text:
dette arrangement træder i kraft på samme dato .
 III
 Dette arrangement er affattet i to eksemplarer på dansk, engelsk, fransk, græsk, italiensk,
 nederlandsk, tysk og finsk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed .
 Udfærdiget i Bruxelles, den .. . 1981 .
 For republikken Finlands For Rådet for
 fo rbu n ds rege ring De europæiske Fællesskaber
 ---pagebreak--- Nr. L 359 / 28 De Europæiske Fællesskabers Tidende 15 . 12 . 81
 BILAG
 For at undgå at de af eksportørerne anvendte priser skaber vanskeligheder pa importlandets marked,
 indføres følgende informations- og samarbejdsmekanismer :
 1 . Kommissionen for De europœisek Fællesskaber underretter regelmæssigt republikken Finland om
 noteringer og alle andre relevante oplysninger om markedet for hjemmeproduceret og indført ost ;
 2. Republikken Finland meddeler Kommissionen for De europæiske Fællesskaber følgende oplys
 ninger for hver af de af arrangementet omfattede ostekategorier :
 — to uger inden begyndelsen af hvert kvartal i kalenderåret : den forventede udførsel fra Finland
 til Fællesskabet i det kommende kvartal (berammede mængder, forventede priser franko
 Finlands grænse og forventede destinationsmarkeder),
 — tre uger efter udgangen af hvert kvartal i kalenderåret : den faktiske udførsel fra Finland til
 Fællesskabet i det forløbne kvartal (udførte mængder, faktisk anvendte priser franko Finlands
 grænse og destinationslande i Fællesskabet).


text:
 Avis juridique important
 |
 21999D0192
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalg nr. 192/1999 af 17. december 1999 om ændring af protokol 31 til EØS-aftalen om samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder
 EF-Tidende nr. L 074 af 15/03/2001 s. 0032 - 0033
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalgnr. 192/1999af 17. december 1999om ændring af protokol 31 til EØS-aftalen om samarbejde på særlige områder ud over de fire frihederDET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR -under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som tilpasset ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt "aftalen", særlig artikel 86 og 98, ogud fra følgende betragtninger:(1) Protokol 31 til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 8/94 truffet af Det Blandede EØS-udvalg den 7. juni 1994(1).(2) Protokol 31 til aftalen bør ændres, så EFTA-staterne kan deltage fuldt ud i Det Europæiske Rådgivende Forum for Miljø og Bæredygtig Udvikling (Kommissionens beslutning 97/150/EF)(2) -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Første led i artikel 3, stk. 1, i protokol 31 til aftalen affattes således:"- miljøpolitik og -handlingsprogrammer, navnlig som led i EF-aktiviteter, der inden for miljøet og navnlig inden for rammerne af Fællesskabet måtte følge af følgende EF-retsakter:- 493 Y 0517: Resolution vedtaget af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer forsamlet i Rådet den 1. februar 1993 om et program for Fællesskabets politik og virke inden for miljø og bæredygtig udvikling (EFT C 138 af 17.5.1993, s. 1)- 397 D 0150: Kommissionens beslutning 97/150/EF af 24. februar 1997 om oprettelse af et europæisk rådgivende forum for miljø og bæredygtig udvikling (EFT L 58 af 27.2.1997, s. 48)."Artikel 2Denne afgørelse træder i kraft den 18. december 1999, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle fornødne meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1.Artikel 3Denne afgørelse offentliggøres i EØS-afsnittet i og EØS-tillægget til De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 17. december 1999.På Det Blandede EØS-udvalgs vegneN. v. LiechtensteinFormand(1) EFT L 198 af 30.7.1994, s. 142.(2) EFT L 58 af 27.2.1997, s. 48.

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
 Avis juridique important
 |
 21979A1031(08)
 Protokol nr. 7 med samme ordlyd som protokol nr. 3 om AVS-sukker, knyttet til Lomé-konventionen AVS-EØF, der blev undertegnet den 28. februar 1975, samt de tilhørende erklæringer til samme konvention /* DEN ANDEN AVS/EOEF-KONVENTION UNDERTEGNET I LOME DEN 31. OKTOBER 1979 - LOME 2 */
 EF-Tidende nr. L 347 af 22/12/1980 s. 0144 den græske specialudgave: Kapitel 11 bind 22 s. 0240
 ++++ PROTOKOL NR . 7 MED SAMME ORDLYD SOM PROTOKOL NR . 3 OM AVS-SUKKER , KNYTTET TIL LOME-KONVENTIONEN AVS-EOEF , DER BLEV UNDERTEGNET DEN 28 . FEBRUAR 1975 , SAMT DE TILHOERENDE ERKLAERINGER TIL SAMME KONVENTION PROTOKOL NR . 3 OM AVS-SUKKER ARTIKEL 1 1 . FAELLESSKABET FORPLIGTER SIG TIL I EN IKKE NAERMERE FASTSAT PERIODE AT KOEBE OG INDFOERE TIL GARANTEREDE PRISER NAERMERE AFTALTE MAENGDER ROERSUKKER SOM HVIDT SUKKER ELLER RAASUKKER MED OPRINDELSE I AVS-STATERNE , OG SOM DISSE STATER FORPLIGTER SIG TIL AT LEVERE . 2 . BESKYTTELSESKLAUSULEN I KONVENTIONENS ARTIKEL 10 FINDER IKKE ANVENDELSE . GENNEMFOERELSEN AF DENNE PROTOKOL SKER INDEN FOR RAMMERNE AF FORVALTNINGEN AF DEN FAELLES MARKEDSORDNING FOR SUKKER , HVILKET DOG PAA INGEN MAADE KAN BEROERE FAELLESSKABETS FORPLIGTELSE I HENHOLD TIL STK . 1 . ARTIKEL 2 1 . MED FORBEHOLD AF ARTIKEL 7 , MAA INGEN AENDRINGER AF DENNE PROTOKOL TRAEDE I KRAFT FOER UDLOEBET AF EN PERIODE PAA FEM AAR FRA DATOEN FOR KONVENTIONENS IKRAFTTRAEDEN . DEREFTER SKAL SAADANNE AENDRINGER , SOM DER MAATTE OPNAAS ENIGHED OM , TRAEDE I KRAFT PAA ET NAERMERE AFTALT TIDSPUNKT . 2 . BETINGELSERNE FOR OPFYLDELSEN AF DEN I ARTIKEL 1 OMTALTE GARANTI TAGES OP TIL FORNYET UNDERSOEGELSE INDEN UDGANGEN AF DET SYVENDE AAR FOR DERES ANVENDELSE . ARTIKEL 3 1 . DE I ARTIKEL 1 OMHANDLEDE MAENGDER ROERSUKKER , UDTRYKT I METRISKE TONS HVIDT SUKKER , HEREFTER BENAEVNT " AFTALTE MAENGDER " , TIL LEVERING I HVER AF DE I ARTIKEL 4 , STK . 1 , OMTALTE TOLVMAANEDERS PERIODER , FASTSAETTES SOM FOELGER : BARBADOS 49 300 FIJI 163 600 GUYANA 157 700 JAMAICA 118 300 KENYA 5 000 FOLKEREPUBLIKKEN CONGO 10 000 MADAGASKAR 10 000 MALAWI 20 000 MAURITIUS 487 200 SWAZILAND 116 400 TANZANIA 10 000 TRINIDAD OG TOBAGO 69 000 UGANDA 5 000 . 2 . MED FORBEHOLD AF ARTIKEL 7 KAN DISSE MAENGDER IKKE NEDSAETTES UDEN DE ENKELTE BEROERTE STATERS GODKENDELSE . 3 . IKKE DESTO MINDRE FASTSAETTES DE AFTALTE MAENGDER , UDTRYKT I METRISKE TONS HVIDT SUKKER , FOR SAA VIDT ANGAAR PERIODEN INDTIL DEN 30 . JUNI 1975 , SOM FOELGER : BARBADOS 29 600 FIJI 25 600 GUYANA 29 600 JAMAICA 83 800 MADAGASKAR 2 000 MAURITIUS 65 300 SWAZILAND 19 700 TRINIDAD OG TOBAGO 54 200 . ARTIKEL 4 1 . I HVER TOLVMAANEDERS PERIODE FRA 1 . JULI TIL OG MED 30 . JUNI , HEREFTER BENAEVNT " LEVERINGSPERIODEN " , FORPLIGTER DE SUKKEREKSPORTERENDE AVS-STATER SIG TIL AT LEVERE DE I ARTIKEL 3 , STK . 1 , OMHANDLEDE MAENGDER , MED FORBEHOLD AF ENHVER TILPASNING


text: I MEDFOER AF ANVENDELSE AF ARTIKEL 7 . EN TILSVARENDE FORPLIGTELSE GAELDER LIGELEDES FOR DE I ARTIKEL 3 , STK . 3 , OMHANDLEDE MAENGDER , FOR SAA VIDT ANGAAR PERIODEN INDTIL DEN 30 . JUNI 1975 , SOM OGSAA BETRAGTES SOM EN LEVERINGSPERIODE . 2 . DE I ARTIKEL 3 , STK . 3 , OMHANDLEDE MAENGDER , SOM SKAL LEVERES INDTIL DEN 30 . JUNI 1975 , INDBEFATTER LEVERANCER UNDERVEJS FRA AFSKIBNINGSHAVNEN ELLER , HVOR DER ER TALE OM AVS-INDLANDSSTATER , SOM HAR PASSERET GRAENSEN . 3 . FOR LEVERANCER AF AVS-ROERSUKKER I PERIODEN INDTIL DEN 30 . JUNI 1975 GAELDER DE GARANTEREDE PRISER FOR LEVERINGSPERIODEN BEGYNDENDE DEN 1 . JULI 1975 . SAMME ORDNINGER KAN INDFOERES FOR EFTERFOELGENDE LEVERINGSPERIODER . ARTIKEL 5 1 . HVIDT SUKKER ELLER RAASUKKER FREMSTILLET AF SUKKERROER AFSAETTES PAA FAELLESSKABETS MARKED TIL PRISER , DER FRIT FORHANDLES MELLEM KOEBER OG SAELGER . 2 . FAELLESSKABET GRIBER IKKE IND , SAAFREMT EN MEDLEMSSTAT TILLADER , AT SALGSPRISERNE INDEN FOR DENS GRAENSER OVERSKRIDER FAELLESSKABETS TAERSKELPRISER . 3 . FAELLESSKABET FORPLIGTER SIG TIL , TIL DEN GARANTEREDE PRIS , AT KOEBE MAENGDER HVIDT SUKKER ELLER RAASUKKER INDEN FOR NAERMERE AFTALTE MAENGDER , SOM IKKE KAN AFSAETTES I FAELLESSKABET TIL EN PRIS , DER SVARER TIL ELLER LIGGER OVER DEN GARANTEREDE PRIS . 4 . DEN GARANTEREDE PRIS , UDTRYKT I REGNINGSENHEDER , GAELDER FOR UPAKKET SUKKER CIF EUROPAEISKE HAVNE I FAELLESSKABET OG SKAL FASTSAETTES PAA GRUNDLAG AF SUKKER AF STANDARDKVALITET . DER FOERES FORHANDLINGER HVERT AAR HEROM INDEN FOR DEN I FAELLESSKABET OPNAAEDE PRISRAMME , UNDER HENSYN TIL ALLE RELEVANTE OEKONOMISKE FAKTORER , OG DEN FASTSAETTES SENEST DEN 1 . MAJ UMIDDELBART INDEN DEN LEVERINGSPERIODE , SOM DEN GAELDER FOR . ARTIKEL 6 INTERVENTIONSORGANERNE ELLER ANDRE AF FAELLESSKABETS UDPEGEDE ORGANER SIKRER , AT SUKKERET KOEBES TIL DEN I ARTIKEL 5 , STK . 3 , OMHANDLEDE GARANTEREDE PRIS . ARTIKEL 7 1 . SAAFREMT EN SUKKEREKSPORTERENDE AVS-STAT I LOEBET AF EN LEVERINGSPERIODE UNDLADER AT LEVERE HELE DEN AFTALTE MAENGDE PAA GRUND AF FORCE MAJEURE , INDROEMMER KOMMISSIONEN PAA ANMODNING AF DEN PAAGAELDENDE STAT DEN EKSTRA PERIODE , SOM ER NOEDVENDIG FOR LEVERING . 2 . SAAFREMT EN SUKKEREKSPORTERENDE AVS-STAT I LOEBET AF EN LEVERINGSPERIODE MEDDELER KOMMISSIONEN , AT DEN IKKE VIL VAERE I STAND TIL AT LEVERE HELE DEN AFTALTE MAENGDE , OG AT DEN IKKE OENSKER AT FAA TILDELT DEN I STK . 1 OMTALTE EKSTRA PERIODE , FORDELER KOMMISSIONEN DEN IKKE LEVEREDE MAENGDE SOM EKSTRA KVOTER TIL LEVERING I LOEBET AF DEN PAAGAELDENDE LEVERINGSPERIODE . KOMMISSIONEN FORETAGER EN SAADAN KVOTAOMFORDELING EFTER AT HAVE RAADFOERT SIG MED DE BEROERTE STATER . 3 . SAAFREMT EN SUKKEREKSPORTERENDE AVS-STAT I LOEBET AF EN LEVERINGSPERIODE UNDLADER AT LEVERE HELE DEN AFTALTE MAENGDE AF ANDRE AARSAGER END FORCE MAJEURE , NEDSAETTES DEN AFTALTE MAENGDE MED DEN IKKE-LEVEREDE MAENGDE FOR HVER EFTERFOELGENDE LEVERINGSPERIODE . 4 . KOMMISSIONEN KAN BESLUTTE , AT DEN IKKE-LEVEREDE MAENGDE TILDELES DE OEVRIGE I ARTIKEL 3 ANFOERTE STATER SOM EKSTRA KVOTER , FOR SAA VIDT ANGAAR


