text:
»Forskydningsanordning«: en anordning, hvormed sædet eller dele deraf kan forskydes eller drejes uden faste mellemstillinger, med det formål at lette adgangen til området bag det pågældende sæde.
 3. ANSØGNING OM GODKENDELSE
 3.1. Ansøgning om godkendelse skal indgives af indehaveren af fabriks- eller varemærket for sædet eller nakkestøtten eller af dennes bemyndigede repræsentant.
 Hver ansøgning om godkendelse skal være ledsaget af nedenstående dokumenter i tre eksemplarer:
 3.2.1. en detaljeret beskrivelse af nakkestøtten, navnlig med angivelse af de(t) anvendte polstringsmateriale(r) og i de relevante tilfælde placering og specifikationer af bøjler og monteringsbeslag for den eller de sædetyper, for hvilken eller hvilke der ansøges om godkendelse for nakkestøtten.
 For så vidt angår en aftagelig nakkestøtte (se definition i punkt 2.2.2):
 3.2.2.1. en detaljeret beskrivelse af den eller de sædetyper, for hvilken eller hvilke der ansøges om godkendelse for nakkestøtten
 3.2.2.2. angivelse af den eller de køretøjstyper, i hvilken eller hvilke de i pkt. 3.2.2.1 omhandlede sæder er bestemt til at blive monteret.
 For så vidt angår en »separat« nakkestøtte (se definition i punkt 2.2.3):
 3.2.3.1. en detaljeret beskrivelse af den del af køretøjets konstruktion, som nakkestøtten agtes fastgjort til
 3.2.3.2. angivelse af den køretøjstype, som nakkestøtten agtes monteret i
 3.2.3.3. målskitser af de karakteristiske dele af konstruktionen og nakkestøtten, idet tegningerne angiver det sted, hvor godkendelsesnummeret skal anbringes i forhold til godkendelsesmærkets cirkel
 3.2.4. målskitser af de karakteristiske dele af sædet og nakkestøtten. Tegningerne angiver det sted, hvor godkendelsesnummeret skal anbringes i forhold til godkendelsesmærkets cirkel.
 Følgende skal indgives til den tekniske tjeneste, som er ansvarlig for gennemførelse af prøvningerne i forbindelse med godkendelsen:
 3.3.1. Hvis nakkestøtten er af den »indbyggede« type (se definition i punkt 2.2.1), fire komplette sæder.
 Hvis nakkestøtten er af den »aftagelige« type (se definition i punkt 2.2.2):
 3.3.2.1. to sæt sæder af hver type, som nakkestøtten agtes monteret på.
 3.3.2.2. 4 + 2N nakkestøtter, hvor N angiver antallet af sædetyper, som nakkestøtten agtes monteret på.
 3.3.3. Hvis nakkestøtten er af den »separate« type (se definition i punkt 2.2.3), tre nakkestøtter og den relevante del af køretøjets konstruktion eller et komplet køretøj.
 Den tekniske tjeneste, som er ansvarlig for gennemførelse af prøverne i forbindelse med godkendelsen, kan anmode om:
 3.4.1. at den for leveret bestemte dele eller bestemte prøver af de anvendte materialer og/eller
 3.4.2. at den får indleveret køretøjer af den eller de typer, som omhandles i punkt 3.2.2.2 ovenfor.
 4. MÆRKNING
 Anordninger, som indgives til godkendelse, skal:
 4.1.1. klart og uudsletteligt være påført ansøgerens firmanavn eller mærke
 4.1.2. på et sted som angivet i tegningerne, der henvises til i punkt 3.2.3.3 eller 3.2.4 ovenfor, have tilstrækkelig plads til godkendelsesmærket.
 4.2. Hvis nakkestøtten er af »indbygget« eller »aftagelig« type (se definitioner i punkt 2.2.1 og 2.2.2), kan de i punkt 4.1.1 og 4.1.2 ovenfor nævnte mærkninger placeres på etiketter anbragt som anført på de i punkt 3.2.4. ovenfor nævnte tegninger.
 5. GODKENDELSE
 5.1. Hvis de prøver på nakkestøtter, der er indgivet med henblik på godkendelse i henhold til dette regulativ, opfylder kravene i punkt 6. og 7. nedenfor,


text:
skal der meddeles godkendelse af denne type nakkestøtte.
 5.2. Der tildeles et godkendelsesnummer til hver godkendt type. De første to cifre (i øjeblikket 03 svarende til den tredje serie af ændringer, der trådte i kraft den 20. november 1989) angiver den serie ændringer, som omfatter de seneste væsentlige tekniske ændringer af regulativet på godkendelsens udstedelsestidspunkt. Den samme kontraherende part må ikke tildele det samme nummer til en anden type nakkestøtte.
 5.3. Underretning om godkendelse, udvidelse, nægtelse eller inddragelse af en godkendelse, eller endeligt ophør af produktionen af en type nakkestøtte i henhold til dette regulativ, skal gives de kontraherende parter i 1958-overenskomsten, der anvender dette regulativ, ved brug af en formular svarende til modellen i dette regulativs bilag 1.
 Prøverne af nakkestøtter defineret i punkt 2.2.1, 2.2.2 og 2.2.3, som godkendes i henhold til dette regulativ skal, hvad enten de er indbygget i et sæde eller ej, på tydelig og uudslettelig måde være mærket med et godkendelsesmærke bestående af:
 5.4.1. en cirkel, hvori er anbragt bogstavet »E« efterfulgt af kendingsnummer for det land, der har foretaget godkendelsen (3)
 5.4.2. et godkendelsesnummer, og
 5.4.3. i tilfælde af en nakkestøtte, der indbygget i ryglænet, foran godkendelsesnummeret nummeret på dette regulativ efterfulgt af bogstavet »R« og en bindestreg.
 5.5. Godkendelsesmærket skal anbringes på det sted, der er anført i punkt 4.1.2 ovenfor.
 5.6. Godkendelsesmærket skal være let læseligt og må ikke kunne fjernes.
 5.7. Bilag 2 til dette regulativ indeholder et eksempel på godkendelsesmærkets sammensætning.
 6. GENERELLE FORSKRIFTER
 Nakkestøttens tilstedeværelse må ikke udsætte personerne i køretøjet for øget fare. Navnlig må nakkestøtten ikke i nogen brugsstilling frembyde farlig ujævnhed eller skarpe kanter, som kan øge skadesrisiko eller -omfang for personerne i køretøjet. De dele af nakkestøtterne, der ligger i det nedenfor definerede anslagsområde, skal bestå energispredningsprøven som anført i bilag 6 til dette regulativ.
 6.1.1. Anslagsområdet er området mellem de to lodrette langsgående planer på hver side af og 70 mm fra det pågældende sædes langsgående midterplan.
 6.1.2. Anslagsområdet er i højden begrænset til den del af nakkestøtten, der er over planet vinkelret på referencelinjen 635 mm fra R-punktet.
 6.1.3. Kravene om energioptagelse i punkterne ovenfor gælder ikke bagsiden af nakkestøtter beregnet for sæder, bag hvilke der ikke er andre sæder.
 6.2. Dele af nakkestøttens for- og bagside, med undtagelse af dele af bagsiden af nakkestøtter beregnet for sæder, bag hvilke der ikke er andre sæder, og som befinder sig uden for de ovenfor definerede langsgående vertikale planer, skal være polstret således, at direkte kontakt mellem hovedet og konstruktionens dele undgås, og skal, hvis de kan berøres af en kugle med 165 mm diameter, have en kurveradius på over 5 mm.
 Disse komponenter kan også godkendes, hvis de består energioptagelsesprøven som anført i bilag 6 til dette regulativ. Hvis de ovennævnte dele af nakkestøtterne og deres støtter er beklædt med materiale, som har en shore A-hårdhed blødere end 50, gælder ovenstående krav - bortset fra kravene i forbindelse med energioptagelsesprøven efter forskrifterne i bilag 6 - kun de stive dele.
 6.3. Nakkestøtten skal

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
være fastgjort til sædets eller køretøjets konstruktion på sådan måde, at der ikke springer stive og farlige dele frem fra nakkestøttens polstring eller fra dens fastgøring eller fra ryglænet som følge af det tryk, som hovedet udøver under prøvningen.
 Nakkestøttens højde, målt i overensstemmelse med kravene i punkt 7.2 nedenfor, skal opfylde følgende specifikationer:
 6.4.1. Nakkestøtters højde måles som beskrevet i punkt 7.2. nedenfor.
 6.4.2. For nakkestøtter, der ikke kan indstilles i højden, må højden ikke være under 800 mm for forsæder og ikke under 750 mm for andre sæder.
 For nakkestøtter, der kan indstilles i højden, gælder:
 6.4.3.1. højden må ikke være under 800 mm for forsæder og ikke under 750 mm for andre sæder; denne værdi skal opnås i en stilling mellem den højeste og laveste position, hvori nakkestøtten kan stilles
 6.4.3.2. der må ikke være nogen »brugsstilling«, som medfører en højde på under 750 mm
 6.4.3.3. for andre sæder end forsæder kan det godkendes, at nakkestøtter kan indstilles til en højde på under 750 mm, forudsat at det for brugeren tydeligt fremgår, at denne højde ikke er en brugsstilling
 6.4.3.4. nakkestøtter til forsæder kan være forsynet med en anordning, der automatisk forskyder dem til en højde på under 750 mm når sædet ikke benyttes, forudsat at de automatisk returnerer i brugsstilling, når sædet tages i brug.
 6.4.4. De dimensioner, som er nævnt i punkt 6.4.2. og 6.4.3.1. herover, kan være mindre end 800 mm ved forsæder og 750 mm ved andre sæder, således at der er tilstrækkelig afstand mellem nakkestøtte og loft, ruder eller andre dele af køretøjets konstruktion, dog må afstanden ikke overstige 25 mm. I tilfælde af sæder med systemer til forskydning og/eller justering gælder dette i alle sædets stillinger. Herudover må ingen brugsstilling medføre mindre højde end 700 mm, uanset bestemmelserne i punkt 6.4.3.2. ovenfor.
 6.4.5. Uanset de i punkt 6.4.2. og 6.4.3.1. ovenfor anførte højdekrav skal højden af nakkestøtter til brug på de bageste midtersæder eller -pladser være mindst 700 mm.
 6.5. For nakkestøtter med højdeindstilling må højden af den anordning, mod hvilken hovedet hviler, ikke være under 100 mm, målt som beskrevet i punkt 7.2.
 For nakkestøtter uden højdeindstilling må mellemrummet mellem ryglæn og nakkestøtte ikke være større end 60 mm.
 6.6.1. Nakkestøtter med højdeindstilling må i laveste stilling ikke være over 25 mm fra ryglænets overside.
 På nakkestøtter, der er indbygget i ryglænet, skal det betragtede område være følgende:
 6.6.2.1. over et plan vinkelret på referencelinjen 540 mm fra R-punktet
 6.6.2.2. mellem to lodrette langsgående planer i en afstand af 85 mm fra referencelinjen på hver side af denne.
 I dette område tillades en eller flere åbninger, som uanset deres form frembyder en afstand »a« større end 60 mm, målt som beskrevet i punkt 7.5., forudsat at kravene i punkt 7.4.3.6 stadig er opfyldt efter udførelse af den supplerende prøvning omhandlet i punkt 7.4.3.4.
 6.6.3. For højdeindstillelige nakkestøtter tillades i den anordning, der fungerer som nakkestøtte, en eller flere åbninger, som uanset deres form frembyder en afstand »a« større end 60


