste margen mellem virksomhederne). For celler er der kun én underbudsmargen, da dette er det gennemsnitlige underbud for den eneste eksporterende producent i stikprøven, som eksporterede celler til Unionen.
 (207)
 En af parterne anmodede om en opdeling af den vejede gennemsnitspris for de fire pågældende eksporterende lande (Chile, Indien, Japan og Singapore) med henblik på at fremsætte bemærkninger om resultatet af underbudsberegningerne. Med henblik på underbudsberegningerne blev der ikke taget hensyn til den vejede gennemsnitspris pr. tredjeland, men den vejede gennemsnitspris for alle fire eksporterende lande tilsammen, hvorved man korrekt afspejler mængderne og priserne i forbindelse med eksporten. Denne anmodning blev derfor afvist.
 (208)
 Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede en interesseret part, at de eksporterende producenter ikke ville have incitamenter til at øge deres salg til Unionen, hvis foranstaltningerne får lov at udløbe. Denne hypotese ændrede dog ikke Kommissionens opfattelse. Som det fremgår af de underbudsmargener, der blev konstateret, vil de eksporterende producenter kunne øge deres salgsmængder til Unionen, hvis foranstaltningerne får lov at udløbe. Da deres priser i Unionen ville være lavere end EU-producenternes priser, er det rimeligt at forvente, at den kinesiske eksport vil kæmpe for større markedsandele i Unionen. Denne påstand blev derfor afvist.
 (209)
 Kommissionen konkluderede derfor, at den kinesiske import ville komme til Unionen til priser, der er lavere end EU-erhvervsgrenens aktuelle priser, og sandsynligvis vil øge salgsmængden og vinde markedsandele, hvis foranstaltningerne får lov at udløbe.
 4.6.3. Konklusion vedrørende sandsynligheden for fortsat skade
 (210)
 I lyset af ovenstående konkluderede Kommissionen, at der er en betydelig uudnyttet kapacitet i Kina, både for moduler og celler. EU-markedet er fortsat attraktivt med hensyn til størrelse og salgspriser, navnlig sammenlignet med prisniveauet for den kinesiske eksport til tredjelande, hvilket yderligere bevises af dokumentationen for tidligere omgåelsespraksis. Derfor fandt Kommissionen, at der er stor sandsynlighed for, at en ophævelse af antidumpingforanstaltningerne ville føre til fortsat dumping og dermed fortsat skade for EU-erhvervsgrenen.
 4.7. Årsagssammenhæng
 (211)
 Flere interesserede parter fremførte også, både før og efter fremlæggelsen af oplysninger, at hvis Kommissionen finder, at EU-erhvervsgrenen stadig lider skade, er denne forårsaget af flere andre faktorer, som tilsammen tegner sig for den samlede skade:
 i)
 ophævelsen af incitamentsordningerne i mange af medlemsstaterne
 ii)
 EU-erhvervsgrenen har endnu ikke opnået stordriftsfordele ved at have en kapacitet på flere GW for at være økonomisk levedygtig og få en indvirkning på