text: SENERE LEVERINGSPERIODER . EN SAADAN OMFORDELING SKER I SAMRAAD MED DE BEROERTE STATER . ARTIKEL 8 1 . PAA ANMODNING AF EN ELLER FLERE AF DE STATER , SOM LEVERER SUKKER PAA DE I DENNE PROTOKOL FASTSATTE BETINGELSER , ELLER AF FAELLESSKABET FINDER DER INDEN FOR PASSENDE INSTITUTIONELLE RAMMER , SOM FASTLAEGGES AF DE KONTRAHERENDE PARTER , KONSULTATIONER STED OM DE FORANSTALTNINGER , SOM ER NOEDVENDIGE FOR ANVENDELSEN AF DENNE PROTOKOL . DE INSTITUTIONER , SOM OPRETTES I HENHOLD TIL KONVENTIONEN , KAN BENYTTES I KONVENTIONENS ANVENDELSESPERIODE . 2 . SAAFREMT KONVENTIONEN OPHOERER MED AT GAELDE , VEDTAGER DE I STK . 1 OMHANDLEDE SUKKEREKSPORTERENDE STATER OG FAELLESSKABET PASSENDE BESTEMMELSER INDEN FOR INSTITUTIONERNE FOR AT SIKRE DEN FORTSATTE ANVENDELSE AF DENNE PROTOKOL . 3 . DE I DENNE PROTOKOL FASTSATTE PERIODISKE NYUNDERSOEGELSER FINDER STED INDEN FOR RAMMERNE AF DE AFTALTE INSTITUTIONER . ARTIKEL 9 SAERLIGE TYPER SUKKER , SOM VISSE SUKKEREKSPORTERENDE AVS-STATER TRADITIONELT LEVERER TIL MEDLEMSLANDENE , INDGAAR I OG BEHANDLES PAA SAMME GRUNDLAG SOM DE I ARTIKEL 3 OMHANDLEDE MAENGDER . ARTIKEL 10 DENNE PROTOKOLS BESTEMMELSER FORBLIVER I KRAFT EFTER DEN I ARTIKEL 91 I KONVENTIONEN FASTSATTE DATO . EFTER DEN DATO KAN PROTOKOLLEN OPSIGES AF FAELLESSKABET OVER FOR HVER ENKELT AVS-STAT OG AF HVER ENKELT AVS-STAT OVER FOR FAELLESSKABET MED TO AARS VARSEL . BILAG ERKLAERINGER AD PROTOKOL NR . 3 TIL LOME-KONVENTIONEN AVS-EOEF 1 . FAELLESERKLAERING OM EVENTUELLE ANMODNINGER OM AT DELTAGE I PROTOKOL NR . 3 ENHVER ANMODNING FRA EN AVS-STAT , SOM ER KONTRAHERENDE PART I KONVENTIONEN , MEN IKKE ER ANFOERT I PROTOKOL NR . 3 , OM AT DELTAGE I DENNE PROTOKOLS BESTEMMELSER SKAL TAGES OP TIL BEHANDLING ( 1 ) . 2 . FAELLESSKABETS ERKLAERING OM SUKKER MED OPRINDELSE I BELIZE , ST-KITTS-NEVIS-ANGUILLA OG SURINAM A ) FAELLESSKABET FORPLIGTER SIG TIL AT TRAEFFE DE NOEDVENDIGE FORANSTALTNINGER FOR AT SIKRE SAMME BEHANDLING , SOM ER FASTSAT I PROTOKOL NR . 3 , FOR FOELGENDE MAENGDER ROERSUKKER , SOM HVIDT SUKKER ELLER RAASUKKER , MED OPRINDELSE I FOELGENDE LANDE : BELIZE 39 400 METRISKE TONS , ST-KITTS-NEVIS-ANGUILLA 14800 METRISKE TONS , SURINAM 4 000 METRISKE TONS . B ) FOR SAA VIDT ANGAAR PERIODEN INDTIL DEN 30 . JUNI 1975 FASTSAETTES MAENGDER DOG SOM FOELGER : BELIZE 14 800 METRISKE TONS , ST-KITTS-NEVIS-ANGUILLA 7 900 METRISKE TONS ( 2 ) . 3 . FAELLESSKABETS ERKLAERING AD ARTIKEL 10 I PROTOKOL NR . 3 FAELLESSKABET ERKLAERER , AT BESTEMMELSERNE I ARTIKEL 10 I PROTOKOL NR . 3 OM MULIGHEDEN AF AT OPSIGE NAEVNTE PROTOKOL PAA DE BETINGELSER , SOM ER FASTSAT I SAMME ARTIKEL , TJENER ET RETSSIKKERHEDSFORMAAL OG IKKE FOR FAELLESSKABET UDGOER NOGET FORBEHOLD ELLER NOGEN INDSKRAENKNING I DE I ARTIKEL 1 I PROTOKOLLEN FORMULEREDE PRINCIPPER ( 3 ) . ( 1 ) BILAG XIII TIL SLUTAKTEN TIL LOME-KONVENTIONEN AVS-EOEF . ( 2 ) BILAG XXI TIL SLUTAKTEN TIL LOME-KONVENTIONEN AVS-EOEF . ( 3 ) BILAG XXII TIL SLUTAKTEN TIL LOME-KONVENTIONEN AVS-EOEF .


text:
 30.8.2019
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 226/1
 AFGØRELSE Nr. 1/2019 TRUFFET AF LUFTFARTSUDVALGET EU/SCHWEIZ, DER ER OPRETTET I HENHOLD TIL AFTALEN MELLEM DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB OG DET SCHWEIZISKE FORBUND OM LUFTFART
 af 22. august 2019
 om erstatning af bilaget til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om luftfart [2019/1380]
 LUFTFARTSUDVALGET EU/SCHWEIZ HAR —
 under henvisning til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om luftfart, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 23, stk. 4 —
 BESTEMT FØLGENDE:
 Eneste artikel
 Aftalens bilag erstattes fra den 1. september 2019 af bilaget til nærværende afgørelse.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 22. august 2019.
 På Luftfartsudvalgets vegne
 Filip CORNELIS
 Leder af Den Europæiske Unions delegation
 Gilles RODUIT
 Leder af den schweiziske delegation
 BILAG
 »BILAG
 For denne aftales vedkommende gælder følgende:
 —
 I kraft af Lissabontraktaten, som trådte i kraft den 1. december 2009, erstattes og efterfølges Det Europæiske Fællesskab af Den Europæiske Union
 —
 Når der i retsakterne i dette bilag henvises til Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater, som erstattes af Den Europæiske Unions medlemsstater, eller betingelserne for en forbindelse med dem, gælder henvisningerne i forbindelse med aftalen også for Schweiz eller for betingelserne for en forbindelse med Schweiz
 —
 Henvisningerne til Rådets forordning (EØF) nr. 2407/92 og(EØF) nr. 2408/92 i artikel 4, 15, 18, 27 og 35 i aftalen forstås som henvisninger til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1008/2008
 —
 Hvis ikke andet gælder efter denne aftales artikel 15, omfatter udtrykket »EF-luftfartsselskab«, når det anvendes i nedenstående EF-direktiver og -forordninger, også luftfartsselskaber, der er driftsgodkendt og har deres vigtigste forretningsområde og eventuelle hovedkontor i Schweiz, jf. Rådets og Europa-Parlamentets forordning (EF) nr. 1008/2008. Enhver henvisning til forordning (EØF) nr. 2407/92 forstås som en henvisning til forordning (EF) nr. 1008/2008
 —
 Enhver henvisning i følgende tekster til traktatens artikel 81 og 82 eller til artikel 101 og 102 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde forstås som en henvisning til denne aftales artikel 8 og 9.
 1. Luftfartsliberalisering og andre regler for civil luftfart
 Nr. 1008/2008
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 24. september 2008 om fælles regler for driften af lufttrafiktjenester i Fællesskabet (EUT L 293 af 31.10.2008, s. 3).
 Nr. 2000/79
 Rådets direktiv af 27. november 2000 om iværksættelse af den europæiske aftale om tilrettelæggelse af arbejdstiden for mobile arbejdstagere i civil luftfart, som er indgået af Sammenslutningen af Europæiske Luftfartsselskaber (AEA), European Transport Workers« Federation (ETF), European Cockpit Association (ECA), Den Europæiske Organisation for Regionale Luftfartsselskaber (ERA) og Den Internationale Charterflysammenslutning (IACA) (EFT L 302 af 1.12.2000, s. 57)
 Nr. 93/104
 Rådets direktiv af 23. november 1993 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden (EFT L 307 af 13.12.1993, s. 18), som ændret ved:
 —
 Direktiv 2000/34/EF (EFT L 195 af 1.8.2000, s. 41)
 Nr. 437/2003
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 27. februar 2003 om indberetning af statistiske oplysninger om passager-, fragt- og postflyvning (EUT L 66 af 11.3.2003, s. 1)
 Nr. 1358/2003
 Kommissionens forordning af 31. juli 2003 om gennemførelse af Europa-Parlamentets


text:
og Rådets forordning (EF) nr. 437/2003 om indberetning af statistiske oplysninger om passager-, fragt- og postflyvning og om ændring af bilag I og II hertil (EUT L 194 af 1.8.2003, s. 9), som ændret ved:
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 158/2007 (EUT L 49 af 17.2.2007, s. 9)
 Nr. 785/2004
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 21. april 2004 om forsikringskrav til luftfartsselskaber og luftfartøjsoperatører (EUT L 138 af 30.4.2004, s. 1), som ændret ved:
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 285/2010 (EUT L 87 af 7.4.2010, s. 19)
 Nr. 95/93
 Rådets forordning af 18. januar 1993 om fælles regler for tildeling af ankomst- og afgangstidspunkter i Fællesskabets lufthavne (EFT L 14 af 22.1.1993, s. 1) (artikel 1-12), som ændret ved:
 —
 Forordning (EF) nr. 793/2004 (EUT L 138 af 30.4.2004, s. 50)
 Nr. 2009/12
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv af 11. marts 2009 om lufthavnsafgifter (EUT L 70 af 14.3.2009, s. 11)
 Nr. 96/67
 Rådets direktiv af 15. oktober 1996 om adgang til ground handling-markedet i Fællesskabets lufthavne (EFT L 272 af 25.10.1996, s. 36)
 (Artikel 1-9, 11-23 og 25)
 Nr. 80/2009
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 14. januar 2009 om en adfærdskodeks for edb-reservationssystemer og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 2299/89 (EUT L 35 af 4.2.2009, s. 47)
 2. Konkurrenceregler
 Nr. 1/2003
 Rådets forordning af 16. december 2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EFT L 1 af 4.1.2003, s. 1) (artikel 1-13, 15-45)
 (I det omfang denne forordning er relevant for anvendelsen af denne aftale. Indsættelsen af denne forordning berører ikke opgavefordelingen i henhold til denne aftale)
 Nr. 773/2004
 Kommissionens forordning af 7. april 2004 om Kommissionens gennemførelse af procedurer i henhold til EF-traktatens artikel 81 og 82 (EUT L 123 af 27.4.2004, s. 18), som ændret ved:
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 1792/2006 (EUT L 362 af 20.12.2006, s. 1)
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 622/2008 (EUT L 171 af 1.7.2008, s. 3)
 Nr. 139/2004
 Rådets forordning af 20. januar 2004 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser (»EF-fusionsforordningen«) (EUT L 24 af 29.1.2004, s. 1).
 (Artikel 1-18, artikel 19, stk. 1 og 2, og artikel 20-23)
 For så vidt angår fusionsforordningens artikel 4, stk. 5, gælder følgende mellem Det Europæiske Fællesskab og Schweiz:
 (1)
 Hvad angår fusioner som defineret i artikel 3 i forordning (EF) nr. 139/2004, som ikke har fællesskabsdimension som defineret i samme forordnings artikel 1, og som vil kunne efterprøves i henhold til den nationale konkurrencelovgivning i mindst tre medlemsstater og Det Schweiziske Forbund, kan personer eller virksomheder som omhandlet i samme forordnings artikel 4, stk. 2, før anmeldelsen til de kompetente myndigheder ved en begrundet erklæring meddele Europa-Kommissionen, at fusionen bør behandles af Kommissionen.
 (2)
 Europa-Kommissionen videresender omgående alle erklæringer fremsat i henhold til artikel 4, stk. 5, i forordning (EF) nr. 139/2004 og ovenstående afsnit til Det Schweiziske Forbund.
 (3)
 Har Det Schweiziske Forbund tilkendegivet, at det ikke indvilger i anmodningen om at henvise sagen, forbliver kompetencen hos den kompetente schweiziske konkurrencemyndighed, og sagen henvises ikke fra Det