text:
mm, målt som beskrevet i punkt 7.5., forudsat at kravene i punkt 7.4.3.6 stadig er opfyldt efter udførelse af den supplerende prøvning omhandlet i punkt 7.4.3.4.
 6.7. Nakkestøttens bredde skal give tilstrækkelig støtte for hovedet hos en person i normal siddestilling. I måleplanet for bredde, som defineret nedenfor i punkt 7.3, skal nakkestøtten dække et areal på mindst 85 mm på hver side af symmetriplanet for det sæde, som nakkestøtten er beregnet til, idet afstanden måles som foreskrevet i punkt 7.3.
 6.8. Nakkestøtten og dennes fastgøring skal være således, at den af nakkestøtten tilladte forskydning bagud af hovedet er mindre end 102 mm, målt med den statiske metode beskrevet i punkt 7.4.
 6.9. Nakkestøtten og dennes fastgøring skal uden svigt kunne bære den i punkt 7.4.3.7 foreskrevne belastning.
 6.10. På indstillelige nakkestøtter må den foreskrevne maksimale brugshøjde ikke kunne overskrides, medmindre brugeren bevidst bestræber sig derpå som et selvstændigt indgreb ud over justeringen
 7. PRØVNINGER
 7.1. Bestemmelse af referencepunktet (H-punktet) for det sæde, som nakkestøtten er indbygget i
 Dette punkt bestemmes efter forskrifterne i bilag 3 til dette regulativ.
 Bestemmelse af nakkestøttens højde
 7.2.1. Alle linjer trækkes i symmetriplanet af vedkommende sæde, idet dette plans skæring med sædet bestemmer konturen af nakkestøtte og ryglæn (jf. figur 1 i dette regulativs bilag 4).
 7.2.2. Dukken svarende til en 50-percentil voksen mand eller den dukke, som er beskrevet i dette regulativs bilag 3, anbringes i normal stilling i sædet. Kan ryglænets hældning indstilles, spærres dette i en stilling, der hælder bagud i en vinkel så nær 25° som muligt i forhold til den i bilag 3 beskrevne dukkes lodrette torsoreferencelinje.
 7.2.3. Projektionen af dukkens referencelinje, som er angivet i dette regulativs bilag 3, afsættes derefter i det i punkt 7.2.1. angivne plan for det pågældende sæde. Tangenten »S« til oversiden af nakkestøtten afsættes vinkelret på referencelinjen.
 7.2.4. Afstanden »h« fra R-punktet til tangenten S er den højde, der skal tages i betragtning ved anvendelse af bestemmelserne i punkt 6.4.
 Bestemmelse af nakkestøttens bredde (se bilag 4, fig. 2, i dette regulativ).
 7.3.1. Planet S1, der er vinkelret på referencelinjen og 65 mm under den i punkt 7.2.3 definerede tangent »S«, bestemmer et tværsnit i nakkestøtten afgrænset af omridset C. Retningen af de rette linjer, der tangerer C, og repræsenterer skæringen af de vertikale planer (P og P') med planet S1, parallelt med det pågældende sædes symmetriplan, trækkes i planet S1.
 7.3.2. Nakkestøttens bredde, der skal tages i betragtning ved anvendelse af bestemmelserne i punkt 6.7, er afstanden »L«, målt i planet S1 mellem de lodrette langsgående planer P og P'.
 7.3.3. Nakkestøttens bredde skal om nødvendigt også bestemmes 635 mm over sædets R-punkt, idet denne afstand måles langs referencelinjen.
 Bestemmelse af nakkestøttens effektivitet
 7.4.1. Nakkestøttens effektivitet bedømmes ved nedenstående statiske prøvning.
 Forberedelse af prøvningen
 7.4.2.1. Hvis nakkestøtten er justerbar, skal den placeres så højt som muligt.
 7.4.2.2. For bænkesæder, hvis bærende stel (herunder nakkestøtternes) er helt eller delvis fælles for flere end én siddeplads, udføres prøvningen samtidig for alle de pågældende siddepladser.


text:
7.4.2.3. Hvis sædet eller ryglænet kan indstilles i forhold til en nakkestøtte fastgjort til køretøjets konstruktion, skal det indstilles i den efter prøvemyndighedens skøn mest ugunstige stilling.
 Prøvning
 7.4.3.1. Alle linjer afsættes i det pågældende sædes lodrette symmetriplan (jf. dette regulativs bilag 5).
 7.4.3.2. Referencelinjens projektion afsættes i det plan, der henvises til i punkt 7.4.3.1.
 7.4.3.3. Den forskudte referencelinje R1 bestemmes ved, at ryggen af den i bilag 3 omtalte dukke påføres en initial kraft, som frembringer et bagudrettet moment på 37,3 daNm omkring H-punktet.
 Ved hjælp af et kugleformet hoved med diameter 165 mm påføres en initial kraft, som frembringer et moment på 37,3 daNm omkring H-punktet, idet kraften angriber vinkelret på den forskudte referencelinje R1 i en afstand af 65 mm under nakkestøttens overside, og idet referencelinjen fastholdes i sin forskudte position i overensstemmelse med punkt 7.4.3.3.
 7.4.3.4.1. Hvis der er åbninger, som forhindrer, at den ovenfor beskrevne kraft påføres 65 mm fra oversiden af nakkestøtten, kan afstanden nedsættes, således at kraftens akse går gennem midtlinjen af den del af stellet, der er nærmest åbningen.
 7.4.3.4.2. I de i punkt 6.6.2 og 6.6.3 beskrevne tilfælde gentages prøvningen, idet der i hver åbning ved hjælp af en kugle med diameter 165 mm påføres en kraft:
 gennem tyngdepunktet af åbningens mindste tværsnit, langs tværplaner parallelle med referencelinjen, og således at der frembringes et moment på 37,3 daNm omkring R-punktet.
 7.4.3.5. Tangenten Y til det kugleformede hoved, parallelt med den forskudte referencelinje R1, bestemmes.
 7.4.3.6. Afstanden X mellem tangenten Y og den forskudte referencelinje måles. Kravet i punkt 6.8 anses for opfyldt, hvis afstanden X er under 102 mm.
 7.4.3.7. I tilfælde hvor den i punkt 7.4.3.4 anførte kraft påføres i en afstand af under 65 mm under nakkestøttens overside, og udelukkende i sådanne tilfælde, øges initialkraften til 89 daNm, medmindre der forinden opstår brud på sæde eller ryglæn.
 Bestemmelse af afstanden »a« af åbninger i nakkestøtten (se bilag 7 i dette regulativ)
 7.5.1. Afstanden »a« bestemmes for hver åbning og i forhold til nakkestøttens forside ved hjælp af en kugle med diameter 165 mm.
 7.5.2. Kuglen placeres således i åbningen, at den kommer længst muligt ind i denne, uden at den påføres nogen belastning.
 7.5.3. Afstanden mellem kuglens to berøringspunkter i åbningen udgør afstanden »a«, der tages i betragtning ved bedømmelse i overensstemmelse med kravene i punkt 6.6.2 og 6.6.3.
 8. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE
 8.1. Enhver nakkestøtte eller sæde, som bærer et godkendelsesmærke som foreskrevet i bilag 2, skal være i overensstemmelse med den godkendte type nakkestøtte og opfylde de ovenfor i punkt 6 og 7 anførte krav.
 8.2. For at kontrollere overensstemmelsen med de i punkt 9.1 foreskrevne krav, skal der undersøges et tilstrækkeligt antal stikprøver af serieproducerede nakkestøtter.
 8.3. Til prøvningerne anvendes nakkestøtter, der er udbudt til salg, eller bestemt til udbydelse til salg.
 8.4. Nakkestøtter, der udvælges til prøvning af overensstemmelse med en godkendt type, skal prøves efter punkt 7 i dette regulativ.
 9. SANKTIONER I TILFÆLDE AF PRODUKTIONENS MANGLENDE OVERENSSTEMMELSE
 9.1. Godkendte nakkestøtter
 Godkendelser, som er


text:
meddelt for en type nakkestøtte i henhold til dette regulativ, kan inddrages, hvis nakkestøtter mærket i henhold til forskrifterne i punkt 5.4 ikke opfylder stikprøverne eller ikke er i overensstemmelse med den godkendte type.
 9.2. Hvis en af de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, inddrager en godkendelse, som han tidligere har udstedt, skal han straks underrette de øvrige kontraherende parter, der anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en formular svarende til modellen i bilag 1 til dette regulativ.
 10. ÆNDRING AF EN TYPE NAKKESTØTTE OG UDVIDELSE AF GODKENDELSE
 Enhver ændring af typen af nakkestøtte skal anmeldes til den administrative instans, som har godkendt typen af nakkestøtte. Den pågældende instans kan da enten:
 10.1.1. skønne, at de foretagne ændringer næppe vil have mærkbare ugunstige virkninger, og at nakkestøtten stadig opfylder forskrifterne, eller
 10.1.2. anmode om en yderligere prøvningsrapport fra den tekniske tjeneste, der er ansvarlig for udførelse af prøvningen.
 10.2. De kontraherende parter, som anvender dette regulativ, underrettes om bekræftelse eller nægtelse af godkendelse, med angivelse af ændringerne, ved den i punkt 5.3 ovenfor foreskrevne procedure.
 10.3. Den kompetente myndighed, som meddeler udvidelse af en godkendelse, tildeler udvidelsen et serienummer og underretter de øvrige parter i 1958-overenskomsten, der anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en formular svarende til modellen i bilag 1 til dette regulativ.
 11. BRUGSVEJLEDNINGER
 Med hver model, der svarer til en godkendt type nakkestøtter, skal fabrikanten levere nærmere oplysninger om typen af de sæder og sædeegenskaber, som nakkestøtten er godkendt til. Hvis nakkestøtten kan indstilles, skal justerings- og/eller udløsningsmekanisme klart angives i disse oplysninger.
 12. ENDELIGT OPHØR AF PRODUKTIONEN
 Hvis indehaveren af godkendelsen fuldstændig indstiller produktionen af en type nakkestøtte, som er godkendt i henhold til dette regulativ, skal han underrette den myndighed, som har udstedt godkendelsen, herom. Ved modtagelse af den pågældende meddelelse underretter myndigheden de øvrige kontraherende parter i 1958-overenskomsten, der anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en formular svarende til modellen i bilag 1 til dette regulativ.
 13. OVERGANGSBESTEMMELSER
 13.1. Efter den officielle ikrafttrædelsesdato for ændringsserie 04 kan ingen af de kontraherende parter, der anvender regulativet, nægte at udstede ECE-godkendelser i henhold til dette regulativ som ændret ved ændringsserie 04.
 13.2. Fra 24 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for ændringsserie 04 må kontraherende parter, som anvender dette regulativ, kun udstede ECE-godkendelse, hvis den køretøjstype, som skal godkendes, opfylder kravene i dette regulativ som ændret ved ændringsserie 04.
 13.3. Fra 48 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for ændringsserie 04 bliver eksisterende godkendelser udstedt i henhold til dette regulativ ugyldige, med mindre de pågældende køretøjstyper opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved ændringsserie 04.
 14. NAVN OG ADRESSE PÅ DE TEKNISKE TJENESTER, SOM ER ANSVARLIGE FOR UDFØRELSE AF GODKENDELSESPRØVNINGEN, OG PÅ DE ADMINISTRATIVE MYNDIGHEDER
 De kontraherende parter i 1958-overenskomsten, der anvender dette regulativ, meddeler til FN's sekretariat navn og adresse på de tekniske tjenester, som forestår godkendelsesprøvningen, og på de administrative enheder, som udsteder godkendelse, og til hvem de i andre stater udstedte meddelelser med attestering af godkendelse eller udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelse eller