text:
Schweiziske Forbund i henhold til dette afsnit.
 Hvad angår de i fusionsforordningens artikel 4, stk. 4 og 5, artikel 9, stk. 2 og 6, og artikel 22, stk. 2, nævnte tidsfrister, gælder følgende:
 (1)
 Europa-Kommissionen fremsender omgående alle relevante dokumenter i henhold til artikel 4, stk. 4 og 5, artikel 9, stk. 2 og 6, og artikel 22, stk. 2, til den kompetente schweiziske konkurrencemyndighed.
 (2)
 De tidsfrister, der er anført i artikel 4, stk. 4 og 5, artikel 9, stk. 2 og 6, og artikel 22, stk. 2, i forordning (EF) nr. 139/2004, begynder for Det Schweiziske Forbunds vedkommende at løbe, når den kompetente schweiziske konkurrencemyndighed modtager de relevante dokumenter.
 Nr. 802/2004
 Kommissionens forordning af 7. april 2004 om gennemførelse af Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser (EUT L 133 af 30.4.2004, s. 1) (artikel 1-24), som ændret ved:
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 1792/2006 (EUT L 362 af 20.12.2006, s. 1)
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 1033/2008 (EUT L 279 af 22.10.2008, s. 3)
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1269/2013 (EUT L 336 af 14.12.2013, s. 1)
 Nr. 2006/111
 Kommissionens direktiv af 16. november 2006 om gennemskueligheden af de økonomiske forbindelser mellem medlemsstaterne og de offentlige virksomheder og om den finansielle gennemskuelighed i bestemte virksomheder (EUT L 318 af 17.11.2006, s. 17)
 Nr. 487/2009
 Rådets forordning af 25. maj 2009 om anvendelse af traktatens artikel 81, stk. 3, på visse kategorier af aftaler og samordnet praksis inden for luftfartssektoren (EUT L 148 af 11.6.2009, s. 1).
 3. Luftfartssikkerhed
 2018/1139
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 4. juli 2018 om fælles regler for civil luftfart og oprettelse af Den Europæiske Unions Luftfartssikkerhedsagentur og om ændring af forordning (EF) nr. 2111/2005, (EF) nr. 1008/2008, (EU) nr. 996/2010, (EU) nr. 376/2014 og direktiv 2014/30/EU og 2014/53/EU og om ophævelse af (EF) nr. 552/2004 og (EF) nr. 216/2008 og Rådets forordning (EØF) nr. 3922/91 (EUT L 212 af 22.8.2018, s. 1).
 Luftfartssikkerhedsagenturet (EASA) har også i Schweiz de beføjelser, som forordningens bestemmelser tillægger det.
 Kommissionen kan også i Schweiz udøve de beføjelser med henblik på afgørelser, som den er tillagt i henhold til artikel 2, stk. 6 og 7, artikel 41, stk. 6, artikel 62, stk. 5, artikel 67, stk. 2 og 3, artikel 70, stk. 4, artikel 71, stk. 2, artikel 76, stk. 4, artikel 84, stk. 1, artikel 85, stk. 9, artikel 104, stk. 3, nr. i), artikel 105, stk. 1 og artikel 106 stk. 1 og 6.
 Uanset den horisontale tilpasning, der fremgår af andet led i bilaget til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om luftfart, gælder henvisningerne til »medlemsstaterne« i bestemmelserne i forordning (EU) nr. 182/2011, som er nævnt i artikel 127 i forordning (EU) 2018/1139, ikke for Schweiz.
 Intet i denne forordning må fortolkes på en sådan måde, at EASA bemyndiges til at handle på Schweiz' vegne i forbindelse med internationale aftaler, medmindre der er tale om at yde bistand i forbindelse med overholdelsen af dets forpligtelser i henhold


text:
til sådanne aftaler.
 Forordningens bestemmelser gælder i forbindelse med denne aftale med følgende tilpasninger:
 a)
 I artikel 68 foretages følgende ændringer:
 i)
 I stk. 1, litra a), indsættes ordene »eller Schweiz« efter ordet »Unionen«
 ii)
 Følgende stykke tilføjes:
 »4. Når Unionen forhandler med et tredjeland for at indgå en aftale, som fastsætter, at en medlemsstat eller EASA må udstede certifikater på grundlag af certifikater udstedt af det pågældende tredjelands luftfartsmyndigheder, bestræber det sig på at opnå et tilbud om en lignende aftale for Schweiz med det pågældende tredjeland. Schweiz bestræber sig på sin side på at indgå aftaler med tredjelande, som svarer til Unionens aftaler med disse.«
 b)
 I artikel 95 indsættes følgende stykke:
 »3. Uanset artikel 12, stk. 2, litra a), i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Unionen kan schweiziske statsborgere, som råder over alle deres borgerrettigheder, blive ansat på kontrakt af agenturets administrerende direktør.«
 c)
 I artikel 96 tilføjes følgende stykke:
 »Schweiz anvender protokollen vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter, jf. bilag A til nærværende bilag, på agenturet i overensstemmelse med tillægget til bilag A.«
 d)
 I artikel 102 tilføjes følgende stykke:
 »5. Schweiz deltager fuldt ud i bestyrelsen og har i denne de samme rettigheder og forpligtelser som EU-medlemsstaterne med undtagelse af stemmeret«.
 e)
 I artikel 120 indsættes følgende stykke:
 »13. Schweiz medvirker til at yde det finansielle bidrag, der er omhandlet i stk. 1, litra b), efter følgende formel:
 S (0,2/100) + S [1 – (a + b) 0,2/100] c/C
 hvor:
 S
 =
 den del af agenturets budget, som ikke dækkes af de gebyrer og betalinger, der er omhandlet i stk. 1, litra c) og d)
 a
 =
 antallet af associerede stater
 b
 =
 antallet af EU-medlemsstater
 c
 =
 Schweiz' bidrag til ICAO's budget
 C
 =
 EU-medlemsstaternes og de associerede staters samlede bidrag til ICAO's budget.«
 f)
 I artikel 122 tilføjes følgende stykke:
 »6. Bestemmelserne om Unionens finanskontrol i Schweiz af deltagerne i agenturets aktiviteter findes i bilag B til nærværende bilag.«
 g)
 Bilag I til forordningen udvides til at omfatte følgende luftfartøjer som produkter, der er omfattet af artikel 3, stk. 1, litra a), i Kommissionens forordning (EU) nr. 748/2012 (1):
 A/c — [HB-JES] — type Gulfstream G-V
 A/c — [HB-ZCW, HB-ZDF] — type MD900.
 h)
 I artikel 132, stk. 1, forstås henvisningen til forordning (EU) 2016/679 for så vidt angår Schweiz som en henvisning til den relevante nationale lovgivning.
 i)
 Artikel 140, stk. 6, finder ikke anvendelse på Schweiz.
 Nr. 1178/2011
 Kommissionens forordning af 3. november 2011 om fastsættelse af tekniske krav og administrative procedurer for flyvebesætninger i civil luftfart i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 216/2008 (EUT L 311 af 25.11.2011, s. 1), som ændret ved:
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 290/2012 (EUT L 100 af 5.4.2012, s. 1)
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 70/2014 (EUT L 23 af 28.1.2014, s. 25)
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 245/2014 (EUT L 74 af 14.3.2014, s. 33)
 —
 Kommissionens forordning (EU) 2015/445 (EUT L 74 af 18.3.2015, s. 1)
 —


text:
Kommissionens forordning (EU) 2016/539 (EUT L 91 af 7.4.2016, s. 1)
 —
 Kommissionens forordning (EU) 2018/1065 (EUT L 192 af 30.7.2018, s. 21)
 —
 Kommissionens forordning (EU) 2018/1119 (EUT L 204 af 13.8.2018, s. 13)
 —
 Kommissionens forordning (EU) 2018/1974 (EUT L 326 af 20.12.2018, s. 1)
 —
 Kommissionens forordning (EU) 2019/27 (EUT L 8 af 10.1.2019, s. 1)
 Nr. 3922/91
 Rådets forordning af 16. december 1991 om harmonisering af tekniske krav og administrative procedurer inden for civil luftfart (EFT L 373 af 31.12.1991, s. 4) (artikel 1-3, artikel 4, stk. 2, artikel 5-11 og artikel 13), som ændret senest ved:
 —
 Forordning (EF) nr. 1899/2006 (EUT L 377 af 27.12.2006, s. 1)
 —
 Forordning (EF) nr. 1900/2006 (EUT L 377 af 27.12.2006, s. 176)
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 8/2008 (EUT L 10 af 12.1.2008, s. 1)
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 859/2008 (EUT L 254 af 20.9.2008, s. 1)
 I henhold til artikel 139 i forordning (EU) 2018/1139 ophæves forordning (EØF) nr. 3922/91 fra datoen for anvendelsen af de detaljerede regler vedtaget i henhold til artikel 32, stk. 1, litra a), i forordning (EU) 2018/1139 om flyve- og tjenestetidsbegrænsninger samt hviletidsbestemmelser for så vidt angår taxaflyvninger, ambulanceflyvninger og erhvervsmæssige lufttransportoperationer med flyvemaskiner med én pilot.
 Nr. 996/2010
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 20. oktober 2010 om undersøgelse og forebyggelse af havarier og hændelser inden for civil luftfart og om ophævelse af direktiv 94/56/EF (EUT L 295 af 12.11.2010, s. 35), som ændret ved:
 —
 Forordning (EU) nr. 376/2014 (EUT L 122 af 24.4.2014, s. 18)
 Nr. 104/2004
 Kommissionens forordning af 22. januar 2004 om fastsættelse af regler for organisation og sammensætning af klagenævnet for Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagentur (EUT L 16 af 23.1.2004, s. 20)
 Nr. 2111/2005
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 14. december 2005 om opstilling af en fællesskabsliste over luftfartsselskaber med driftsforbud i Fællesskabet og oplysning til passagerer om det transporterende luftfartsselskabs identitet, samt ophævelse af artikel 9 i direktiv 2004/36/EF (EUT L 344 af 27.12.2005, s. 15)
 Nr. 473/2006
 Kommissionens forordning af 22. marts 2006 om gennemførelsesbestemmelser til den fællesskabsliste over luftfartsselskaber med driftsforbud i Fællesskabet, der er omhandlet i kapitel II i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2111/2005 (EUT L 84 af 23.3.2006, s. 8).
 Nr. 474/2006
 Kommissionens forordning af 22. marts 2006 om opstilling af fællesskabslisten over luftfartsselskaber med driftsforbud i Fællesskabet i henhold til kapitel II i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2111/2005 (EUT L 84 af 23.3.2006, s. 14), som ændret senest ved:
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/618 (EUT L 106 af 17.4.2019, s. 1)
 Nr. 1332/2011
 Kommissionens forordning af 16. december 2011 om fastlæggelse af fælles krav til udnyttelse af luftrummet og operationelle procedurer til forebyggelse af kollisioner i luften (EUT L 336 af 20.12.2011, s. 20), som ændret ved:
 —
 Kommissionens forordning (EU) 2016/583 (EUT L 101 af 16.4.2016, s. 7)
 Nr. 646/2012
 Kommissionens gennemførelsesforordning af 16. juli 2012 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende bøder og tvangsbøder i henhold til bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 216/2008 (EUT


text:
L 187 af 17.7.2012, s. 29)
 Nr. 748/2012
 Kommissionens forordning af 3. august 2012 om gennemførelsesbestemmelser for luftdygtigheds- og miljøcertificering af luftfartøjer og hermed forbundet materiel, dele og apparatur og for certificering af konstruktions- og produktionsorganisationer (EUT L 224 af 21.8.2012, s. 1), som ændret ved:
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 7/2013 (EUT L 4 af 9.1.2013, s. 36)
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 69/2014 (EUT L 23 af 28.1.2014, s. 12)
 —
 Kommissionens forordning (EU) 2015/1039 (EUT L 167 af 1.7.2015, s. 1)
 —
 Kommissionens forordning (EU) 2016/5 (EUT L 3 af 6.1.2016, s. 3)
 Nr. 965/2012
 Kommissionens forordning af 5. oktober 2012 om fastsættelse af tekniske krav og administrative procedurer for flyveoperationer i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 216/2008 (EUT L 296 af 25.10.2012, s. 1), som ændret ved:
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 800/2013 (EUT L 227 af 24.8.2013, s. 1)
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 71/2014 (EUT L 23 af 28.1.2014, s. 27)
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 83/2014 (EUT L 28 af 31.1.2014, s. 17)
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 379/2014 (EUT L 123 af 24.4.2014, s. 1)
 —
 Kommissionens forordning (EU) 2015/140 (EUT L 24 af 30.1.2015, s. 5)
 —
 Kommissionens forordning (EU) 2015/1329 (EUT L 206 af 1.8.2015, s. 21)
 —
 Kommissionens forordning (EU) 2015/640 (EUT L 106 af 24.4.2015, s. 18)
 —
 Kommissionens forordning (EU) 2015/2338 (EUT L 330 af 16.12.2015, s. 1)
 —
 Kommissionens forordning (EU) 2016/1199 (EUT L 198 af 23.7.2016, s. 13)
 —
 Kommissionens forordning (EU) 2017/363 (EUT L 55 af 2.3.2017, s. 1)
 —
 Kommissionens forordning (EU) 2018/394 (EUT L 71 af 14.3.2018, s. 1)
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/1975 (EUT L 326 af 20.12.2018, s. 53)
 Nr. 2012/780
 Kommissionens afgørelse af 5. december 2012 om adgangsrettigheder til det centrale europæiske register over sikkerhedsanbefalinger i henhold til artikel 18, stk. 5, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 996/2010 om undersøgelse og forebyggelse af havarier og hændelser inden for civil luftfart og om ophævelse af direktiv 94/56/EF (EUT L 342 af 14.12.2012, s. 46)
 Nr. 628/2013
 Kommissionens gennemførelsesforordning af 28. juni 2013 om Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagenturs arbejdsmetoder ved standardinspektioner og overvågning af anvendelsen af bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 216/2008, og om ophævelse af Kommissionens forordning (EF) nr. 736/2006 (EUT L 179 af 29.6.2013, s. 46)
 Nr. 139/2014
 Kommissionens forordning af 12. februar 2014 om fastsættelse af krav og administrative procedurer for flyvepladser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 216/2008 (EUT L 44 af 14.2.2014, s. 1), som ændret ved:
 —
 Kommissionens forordning (EU) 2017/161 (EUT L 27 af 1.2.2017, s. 99)
 —
 Kommissionens forordning (EU) 2018/401 (EUT L 72 af 15.3.2018, s. 17)
 Nr. 319/2014
 Kommissionens forordning af 27. marts 2014 om Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagenturs gebyrer og afgifter og om ophævelse af forordning (EF) nr. 593/2007 (EUT L 93 af 28.3.2014, s. 58)
 Nr. 376/2014
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 3. april 2014 om indberetning og analyse af samt opfølgning på begivenheder inden for civil luftfart, ændring af


text:
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 996/2010 og ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/42/EF, Kommissionens forordning (EF) nr. 1321/2007 og Kommissionens forordning (EF) nr. 1330/2007 (EUT L 122 af 24.4.2014, s. 18)
 Nr. 452/2014
 Kommissionens forordning af 29. april 2014 om fastsættelse af tekniske krav og administrative procedurer for tredjelandsoperatørers flyveoperationer i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 216/2008 (EUT L 133 af 6.5.2014, s. 12), som ændret ved:
 —
 Kommissionens forordning (EU) 2016/1158 (EUT L 192 af 16.7.2016, s. 21)
 Nr. 1321/2014
 Kommissionens forordning af 26. november 2014 om vedvarende luftdygtighed af luftfartøjer og luftfartøjsmateriel, -dele og -apparatur og om godkendelse af organisationer og personale, der deltager i disse opgaver (EUT L 362 af 17.12.2014, s. 1), som ændret ved:
 —
 Kommissionens forordning (EU) 2015/1088 (EUT L 176 af 7.7.2015, s. 4)
 —
 Kommissionens forordning (EU) 2015/1536 (EUT L 241 af 17.9.2015, s. 16)
 —
 Kommissionens forordning (EU) 2017/334 (EUT L 50 af 28.2.2017, s. 13)
 —
 Kommissionens forordning (EU) 2018/1142 (EUT L 207 af 16.8.2018, s. 2)
 2015/340
 Kommissionens forordning af 20. februar 2015 om fastsættelse af tekniske krav og administrative procedurer for flyveledercertifikater i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 216/2008 og om ændring af Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 923/2012 og om ophævelse af Kommissionens forordning (EU) nr. 805/2011 (EUT L 63 af 6.3.2015, s. 1)
 2015/640
 Kommissionens forordning af 23. april 2015 om supplerende luftdygtighedsspecifikationer for en given type operationer og om ændring af forordning (EU) nr. 965/2012 (EUT L 106 af 24.4.2015, s. 18), som ændret ved:
 —
 Kommissionens forordning (EU) 2018/394 (EUT L 71 af 14.3.2018, s. 1)
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/133 (EUT L 25 af 29.1.2019, s. 14)
 2015/1018
 Kommissionens gennemførelsesforordning af 29. juni 2015 om opstilling af en liste, der klassificerer begivenheder inden for civil luftfart, som skal indberettes i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 376/2014 (EUT L 163 af 30.6.2015, s. 1)
 2016/2357
 Kommissionens afgørelse af 19. december 2016 om manglende effektiv overholdelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 216/2008 og dens gennemførelsesbestemmelser for så vidt angår certifikater udstedt af Hellenic Aviation Training Academy (HATA) og del-66-licenser udstedt på grundlag heraf (EUT L 348 af 21.12.2016, s. 72)
 2018/395
 Kommissionens forordning af 13. marts 2018 om gennemførelsesbestemmelser for flyvning med balloner i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 216/2008 (EUT L 71 af 14.3.2018, s. 10)
 2018/1976
 Kommissionens gennemførelsesforordning af 14. december 2018 om gennemførelsesbestemmelser for operation af svævefly i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1139 (EUT L 326 af 20.12.2018, s. 64).
 2019/494
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 25. marts 2019 om visse aspekter af luftfartssikkerhed for at tage højde for Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands udtræden af Unionen (EUT L 85 I af 27.3.2019, s. 11).
 4. Luftfartssikkerhed (security)
 Nr. 300/2008
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 11. marts 2008 om fælles bestemmelser om sikkerhed inden for civil luftfart og om ophævelse af forordning (EF) nr. 2320/2002 (EUT L 97 af 9.4.2008, s. 72)
 Nr.


text:
272/2009
 Kommissionens forordning af 2. april 2009 om supplering af de fælles grundlæggende normer for civil luftfartssikkerhed som fastlagt i bilaget til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 300/2008 (EUT L 91 af 3.4.2009, s. 7), som ændret ved:
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 297/2010 (EUT L 90 af 10.4.2010, s. 1)
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 720/2011 (EUT L 193 af 23.7.2011, s. 19)
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 1141/2011 (EUT L 293 af 11.11.2011, s. 22)
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 245/2013 (EUT L 77 af 20.3.2013, s. 5)
 Nr. 1254/2009
 Kommissionens forordning af 18. december 2009 om fastlæggelse af kriterier for medlemsstaternes fravigelse af de fælles grundlæggende normer for den civile luftfarts sikkerhed og vedtagelse af alternative sikkerhedsforanstaltninger (EUT L 338 af 19.12.2009, s. 17), som ændret ved:
 —
 Kommissionens forordning (EU) 2016/2096 (EUT L 326 af 1.12.2016, s. 7)
 Nr. 18/2010
 Kommissionens forordning af 8. januar 2010 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 300/2008 med hensyn til specifikationer for nationale kvalitetskontrolprogrammer vedrørende sikkerhed inden for civil luftfart (EUT L 7 af 12.1.2010, s. 3)
 Nr. 72/2010
 Kommissionens forordning af 26. januar 2010 om fastlæggelse af procedurer for gennemførelse af Kommissionens inspektioner på luftfartssikkerhedsområdet (EUT L 23 af 27.1.2010, s. 1), som ændret ved:
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/472 (EUT L 85 af 1.4.2016, s. 28)
 2015/1998
 Kommissionens gennemførelsesforordning af 5. november 2015 om detaljerede foranstaltninger til gennemførelse af grundlæggende fælles normer for luftfartssikkerhed (EUT L 299 af 14.11.2015, s. 1), som ændret ved:
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/2426 (EUT L 334 af 22.12.2015, s. 5)
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/815 (EUT L 122 af 13.5.2017, s. 1)
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/55 (EUT L 10 af 13.1.2018, s. 5)
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/103 (EUT L 21 af 24.1.2019, s. 13)
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/413 (EUT L 73 af 15.3.2019, s. 98)
 C(2015) 8005
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse af 16. november 2015 om detaljerede foranstaltninger til gennemførelse af de fælles grundlæggende normer for luftfartssikkerhed, der indeholder oplysninger som omhandlet i artikel 18, litra a), i forordning (EF) nr. 300/2008, som ændret ved:
 —
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse C(2017) 3030
 —
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse C(2018) 4857
 —
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse C(2019) 132
 5. Lufttrafikstyring
 Nr. 549/2004
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 10. marts 2004 om rammerne for oprettelse af et fælles europæisk luftrum (»rammeforordningen«) (EUT L 96 af 31.3.2004, s. 1), som ændret ved:
 —
 Forordning (EF) nr. 1070/2009 (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 34)
 Kommissionen kan i Schweiz udøve de beføjelser, som den har fået tillagt ved artikel 6, 8, 10, 11 og 12.
 I artikel 10 foretages følgende ændringer:
 I stk. 2 ændres »på fællesskabsplan« til »på fællesskabsplan, hvori Schweiz deltager«.
 Uanset den horisontale tilpasning, der henvises til i andet led i bilaget til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om luftfart, gælder henvisningerne til »medlemsstaterne« i artikel 5 i forordning (EF) nr. 549/2004 eller i de bestemmelser i afgørelse 1999/468/EF, som der henvises til i nævnte bestemmelse, ikke for Schweiz.
 Nr. 550/2004


text:
Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 10. marts 2004 om udøvelse af luftfartstjenester i det fælles europæiske luftrum (»luftfartstjenesteforordningen«), som ændret ved:
 —
 Forordning (EF) nr. 1070/2009 (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 34)
 Kommissionen kan i henseende til Schweiz udøve de beføjelser, som den har fået tillagt ved artikel 9a, 9b, 15, 15a, 16 og 17.
 Forordningens bestemmelser ændres med henblik på denne aftale således:
 a)
 I artikel 3 foretages følgende ændringer:
 I stk. 2 indsættes ordene »og Schweiz« efter ordet »Fællesskabet«.
 b)
 I artikel 7 foretages følgende ændringer:
 I stk. 1 og stk. 6 indsættes ordene »og Schweiz« efter ordet »Fællesskabet«.
 c)
 I artikel 8 foretages følgende ændringer:
 I stk. 1 indsættes ordene »og Schweiz« efter ordet »Fællesskabet«.
 d)
 I artikel 10 foretages følgende ændringer:
 I stk. 1 indsættes ordene »og Schweiz« efter ordet »Fællesskabet«.
 e)
 Artikel 16, stk. 3, affattes således:
 »3. Kommissionen retter denne afgørelse til medlemsstaterne og underretter tjenesteudøveren herom, for så vidt denne er retligt berørt.«
 Nr. 551/2004
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 10. marts 2004 om organisation og udnyttelse af det fælles europæiske luftrum (»luftrumsforordningen«) (EUT L 96 af 31.3.2004, s. 20), som ændret ved:
 —
 Forordning (EF) nr. 1070/2009 (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 34)
 Kommissionen kan også i Schweiz udøve de beføjelser, som den har fået tillagt ved artikel 3a, 6 og 10.
 Nr. 552/2004
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 10. marts 2004 om interoperabilitet i det europæiske lufttrafikstyringsnet (»interoperabilitetsforordningen«) (EUT L 96 af 31.3.2004, s. 26), som ændret ved:
 —
 Forordning (EF) nr. 1070/2009 (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 34)
 Kommissionen kan også i Schweiz udøve de beføjelser, som den har fået tillagt ved artikel 4 og 7 samt artikel 10, stk. 3.
 Forordningens bestemmelser ændres med henblik på denne aftale således:
 a)
 I artikel 5 foretages følgende ændringer:
 I stk. 2 indsættes ordene »eller Schweiz« efter ordet »Fællesskabet«.
 b)
 I artikel 7 foretages følgende ændringer:
 I stk. 4 indsættes ordene »eller Schweiz« efter ordet »Fællesskabet«.
 c)
 I bilag III foretages følgende ændring:
 I afsnit 3, andet og sidste led, indsættes ordene »eller Schweiz« efter ordet »Fællesskabet«.
 I henhold til artikel 139 i forordning (EU) 2018/1139 ophæves forordning (EF) nr. 552/2004 med virkning fra den 11. september 2018. Dog finder artikel, 4, 5, 6, 6a og 7 i nævnte forordning samt dennes bilag III og IV fortsat anvendelse frem til anvendelsesdatoen for de delegerede retsakter, der er omhandlet i artikel 47 i forordning 2018/1139, i det omfang disse retsakter omfatter genstanden for de relevante bestemmelser i forordning (EF) nr. 552/2004, og under ingen omstændigheder senere end den 12. september 2023.
 Nr. 2150/2005
 Kommissionens forordning af 23. december 2005 om fælles regler for fleksibel udnyttelse af luftrummet (EUT L 342 af 24.12.2005, s. 20)
 Nr. 1033/2006
 Kommissionens forordning af 4. juli 2006 om procedurekravene for flyveplaner i fasen før flyvning i det fælles europæiske luftrum (EUT L 186 af 7.7.2006, s. 46), som ændret ved:
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 923/2012 (EUT L 281 af 13.10.2012, s. 1)
 —
 Kommissionens


text:
gennemførelsesforordning (EU) nr. 428/2013 (EUT L 127 af 9.5.2013, s. 23)
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/2120 (EUT L 329 af 3.12.2016, s. 70)
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/139 (EUT L 25 af 30.1.2018, s. 4)
 Nr. 1032/2006
 Kommissionens forordning af 6. juli 2006 om krav til automatiske systemer til udveksling af flyvedata med henblik på anmeldelse, koordination og overdragelse af flyvninger mellem flyvekontrolenheder (EUT L 186 af 7.7.2006, s. 27), som ændret ved:
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 30/2009 (EUT L 13 af 17.1.2009, s. 20)
 Nr. 219/2007
 Rådets forordning af 27. februar 2007 om oprettelse af et fællesforetagende til udvikling af en ny generation af det europæiske lufttrafikstyringssystem (SESAR) (EUT L 64 af 2.3.2007, s. 1), som ændret ved:
 —
 Rådets forordning (EF) nr. 1361/2008 (EUT L 352 af 31.12.2008, s. 12)
 —
 Rådets forordning (EU) nr. 721/2014 (EUT L 192 af 1.7.2014, s. 1)
 Nr. 633/2007
 Kommissionens forordning af 7. juni 2007 om krav til anvendelse af en flyvedataoverførselsprotokol med henblik på anmeldelse, samordning og overdragelse af flyvninger mellem flyvekontrolenheder (EUT L 146 af 8.6.2007, s. 7), som ændret ved:
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 283/2011 (EUT L 77 af 23.3.2011, s. 23)
 2017/373
 Kommissionens gennemførelsesforordning af 1. marts 2017 om fastsættelse af fælles krav til udøvere af lufttrafikstyrings- og luftfartstjenester og andre lufttrafikstyringsnetfunktioner og tilsynet med disse udøvere, om ophævelse af forordning (EF) nr. 482/2008, gennemførelsesforordning (EU) nr. 1034/2011 og (EU) nr. 1035/2011 samt forordning (EU) 2016/1377 og om ændring af forordning (EU) nr. 677/2011 (EUT L 62 af 8.3.2017, s. 1)
 Forordning (EU) 2017/373 finder anvendelse fra den 2. januar 2020. Artikel 9, stk. 2, finder dog anvendelse fra den dato, hvor forordning (EU) 2017/373 træder i kraft. For agenturets vedkommende finder artikel 4, stk. 1, 2, 5, 6 og 8, og artikel 5 også anvendelse fra den dato, hvor forordning (EU) 2017/373 træder i kraft. For datatjenesteudbyderes vedkommende finder artikel 6 under alle omstændigheder anvendelse fra den 1. januar 2019 og — når en sådan udbyder ansøger om og får tildelt et certifikat i henhold til artikel 6 — fra den dato, hvor forordning (EU) 2017/373 træder i kraft. I mellemtiden finder de relevante artikler i forordning (EF) nr. 482/2008 fortsat anvendelse.
 Nr. 29/2009
 Kommissionens forordning af 16. januar 2009 om fastlæggelse af krav til datalink-tjenester i det fælles europæiske luftrum (EUT L 13 af 17.1.2009, s. 3), som ændret ved:
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/310 (EUT L 56 af 27.2.2015, s. 30)
 Forordningens bestemmelser gælder i forbindelse med denne aftale med følgende tilpasning:
 »Schweiz UIR« tilføjes i del A i bilag I.
 Nr. 262/2009
 Kommissionens forordning af 30. marts 2009 om fastsættelse af krav for den koordinerede tildeling og brug af Mode S-interrogator-koder i det fælles europæiske luftrum (EUT L 84 af 31.3.2009, s. 20), som ændret ved:
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/2345 (EUT L 348 af 21.12.2016, s. 11)
 Nr. 73/2010
 Kommissionens forordning af 26. januar 2010 om fastlæggelse af krav til luftfartsdatas og luftfartsinformations kvalitet i det fælles europæiske luftrum (EUT L