text:
endeligt ophør af produktionen skal fremsendes.
 (1) Omfattende ændringsserie 03.
 (2) Nakkestøtter i køretøjer tilhørende klasse M1, som opfylder kravene i regulativ nr. 17, behøver ikke at opfylde kravene i dette regulativ.
 (3) 1 for Tyskland, 2 for Frankrig, 3 for Italien, 4 for Nederlandene, 5 for Sverige, 6 for Belgien, 7 for Ungarn, 8 for Tjekkiet, 9 for Spanien, 10 for Jugoslavien, 11 for Det Forenede Kongerige, 12 for Østrig, 13 for Luxembourg, 14 for Schweiz, 15 (ubenyttet), 16 for Norge, 17 for Finland, 18 for Danmark, 19 for Rumænien, 20 for Polen, 21 for Portugal, 22 for Den Russiske Føderation, 23 for Grækenland, 24 (ubenyttet), 25 (ubenyttet), 26 for Slovenien og 27 for Slovakiet. Efterfølgende numre tildeles andre stater i den kronologiske orden, i hvilken de ratificerer eller tiltræder overenskomsten om ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer og udstyr og dele, som kan monteres og/eller anvendes på hjulkøretøjer, samt vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser udstedt på grundlag af sådanne forskrifter, og de således tildelte numre meddeles af FN's generalsekretær til overenskomstens parter.
 BILAG 1
 MEDDELELSE
 (Største format: A4 (210 × 297 mm))
 BILAG 2
 EKSEMPLER PÅ GODKENDELSESMÆRKNING (1)
 Godkendelsesmærke for en »indbygget« eller »aftagelig« type nakkestøtte (se definitioner i punkt 2.2.1 og 2.2.2 i dette regulativ).
 Det ovenfor viste godkendelsesmærke, som er anbragt på en eller flere »integrerede« eller »aftagelige« type nakkestøtter, angiver, at den pågældende type nakkestøtte er godkendt i Nederlandene (E4) i henhold til regulativ nr. 25 under godkendelsesnummer 032439. De første to cifre i godkendelsesnummeret angiver, at godkendelsen er meddelt i henhold til kravene i regulativ nr. 25 som ændret i ændringsserien 03.
 Godkendelsesmærke for en »separat« type nakkestøtte (se definition i punkt 2.2.3 i dette regulativ).
 Det ovenfor viste godkendelsesmærke, som er anbragt på en nakkestøtte, angiver, at den pågældende type nakkestøtte er godkendt i Nederlandene (E4) som »separat« type nakkestøtte i henhold til regulativ nr. 25 under godkendelsesnummer 032439. De første to cifre i godkendelsesnummeret angiver, at godkendelsen er meddelt i henhold til kravene i regulativ nr. 25 som ændret i ændringsserien 03.
 (1) Bemærk: Godkendelsesnummeret skal placeres tæt på cirklen og enten over, under, til venstre eller til højre for bogstavet »E«.
 BILAG 3
 METODE TIL BESTEMMELSE AF H-PUNKT OG FAKTISK TORSOVINKEL FOR SIDDEPLADSER I MOTORKØRETØJER
 1. FORMÅL
 Den i dette bilag beskrevne metode anvendes til at bestemme H-punkt og faktisk torsovinkel for en eller flere siddepladser i et motorkøretøj og eftervise sammenhængen mellem målte data og de konstruktivt bestemte specifikationer angivet af køretøjsfabrikanten (1)
 2. DEFINITIONER
 I dette bilag forestås ved:
 »Referencedata«: en eller flere af følgende specifikationer for siddepladsen:
 2.1.1. H-punkt og R-punkt og disses indbyrdes relation
 2.1.2. faktisk torsovinkel og konstruktivt bestemt torsovinkel og disses indbyrdes relation.
 2.2. »Tredimensional H-punkt maskine«: (3-D H-maskine), den anordning, som anvendes til bestemmelse af H-punkt og faktisk torsovinkel. Denne anordning er beskrevet i tillæg 1 til dette bilag.
 2.3. »H-punkt«: omdrejningscentrum for torso og lår af 3-D H-maskinen, når denne er anbragt i køretøjets sæde i overensstemmelse med punkt 4 nedenfor. H-punktet er


text:
beliggende i midtpunktet af anordningens centerlinie, som forbinder sigtekornene for H-punktet på hver side af 3-D H-maskinen. H-punktet svarer teoretisk til R-punktet (vedr. tolerancer henvises til punkt 3.2.2. nedenfor). Når H-punktet er bestemt efter fremgangsmåden i punkt 4, betragtes H-punktet som fastliggende i forhold til sædehyndens konstruktion og flytter sammen med denne, når sædet justeres.
 2.4. »R-punktet« eller »sædets referencepunkt«: et konstruktivt bestemt punkt, som fastlægges af køretøjsfabrikanten for hver siddeplads og er bestemt i forhold til det tredimensionale referencesystem.
 2.5. »Torsolinie«: midteraksen af 3-D H-maskinens måleanordning, når denne er ført helt tilbage.
 2.6. »Faktisk torsovinkel«: vinklen mellem en lodret linje gennem H-punktet og torsolinien, målt med 3-D H-maskinens rygvinkelkvadrant. Den faktiske torsovinkel svarer teoretisk til den konstruktivt bestemte torsovinkel (vedrørende tolerancer henvises til punkt 3.2.2. nedenfor).
 2.7. »Konstruktivt bestemt torsovinkel«: vinklen mellem en lodret linje gennem R-punktet og torsolinien i en position svarende til ryglænets konstruktivt bestemte placering, som er fastlagt af køretøjets fabrikant.
 2.8. »Midterplan af passager/fører« (C/LO): midterplanet af 3-D H-maskinen, som er anbragt på hver af de foreskrevne siddepladser; det repræsenteres af H-punktets koordinat på Y-aksen. For enkeltsæder falder sædets midterplan sammen med passagerens/førerens midterplan. For de øvrige sæder angives passagerens/førerens midterplan af fabrikanten.
 2.9. »Tredimensionalt referencesystem«: et system svarende til det, der er beskrevet i tillæg 2 til dette bilag.
 2.10. »Referencemærker«: fysiske punkter (huller, overflader, mærker eller fordybninger) på karrosseriets overflade som defineret af fabrikanten.
 2.11. »Køretøjets målestilling«: køretøjets position, bestemt ved referencemærkernes koordinater i det tredimensionale referencesystem.
 3. FORSKRIFTER
 3.1. Datapræsentation
 For hver siddeplads, for hvilken der kræves referencedata til at godtgøre overensstemmelsen med dette regulativs bestemmelser, skal alle nedenstående data eller et passende udvalg heraf forelægges i den form, der er angivet i tillæg 3 til dette bilag:
 3.1.1. R-punktets koordinater i det tredimensionale referencesystem
 3.1.2. den konstruktivt bestemte torsovinkel
 3.1.3. alle angivelser, som er nødvendige til at indstille sædet (hvis det er indstilleligt) i den i punkt 4.3 nedenfor fastlagte måleposition.
 3.2. Forhold mellem måleværdier og konstruktivt bestemte specifikationer
 3.2.1. H-punktets koordinater og værdien af den faktiske torsovinkel, som fremkommer ved den i punkt 4 nedenfor beskrevne fremgangsmåde, sammenholdes med henholdsvis R-punktets koordinater og værdien af den konstruktivt bestemte torsovinkel angivet af køretøjets fabrikant.
 3.2.2. For den pågældende siddeplads anses den indbyrdes beliggenhed af R-punktet og H-punktet og forholdet mellem den konstruktivt bestemte torsovinkel og den faktiske torsovinkel for tilfredsstillende, såfremt H-punktet, bestemt ved sine koordinater, ligger inden for et kvadrat, hvis sidelængde er 50 mm, og hvis diagonaler skærer hinanden i R-punktet, og såfremt den faktiske torsovinkel er inden for 5° fra den konstruktivt bestemte torsovinkel.
 3.2.3. Er disse betingelser opfyldt, anvendes R-punktet og den konstruktivt bestemte torsovinkel til eftervisning af, at dette regulativs bestemmelser er overholdt.
 3.2.4. Opfylder H-punktet og den faktiske torsovinkel ikke forskrifterne i punkt 3.2.2. ovenfor, bestemmes H-punktet og den faktiske torsovinkel yderligere to gange (tre gange i alt). Såfremt resultaterne af to af disse tre gennemførelser opfylder forskrifterne, finder betingelserne i punkt 3.2.3. ovenfor anvendelse.
 3.2.5. Såfremt resultaterne af mindst to af de i punkt


text:
3.2.4. ovenfor beskrevne gennemførelser ikke opfylder forskrifterne i punkt 3.2.2. ovenfor, eller såfremt efterprøvning ikke kan finde sted, fordi køretøjets fabrikant har undladt at give oplysning om R-punktets beliggenhed eller om den konstruktivt bestemte torsovinkel, anvendes det geometriske tyngdepunkt af de tre målte punkter eller gennemsnittet af de tre målte vinkler og anses for at gælde i alle tilfælde, hvor der henvises til R-punkt eller konstruktivt bestemt torsovinkel i dette regulativ.
 4. METODE TIL BESTEMMELSE AF H-PUNKT OG FAKTISK TORSOVINKEL
 4.1. Køretøjets konditioneres efter fabrikantens skøn ved en temperatur på 20 ± 10C for at sikre, at sædematerialet har nået rumtemperatur. Har prøvesædet aldrig været benyttet, skal en 70 til 80 kg tung person eller genstand anbringes på sædet to gange ét minut for at komprimere sædehynde og ryglæn. Hvis fabrikanten begærer det, skal alle sæder være ubelastet i et tidsrum af mindst 30 min. før montering af 3-D H-maskinen.
 4.2. Køretøjet skal være i den i punkt 2.11. ovenfor fastlagte måleposition.
 4.3. Hvis sædet er indstilleligt, anbringes dette først i den længst tilbageskudte kørselsstilling i overensstemmelse med producentens angivelser, udelukkende under hensyntagen til længdejusteringen af sædet, og ikke sædejustering til andre formål end normal kørselsstilling. Anvendes andre former for indstilling af sædet (højde, vinkel, ryglæn osv.), vælges den indstilling, som foreskrives af køretøjets fabrikant. Affjedrede sæder skal i lodret retning være stift fastgjort i den normale kørestilling angivet af fabrikanten.
 4.4. Det område af sædet, som berøres af 3-D H-maskinen, skal være dækket af bomuldsmusselin af tilstrækkelig størrelse og passende vævning, beskrevet som almindeligt bomuldsstof med 18,9 tråde pr. cm2 og vægt 0,228 kg/m2, eller af strikket eller uvævet stof med tilsvarende egenskaber.
 Foretages prøvningen på et sæde uden for køretøjet, skal det gulv, som sædet er anbragt på, have samme hovedegenskaber (2) som gulvet i det køretøj, hvor sædet påtænkes anvendt.
 4.5. 3-D H-maskinens sæde og ryglæn anbringes, så passagerens midterplan (C/LO) falder sammen med 3-D H-maskinens midterplan. På producentens begæring kan 3-D H-maskinen flyttes, så den er inden for C/LO, hvis 3-D H-maskine er anbragt så yderligt, at den ikke kan bringes i niveau på grund af sædets kant.
 4.6. Fod-/underbensenhederne fastgøres til sædeskålen, enten enkeltvis eller ved hjælp af T-stykket med underben. En linje gennem sigtekornene for H-punktet skal være parallel med jorden og vinkelret på sædets langsgående midterplan.
 3-D H-maskinens fod- og benposition indstilles som følger:
 Omhandlet siddeplads: fører og yderste forsædepassager
 4.7.1.1. De to fod-/benenheder føres fremad, så at fødderne indtager deres naturlige stilling på gulvet, om nødvendigt mellem betjeningspedalerne. Den venstre fod skal om muligt anbringes omtrent lige så langt til venstre for 3-D H-maskinens midterplan som den højre fod er til højre. Den libelle, som kontrollerer 3-D H-maskinens indstilling i tværretningen, bringes i vater, om nødvendigt ved efterindstilling af sædeskålen eller ved at ben-/fodenhederne stilles bagud. Linjen gennem sigtekornene for H-punktet holdes vinkelret på sædets langsgående midterplan.
 4.7.1.2. Hvis det venstre ben ikke kan holdes parallelt med højre ben, og venstre fod ikke kan understøttes af konstruktionen, flyttes venstre fod, indtil den


text:
er understøttet. Sigtekornenes indstilling skal bibeholdes.
 4.7.2. Omhandlet siddeplads: yderplads på bagsæde
 For bagsæde og ekstrasæder anbringes benene som foreskrevet af fabrikanten. Hvis de dele af gulvet, som fødderne derved støtter mod, har forskellig højde, benyttes som reference den fod, som først kommer i berøring med forsædet, og den anden fod anbringes således, at libellen til angivelse af sædets indstilling i tværretningen er i vater.
 4.7.3. Andre omhandlede siddepladser:
 Hertil benyttes den generelle metode i punkt 4.7.1. ovenfor bortset fra, at fødderne anbringes som foreskrevet af køretøjets fabrikant.
 4.8. Der påsættes vægtlodder for underben og lår, og 3-D H-maskinen bringes i vater.
 Ryglænsskålen skubbes frem mod det forreste stop, og 3-D H-maskinen trækkes fri af ryglænet ved hjælp af T-stykket. 3-D H-maskinen justeres på sædet med en af følgende metoder:
 4.9.1. Hvis 3-D H-maskinen er tilbøjelig til at glide tilbage, benyttes følgende metode: Man lader 3-D H-maskinen glide tilbage, indtil T-stykket ikke længere behøver at belastes for at begrænse bevægelsen fremad-vandret, dvs. indtil sædets skål ligger an mod ryglænet. Om nødvendigt korrigeres underbenets position.
 4.9.2. Hvis 3-D H-maskinen ikke er tilbøjelig til at glide tilbage, benyttes følgende metode: 3-D H maskinen skubbes tilbage ved, at T-stykket påføres en bagudrettet vandret belastning, indtil sædeskålen ligger an mod ryglænet (se fig. 2 i tillæg 1 til dette bilag).
 4.10. Der påføres en belastning på 100 + 10 N på 3-D H-maskinens ryglæn og skål i skæringspunktet mellem hoftevinkelkvadranten og T-stykkets hus. Belastningens retning holdes langs en linje mellem ovennævnte skæringspunkt og et punkt lige over lårbjælkens hus (jf. fig. 2 i tillæg 1 til dette bilag). Derefter føres rygskålen forsigtigt tilbage til ryglænet. Under den resterende del af proceduren må man omhyggeligt forhindre 3-D H-maskinen i at glide bagud.
 4.11. Vægtlodderne svarende til højre og venstre balde monteres, derefter skiftevis de otte torsovægtlodder. 3-D H-maskinen holdes i vater.
 4.12. Rygskålen vippes fremad, så ryglænet aflastes. 3-D H-maskinen rokkes fra side til side gennem en vinkel på 10° (5° på hver side af det lodrette midterplan) gennem tre hele cykluser for at udløse eventuel opstået friktion mellem 3-D H-maskinen og sædet.
 Under den rokkende bevægelse kan 3-D H-maskinens T-stykke være tilbøjeligt til at flytte sig fra den foreskrevne vandrette og lodrette indstilling. T-stykket må derfor fastholdes ved, at man påfører det en passende sideværts belastning under den rokkende bevægelse. Det må sikres, at der ved fastholdelse af T-stykket og den rokkende bevægelse af 3-D H-maskinen ikke utilsigtet påføres nogen udvendig lodret eller frem- og tilbagerettet belastning.
 3-D H-maskines fødder må ikke holdes tilbage eller blokeres under dette trin. Hvis fødderne ændrer stilling, skal man foreløbig lade dem forblive i denne stilling.
 Derefter føres rygskålen forsigtigt tilbage til ryglænet, og det kontrolleres, at begge libeller står i nulstilling. Har fødderne flyttet sig under den rokkende bevægelse af 3-D H-maskinen, skal de justeres på følgende måde:
 Hver fod løftes skiftevis mindst muligt fri af bunden, indtil der ikke fremkommer nogen yderligere flytning af fødderne. Under denne løftning skal fødderne kunne dreje frit, og der må


text:
ikke påføres nogen fremadgående eller sideværts belastning. Når hver fod føres tilbage i sænket stilling, skal hælen være i berøring med den del af konstruktionen, der er beregnet til dette.
 Kontrollér at libellen for sideværts indstilling er i nulstilling. Om nødvendigt påføres rygskålen foroven en tilstrækkelig sideværts belastning til at bringe 3-D H-maskinens sædeskål i vater på sædet.
 4.13. Idet T-stykket holdes for at undgå, at 3-D H-maskinen glider fremad på sædehynden, gør man således:
 (a)
 rygskålen føres tilbage til ryglænet
 (b)
 der påføres en vekslende afbrudt vandret bagudrettet belastning på højst 25 N på rygvinkelstangen i en højde omtrent svarende til midten af torsovægtlodderne, indtil hoftevinkelkvadranten viser, at der er nået en stabil stilling efter ophør af belastningen. Det må nøje sikres, at 3-D H-maskinen ikke påføres nogen ydre nedadrettet eller sideværts belastning. Hvis det endnu en gang er nødvendigt at bringe 3-D H-maskinen i niveau, drejes rygskålen fremad og føres i vater, hvorefter proceduren gentages fra punkt 4.12.
 Foretag alle målinger:
 4.14.1. H-punktets koordinater måles i forhold til det tredimensionale referencesystem.
 4.14.2. Den faktiske torsovinkel aflæses på 3-D H-maskinens rygvinkelkvadrant med måleanordningen ført helt tilbage.
 4.15. Ønskes installationen af 3-D H-maskinen gentaget, skal alle sæder være ubelastet i mindst 30 minutter, før geninstallation finder sted. 3-D H-maskinen må ikke efterlades i belastet stand på sædet længere end den tid, det tager at udføre prøvningen.
 Hvis sæderne i samme række kan anses for at svare til hinanden (bænkesæde, identiske sæder osv.), bestemmes for hver sæderække kun ét H-punkt og én faktisk torsovinkel, idet den i dette bilags tillæg 1 beskrevne 3-D H-maskine anbringes på en siddeplads, som er repræsentativ for rækken. Denne plads skal være:
 4.16.1. for forreste sæderække: førersædet
 4.16.2. for bagsæderække(r): en yderplads.
 (1) Kan H-punktet for nogen siddeplads bortset fra forsæderne ikke bestemmes med den »tredimensionale H-punkt maskine« eller dertil hørende metoder, kan det af fabrikanten angivne R-punkt efter den kompetente myndigheds skøn anvendes som referencepunkt.
 (2) Hældning, højdeforskel med et sædebeslag, overfladestruktur osv.
 Tillæg 1
 BESKRIVELSE AF DEN TREDIMENSIONALE H-PUNKT-MASKINE (1)
 (3-D H-maskinen)
 1.
 RYGLÆNS- OG SÆDESKÅL
 Ryglæns- og sædeskålene er udført i armeret plast og metal; de simulerer den menneskelige krops torso og lår og er mekanisk hængslet i H-punktet. Til måling af den faktiske torsovinkel er der til målestokken fastgjort en kvadrant, som er hængslet i H-punktet. En indstillelig lårbjælke, fastgjort til sædeskålen, fastlægger lårets centerlinje og fungerer som grundlinje for hoftevinkelkvadranten.
 2.
 KROPS- OG BENELEMENTER
 Underbenselementerne er forbundet med sædeskålen ved det T-stykke, som samler knæene og er en sideværts forlængelse af den indstillelige lårbjælke. Underbenselementerne er forsynet med kvadranter til måling af knævinklerne. Sko- og fodenhederne er kalibreret til måling af fodvinklen. Til den rumlige orientering af anordningen findes to libeller. Vægtlodder svarende til de forskellige kropselementer er anbragt i de respektive tyngdepunkter, så de giver samme indtrængning i sædet som den, der bevirkes af en mandsperson på 76 kg. Det kontrolleres, at alle 3-D H-maskinens led arbejder frit uden at frembyde nævneværdig friktion.
 Maskinen svarer til den, der er beskrevet


text:
i ISO Standard 6549-1980.
 (1) Vedrørende nærmere enkeltheder i konstruktionen af 3-D H-maskinen henvises til Society of Automobile Engineers (SAE), 400 Commonwealth Drive, Warrendale, Pennsylvania 15096, USA.
 Tillæg 2
 TREDIMENSIONALT REFERENCESYSTEM
 1.
 Det tredimensionale referencesystem er defineret ved tre ortogonale planer, som fastlægges af køretøjets fabrikant (jf. illustrationen) (1).
 2.
 Køretøjets målestilling fastlægges ved, at køretøjet anbringes på støttefladen, således at referencemærkernes koordinater svarer til de værdier, der angives af fabrikanten.
 3.
 Koordinaterne til R-punktet og H-punktet fastlægges i forhold til de referencemærker, som angives af køretøjets fabrikant.
 (1) Referencesystemet svarer til ISO-standard 4130:1978.
 Tillæg 3
 REFERENCEDATA FOR SIDDEPLADSER
 1. KODNING AF REFERENCEDATA
 Referencedata er angivet fortløbende for hver siddeplads. Siddepladser er identificeret ved en kode bestående af to tegn. Det første tegn er et arabertal, som angiver sæderækken, regnet fra køretøjets forende til bagenden. Det andet tegn er et stort bogstav, som angiver sædets placering i rækken, set i køretøjets normale køreretning; der anvendes følgende bogstaver:
 L
 =
 venstre
 C
 =
 midterste
 R
 =
 højre
 2. BESKRIVELSE AF KØRETØJETS MÅLESTILLING
 2.1. Referencemærkernes koordinater
 X ...
 Y ...
 Z ...
 3. FORTEGNELSE OVER REFERENCEDATA
 Siddeplads: ...
 3.1.1. R-punktets koordinater
 X ...
 Y ...
 Z ...
 3.1.2. Konstruktivt bestemt torsovinkel: ...
 3.1.3. Forskrifter for sædeindstilling (1)
 vandret: ...
 lodret: ...
 vinkelindstilling: ...
 torsovinkel: ...
 Bemærk: Referencedata for yderligere siddepladser angives under 3.2, 3.3, osv.
 (1) Det ikke gældende overstreges.
 BILAG 4
 BESTEMMELSE AF HØJDE OG BREDDE AF NAKKESTØTTE
 BILAG 5
 ENKELTHEDER OM LINJER OG MÅLINGER I FORBINDELSE MED PRØVNING
 BILAG 6
 METODE TIL PRØVNING AF ENERGIOPTAGELSE
 1. OPSTILLING, PRØVEAPPARATUR, MÅLEINSTRUMENTER OG FREMGANGSMÅDE
 1.1. Opstilling
 Nakkestøtten skal være dækket af et energioptagende materiale og skal til prøveformålet være monteret på sædets ryglæn, som den er i køretøjet, eller til den del af køretøjets konstruktion, hvortil den normalt er fastgjort. Denne del skal være solidt fastgjort til prøvebænken, således at den forbliver stationær, når stødet påføres, og fundamentet hertil skal, med mindre der er begrundede årsager til andet, være nogenlunde vandret. Hvis sædets ryglæn er indstilleligt, skal det være spærret i den i regulativets punkt 7.2.2 angivne position.
 Nakkestøtten skal være monteret på sædets ryglæn, som den er i køretøjet. Er nakkestøtten af separat type, skal den være fastgjort til den del af køretøjets konstruktion, hvortil den normalt er fastgjort.
 Er nakkestøtten indstillelig, skal den anbringes i den ugunstigste stilling, som indstillingsanordningen tillader.
 1.2. Prøvningsapparat
 1.2.1. Prøveapparatet består af et pendul, der er ophængt i kuglelejer, og hvis reducerede masse (1) i anslagscentrum er 6,8 kg. Pendulets nederste ende består af et stift attraphoved med diameter 165 mm og centrum i pendulets anslagscentrum.
 1.2.2. Attraphovedet skal være monteret med to accelerometre og en hastighedsmåler, der alle skal kunne måle i stødretningen.
 1.3. Måleinstrumenter
 De anvendte måleinstrumenter skal gøre det muligt at foretage målingerne med følgende nøjagtighed:
 1.3.1. Acceleration:
 nøjagtighed = ± 5 % af den faktiske værdi
 målekædens kanalfrekvens: klasse CFC 600 svarende til specifikationerne i ISO-standard 6487 (1987)
 følsomhed i tværretningen: ≤ 5 % af skalaens laveste punkt.
 1.3.2. Hastighed:
 nøjagtighed =


text:
± 2,5 % af den faktiske værdi
 følsomhed = 0,5 km/h
 1.3.3. Tidsregistrering
 Instrumenterne skal muliggøre registrering af begivenhederne gennem hele prøvningens forløb med en målenøjagtighed på en tusindedel sekund:
 Begyndelsen af anslaget ved første kontakt mellem attraphovedet og prøveemnet skal detekteres og indgå i de registrerede data.
 1.4. Prøvningsmetode
 Nakkestøtten skal være monteret og indstillet som angivet i dette bilags punkt 1.1. Anslagene udføres på punkter, som vælges af laboratoriet inden for området som defineret i dette regulativs punkt 6.1., og eventuelt uden for området som defineret i punkt 6.2 i dette regulativ på overflader med krumningsradius mindre end 5 mm.
 1.4.1.1. På bagsiden skal anslag finde sted bagfra-fremad i et langsgående plan i en vinkel på 45° med lodret.
 1.4.1.2. På forsiden skal anslagsretningen være forfra-bagud i et langsgående plan og vandret.
 1.4.1.3. De forreste og bageste zoner er afgrænset af det vandrette plan, der tangerer oversiden af nakkestøtten, som angivet i punkt 7.2 i dette regulativ.
 1.4.2. Attraphovedet skal anslå mod prøveemnet med en hastighed på 24,1 km/h: denne hastighed skal enten opnås ved selve fremdriftsenergien eller ved en ekstra fremdriftsanordning.
 2. RESULTATER
 I prøvninger udført efter ovenstående retningslinjer må attraphovedets deceleration ikke overskride 80 g kontinuerligt i mere end 3 millisekunder. Decelerationshastigheden måles som gennemsnittet af aflæsningen på de to decelerometre.
 3. ÆKVIVALENTE METODER
 3.1. Ækvivalente prøvningsmetoder er tilladt, forudsat at de i pkt. 2 ovenfor foreskrevne resultater kan opnås, navnlig kan dele af måleapparaturet anbringes anderledes, under forudsætning af, at vinklerne mellem nakkestøtten og anslagsretningen bibeholdes.
 3.2. Det påhviler den, der anvender en anden metode end den i pkt. 1 beskrevne, at godtgøre dennes ækvivalens.
 (1) Forholdet mellem pendulets reducerede masse »mr« og pendulets samlede masse »m« ved afstanden »a« mellem anslagscenteret og rotationsaksen og ved afstanden »l« mellem tyngdepunktet og rotationsaksen er givet ved formlen: mr = m (l/a).
 BILAG 7
 BESTEMMELSE AF AFSTANDEN »A« FOR NAKKESTØTTERS MELLEMRUM
 (se punkt 6.6.2 og 6.6.3 i dette regulativ)