text:
23 af 27.1.2010, s. 6), som ændret ved:
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1029/2014 (EUT L 284 af 30.9.2014, s. 9)
 Nr. 255/2010
 Kommissionens forordning af 25. marts 2010 om fastlæggelse af fælles regler for lufttrafikregulering (ATFM) (EUT L 80 af 26.3.2010, s. 10), som ændret ved:
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 923/2012 (EUT L 281 af 13.10.2012, s. 1)
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1006 (EUT L 165 af 23.6.2016, s. 8)
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/2159 (EUT L 304 af 21.11.2017, s. 45)
 C(2010) 5134
 Kommissionens afgørelse af 29. juli 2010 om udpegning af et præstationsvurderingsorgan for det fælles europæiske luftrum
 Nr. 176/2011
 Kommissionens forordning af 24. februar 2011 om oplysninger, som skal forelægges forud for oprettelse eller ændring af en funktionel luftrumsblok (EUT L 51 af 25.2.2011, s. 2)
 Nr. 677/2011
 Kommissionens forordning af 7. juli 2011 om detaljerede bestemmelser for gennemførelsen af netfunktioner for lufttrafikstyring (ATM) og om ændring af forordning (EU) nr. 691/2010 (EUT L 185 af 15.7.2011, s. 1), som ændret ved:
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 970/2014 (EUT L 272 af 13.9.2014, s. 11)
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/373 (EUT L 62 af 8.3.2017, s. 1).
 I henhold til forordning (EU) 2019/123 ophæves forordning (EU) nr. 677/2011 med virkning fra den 1. januar 2020.
 Nr. 2011/4130
 Kommissionens afgørelse af 7. juli 2011 om udnævnelse af en netforvalter for lufttrafikstyringsnetfunktionerne i det fælles europæiske luftrum
 Nr. 1034/2011
 Kommissionens gennemførelsesforordning af 17. oktober 2011 om tilsyn med sikkerheden i forbindelse med lufttrafikstyring og luftfartstjenester og om ændring af forordning (EU) nr. 691/2010 (EUT L 271 af 18.10.2011, s. 15)
 Nr. 1035/2011
 Kommissionens gennemførelsesforordning af 17. oktober 2011 om fastsættelse af fælles krav til udøvelse af luftfartstjenester og om ændring af forordning (EF) nr. 482/2008 og (EU) nr. 691/2010 (EUT L 271 af 18.11.2011, s. 23), som ændret ved:
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 923/2012 (EUT L 281 af 13.10.2012, s. 1)
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 448/2014 (EUT L 132 af 3.5.2014, s. 53)
 Nr. 1206/2011
 Kommissionens gennemførelsesforordning af 22. november 2011 om fastlæggelse af krav til luftfartøjsidentifikation med henblik på overvågning af det fælles europæiske luftrum (EUT L 305 af 23.11.2011, s. 23)
 Forordningens bestemmelser gælder i forbindelse med denne aftale med følgende tilpasning:
 »Schweiz UIR« tilføjes i bilag I.
 Nr. 1207/2011
 Kommissionens gennemførelsesforordning af 22. november 2011 om fastlæggelse af krav til overvågningens præstationer og interoperabilitet i det fælles europæiske luftrum (EUT L 305 af 23.11.2011, s. 35), som ændret ved:
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1028/2014 (EUT L 284 af 30.9.2014, s. 7)
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/386 (EUT L 59 af 7.3.2017, s. 34)
 Nr. 923/2012
 Kommissionens gennemførelsesforordning af 26. september 2012 om fælles regler for luftrummet og operationelle bestemmelser vedrørende luftfartstjenester og -procedurer og om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 1035/2011 og forordning (EF) nr. 1265/2007, (EF) nr. 1794/2006, (EF) nr. 730/2006, (EF) nr. 1033/2006 og (EU) nr. 255/2010 (EUT L 281 af 13.10.2012, s. 1), som ændret ved:
 —
 Kommissionens forordning (EU) 2015/340 (EUT L 63 af 6.3.2015, s. 1)


text:
—
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1185 (EUT L 196 af 21.7.2016, s. 3)
 Nr. 1079/2012
 Kommissionens gennemførelsesforordning af 16. november 2012 om krav til talekanaladskillelse for det fælles europæiske luftrum (EUT L 320 af 17.11.2012, s. 14), som ændret ved:
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 657/2013 (EUT L 190 af 11.7.2013, s. 37)
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/2345 (EUT L 348 af 21.12.2016, s. 11)
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/2160 (EUT L 304 af 21.11.2017, s. 47)
 Nr. 390/2013
 Kommissionens gennemførelsesforordning af 3. maj 2013 om oprettelse af en præstationsordning for luftfartstjenester og netfunktioner (EUT L 128 af 9.5.2013, s. 1)
 I henhold til artikel 40 i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/317 ophæves Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 390/2013 med virkning fra den 1. januar 2020.
 Nr. 391/2013
 Kommissionens gennemførelsesforordning af 3. maj 2013 om en fælles afgiftsordning for luftfartstjenester (EUT L 128 af 9.5.2013, s. 31)
 I henhold til artikel 40 i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/317 ophæves Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 391/2013 med virkning fra den 1. januar 2020.
 Nr. 409/2013
 Kommissionens gennemførelsesforordning af 3. maj 2013 om definition af fælles projekter, etablering af en ledelsesordning og afdækning af incitamenter til støtte for gennemførelsen af den europæiske masterplan for lufttrafikstyringen (EUT L 123 af 4.5.2013, s. 1)
 Nr. 2014/132
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse af 11. marts 2014 om fastsættelse af EU-dækkende præstationsmål for lufttrafikstyringsnet og varslingstærskelværdier for den anden referenceperiode 2015-19 (EUT L 71 af 12.3.2014, s. 20)
 Nr. 716/2014
 Kommissionens gennemførelsesforordning af 27. juni 2014 om oprettelse af Pilot Common Project til støtte for gennemførelsen af den europæiske masterplan for lufttrafikstyringen (EUT L 190 af 28.6.2014, s. 19)
 2015/2224
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse af 27. november 2015 om udnævnelse af formanden, medlemmerne og deres suppleanter i netadministrationsorganet for netfunktioner for lufttrafikstyring for den anden referenceperiode (2015-2019) (EUT L 316 af 2.12.2015, s. 9)
 2016/1373
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse af 11. august 2016 om godkendelse af netpræstationsplanen for den anden referenceperiode for det fælles europæiske luftrums præstationsordning (2015-2019) (EUT L 217 af 12.8.2016, s. 51).
 2018/1048
 Kommissionens gennemførelsesforordning af 18. juli 2018 om fastlæggelse af krav til udnyttelsen af luftrummet og operationelle procedurer for performancebaseret navigation (EUT L 189 af 26.7.2018, s. 3).
 2019/123
 Kommissionens gennemførelsesforordning af 24. januar 2019 om detaljerede bestemmelser for gennemførelsen af netfunktioner for lufttrafikstyring (ATM) og om ophævelse af Kommissionens forordning (EU) nr. 677/2011 (EUT L 28 af 31.1.2019, s. 1).
 2019/317
 Kommissionens gennemførelsesforordning af 11. februar 2019 om oprettelse af en præstations- og afgiftsordning for det fælles europæiske luftrum og om ophævelse af gennemførelsesforordning (EU) nr. 390/2013 og (EU) nr. 391/2013 (EUT L 56 af 25.2.2019, s. 1).
 2019/709
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse af 6. maj 2019 om udnævnelse af netforvalteren for det fælles europæiske luftrums (ATM) netfunktioner for lufttrafikstyring (meddelt under nummer C(2019) 3228) (EUT L 120 af 8.5.2019, s. 27).
 2019/903
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse af 29. maj 2019 om fastsættelse af unionsdækkende præstationsmål for lufttrafikstyringsnettet for den tredje referenceperiode, der starter der 1. januar 2020 og slutter den 31. december 2024 (EUT L 144 af 3.6.2019, s. 49).
 6. Miljø og støj
 Nr.


text:
2002/30
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv af 26. marts 2002 om bestemmelser og procedurer med henblik på indførelse af støjrelaterede driftsrestriktioner i Fællesskabets lufthavne (artikel 1-12 og 14-18) (EFT L 85 af 28.3.2002, s. 40)
 (De ændringer af bilag I, der hidrører fra kapitel 8 (Transportpolitik), afsnit G (Lufttransport), punkt 2 i til akten vedrørende vilkårene for Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union, er gældende).
 Nr. 89/629
 Rådets direktiv af 4. december 1989 om begrænsning af støjemissionen fra civile subsoniske jetfly (EFT L 363 af 13.12.1989, s. 27)
 (Artikel 1-8)
 Nr. 2006/93
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv af 12. december 2006 om regulering af operationen af flyvemaskiner, der henhører under bind 1, del II, kapitel 3, i bilag 16 til konventionen angående international civil luftfart, anden udgave (1988) (EUT L 374 af 27.12.2006, s. 1)
 7. Forbrugerbeskyttelse
 Nr. 90/314
 Rådets direktiv af 13. juni 1990 om pakkerejser, herunder pakkeferier og pakketure (EFT L 158 af 23.6.1990, s. 59)
 (Artikel 1-10)
 Nr. 93/13
 Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler (EFT L 95 af 21.4.1993, s. 29)
 (Artikel 1-11)
 Nr. 2027/97
 Rådets forordning af 9. oktober 1997 om luftfartsselskabers erstatningsansvar i tilfælde af ulykker (EFT L 285 af 17.10.1997, s. 1) (artikel 1-8), som ændret ved:
 —
 Forordning (EF) nr. 889/2002 (EFT L 140 af 30.5.2002, s. 2)
 Nr. 261/2004
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 11. februar 2004 om fælles bestemmelser om kompensation og bistand til luftfartspassagerer ved boardingafvisning og ved aflysning eller lange forsinkelser og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 295/91 (EUT L 46 af 17.2.2004, s. 1)
 (Artikel 1-18)
 Nr. 1107/2006
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 5. juli 2006 om handicappede og bevægelseshæmmede personers rettigheder, når de rejser med fly (EUT L 204 af 26.7.2006, s. 1)
 8. Diverse
 Nr. 2003/96
 Rådets direktiv af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet (EUT L 283 af 31.10.2003, s. 51)
 (Artikel 14, stk. 1, litra b), og artikel 14, stk. 2).
 9. Bilag:
 A
 :
 Protokol vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter
 B
 :
 Bestemmelser om Den Europæiske Unions finanskontrol af schweiziske deltagere i EASA's aktiviteter
 BILAG A
 Protokol vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter
 DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER,
 SOM TAGER I BETRAGTNING, at Den Europæiske Union og Euratom i henhold til artikel 343 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og artikel 191 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab (Euratom) på medlemsstaternes områder nyder de for opfyldelsen af deres opgaver nødvendige privilegier og immuniteter,
 ER BLEVET ENIGE OM følgende bestemmelser, der knyttes som bilag til traktaten om Den Europæiske Union, traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab:
 KAPITEL I
 DEN EUROPÆISKE UNIONS EJENDOM, PENGEMIDLER, AKTIVER OG FORRETNINGER
 Artikel 1
 Unionens lokaler og bygninger er ukrænkelige. De er fritaget for