text:
 Avis juridique important
 |
 22000D1109(29)
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalg nr. 74/1999 af 28. maj 1999 om ændring af protokol 37 og bilag II (tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen
 EF-Tidende nr. L 284 af 09/11/2000 s. 0065 - 0070
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalgnr. 74/1999af 28. maj 1999om ændring af protokol 37 og bilag II (tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalenDET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR -under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, som tilpasset ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt "aftalen", særlig artikel 98 til 101, ogud fra følgende betragtninger:(1) Protokol 37 til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 38/1999 truffet af Det Blandede EØS-udvalg den 30. marts 1999(1).(2) Bilag II til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 49/1999 truffet af Det Blandede EØS-udvalg den 30. april 1999(2).(3) For så vidt angår humanmedicinske lægemidler er kvalitets-, sikkerheds- og virkningskriterierne i vid udstrækning harmoniseret ved Rådets direktiv 65/65/EØF(3) og 75/318/EØF(4) og Rådets andet direktiv (75/319/EØF)(5), som senere ændret.(4) For så vidt angår veterinærlægemidler er samme resultater opnået med Rådets direktiv 81/851/EØF(6) og 81/852/EØF(7), som ændret.(5) Ved Rådets direktiv 87/22/EØF(8) er der indført en samrådsmekanisme, der skal finde anvendelse forud for enhver national afgørelse vedrørende et højteknologisk lægemiddel, så der kan nås frem til ensartede afgørelser.(6) Erfaringerne i Fællesskabet efter ikrafttrædelsen af direktiv 87/22/EØF har vist, at der er behov for en centraliseret EF-procedure for teknologisk avancerede lægemidler; denne procedure bør også kunne anvendes af dem, der er ansvarlige for markedsføringen af lægemidler, som indeholder nye virksomme stoffer, og som er bestemt til mennesker eller dyr.(7) Derfor er der oprettet et europæiske agentur for lægemiddelvurdering ("agenturet") ved Rådets forordning (EØF) nr. 2309/93(9); det var nødvendigt at sikre et snævert samarbejde mellem agenturet og videnskabsmænd, der arbejder i medlemsstaterne; det ved andet direktiv (75/319/EØF) nedsatte Udvalg for Farmaceutiske Specialiteter bør derfor have eneansvaret for udformning af agenturets udtalelser om alle spørgsmål, der vedrører lægemidler til mennesker; med hensyn til lægemidler til dyr bør denne opgave overdrages til Udvalget for Veterinærlægemidler, der er nedsat ved direktiv 81/851/EØF.(8) Agenturet bør også være ansvarligt for samordningen af medlemsstaternes aktiviteter inden for kontrol med bivirkninger ved lægemidler (lægemiddelovervågning); det er tillige nødvendigt at fastsætte regler om overvågning af lægemidler, som er godkendt at Fællesskabet; derfor samordner agenturet kontrollen med overholdelsen af god fremstillingspraksis, god laboratoriepraksis og god klinisk praksis.(9) Af hensyn til folkesundheden er det nødvendigt, at afgørelser om godkendelse af sådanne lægemidler baseres på objektive videnskabelige kvalitets-, sikkerheds- og virkningskriterier uden hensyntagen til økonomiske eller andre overvejelser; medlemsstaterne bør imidlertid i undtagelsestilfælde kunne forbyde anvendelsen af humanmedicinske lægemidler på deres område, hvis de strider mod objektivt definerede principper vedrørende offentlig orden eller sædelighed; et veterinærlægemiddel kan endvidere nægtes godkendt i Fællesskabet, hvis anvendelsen af det ville stride mod de retsforskrifter, Fællesskabet har fastlagt inden for rammerne af den fælles landbrugspolitik.(10) I Rådets direktiv 93/39/EØF af 14. juni 1993 om ændring af direktiv 65/65/EØF, 75/318/EØF og 75/319/EØF om lægemidler(10)


text: er det fastsat, at i tilfælde af uoverensstemmelse mellem medlemsstaterne om kvaliteten, sikkerheden eller virkningen af et lægemiddel, som er genstand for den decentraliserede EF-godkendelsesprocedure, skal spørgsmålet løses ved en bindende fællesskabsafgørelse efter en videnskabelig vurdering af spørgsmålet; tilsvarende bestemmelser er fastsat for veterinærlægemidler i Rådets direktiv 93/40/EØF af 14. juni 1993 om ændring af direktiv 81/851/EØF og 81/852/EØF(11).(11) Det er af største betydning at sikre en ensartet beskyttelse af menneskers og dyrs sundhed samt forbruget af lægemidler i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.(12) Det er nødvendigt at sikre, at aftalen fungerer smidigt ved vedtagelse af ensartede bestemmelser baseret på objektive videnskabelige kriterier for markedsføring og forbrug af lægemidler.(13) Derfor bør den relevante fællesskabslovgivning og principperne for en centraliseret procedure for teknologisk avancerede lægemidler og lægemidler, som indeholder nye virksomme stoffer, og som er bestemt til mennesker eller dyr, såvel som lovgivningen om en decentraliseret procedure, hvor det fastsættes, at i tilfælde af uoverensstemmelse mellem de kontraherende parter om kvaliteten, sikkerheden eller virkningen af et lægemiddel skal spørgsmålet løses ved en bindende afgørelse efter en videnskabelig vurdering af de pågældende spørgsmåls, indarbejdes i aftalen ved ændring af bilag II til aftalen.(14) For at aftalen kan fungere tilfredsstillende, bør repræsentanter fra de kompetente myndigheder i EFTA-staterne tilknyttes arbejdet i Udvalget for Farmaceutiske Specialiteter, der blev nedsat ved andet direktiv (75/319/EØF), og Udvalget for Veterinærlægemidler, der blev nedsat ved direktiv 81/851/EØF.(15) Det er derfor nødvendigt at ændre protokol 37, der indeholder en liste over de udvalg, som eksperter fra EFTA-staterne skal tilknyttes, når dette er nødvendigt, for at aftalen kan fungere tilfredsstillende.(16) Det er nødvendigt at ændre bilag II til aftalen i forbindelse med ændringen af protokol 37 for nærmere at specificere samarbejdsvilkårene -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Protokol 37 til aftalen ændres som anført i bilag I til denne afgørelse.Artikel 2Bilag II til aftalen ændres som anført i bilag II til denne afgørelse.Artikel 3Teksterne til Rådets direktiv 93/39/EØF, 93/40/EØF og 93/41/EØF, Rådets forordning (EØF) nr. 2309/93 og (EF) nr. 297/95 og Kommissionens forordning (EF) nr. 540/95, (EF) nr. 541/95, (EF) nr. 542/95 og (EF) nr. 2141/96 på islandsk og norsk, som er knyttet til de respektive sproglige udgaver af denne afgørelse, er autentiske.Artikel 4Men hensyn til tidspunktet for ikrafttrædelsen eller gennemførelsen af de i bilag II nævnte retsakter gælder for så vidt angår denne aftale følgende:- Når datoen for ikrafttrædelsen eller gennemførelsen af retsakten går forud for denne afgørelses ikrafttrædelse, gælder datoen for denne afgørelses ikrafttrædelse.- Når datoen for ikrafttrædelsen eller gennemførelsen af retsakten er senere end denne afgørelses ikrafttrædelse, gælder datoen for denne retsaktens ikrafttrædelse eller gennemførelse.Artikel 5Denne afgørelse træder i kraft den 29. maj 1999, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle fornødne meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1.Artikel 6Denne afgørelse offentliggøres i EØS-afsnittet i og EØS-tillægget til De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 28. maj 1999.På Det Blandede EØS-udvalgs vegneF. BarbasoFormand(1) EFT L 266 af 19.10.2000.(2) Se side 6 i denne Tidende.(3) EFT 22 af 9.2.1965, s. 369/65.(4) EFT L 147 af 9.6.1975, s. 1.(5) EFT


text: L 147 af 9.6.1975, s. 13.(6) EFT L 317 af 6.11.1981, s. 1.(7) EFT L 317 af 6.11.1981, s. 16.(8) EFT L 15 af 17.1.1987, s. 38.(9) EFT L 214 af 24.8.1993, s. 1.(10) EFT L 214 af 24.8.1993, s. 22.(11) EFT L 214 af 24.8.1993, s. 31.BILAG Itil afgørelse nr. 74/1999 truffet af Det Blandede EØS-udvalgI protokol 37 i overenskomsten (der indeholder den i artikel 101 nævnte liste) foretages følgende ændringer: Følgende indsættes i protokol 37 til aftalen: "10. Udvalget for Farmaceutiske Specialiteter (Rådets andet direktiv (75/319/EØF))11. Udvalget for Veterinærlægemidler (Rådets direktiv 81/851/EØF)."BILAG IItil afgørelse nr. 74/1999 truffet af Det Blandede EØS-udvalgI kapitel XIII (medicinske specialiteter) i bilag II (tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til aftalen foretages følgende ændringer: 1) I kapitel XIII i bilag II til aftalen indsættes følgende efter tredje afsnit: "Når afgørelser om godkendelse af medicinske specialiteter træffes i henhold til de fællesskabsprocedurer, der er fastsat i Rådets forordning (EØF) nr. 2309/93, Rådets andet direktiv (75/319/EØF), ændret ved direktiv 93/39/EØF, og Rådets direktiv 81/852/EØF, ændret ved direktiv 93/40/EØF, træffer EFTA-staterne samtidig tilsvarende afgørelser på grundlag af de relevante retsakter. Det Blandede EØS-udvalg underrettes og offentliggør regelmæssigt lister over sådanne afgørelser i EØS-tillægget til De Europæiske Fællesskabers Tidende.EFTA-Tilsynsmyndigheden overvåger anvendelsen af de afgørelser, der i henhold til artikel 109 i aftalen træffes af EFTA-staterne.I det tilfælde, hvor nogle af de relevante retsakter fastsætter fællesskabsprocedurer for meddelelse, suspension eller tilbagetrækning af markedsføringstilladelser samt overvågning, herunder lægemiddelovervågning, og inspektioner og sanktioner, udføres disse og lignende opgaver af de kompetente myndigheder i EFTA-staterne, på grundlag af de samme forpligtelser, som gælder for de kompetente myndigheder i Fællesskabets medlemsstater.I tilfælde af uenighed mellem de kontraherende parter vedrørende gennemførelse af disse bestemmelser, finder del VII i aftalen anvendelse med de fornødne ændringer.De EFTA-stater, som er kontraherende parter i denne aftale, deltager i arbejdet i det Europæiske Agentur for Lægemiddelvurdering (EMEA), "agenturet", som er oprettet ved forordning (EØF) nr. 2309/93. Liechtenstein kan deltage i og bidrage finansielt til agenturets arbejde, så snart landets egen myndighed for lægemiddelkontrol råder over de tilstrækkelige tekniske midler.De finansielle bestemmelser i afsnit IV, kapitel 2, i forordning (EØF) nr. 2309/93 finder anvendelse på de berørte EFTA-staters deltagelse i agenturets arbejde.De berørte EFTA-stater deltager derfor, fra denne afgørelse ikrafttrædelsesdato, i Fællesskabets bidrag i henhold til artikel 57, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2309/93.De procedurer, som er fastsat i artikel 82, stk. 1, litra a), og protokol 32 til aftalen, finder med de fornødne ændringer anvendelse på EFTA-staternes finansielle bidrag til ovennævnte bidrag fra Fællesskabet.De berørte EFTA-stater kan sende observatører til agenturets bestyrelsesmøder.De berørte EFTA-stater deltager fuldt ud i arbejdet i Udvalget for Farmaceutiske Specialiteter (CPMP) og Udvalget for Veterinærlægmidler (CVMP). Betingelserne for EFTA-staternes deltagelse skal være i overensstemmelse med bestemmelserne i afsnit IV, kapitel 1, i forordning (EØF) nr. 2309/93. Disse repræsentanter deltager imidlertid ikke i afstemningen, og deres standpunkter registreres særskilt. Formandskabet er forbeholdt et medlem, som er udnævnt af en af Fællesskabets medlemstater. Disse udvalgs forretningsordener skal ændres, så EFTA-staterne får fuldt udbytte af deres