text:
ransagning, rekvisition, beslaglæggelse og ekspropriation. Unionens ejendom og aktiver kan ikke uden bemyndigelse fra Domstolen gøres til genstand for tvangsforanstaltninger, hvad enten disse er af administrativ eller judiciel art.
 Artikel 2
 Unionens arkiver er ukrænkelige.
 Artikel 3
 Unionen, dens aktiver, indtægter og øvrige ejendom er fritaget for alle direkte skatter.
 Medlemsstaternes regeringer skal, hver gang det er muligt, træffe egnede forholdsregler med henblik på eftergivelse eller tilbagebetaling af indirekte skatter og afgifter, der indgår i prisen for fast ejendom eller løsøre, når Unionen til tjenestebrug foretager større indkøb, hvis pris omfatter skatter og afgifter af denne art. Anvendelsen af disse bestemmelser må dog ikke fordreje konkurrencevilkårene inden for Unionen.
 Der indrømmes ingen fritagelse for skatter, afgifter og gebyrer, som blot udgør betaling for almennyttige offentlige ydelser.
 Artikel 4
 Unionen er fritaget for al told, såvel som for forbud og restriktioner vedrørende indførsel og udførsel af genstande, der er bestemt til tjenestebrug; de således indførte genstande må ikke afhændes i det land, til hvilket de er blevet importeret — hverken mod eller uden vederlag — medmindre det sker på betingelser, som godkendes af det pågældende lands regering.
 Unionen er endvidere fritaget for al told samt for forbud og restriktioner vedrørende import og eksport af dens publikationer.
 KAPITEL II
 MEDDELELSER OG PASSÉRSEDLER
 Artikel 5
 Unionens institutioner skal med hensyn til deres tjenstlige meddelelser og forsendelse af alle deres dokumenter på enhver medlemsstats område tilstås samme behandling, som den pågældende stat tilstår diplomatiske repræsentationer.
 Unionens institutioners tjenstlige korrespondance og andre tjenstlige meddelelser må ikke være genstand for censur.
 Artikel 6
 Formændene for Unionens institutioner kan for disse institutioners medlemmer og ansatte udstede passérsedler, hvis form bestemmes af Rådet, der træffer afgørelse med simpelt flertal, og som skal anerkendes af medlemsstaternes myndigheder som gyldig rejselegitimation. Disse passérsedler udstedes til tjenestemænd og øvrige ansatte i henhold til de betingelser, der er fastsat i vedtægten for tjenestemænd og i ansættelsesvilkårene for øvrige ansatte i Unionen.
 Kommissionen kan indgå aftaler om anerkendelse af disse passérsedler som gyldig rejselegitimation på tredjelands område.
 KAPITEL III
 MEDLEMMER AF EUROPA-PARLAMENTET
 Artikel 7
 Europa-Parlamentets medlemmer er hverken administrativt eller på anden måde undergivet nogen begrænsning i deres bevægelsesfrihed på vej til eller fra Europa-Parlamentets mødested.
 Med hensyn til toldforhold og valutakontrol tilstås Europa-Parlamentets medlemmer:
 a)
 af deres egen regering samme lettelser, som tilstås højere tjenestemænd, der rejser til udlandet i midlertidigt officielt hverv
 b)
 af de øvrige medlemsstaters regeringer samme lettelser, som tilstås repræsentanter fra fremmede regeringer i midlertidigt officielt hverv.
 Artikel 8
 Europa-Parlamentets medlemmer kan hverken eftersøges, tilbageholdes eller retsforfølges på grund af meningstilkendegivelser eller stemmeafgivelser under udøvelsen af deres hverv.
 Artikel 9
 Under Europa-Parlamentets mødeperioder nyder medlemmerne:
 a)
 på deres eget lands område de immuniteter, der tilstås medlemmerne af deres lands lovgivende forsamling
 b)
 på en anden medlemsstats område fritagelse for enhver form for tilbageholdelse og retsforfølgelse.
 De er ligeledes dækket af immuniteten på vej til eller fra Europa-Parlamentets mødested.
 Immuniteten kan ikke påberåbes af et medlem, som gribes på fersk gerning, og kan ikke hindre Europa-Parlamentets ret til at


text:
ophæve et af dets medlemmers immunitet.
 KAPITEL IV
 REPRÆSENTANTER FOR MEDLEMSSTATERNE, SOM DELTAGER I ARBEJDET I DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER
 Artikel 10
 Repræsentanterne for medlemsstaterne, som deltager i arbejdet i Unionens institutioner, såvel som deres rådgivere og tekniske eksperter, nyder under udøvelsen af deres hverv og under rejse til og fra mødestedet sædvanlige privilegier, immuniteter og lettelser.
 Denne artikel finder ligeledes anvendelse på medlemmerne af Unionens rådgivende organer.
 KAPITEL V
 DEN EUROPÆISKE UNIONS TJENESTEMÆND OG ØVRIGE ANSATTE
 Artikel 11
 Unionens tjenestemænd og øvrige ansatte nyder uanset deres nationalitet på hver af medlemsstaternes områder følgende privilegier og immuniteter:
 a)
 fritagelse for retsforfølgelse for de i embeds medfør foretagne handlinger, herunder mundtlige og skriftlige ytringer, dog med det forbehold, at bestemmelserne i traktaterne dels om reglerne vedrørende tjenestemænds og øvrige ansattes ansvar over for Unionen, dels om Den Europæiske Unions Domstols kompetence til at afgøre tvister mellem Unionen og dens tjenestemænd og øvrige ansatte, finder anvendelse. Denne fritagelse gælder også efter tjenesteforholdets ophør
 b)
 fritagelse sammen med deres ægtefæller og familiemedlemmer, der forsørges af dem, for indvandringsrestriktioner og bestemmelser om registrering af udlændinge
 c)
 med hensyn til valuta- og omvekslingsbestemmelser de samme lettelser, som sædvanligvis indrømmes tjenestemænd i internationale organisationer
 d)
 ret til ved deres tiltræden af stillingen i det pågældende land toldfrit at indføre deres bohave og ejendele samt ret til ved udløbet af deres tjenestetid i det pågældende land toldfrit at genudføre deres bohave og ejendele, i begge tilfælde med forbehold af de betingelser, som regeringen i det land, hvori retten udøves, måtte finde fornødne
 e)
 ret til toldfrit til personligt brug at indføre deres motorkøretøj, såfremt det er erhvervet i deres sidste bopælsland eller i det land, hvor de er statsborgere, under de vilkår, der gælder på dette lands hjemmemarked, samt ret til toldfrit at genudføre det, i begge tilfælde under forbehold af de betingelser, som regeringen i det pågældende land måtte finde fornødne.
 Artikel 12
 Løn, vederlag og honorarer, som Unionen udbetaler sine tjenestemænd og øvrige ansatte, beskattes til fordel for Unionen på de betingelser og efter den fremgangsmåde, der fastsættes af Europa-Parlamentet og Rådet ved forordning efter den almindelige lovgivningsprocedure og efter høring af de berørte institutioner.
 Tjenestemændene og de øvrige ansatte fritages for national beskatning af løn, vederlag og honorarer, som de modtager fra Unionen.
 Artikel 13
 Unionens tjenestemænd og øvrige ansatte, som udelukkende med henblik på virksomhed i Unionens tjeneste tager ophold på en anden medlemsstats område end den stat, hvori de ved deres tiltræden i Unionens tjeneste havde bopæl i skattemæssig henseende, skal med hensyn til beskatning af indkomst og formue og til arveafgift samt til anvendelsen af de mellem Unionens medlemsstater indgåede overenskomster til undgåelse af dobbeltbeskatning af begge de nævnte stater betragtes, som om de havde bevaret deres tidligere bopæl, under forudsætning af at denne var beliggende i en af Unionens medlemsstater. Denne bestemmelse finder ligeledes anvendelse på ægtefællen, i det omfang denne ikke er selverhvervende, og på børn, som de i denne artikel nævnte personer tager vare på og forsørger.
 Løsøre,


text:
der tilhører de i foregående stykke omhandlede personer, og som befinder sig på opholdslandets område, fritages for arveafgift i denne stat; ved fastsættelsen af sådan afgift betragtes løsøret, med forbehold af tredjelands ret og af eventuel anvendelse af bestemmelser i internationale overenskomster vedrørende dobbeltbeskatning som om det befandt sig i den stat, hvor det skattemæssige hjemsted findes.
 En bopæl, der udelukkende er erhvervet med henblik på virksomhed i andre internationale organisationers tjeneste, tages ikke i betragtning ved anvendelsen af denne artikels bestemmelser.
 Artikel 14
 Europa-Parlamentet og Rådet fastlægger ved forordning efter den almindelige lovgivningsprocedure og efter høring af de berørte institutioner den ordning for sociale ydelser, som skal gælde for Unionens tjenestemænd og øvrige ansatte.
 Artikel 15
 Europa-Parlamentet og Rådet bestemmer ved forordning efter den almindelige lovgivningsprocedure og efter høring af andre interesserede institutioner, hvilke grupper af Unionens tjenestemænd og øvrige ansatte bestemmelserne i artikel 11, artikel 12, stk. 2, og artikel 13 finder anvendelse på helt eller delvist.
 Medlemsstaternes regeringer vil med regelmæssige mellemrum blive underrettet om navn, stilling og adresse på de tjenestemænd og øvrige ansatte, der tilhører disse grupper.
 KAPITEL VI
 PRIVILEGIER OG IMMUNITETER FOR DE REPRÆSENTATIONER FOR TREDJELANDE, DER ER AKKREDITERET HOS UNIONEN
 Artikel 16
 Den medlemsstat, på hvis område Unionens hovedsæde befinder sig, indrømmer tredjelandes repræsentationer, der er akkrediteret hos Unionen, sædvanlige diplomatiske privilegier og immuniteter.
 KAPITEL VII
 ALMINDELIGE BESTEMMELSER
 Artikel 17
 Privilegier, immuniteter og lettelser indrømmes Unionens tjenestemænd og øvrige ansatte udelukkende i Unionens interesse.
 Enhver af Unionens institutioner skal ophæve den immunitet, der er tilstået en tjenestemand eller anden ansat, såfremt den skønner, at ophævelse af immuniteten ikke strider mod Unionens interesser.
 Artikel 18
 Ved anvendelse af denne protokol handler Unionens institutioner i gensidig forståelse med de pågældende medlemsstaters ansvarlige myndigheder.
 Artikel 19
 Artikel 11 til 14 og artikel 17 finder anvendelse på Kommissionens medlemmer.
 Artikel 20
 Artikel 11 til 14 og artikel 17 finder anvendelse på Den Europæiske Unions Domstols dommere, generaladvokater, justitssekretærer og assisterende referenter med forbehold af bestemmelserne i artikel 3 i protokollen om statutten for Den Europæiske Unions Domstol vedrørende dommernes og generaladvokaternes fritagelse for retsforfølgning.
 Artikel 21
 Denne protokol finder ligeledes anvendelse på Den Europæiske Investeringsbank, på medlemmerne af dens organer, på dens personale og på de repræsentanter for medlemsstaterne, der deltager i dens arbejde, dog med forbehold af bestemmelserne i protokollen om Bankens vedtægter.
 Den Europæiske Investeringsbank er i øvrigt fritaget for alle skatter og lignende afgifter i anledning af udvidelser af dens kapital, såvel som for de forskellige formaliteter, som måtte være forbundet hermed i det land, hvor den har sit sæde. Tilsvarende skal dens opløsning og likvidation heller ikke give anledning til nogen skatteopkrævning. Endelig skal Bankens og dens organers arbejde, for så vidt det udøves på de i vedtægterne fastlagte betingelser, ikke medføre pålæggelse af omsætningsafgifter.
 Artikel 22
 Denne protokol gælder også for Den Europæiske Centralbank, for medlemmerne af dens besluttende organer og for dens personale med forbehold af bestemmelserne i protokollen om statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank.


text:
Den Europæiske Centralbank er i øvrigt fritaget for alle skatter og lignende afgifter i anledning af udvidelser af dens kapital, såvel som for de forskellige formaliteter, som måtte være forbundet hermed i det land, hvor den har sit sæde. Bankens og dens besluttende organers virksomhed i henhold til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank pålægges ikke nogen form for omsætningsafgift.
 Tillæg
 Nærmere bestemmelser for anvendelsen af protokollen vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter i Schweiz
 1. Udvidelsen af anvendelsen til Schweiz
 Henvisninger til medlemsstaterne i protokollen om Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter (i det følgende benævnt »protokollen«) omfatter også Schweiz, medmindre andet udtrykkeligt fastsættes i de følgende bestemmelser.
 2. Agenturets fritagelse for indirekte skatter (herunder moms)
 Der opkræves ikke moms i Schweiz for varer og tjenesteydelser, der eksporteres fra Schweiz. Moms, der opkræves ved levering af varer og tjenesteydelser til tjenestebrug til agenturet i Schweiz, skal ifølge protokollens artikel 3, stk. 2, tilbagebetales. Der indrømmes momsfritagelse, hvis den samlede købspris på de varer eller tjenesteydelser, der er angivet på fakturaen eller på et tilsvarende dokument, udgør mindst 100 CHF (inkl. skatter og afgifter).
 Momsen tilbagebetales efter indsendelse af de relevante schweiziske formularer til »Administration fédérale des contributions, Division principale de la TVA«. Ansøgningerne behandles i princippet inden for tre måneder fra indsendelsen af ansøgningen og de nødvendige bilag.
 3. Procedurer for anvendelsen af reglerne for agenturets personale
 For så vidt angår protokollens artikel 12, stk. 2, fritager Schweiz ifølge egne retsprincipper agenturets tjenestemænd og øvrige ansatte, jf. artikel 2 i Rådets forordning (EKSF, Euratom, EØF) nr. 549/69 (2), for alle skatter, der opkræves af de føderale, kantonale og kommunale myndigheder af lønninger, vederlag og honorarer, der udbetales af Den Europæiske Union, og som beskattes til fordel for Den Europæiske Union.
 Schweiz betragtes ikke som en medlemsstat i betydningen i punkt 1 ovenfor med henblik på anvendelsen af protokollens artikel 13.
 Agenturets tjenestemænd og øvrige ansatte samt de medlemmer af deres familie, der er tilsluttet socialsikringsordningen for Den Europæiske Unions tjenestemænd og øvrige ansatte, har ikke pligt til at være tilsluttet den schweiziske socialsikringsordning.
 Den Europæiske Unions Domstol har enekompetence i alle spørgsmål vedrørende forholdet mellem agenturet eller Kommissionen og dets personale med hensyn til anvendelsen af Rådets forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 (3) og andre bestemmelser i EU-retten om arbejdsforhold.
 BILAG B
 finanskontrol af schweiziske deltagere i Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagenturs aktiviteter
 Artikel 1
 Direkte kommunikation
 Agenturet og Kommissionen kommunikerer direkte med alle personer eller enheder, der er hjemmehørende i Schweiz, og som deltager i agenturets aktiviteter, enten som kontrahenter, deltagere i agenturets programmer, modtagere af en betaling over agenturets eller Kommissionens budget eller som underkontrahenter. De pågældende kan direkte til Kommissionen og agenturet sende alle oplysninger og relevante dokumenter, som de skal meddele i henhold til de bestemmelser, der henvises til i denne afgørelse, samt til de kontrakter eller aftaler, der er indgået, og de afgørelser, der er truffet i medfør af disse.
 Artikel 2
 Kontrol
 1. Ifølge Rådets forordning (EF, Euratom)