text: deltagelse.De berørte EFTA-stater deltager fuldt ud i programmet vedrørende dataudveksling af oplysninger om lægemiddelprodukter (IMP).De berørte EFTA-stater forsyner deres egne myndigheder og indehavere af markedsføringstilladelser med den sproglige version af markedsføringstilladelsen, der giver adgang til de respektive markeder.En markedsføringstilladelse udstedt for et lægemiddel efter udtalelse fra det kompetente videnskabelige EMEA-udvalg i henhold til artikel 9 eller 31 i forordning (EØF) nr. 2309/93 må ikke pålægges andre gebyrer end dem, der er nævnt i artikel 57, stk. 1, og artikel 58 i forordning (EØF) nr. 2309/93.De berørte EFTA-stater meddeler, inden en tidsfrist, som fastsættes af Det Blandede EØS-udvalg, agenturet, hvilke nationale myndigheder der er ansvarlige for den type arbejde, som udføres af agenturet, og udnævner kvalificerede personer til at repræsentere disse myndigheder i de ovennævnte videnskabelige udvalg.Agenturet har status som juridisk person og råder derfor i alle de kontraherende stater over de mest omfattende juridiske beføjelser, der i henhold til national lovgivning tilkendes juridiske personer.De berørte EFTA-stater anvender De Europæiske Fællesskabers protokol om privilegier og immuniteter på agenturer. Uanset artikel 12, stk. 2, litra a), i ordninger for Fællesskabernes tjenestemænd og ørige ansatte kan borgere fra EFTA-staterne, som råder over alle deres borgerrettigheder, blive ansat på kontrakt af agenturets eksekutivdirektør."2) Følgende led indsættes i punkt 1 (Rådets direktiv 65/65/EØF) : "- 393 L 0039: Rådets direktiv 93/39/EØF af 14. juni 1993 (EFT L 214 af 24.8.1993, s. 22)."3) Følgende led indsættes i punkt 2 (Rådets direktiv 75/318/EØF) : "- 393 L 0039: Rådets direktiv 93/39/EØF af 14. juni 1993 (EFT L 214 af 24.8.1993, s. 22)."4) Følgende led indsættes i punkt 3 (Rådets direktiv (75/319/EØF)) : "- 393 L 0039: Rådets direktiv 93/39/EØF af 14. juni 1993 (EFT L 214 af 24.8.1993, s. 22)."5) Følgende led indsættes i punkt 5 (Rådets direktiv 81/851/EØF) : "- 393 L 0040: Rådets direktiv 93/40/EØF af 14. juni 1993 (EFT L 214 af 24.8.1993, s. 31)."6) Følgende led indsættes i punkt 6 (Rådets direktiv 81/852/EØF) : "- 393 L 0040: Rådets direktiv 93/40/EØF af 14. juni 1993 (EFT L 214 af 24.8.1993, s. 31)."7) Punkt 8 (Rådets direktiv 87/22/EØF) affattes således: "- 393 L 0041: Rådets direktiv 93/41/EØF af 14. juni 1993 om ophævelse af direktiv 87/22/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes foranstaltninger vedrørende markedsføring af højteknologiske lægmidler, især lægemidler fremstillet ved biotekniske metoder (EFT L 214 af 24.8.1993, s. 40)."8) Følgende nye punkter indsættes efter punkt 15f (Rådets direktiv 92/109/EØF) : "15g. 393 R 2309: Rådets forordning (EØF) nr. 2309/93 af 22. juli 1993 om fastlæggelse fællesskabsprocedurer for godkendelse og overvågning af human- og veterinærmedicinske lægemidler og om oprettelse af et europæisk agentur for lægemiddelvurdering (EFT L 214 af 24.8.1993, s. 1).15h. 393 R 0297: Rådets forordning (EF) nr. 297/95 af 10. februar 1995 om fastsættelse af gebyrer til Det Europæiske Agentur for Lægemiddelvurdering (EFT L 35 af 15.2.1995, s. 1).15i. 395 R 0540: Kommissionens forordning (EF) nr. 540/95 af 10. marts 1995 om ordninger for indberetning af formodede uventede bivirkninger, som ikke er alvorlige, og som har vist sig i Fællesskabet eller i


text: et tredjeland, ved human- og veterinærlægemidler, der er godkendt i overensstemmelse med Rådets forordning (EØF) nr. 2309/93 (EFT L 55 af 11.3.1995, s. 5).15j. 395 R 0541: Kommissionens forordning (EF) nr. 541/95 af 10. marts 1995 om behandling af ændringer af betingelserne i markedsføringstilladelser, som er udstedt af medlemsstaternes kompetente myndigheder (EFT L 55 af 11.3.1995, s. 7).15k. 395 R 0542: Kommissionens forordning (EF) nr. 542/95 af 10. marts 1995 om behandling af ændringer af betingelserne i markedsføringstilladelser i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 2309/93 (EFT L 55 af 11.3.1995, s. 15).15l. 396 R 2141: Kommissionens forordning (EF) nr. 2141/96 af 7. november 1996 om behandling af ansøgning om overførsel af markedsføringstilladelser for lægemidler, der er omfattet af Rådets forordning (EF) nr. 2309/93 (EFT L 286 af 8.11.1996, s. 6)."


text:
 19.5.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 129/35
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 53/2015
 af 20. marts 2015
 om ændring af bilag II (Tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen [2016/736]
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionens forordning (EU) nr. 1297/2014 af 5. december 2014 om ændring, med henblik på tilpasning til den tekniske og videnskabelige udvikling, af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1272/2008 om klassificering, mærkning og emballering af stoffer og blandinger (1) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Bilag II til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende led tilføjes i punkt 12zze (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1272/2008) i kapitel XV i bilag II til EØS-aftalen:
 »—
 32014 R 1297: Kommissionens forordning (EU) nr. 1297/2014 af 5. december 2014 (EUT L 350 af 6.12.2014, s. 1).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af forordning (EU) nr. 1297/2014, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 21. marts 2015, forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (*).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 20. marts 2015.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Gianluca GRIPPA
 Formand
 (1) EUT L 350 af 6.12.2014, s. 1.
 (*) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 8.10.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 263/36
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 247/2014
 af 13. november 2014
 om en ændring af protokol 31 til EØS-aftalen om samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder [2015/1806]
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »EØS-aftalen«, særlig artikel 86 og 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Norge har deltaget i og bidraget finansielt til de aktiviteter, som følger af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 683/2008 (1), i kraft af at denne forordning er blevet indarbejdet i protokol 31 til EØS-aftalen.
 (2)
 Det er hensigtsmæssigt at udvide samarbejdet mellem EØS-aftalens kontraherende parter til at omfatte Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1285/2013 af 11. december 2013 om etablering og drift af de europæiske satellitbaserede navigationssystemer og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 876/2002 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 683/2008 (2).
 (3)
 Det er hensigtsmæssigt, at EFTA-staternes deltagelse i aktiviteterne som følge af forordning (EU) nr. 1285/2013 begynder den 1. januar 2014, uanset hvornår denne afgørelse vedtages, eller hvorvidt opfyldelsen af eventuelle forfatningsmæssige krav i forbindelse med denne afgørelse først meddeles efter den 10. juli 2014.
 (4)
 Enheder, der er etableret i EFTA-staterne, bør være berettigede til at deltage i aktiviteter, der begynder før ikrafttrædelsen af denne afgørelse. De afholdte omkostninger for sådanne aktiviteter, hvis gennemførelse begynder efter den 1. januar 2014, kan betragtes som støtteberettigede på samme vilkår, som gælder for omkostninger afholdt af enheder, der er etableret i EU-medlemsstaterne, forudsat at denne afgørelse træder i kraft inden afslutningen af den pågældende aktion.
 (5)
 Samarbejdsaftalen om satellitnavigation mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater og Kongeriget Norge (3), som blev undertegnet den 22. september 2010, anvendes midlertidigt fra den 1. maj 2011.
 (6)
 Protokol 31 til aftalen bør derfor ændres for at gøre det muligt at gennemføre dette udvidede samarbejde fra den 1. januar 2014. På grund af Islands økonomiske begrænsninger bør landets deltagelse på dette område dog suspenderes midlertidigt —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende indsættes efter artikel 1, stk. 8a, i protokol 31 til EØS-aftalen:
 »8aa.
 a)
 EFTA-staterne deltager fra den 1. januar 2014 i de aktiviteter, der måtte følge af følgende EU-retsakt:
 —
 32013 R 1285: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1285/2013 af 11. december 2013 om etablering og drift af de europæiske satellitbaserede navigationssystemer og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 876/2002 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 683/2008 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 1).
 b)
 EFTA-staterne bidrager finansielt til de aktiviteter, der er nævnt i litra a), i overensstemmelse med artikel 82, stk. 1, litra a), i aftalen og protokol 32 hertil.
 c)
 Omkostningerne ved udvidelsen af Egnossystemets geografiske dækning til de deltagende EFTA-landes territorier afholdes af EFTA-staterne som en del af det finansielle bidrag til de aktiviteter, der er nævnt i litra a). En sådan udvidelse af dækningen skal være teknisk gennemførlig og må ikke forsinke udvidelsen af Egnossystemets geografiske dækning inden for medlemsstaternes


text:
territorier, der geografisk er beliggende i Europa.
 d)
 På projektniveau har institutioner, virksomheder, organisationer og statsborgere i EFTA-staterne de rettigheder, som er omhandlet i artikel 81, litra d), i aftalen.
 e)
 Omkostninger i forbindelse med aktiviteter, hvis gennemførelse begynder efter den 1. januar 2014, kan betragtes som støtteberettigede fra aktionens begyndelse i henhold til den pågældende støtteaftale eller afgørelse om støtte, forudsat at Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse nr. 247/2014 af 13. november 2014 træder i kraft inden afslutningen af den pågældende aktion.
 f)
 EFTA-staterne deltager fuldt ud, men uden stemmeret, i alle de EU-udvalg, der bistår Europa-Kommissionen i ledelse, udvikling og gennemførelse af de i litra a) omhandlede aktiviteter.
 EFTA-staternes deltagelse i de EU-udvalg og ekspertgrupper, der bistår Europa-Kommissionen specielt ved sikkerhedsaspekter af de aktiviteter, der er nævnt i litra a), skal være omfattet af procedurereglerne for disse udvalg og grupper.
 g)
 Dette stykke gælder ikke for Liechtenstein.
 h)
 For Islands vedkommende suspenderes dette stykke, indtil der træffes anden afgørelse af Det Blandede EØS-udvalg.«
 Artikel 2
 Denne afgørelse træder i kraft dagen efter, at den sidste meddelelse er indgivet til Det Blandede EØS-Udvalg, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (4).
 Den anvendes fra den 1. januar 2014.
 Artikel 3
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 13. november 2014.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Kurt JÄGER
 Formand
 (1) EUT L 196 af 24.7.2008, s. 1.
 (2) EUT L 347 af 20.12.2013, s. 1.
 (3) EUT L 283 af 29.10.2010, s. 12.
 (4) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 Avis juridique important
 |
 11957A/PRO/CJ/17
 TRAKTAT OM OPRETTELSE AF DET EUROPAEISKE ATOMENERGIFAELLESSKAB ( E.A.F. - EURATOM ), PROTOKOL VEDROERENDE STATUTTEN FOR DET EUROPAEISKE ATOMENERGIFAELLESSKABS DOMSTOL, AFSNIT III - RETTERGANGSMAADEN, ARTIKEL 17
 Artikel 17.Stater saavel som Faellesskabets institutioner repraesenteres for Domstolen af en befuldmaegtiget, der udpeges for hver enkelt sag; den befuldmaegtigede kan bistaas af en raadgiver eller af en advokat, der har beskikkelse i en af Medlemsstaterne.Andre parter skal repraesenteres af en advokat, der har beskikkelse i en af Medlemsstaterne.De befuldmaegtigede, raadgivere og advokater, der moeder for Domstolen, nyder paa vilkaar, der fastsaettes i procesreglementet, de rettigheder og garantier, der er noedvendige for, at de kan udoeve deres hverv uafhaengigt.Domstolen skal i henhold til procesreglementets bestemmelser over for de raadgivere og advokater, der moeder for den, have de befoejelser, der normalt tilkommer domstole.Laerere ved hoejere laereanstalter, der er statsborgere i Medlemsstater, hvis lovgivning tillader dem at vaere rettergangsfuldmaegtige, nyder for Domstolen samme rettigheder, som i denne artikel indroemmes advokater.