text:
nr. 1605/2002 (4) og den finansforordning, som agenturets bestyrelse vedtog den 26. marts 2003 i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 (5), og ifølge de øvrige bestemmelser, som nærværende afgørelse henviser til, kan det i kontrakter og aftaler, der indgås, og beslutninger, der træffes med modtagere hjemmehørende i Schweiz fastsættes, at agenturets og Kommissionens ansatte eller andre, som de har givet beføjelse dertil, til enhver tid kan foretage videnskabelig, finansiel, teknologisk og anden revision hos dem og deres underkontrahenter.
 2. Ansatte i agenturet eller Kommissionen eller andre personer, der er bemyndiget af agenturet eller Kommissionen, skal have uhindret adgang til arbejdssteder, lokaler og dokumenter samt alle nødvendige informationer, herunder også i elektronisk form, med henblik på gennemførelse af denne revision. Denne adgangsret skal udtrykkeligt fremgå af kontrakter eller aftaler, der indgås ifølge de bestemmelser, som nærværende aftale henviser til.
 3. Den Europæiske Revisionsret har samme rettigheder som Kommissionen.
 4. Revisionen kan finde sted fem år efter nærværende afgørelses udløb eller i overensstemmelse med betingelserne i de kontrakter og aftaler, der er indgået, eller de afgørelser, der er truffet.
 5. Den schweiziske forbundsfinanskontrol underrettes på forhånd om revisioner, der gennemføres på schweizisk område. Denne underretning er ikke en retlig forudsætning for gennemførelsen af revisionerne.
 Artikel 3
 Kontrol på stedet
 1. Som led i denne afgørelse bemyndiges Kommissionen (OLAF) til at foretage kontrol og inspektion på stedet på schweizisk område i overensstemmelse med betingelserne og reglerne i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2185/96 (6).
 2. Kommissionen forbereder og gennemfører kontrol og inspektion på stedet i nært samarbejde med den schweiziske forbundsfinanskontrol eller andre kompetente schweiziske myndigheder, der er udpeget af forbundsfinanskontrollen, som underrettes i god tid om kontrollens og inspektionens indhold, formål og retsgrundlag, således at de kan yde den fornødne bistand. Med henblik herpå kan de kompetente schweiziske myndigheder deltage i kontrollen og inspektionen på stedet.
 3. Hvis de berørte kompetente schweiziske myndigheder ønsker det, gennemføres den pågældende kontrol og inspektion på stedet af Kommissionen og de kompetente schweiziske myndigheder i fællesskab.
 4. Hvis deltagerne i programmet modsætter sig kontrol eller inspektion på stedet, yder de schweiziske myndigheder i overensstemmelse med de nationale bestemmelser Kommissionens inspektører den bistand, der er nødvendig for, at de kan udføre den kontrol og inspektion på stedet, som de er blevet pålagt.
 5. Kommissionen meddeler så hurtigt som muligt den schweiziske forbundsfinanskontrol alle oplysninger om uregelmæssigheder eller mistanke om uregelmæssigheder, som den har fået kendskab til under gennemførelsen af kontrollen eller inspektionen på stedet. Kommissionen skal under alle omstændigheder underrette ovennævnte myndighed om resultatet af kontrollen og inspektionen.
 Artikel 4
 Information og samråd
 1. For at sikre at dette bilag gennemføres korrekt, udveksler de kompetente myndigheder i Schweiz og i Fællesskabet jævnligt oplysninger, og de iværksætter samråd, når den ene eller den anden af parterne anmoder herom.
 2. De kompetente schweiziske myndigheder underretter straks agenturet og Kommissionen om alle elementer, de får kendskab til, som kan give formodning om eventuelle uregelmæssigheder i forbindelse med indgåelsen og gennemførelsen af kontrakter, der indgås i henhold til


text:
de bestemmelser, som denne afgørelse henviser til.
 Artikel 5
 Fortrolighed
 Alle oplysninger, der er blevet meddelt eller modtaget i medfør af dette bilag, er, uanset formen, omfattet af tavshedspligt og nyder den samme beskyttelse som den, lignende oplysninger har efter den schweiziske lovgivning og efter de tilsvarende bestemmelser, der gælder for Fællesskabets institutioner. Oplysningerne må ikke meddeles til andre end dem, der i fællesskabsinstitutionerne, medlemsstaterne eller Schweiz i kraft af deres hverv skal have kendskab til dem, eller anvendes til andre formål end til at sikre en effektiv beskyttelse af de kontraherende parters finansielle interesser.
 Artikel 6
 Administrative foranstaltninger og sanktioner
 Uden at det berører anvendelsen af den schweiziske strafferet, kan agenturet eller Kommissionen pålægge administrative foranstaltninger og sanktioner i overensstemmelse med forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 og Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 (7) samt Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 (8).
 Artikel 7
 Inddrivelse og tvangsfuldbyrdelse
 Agenturets eller Kommissionens afgørelser, der vedtages som led i anvendelsen af denne afgørelse, og som indebærer en forpligtelse for andre end stater til at betale en pengeydelse, kan tvangsfuldbyrdes i Schweiz.
 Fuldbyrdelsespåtegning skal efter en kontrol, der kun omfatter ægtheden af det pågældende fuldbyrdelsesgrundlag, påføres af den myndighed, som den schweiziske regering har udpeget og anmeldt for agenturet og Kommissionen. Tvangsfuldbyrdelsen skal finde sted efter de schweiziske retsplejeregler. Lovligheden af den afgørelse, der udgør fuldbyrdelsesgrundlaget, er underlagt Den Europæiske Unions Domstols kontrol.
 Afgørelser, der træffes af Den Europæiske Unions Domstol i medfør af en voldgiftsbestemmelse, har fuldbyrdelseskraft på samme betingelser.
 «
 (1) Kommissionens forordning (EU) nr. 748/2012 af 3. august 2012 om gennemførelsesbestemmelser for luftdygtigheds- og miljøcertificering af luftfartøjer og hermed forbundet materiel, dele og apparatur og for certificering af konstruktions- og produktionsorganisationer (EUT L 224 af 21.8.2012, s. 1).
 (2) Rådets forordning (Euratom, EKSF, EØF) nr. 549/69 af 25. marts 1969 om fastsættelse af de grupper af De Europæiske Fællesskabers tjenestemænd og øvrige ansatte, på hvilke bestemmelserne i artikel 12, artikel 13, stk. 2, og artikel 14 i protokollen vedrørende Fællesskabernes privilegier og immuniteter skal finde anvendelse (EFT L 74 af 27.3.1969, s. 1).
 (3) Rådets forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 af 29. februar 1968 om vedtægten for tjenestemænd i De europæiske Fællesskaber og om ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i disse Fællesskaber samt om særlige midlertidige foranstaltninger for tjenestemænd i Kommissionen (Vedtægten for tjenestemænd) (EFT L 56 af 4.3.1968, s. 1).
 (4) Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1).
 (5) Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72).
 (6) Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2185/96 af 11. november 1996 om Kommissionens kontrol og inspektion på stedet med henblik på beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser mod svig og andre uregelmæssigheder (EFT L 292 af 15.11.1996,


text:
 |
 22010A0408(01)
 Aftale mellem Den Europæiske Union og Montenegro om Montenegros deltagelse i Den Europæiske Unions militæroperation med henblik på at bidrage til at afskrække fra, forebygge og bekæmpe piratvirksomhed og væbnede røverier ud for Somalias kyster (operation Atalanta)
 EU-Tidende nr. L 088 af 08/04/2010 s. 0003 - 0008
 OVERSÆTTELSEAftalemellem Den Europæiske Union og Montenegro om Montenegros deltagelse i Den Europæiske Unions militæroperation med henblik på at bidrage til at afskrække fra, forebygge og bekæmpe piratvirksomhed og væbnede røverier ud for Somalias kyster (operation Atalanta)DEN EUROPÆISKE UNION (EU),på den ene side, ogMONTENEGRO,på den anden side,i det følgende benævnt "parterne",ER UNDER HENVISNING TIL:Rådet for Den Europæiske Unions vedtagelse af fælles aktion 2008/851/FUSP om Den Europæiske Unions militæroperation med henblik på at bidrage til at afskrække fra, forebygge og bekæmpe piratvirksomhed og væbnede røverier ud for Somalias kyster [1] (operation Atalanta), ændret ved Rådets afgørelse 2009/907/FUSP af 8. december 2009 [2]opfordringen fra EU til Montenegro om at deltage i den EU-ledede operationden vellykkede gennemførelse af styrkeopbygningsprocessen og henstillingen fra EU's øverstbefalende for operationen og EU's Militærkomité om at godkende Montenegros styrkers deltagelse i den EU-ledede operationDen Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités afgørelse Atalanta/2/2009 af 21. april 2009 om accept af bidrag fra tredjelande til Den Europæiske Unions militæroperation med henblik på at bidrage til at afskrække fra, forebygge og bekæmpe piratvirksomhed og væbnede røverier ud for Somalias kyster (Atalanta) [3] og Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités afgørelse Atalanta/3/2009 af 21. april 2009 om nedsættelse af bidragyderkomitéen for Den Europæiske Unions militæroperation med henblik på at bidrage til at afskrække fra, forebygge og bekæmpe piratvirksomhed og væbnede røverier ud for Somalias kyster (Atalanta) [4], som begge blev ændret ved Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités afgørelse Atalanta/7/2009 [5]Montenegros beslutning af 13. august 2009 om at deltage i operation Atalanta,BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:Artikel 1Deltagelse i operationen1. Montenegro tilslutter sig fælles aktion 2008/851/FUSP om Den Europæiske Unions militæroperation med henblik på at bidrage til at afskrække fra, forebygge og bekæmpe piratvirksomhed og væbnede røverier ud for Somalias kyster (operation Atalanta), ændret ved afgørelse 2009/907/FUSP, og enhver yderligere afgørelse, hvorved Rådet for Den Europæiske Union beslutter at udvide operationen, i overensstemmelse med bestemmelserne i denne aftale og eventuelle nødvendige gennemførelsesarrangementer.2. Montenegros bidrag til den EU-ledede flådestyrke (EUNAVFOR) berører ikke Den Europæiske Unions selvstændige beslutningstagning.3. Montenegro sikrer, at dens styrker og personel, der deltager i operation Atalanta, varetager deres opgaver i overensstemmelse med:- fælles aktion 2008/851/FUSP og eventuelle efterfølgende ændringer- operationsplanen- eventuelle gennemførelsesbestemmelser.4. Styrker og personel, der udsendes til operationen af Montenegro, udfører deres opgaver og handler udelukkende i operation Atalantas interesse.5. Montenegro underretter i god tid EU's øverstbefalende for operationen om eventuelle ændringer af dens deltagelse i operationen.Artikel 2Status for styrkerne1. Status for de styrker og det personel, som Montenegro bidrager med til operation Atalanta, fastlægges i henhold til den aftale om styrkernes status, der er indgået mellem Den Europæiske Union og Somalia, Djibouti eller ethvert andet land i regionen, med hvilket en sådan aftale er indgået med henblik på operationen, eller i henhold til en ensidig


text: erklæring om styrkernes status fremsat af Kenya, Seychellerne eller ethvert andet land i regionen, der har fremsat en sådan erklæring med henblik på operationen.2. Status for de styrker og det personel, der er udstationeret ved hovedkvarterer eller kommandoenheder uden for det fælles operationsområde, fastlægges i henhold til arrangementer mellem hovedkvarterernes og kommandoenhedernes værtsstat og Montenegro.3. Med forbehold af de i stk. 1 og 2 omhandlede aftaler og erklæringer om styrkernes status har Montenegro jurisdiktion over egne styrker og eget personel, der deltager i operation Atalanta.4. Montenegro har ansvaret for at behandle klager fra eller vedrørende et medlem af dens styrker og personel i forbindelse med deltagelse i operation Atalanta. Montenegro har ansvaret for eventuelt at retsforfølge et medlem af sine styrker eller sit personel eller pålægge vedkommende en disciplinær sanktion efter sine egne love og forskrifter.5. Montenegro forpligter sig til ved undertegnelsen af denne aftale at fremsætte en erklæring om frafald af krav mod enhver stat, der deltager i operation Atalanta.6. Den Europæiske Unions medlemsstater forpligter sig til ved undertegnelsen af denne aftale at fremsætte en erklæring om frafald af krav i forbindelse med Montenegros deltagelse i operation Atalanta.Artikel 3Betingelser for overførsel af personer, der er pågrebet og tilbageholdt med henblik på retsforfølgningSåfremt Montenegro udøver sin jurisdiktion i forhold til personer, der har begået eller mistænkes for at have begået piratvirksomhed, eller væbnede røverier i en kyststats territorialfarvande, inden for operationens område, overføres personer, der er pågrebet med henblik på retsforfølgning og tilbageholdt af EUNAVFOR, og beslaglagte genstande i EUNAVFOR's varetægt fra EUNAVFOR til Montenegro på de betingelser, der er fastlagt i bilaget, som udgør en integrerende del af denne aftale.Artikel 4Klassificerede oplysninger1. Montenegro træffer passende foranstaltninger til at sikre, at EU's klassificerede oplysninger beskyttes i overensstemmelse med Rådet for Den Europæiske Unions sikkerhedsforskrifter, jf. Rådets afgørelse 2001/264/EF af 19. marts 2001 om vedtagelse af Rådets sikkerhedsforskrifter [6], og i overensstemmelse med supplerende retningslinjer fra de kompetente myndigheder, herunder fra EU's øverstbefalende for operationen.2. Hvis EU og Montenegro har indgået en aftale om sikkerhedsprocedurer for udveksling af klassificerede oplysninger, finder bestemmelserne i en sådan aftale anvendelse i forbindelse med operation Atalanta.Artikel 5Kommandostruktur1. Alle styrker og alt personel, der deltager i operation Atalanta, forbliver fuldt ud underlagt vedkommende nationale myndigheders kommando.2. De nationale myndigheder overdrager den operative og taktiske kommando over og/eller kontrol med deres styrker og personel til EU's øverstbefalende for operationen. EU's øverstbefalende for operationen kan uddelegere sin myndighed.3. Montenegro har samme rettigheder og pligter i forbindelse med den daglige styring af operationen som de deltagende EU-medlemsstater.4. EU's øverstbefalende for operationen kan efter høring af Montenegro til enhver tid kræve, at Montenegros bidrag trækkes tilbage.5. Montenegro udpeger en højtstående militær repræsentant (SMR) til at repræsentere sit nationale kontingent i operation Atalanta. SMR rådfører sig med EU's øverstbefalende for styrken om alle forhold i forbindelse med operationen og er ansvarlig for den daglige disciplin i kontingentet.Artikel 6Finansielle aspekter1. Montenegro afholder alle udgifter i forbindelse med sin deltagelse i operationen, medmindre udgifterne afholdes i fællesskab, som fastlagt i de retsakter, der