text:
9 . 11 . 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 292/43
 AFGØRELSE NR. 2/84 TRUFFET AF AVS/ EØF
 TOLDSAMARBEJDSUDVALGET
 af 3 . oktober 1984
 om undtagelse fra definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« for at
 tage hensyn til Jamaicas særlige situation for så vidt angår tuftede tæpper
 henhørende under pos. ex. 58.02
 TOLDSAMARBEJDSUDVALGET HAR — rende under pos. 58.02 A II a) i den fælles toldtarif
 fremstillet i Jamaica og i hvis fremstilling, der er
 under henvisning til anden AVS/EØF-konvention anvendt underlag uden oprindelsesstatus henhørende
 undertegnet i Lomé den 31 . oktober 1979 ('), i det under pos. 51.04 og 57.10 i den fælles toldtarif, som
 følgende benævnt »konventionen «, og varer med oprindelse i Jamaica med af, at de øvrige
 ud fra følgende betragtninger : regler for pos. 58.02 er overholdt.
 I artikel 30 i konventionens protokol nr. 1 om defini
 tionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og om Artikel 2
 metoderne for administrativt samarbejde fastsættes det,
 at Toldsamarbejdsudvalget kan træffe afgørelse om Den i artikel 1 fastsatte undtagelse gælder for en
 undtagelser fra oprindelsesreglerne, navnlig med mængde på 80 000 kvadratyards af tuftede tæpper
 henblik på at fremme udviklingen af bestående indu udført fra Jamaica fra den dato, hvor denne afgørelse
 strier eller oprettelsen af nye industrier ; finder anvendelse, og indtil 28 . februar -1985.
 staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS) har Artikel 3
 forelagt en anmodning om undtagelse fra definitionen
 i protokol nr. 1 for tuftede tæpper fremstillet i De jamaicanske myndigheder træffer de nødvendige
 Jamaica ; foranstaltninger til at kontrollere de udførte mængder
 det bør gøres muligt for Jamaicas industri at tilpasse af de i artikel 1 anførte varer og tilsender hver tredje
 sin produktion til reglerne for opnåelse af oprindelses måned Kommissionen en opgørelse over de mængder,
 status i konventionen ; for hvilke der er udstedt varecertifikater EUR. 1 i
 medfør af denne afgørelse .
 det er vigtigt at undgå eventuelle fordrejninger i
 samhandelen, og dette mål kan nås ved at begrænse
 Artikel 4
 omfanget af undtagelsen alene til anvendelse af
 underlag uden orpindelsesstatus ;
 AVS-staterne, medlemsstaterne og Fællesskabet skal,
 en del af disse underlag har oprindelsesstatus i et andet hver for deres vedkommende, træffe de nødvendige
 udviklingsland og i henhold til artikel 30, stk. 5, i foranstaltninger, til gennemførelse af denne afgørelse.
 protokol nr. 1 kan der navnlig tages hensyn til denne
 mulighed ved behandlingen af anmodningen om Artikel 5
 undtagelser ;
 under disse omstændigheder bør der indrømmes Denne afgørelse træder i kraft på dagen for dens
 Jamaica en midlertidig undtagelse fra definitionen af vedtagelse.
 begrebet »varer med oprindelsesstatus« — Den finder anvendelse indtil den 28 . februar 1985 .
 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE :
 Udfærdiget i Bruxelles, den 3 . oktober 1984.
 Artikel 1
 Som undtagelse fra de særlige bestemmelser i liste A i På AVS/EØF
 bilag II til protokol nr. 1 , anses tuftede tæpper henhø ToIdsama rbejdsudvaIgets vegne
 (') EFT nr. L 347 af 22. 12. 1980 .


text:
 4.10.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 270/33
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 110/2012
 af 15. juni 2012
 om ændring af bilag XIII (Transport) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Bilag XIII til aftalen blev ændret ved Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse nr. 95/2012 af 30. april 2012 (1).
 (2)
 Kommissionens direktiv 2011/94/EU af 28. november 2011 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/126/EF om kørekort (2) skal indarbejdes i aftalen —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 I punkt 24f (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/126/EF) i bilag XIII til aftalen foretages følgende ændringer:
 1)
 Følgende led indsættes:
 »—
 32011 L 0094: Kommissionens direktiv 2011/94/EU af 28. november 2011 (EUT L 314 af 29.11.2011, s. 31).«
 2)
 Teksten til tilpasning e) affattes således:
 »I punkt 3 i bilag I erstattes ordene »EU-model« i litra e) vedrørende side 1 på kørekortet med »EØS-model«.«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af direktiv 2011/94/EU, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 16. juni 2012, forudsat at alle meddelelser er indgivet til Det Blandede EØS-udvalg, jf. aftalens artikel 103, stk. 1 (3).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 15. juni 2012.
 På Det Blandede EØS-udvalg vegne
 Gianluca GRIPPA
 Fungerende formand
 (1) EUT L 248 af 13.9.2012, s. 33.
 (2) EUT L 314 af 29.11.2011, s. 31.
 (3) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 Vigtig juridisk meddelelse
 |
 22012A1231(01)
 Protokol mellem Den Europæiske Union og Republikken Madagaskar om fastsættelse af de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i fiskeripartnerskabsaftalen mellem de to parter
 EU-Tidende nr. L 361 af 31/12/2012 s. 0012 - 0042
 Protokolmellem Den Europæiske Union og Republikken Madagaskar om fastsættelse af de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i fiskeripartnerskabsaftalen mellem de to parterArtikel 1Anvendelsesperiode og fiskerimuligheder1. Fiskerimulighederne for Den Europæiske Unions fartøjer i henhold til artikel 5 i fiskeripartnerskabsaftalen (i det følgende benævnt "aftalen") fastsættes således for en periode på to år:Stærkt vandrende arter (arter opført i bilag 1 til De Forenede Nationers havretskonvention af 1982) med undtagelse af familierne Alopiidae og Sphyrnidae samt arterne Cetorhinus maximus, Rhincodon typus, Carcharodon carcharias, Carcharhinus falciformis og Carcharhinus longimanus:a) 40 notfartøjer til tunfiskerib) 34 langlinefartøjer med flydeline med en tonnage på over 100 GTc) 22 langlinefartøjer med flydeline med en tonnage på under eller lig med 100 GT.2. Stk. 1 anvendes, dog med forbehold for artikel 5 og 6.3. Ifølge aftalens artikel 6 og denne protokols artikel 7 må fiskerfartøjer, der fører en EU-medlemsstats flag, kun fiske i Madagaskars farvande, hvis de er opført på Kommissionen for Tunfisk i Det Indiske Oceans (IOTC's) liste over fangstberettigede fartøjer og er i besiddelse af en fiskeritilladelse, der er udstedt i henhold til betingelserne i denne protokol i overensstemmelse med bilaget til protokollen.Artikel 2Finansiel modydelse - betalingsbetingelser1. For den periode, der er omhandlet i artikel 1, fastsættes den samlede finansielle modydelse, der er omhandlet i aftalens artikel 7, til 3050000 EUR for denne protokols gyldighedsperiode.2. Den samlede finansielle modydelse er sammensat af:a) et årligt beløb for adgang til Madagaskars fiskerizone på 975000 EUR svarende til en årlig referencemængde på 15000 tons, ogb) et specifikt beløb på 550000 EUR pr. år, der skal anvendes til at støtte og gennemføre Madagaskars fiskeri- og havpolitik.3. Stk. 1 anvendes, dog med forbehold for artikel 3, 5, 6, 8 og 9.4. Den finansielle modydelse på 1525000 EUR årligt, som er omhandlet i stk. 1, betales af Unionen i protokollens gyldighedsperiode og svarer til det samlede beløb, der er fastsat i stk. 2, litra a) og b).5. Hvis EU-fartøjernes samlede tunfangster pr. år i Madagaskars fiskerizone overstiger 15000 tons, er den samlede årlige finansielle modydelse for adgangsretten 65 EUR pr. ton yderligere fangst. Det samlede årlige beløb, som Unionen skal betale, kan dog ikke overstige det dobbelte af beløbet i stk. 2, litra a). Hvis EU-fartøjernes fangster i Madagaskars fiskerizone overstiger en mængde, der svarer til det dobbelte af det samlede årlige beløb, betales det skyldige beløb for mængden derudover det følgende år i henhold til bilaget. For at tage højde for en eventuel overskridelse af referencemængderne vedtager de to parter at foretage en løbende overvågning af fangsterne.6. Betaling skal finde sted senest 90 dage efter protokollens midlertidige anvendelse, jf. artikel 15, for det første år og senest på årsdagen for protokollens indgåelse i de efterfølgende år.7. Madagaskar har fuld råderet med hensyn til anvendelsen af den finansielle


text: modydelse, der er omhandlet i artikel 2, stk. 2, litra a).8. Den finansielle modydelse indbetales eller overføres til Republikken Madagaskars statskasse på en konto i Madagaskars nationalbank. Bankoplysningerne er som følger: Agence comptable centrale du Trésor public ved Banque centrale de Madagaskar Antaninarenina, Antananarivo, Madagaskar - kontonummer 213 101 000 125 TP EUR.Artikel 3Fremme af ansvarligt og bæredygtigt fiskeri i Madagaskars farvande1. Unionen og Madagaskar aftaler snarest muligt efter denne protokols ikrafttræden og senest tre måneder efter ikrafttrædelsesdatoen i Den Blandede Komité, jf. aftalens artikel 9, et flerårigt sektorprogram på grundlag af Madagaskars fiskeriudviklingsplan og Kommissionens politiske ramme og gennemførelsesbestemmelser hertil, herunder navnlig:a) de årlige og flerårige retningslinjer for, hvordan det i artikel 2, stk. 2, litra b), omhandlede specifikke beløb af den finansielle modydelse skal anvendesb) de årlige og flerårige mål, der skal nås for at skabe et ansvarligt og bæredygtigt fiskeri under hensyntagen til prioriteringen i Madagaskars nationale fiskeripolitik og andre politikker, der hænger sammen med eller har indvirkning på fremme af ansvarligt og bæredygtigt fiskeri, herunder beskyttede havområderc) de nødvendige kriterier og procedurer, herunder i givet fald budgetmæssige og finansielle indikatorer, for en årlig evaluering af resultaterne.2. Enhver foreslået ændring af det flerårige sektorprogram skal godkendes af de to parter i Den Blandede Komité.Artikel 4Videnskabeligt samarbejde om ansvarligt fiskeri1. De to parter forpligter sig til at fremme ansvarligt fiskeri i Madagaskars farvande efter principperne om ikke-diskrimination af de forskellige flåder, der fisker i disse farvande.2. I protokollens gyldighedsperiode tilstræber Unionen og Madagaskar at overvåge fiskeressourcernes tilstand i Madagaskars fiskerizone.3. De to parter bestræber sig på at respektere henstillinger og afgørelser fra IOTC samt de vedtagne forvaltningsplaner for bevarelse og ansvarlig fiskeriforvaltning. De to parter bestræber sig ligeledes på at respektere den fælles videnskabelige arbejdsgruppes udtalelser som fastsat i aftalens artikel 4, stk. 2.4. I henhold til artikel 4 i aftalen, på grundlag af henstillinger og afgørelser vedtaget af IOTC, den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning og i givet fald resultaterne af det fælles videnskabelige møde, jf. aftalens artikel 4, holder de to parter samråd i Den Blandede Komité, der er oprettet i henhold til aftalens artikel 9, for om nødvendigt at nå til enighed om foranstaltninger, som skal sikre en bæredygtig forvaltning af Madagaskars fiskeressourcer.Artikel 5Tilpasning af fiskerimuligheder efter fælles overenskomst1. De i artikel 1 omhandlede fiskerimuligheder kan efter fælles overenskomst tilpasses, hvis henstillinger og afgørelser vedtaget af IOTC og den fælles videnskabelige arbejdsgruppe bekræfter, at denne tilpasning vil garantere en bæredygtig forvaltning af tun og tunlignende arter i Det Indiske Ocean.2. I så fald tilpasses den finansielle modydelse i artikel 2, stk. 2, litra a), forholdsmæssigt og pro rata temporis. Det samlede årlige beløb, som Unionen skal betale, kan dog ikke overstige det dobbelte af beløbet i artikel 2, stk. 2, litra a).3. De to parter underretter hinanden om eventuelle ændringer i deres respektive fiskeripolitikker og lovgivning.Artikel 6Nye fiskerimuligheder1. Hvis EU-fartøjerne er interesseret i andet fiskeri end det, der er omhandlet i aftalens artikel 1, holder parterne samråd, inden myndighederne eventuelt giver tilladelse til sådant fiskeri og