text: er omhandlet i denne aftales artikel 1, stk. 1, samt i Rådets afgørelse 2008/975/FUSP af 18. december 2008 om oprettelse af en mekanisme til administration af finansieringen af de fælles udgifter til EU-operationer, der har indvirkning på militær- eller forsvarsområdet (Athena) [7].2. Operation Atalanta sørger for logistikstøtte til det montenegrinske kontingent, idet udgifterne refunderes på de vilkår, der er fastlagt i gennemførelsesarrangementerne, jf. artikel 7. Den administrative forvaltning af de hermed forbudne udgifter varetages af Athena.3. Montenegro udbetaler erstatning på de betingelser, der er fastsat i aftalen om styrkernes status, hvis en sådan foreligger, som er omhandlet i denne aftales artikel 2, stk. 1, såfremt den kendes ansvarlig for at have forvoldt fysiske eller juridiske personer fra den eller de stater, hvor operationen gennemføres, død, personskade, tab eller tingsskade.Artikel 7Arrangementer til gennemførelse af aftalenDe tekniske og administrative arrangementer, der er nødvendige for at gennemføre denne aftale, indgås mellem Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik eller EU's øverstbefalende for operationen på den ene side og de relevante myndigheder i Montenegro på den anden side.Artikel 8MisligholdelseHvis en af parterne ikke overholder de forpligtelser, der er fastsat i de foregående artikler, har den anden part ret til at opsige aftalen med en måneds varsel.Artikel 9Bilæggelse af tvisterTvister om fortolkningen eller anvendelsen af denne aftale bilægges mellem parterne med diplomatiske midler.Artikel 10Ikrafttræden1. Denne aftale træder i kraft på den første dag i den første måned, efter at parterne har underrettet hinanden om, at de har afsluttet de nødvendige interne procedurer med henblik herpå.2. Denne aftale anvendes midlertidigt fra datoen for undertegnelsen.3. Denne aftale forbliver i kraft, så længe Montenegro bidrager til operationen.4. Opsigelse af denne aftale berører ikke eventuelle fordele eller forpligtelser, der følger af anvendelsen af denne aftale forud for opsigelsen, herunder overførte personers fordele under varetægt eller retsforfølgning i Montenegro.Når operationen er afsluttet, kan alle EUNAVFOR's fordele i henhold til bilaget til denne aftale udøves af enhver person eller enhed udpeget af den stat, der har formandskabet for Rådet for Den Europæiske Union. Denne udpegede person eller enhed kan bl.a. være en diplomatisk repræsentant eller konsulær embedsmand fra den stat, akkrediteret ved Montenegro. Efter afslutningen af operationen rettes alle indberetninger til EUNAVFOR i henhold til denne aftale til den stat, der har formandskabet for Rådet for Den Europæiske Union.Udfærdiget i Bruxelles, den fireogtyvende marts to tusind og ti, i to originaleksemplarer på engelskFor Den Europæiske UnionFor Montenegro[1] EUT L 301 af 12.11.2008, s. 33, som berigtiget i EUT L 253 af 25.9.2009, s. 18.[2] EUT L 322 af 9.12.2009, s. 27.[3] EUT L 109 af 30.4.2009, s. 52.[4] EUT L 112 af 6.5.2009, s. 9, og addendum i EUT L 119 af 14.5.2009, s. 40.[5] EUT L 270 af 15.10.2009, s. 19.[6] EUT L 101 af 11.4.2001, s. 1.[7] EUT L 345 af 23.12.2008, s. 96.--------------------------------------------------BILAGBESTEMMELSER OM BETINGELSERNE OG DE NÆRMERE BESTEMMELSER FOR OVERFØRSEL AF PERSONER, DER MISTÆNKES FOR AT HAVE BEGÅET PIRATVIRKSOMHED, ELLER VÆBNEDE RØVERIER I EN KYSTSTATS TERRITORIALFARVANDE, INDEN FOR OPERATIONENS OMRÅDE, OG SOM TILBAGEHOLDES AF DEN EU-LEDEDE FLÅDESTYRKE


text: (EUNAVFOR), OG BESLAGLAGTE GENSTANDE I EUNAVFORS VARETÆGT FRA EUNAVFOR TIL MONTENEGRO OG FOR BEHANDLING HERAF EFTER EN SÅDAN OVERFØRSEL1. DefinitionerI denne aftale forstås ved:a) "piratvirksomhed": sørøveri som defineret i artikel 101 i De Forenede Nationers havretskonventionb) "væbnet røveri": handlinger som defineret i litra a), når de begås i en kyststats territorialfarvande inden for operationens områdec) "overført person": enhver person, der mistænkes for at have til hensigt at begå, der begår, eller som har begået piratvirksomhed eller væbnet røveri, og som overføres af EUNAVFOR til Montenegro i henhold til denne aftale.2. Generelle princippera) Montenegro kan på anmodning af EUNAVFOR acceptere overførsel af personer, som EUNAVFOR har tilbageholdt i forbindelse med piratvirksomhed eller væbnet røveri, og tilknyttede genstande, som EUNAVFOR har beslaglagt, og indbringe disse personer og genstande for sine kompetente myndigheder med henblik på efterforskning og retsforfølgning.b) EUNAVFOR overfører i henhold til denne aftale kun personer til Montenegros kompetente retshåndhævelsesmyndigheder.c) Montenegro bekræfter, at den vil behandle personer, der overføres i henhold til disse bestemmelser, både før og efter overførslen humant og i overensstemmelse med internationale forpligtelser vedrørende menneskerettighederne, herunder forbud mod tortur og grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf, forbud mod vilkårlig tilbageholdelse og i overensstemmelse med kravet om en retfærdig rettergang.3. Behandling, retsforfølgning og domstolsprøvelse af overførte personera) En overført person behandles humant og udsættes ikke for tortur eller grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf, får passende logi og ernæring, adgang til lægebehandling og kan udøve sin religion.b) En overført person skal omgående stilles for en dommer eller anden øvrighedsperson, der ved lov er bemyndiget til at udøve domsmyndighed, som straks træffer afgørelse om lovligheden af den pågældendes frihedsberøvelse og giver ordre til vedkommendes løsladelse, hvis frihedsberøvelsen ikke er lovlig.c) En overført person er berettiget til at få sin sag pådømt inden for en rimelig frist, eller til at blive løsladt.d) En overført person har, når der skal træffes afgørelse om en anklage mod vedkommende for et strafbart forhold, ret til en retfærdig og offentlig rettergang for en kompetent, uafhængig og upartisk domstol, der er oprettet ved lov.e) En overført person, der anklages for et strafbart forhold, skal anses for uskyldig, indtil vedkommende skyld er bevist i overensstemmelse med loven.f) Enhver skal, når der skal træffes afgørelse om en anklage mod vedkommende for et strafbart forhold, være berettiget til følgende minimumsgarantier i fuld lighed:1) ret til at blive underrettet snarest muligt, udførligt og på et sprog, som den pågældende forstår, om indholdet af og årsagen til den sigtelse, der er rejst mod vedkommende2) ret til at få tilstrækkelig tid og lejlighed til at forberede sit forsvar og til at kommunikere med en forsvarer, som vedkommende selv har valgt3) ret til domstolsprøvelse uden unødig forsinkelse4) ret til at være til stede under domsforhandlingen, til selv, eller med juridisk bistand efter eget valg, at føre sit forsvar, til, såfremt den anklagede ikke har juridisk bistand, at blive underrettet om denne ret samt til at få beskikket juridisk bistand i alle tilfælde, hvor det er påkrævet af hensyn til retfærdighed, og


text: uden at den pågældende skal betale herfor, hvis vedkommende ikke har tilstrækkelige midler til selv at betale5) ret til at undersøge eller få undersøgt alle beviser imod vedkommende, herunder afgivelse af beedigede skriftlige erklæringer fra vidner, der foretog arrestationen, og ret til at få vidner for den pågældende tilsagt og afhørt på samme betingelser som vidner, der føres imod vedkommende6) ret at få vederlagsfri bistand af en tolk, hvis vedkommende ikke forstår eller taler det sprog, der anvendes i retten7) ret til ikke at tvinges til at vidne mod sig selv eller at tilstå skyld.g) En overført person, der er dømt for en forbrydelse, skal kunne benytte sig af retten til at få skyldsspørgsmålet og strafudmålingen prøvet ved eller appelleret til en højere domstol i overensstemmelse med montenegrinsk ret.h) Montenegro overfører ikke nogen overført person til nogen anden stat med henblik på efterforskning eller retsforfølgning uden forudgående skriftligt samtykke fra EUNAVFOR.4. DødsstrafIngen overført person må idømmes eller kunne idømmes dødsstraf eller gøres til genstand for en begæring herom.5. Registre og indberetninga) Enhver overførsel registreres i et passende dokument, der undertegnes af en repræsentant for EUNAVFOR og en repræsentant for Montenegros kompetente retshåndhævelsesmyndigheder.b) EUNAVFOR overdrager tilbageholdelsesoplysninger til Montenegro vedrørende enhver overført person. Disse oplysninger skal så vidt muligt omfatte den overførte persons fysiske tilstand under tilbageholdelsen, tidspunktet for overførsel til Montenegros myndigheder, årsagen til vedkommende tilbageholdelse, tidspunkt og sted for vedkommendes tilbageholdelse, og enhver afgørelse vedrørende den pågældendes tilbageholdelse.c) Montenegro er ansvarlig for at kunne redegøre nøjagtigt for enhver overført person, herunder også, men ikke kun at føre register over beslaglagte genstande, personens fysiske tilstand, stedet, hvor vedkommende tilbageholdes, alle anklager imod vedkommende og alle betydelige afgørelser truffet under vedkommendes retsforfølgning og rettergang.d) Disse registre skal være tilgængelige for repræsentanterne for EU og EUNAVFOR efter skriftlig anmodning til Montenegros Udenrigsministerium.e) Montenegro underretter desuden EUNAVFOR om stedet for tilbageholdelsen af enhver person, der overføres i henhold til denne aftale, enhver forringelse i vedkommendes fysiske tilstand og enhver påstand om ukorrekt behandling. Repræsentanter for EU og EUNAVFOR skal have adgang til enhver person, der overføres i henhold til denne aftale, så længe personen er i forvaring, og kan stille spørgsmål til vedkommende.f) Nationale og internationale humanitære organisationer skal efter anmodning have tilladelse til at besøge personer, der er overført i henhold til denne aftale.g) For at sikre, at EUNAVFOR kan yde rettidig bistand til Montenegro med fremmøde af vidner fra EUNAVFOR og tilvejebringelse af relevante beviser, meddeler Montenegro EUNAVFOR, når den har til hensigt at indlede en strafferetssag mod en overført person, og tidsplanen for fremlæggelsen af beviser og vidneafhøringen.6. EUNAVFOR-bistanda) EUNAVFOR yder, så vidt dens midler og kapacitet rækker, al bistand til Montenegro med henblik på efterforskning og retsforfølgning af overførte personer.b) EUNAVFOR skal navnlig:1) overdrage tilbageholdelsesoplysninger udarbejdet i henhold til punkt 5, litra b), i disse bestemmelser2) behandle alle beviser i overensstemmelse med kravene fra Montenegros kompetente myndigheder som aftalt i de gennemførelsesarrangementer, der er beskrevet i punkt 83) bestræbe sig på at fremlægge vidneudsagn eller beedigede skriftlige erklæringer fra EUNAVFOR-personel,


text: der har været involveret i enhver hændelse, i forbindelse med hvilken personer er blevet overført i henhold til disse bestemmelser4) overdrage alle relevante beslaglagte genstande i EUNAVFORs varetægt.7. Forholdet til overførte personers øvrige rettighederIntet i disse bestemmelser tilsigter eller kan anses for at fravige rettigheder, som en overført person har ifølge national eller international ret.8. Gennemførelsesarrangementera) Med henblik på anvendelsen af disse bestemmelser kan operative, administrative og tekniske spørgsmål gøres til genstand for gennemførelsesarrangementer, som skal indgås mellem Montenegros kompetente myndigheder på den ene side og de kompetente EU-myndigheder samt de kompetente myndigheder i den stat, der stiller et nationalt kontingent til rådighed for EUNAVFOR på den anden side.b) Gennemførelsesarrangementerne kan bl.a. omfatte:1) udpegning af Montenegros kompetente retshåndhævelsesmyndigheder, som EUNAVFOR kan overføre personer til2) de tilbageholdelsesfaciliteter, hvor de overførte personer vil blive anbragt3) behandlingen af dokumenter, herunder dem, der vedrører indsamling af bevismidler, der vil blive overdraget til Montenegros kompetente retshåndhævelsesmyndigheder efter overførsel af en person4) kontaktpunkter for indberetning5) formularer til brug ved overførsler.--------------------------------------------------