text: aftaler i givet fald betingelserne for det pågældende fiskeri, herunder de nødvendige ændringer af denne protokol og dens bilag.2. Parterne tilskynder til forsøgsfiskeri, navnlig efter de dybvandsarter, som udgør et uudnyttet potentiale, der forekommer i Madagaskars farvande. Med henblik herpå holder parterne samråd, hvis en af parterne anmoder om det, og fastlægger i hvert enkelt tilfælde arter, betingelser og andre relevante parametre.3. Forsøgsfiskeriet foregår efter de parametre, som de to parter aftaler, eventuelt i form af en administrativ aftale. For Madagaskars vedkommende er det Centre national de recherche océanographique og Institut halieutique et des sciences marines, der definerer disse parametre.4. Tilladelser til forsøgsfiskeri bør højst gives for seks måneder.5. Hvis parterne mener, at resultatet af forsøgsfiskeriet har været positivt, kan Madagaskars regering tildele Unionens flåde fiskerimuligheder for nye arter, indtil denne protokol udløber. Den finansielle modydelse, der er omhandlet i artikel 2, stk. 2, litra a), skal i så fald forhøjes. Redernes afgifter og betingelserne, som er fastsat i bilaget, ændres tilsvarende.Artikel 7Fiskeribetingelser – eksklusivitetsklausulUden at dette berører aftalens artikel 6, må EU-fiskerfartøjerne kun fiske i Madagaskars farvande, hvis de er i besiddelse af en gyldig fiskeritilladelse, der er udstedt af Madagaskar ministerium med ansvar for fiskeri i henhold til denne protokol og bilaget hertil.Artikel 8Suspension og revision af den finansielle modydelse1. Uden at dette berører artikel 9, revideres eller suspenderes den finansielle modydelse, der er omhandlet i artikel 2, stk. 2, litra a) og b), efter samråd mellem de to parter, hvis:a) det ikke er muligt at udøve fiskeriaktiviteter i Madagaskars fiskerizone af andre årsager end naturfænomenerb) der sker væsentlige ændringer i en af parternes politiske retningslinjer, som berører de relevante bestemmelser i denne protokolc) Unionen konstaterer overtrædelser af afgørende og grundlæggende dele af menneskerettighederne, jf. Cotonou-aftalens artikel 9, efter proceduren i dennes artikel 8 og 96. I sådan et tilfælde bliver EU-fiskerfartøjernes fiskeri i Madagaskars farvande suspenderet.2. Unionen forbeholder sig ret til delvis eller helt at suspendere betalingen af den særlige finansielle modydelse i artikel 2, stk. 2, litra b):a) hvis en evaluering foretaget af ministeriet med ansvar for fiskeri og analyseret af Den Blandede Komité viser, at resultaterne ikke er i tråd med programmeringenb) hvis denne finansielle modydelse ikke udnyttes til formålet.3. Betalingen af den finansielle modydelse genoptages efter samråd og overenskomst mellem de to parter, så snart den situation, der gik forud for de i stk. 1 nævnte begivenheder, er bragt i orden, og/eller når resultaterne af den i stk. 2 nævnte finansielle gennemførelse gør dette berettiget.Artikel 9Suspension af protokollens gennemførelse1. Gennemførelsen af denne protokol kan suspenderes på initiativ af en af de to parter efter samråd og overenskomst mellem parterne i Den Blandede Komité, der er nedsat i henhold til aftalens artikel 9, hvis:a) usædvanlige omstændigheder, bortset fra naturfænomener, gør det umuligt at fiske i Madagaskars fiskerizoneb) Unionen ikke foretager den betaling, der er fastsat i artikel 2, stk. 2, litra a), af årsager, som ikke er nævnt i denne protokols artikel 8c) der opstår tvister mellem parterne om fortolkningen af denne protokol og dens


text: bilag, som ikke kan løses i mindelighedd) en af de to parter ikke overholder denne protokols og dens bilags bestemmelsere) der sker væsentlige ændringer i en af parternes politiske retningslinjer, som berører de relevante bestemmelser i denne protokolf) en af de to parter konstaterer overtrædelser af afgørende og grundlæggende dele af menneskerettighederne, jf. Cotonou-aftalens artikel 9 og efter proceduren fastsat i dennes artikel 8 og 96g) Den Internationale Arbejdsorganisations (ILO's) erklæring om grundlæggende principper og rettigheder i forbindelse med arbejdet ikke overholdes, jf. aftalens artikel 3, stk. 5.2. For at protokollens gennemførelse kan suspenderes, skal den part, der ønsker en sådan suspension, meddele dette skriftligt senest tre måneder inden datoen for suspensionens ikrafttræden.3. Suspenderes gennemførelsen, fortsætter parterne med at holde samråd for at finde en mindelig løsning på deres tvist. Når en sådan løsning er fundet, fortsætter protokollens gennemførelse, og den finansielle modydelse nedsættes forholdsmæssigt og pro rata temporis alt efter, hvor længe protokollens gennemførelse har været suspenderet.Artikel 10Gældende national lovgivning1. EU-fiskerfartøjernes aktiviteter i Madagaskars farvande er underlagt Madagaskars gældende love og administrative bestemmelser, medmindre andet er bestemt i protokollen og dens bilag.2. Madagaskars myndigheder underretter Europa-Kommissionen om enhver lovændring eller ny lovgivning, som berører fiskeripolitikken.Artikel 11TavshedspligtParterne skal til enhver tid sikre, at alle oplysninger vedrørende EU-fartøjer og deres fiskeriaktiviteter i Madagaskars farvande behandles fortroligt. Sådanne oplysninger anvendes udelukkende til gennemførelse af aftalen og med henblik på de relevante kompetente myndigheders fiskeriforvaltning, opfølgnings-, kontrol- og overvågningsaktiviteter.Artikel 12Elektronisk udveksling af dataMadagaskar og Unionen forpligter sig til hurtigst muligt at etablere de nødvendige systemer for elektronisk udveksling af alle oplysninger og dokumenter, der vedrører aftalens gennemførelse. Der kvitteres for enhver elektronisk udveksling. Den elektroniske udgave af et dokument vil under alle omstændigheder være sidestillet med papirudgaven.De to parter giver omgående meddelelse om svigt i computersystemerne, der hindrer en sådan udveksling. Under disse omstændigheder erstattes oplysninger og dokumenter vedrørende aftalens gennemførelse automatisk af papirudgaver på den måde, der er fastlagt i bilaget.Artikel 13VarighedDenne protokol og det tilhørende bilag finder anvendelse i en periode på to år at regne fra dens foreløbige anvendelse i henhold til artikel 15, medmindre den opsiges i overensstemmelse med artikel 14.Artikel 14Opsigelse1. Ved opsigelse af denne protokol skal den part, der ønsker at opsige protokollen, mindst seks måneder inden den dato, hvor opsigelsen træder i kraft, skriftligt meddele den anden part sin hensigt om at opsige protokollen.2. Efter meddelelsen om opsigelse som omhandlet i det foregående stykke indleder parterne samråd.Artikel 15Midlertidig anvendelseDenne protokol anvendes midlertidigt fra datoen for dens undertegnelse, dog tidligst fra den 1. januar 2013.Artikel 16IkrafttrædenDenne protokol og dens bilag træder i kraft på den dato, hvor parterne meddeler hinanden, at de fornødne procedurer i den forbindelse er afsluttet.For Den Europæiske UnionFor Republikken Madagaskar3а Европейския съюзPor la Unión EuropeaZa Evropskou uniiFor Den Europæiske UnionFür die Europäische UnionEuroopa Liidu nimelΓια την Ευρωπαϊκή ΈνωσηFor the European UnionPour l’Union européennePer l’Unione europeaEiropas Savienības vārdā –Europos Sąjungos varduAz Európai Unió részérőlGħall-Unjoni EwropeaVoor de Europese UnieW imieniu Unii EuropejskiejPela União EuropeiaPentru Uniunea EuropeanăZa Európsku úniuZa Evropsko unijoEuroopan unionin puolestaFör Europeiska unionen+++++ TIFF


text: +++++За правителството на Република МадагаскарPor el Gobierno de la República de MadagascarZa vládu Madagaskarské republikyFor regeringen for Republikken MadagaskarFür die Regierung der Republik MadagaskarMadagaskari Vabariigi valitsuse nimelΓια την Κυβέρνηση της Δημοκρατίας της ΜαδαγασκάρηςFor the Government of the Republic of MadagascarPour le gouvernement de la République de MadagascarPer il governo della Repubblica del MadagascarMadagaskaras Republikas valdības vārdā –Madagaskaro Respublikos Vyriausybės varduA Madagaszkári Köztársaság kormánya részérőlGħall-Gvern tar-Repubblika tal-MadagaskarVoor de Regering van de Republiek MadagaskarW imieniu rządu Republiki MadagaskaruPelo Governo da República de MadagáscarPentru guvernul Republicii MadagascarZa vládu Madagaskarskej republikyZa vlado Republike MadagaskarMadagaskarin tasavallan hallituksen puolestaPå Republiken Madagaskars regerings vägnar+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------BILAGBETINGELSER FOR EU-FARTØJERS FISKERI I MADAGASKARS FISKERIZONEKAPITEL IGENERELLE BESTEMMELSER1. Udpegning af ansvarlige myndighederMed henblik på anvendelsen af dette bilag, og medmindre andet er fastsat, forstås ved enhver henvisning til en ansvarlig myndighed i henholdsvis Den Europæiske Union (EU) og Madagaskar følgende:a) for EU: Europa-Kommissionen, i givet fald via EU-delegationen i Madagaskarb) for Madagaskar: ministeriet med ansvar for fiskeri2. Madagaskars fiskerizoneAlle bestemmelser i protokollen og dens bilag finder udelukkende anvendelse i Madagaskars fiskerizone som anført i bilag 3 og 4, med forbehold for følgende bestemmelser:a) EU-fartøjerne (notfartøjer til tunfiskeri og langlinefartøjer med flydeline) kan fiske i farvandene uden for 20 sømil fra basislinjerneb) en beskyttelseszone på 3 sømil fra nationale anordninger til fiskekoncentration skal overholdesc) for at bevare de nationale operatørers bæredygtige udnyttelse af visse demersale arter er det forbudt for langlinefartøjer omfattet af denne protokol at fiske i zonerne Banc de Leven og Banc de Castor, hvis koordinater er angivet i bilag 5.3. Udpegning af lokal repræsentantEthvert EU-fartøj, der har til hensigt at ansøge om fiskeritilladelse i henhold til den nuværende protokol, bør repræsenteres af en repræsentant med bopæl i Madagaskar.4. BankkontoInden protokollen træder i kraft, giver Madagaskar EU meddelelse om, hvilken bankkonto eller hvilke bankkonti de beløb, som EU-fartøjerne skal betale i henhold til aftalen, skal indsættes på. Omkostningerne i forbindelse med bankoverførslerne betales af rederne.KAPITEL IIFISKERITILLADELSE TIL FISKERI AF TUN1. Betingelse for tildeling af fiskeritilladelse til fiskeri af tun – berettigede fartøjerTilladelse til fiskeri af tun som omhandlet i aftalens artikel 6 udstedes på betingelse af, at det pågældende fartøj er registreret i EU-fiskerflåderegisteret på listen over IOTC-fartøjer med fiskeritilladelse, og at alle rederens, førerens eller fartøjets tidligere forpligtelser som følge af fiskeriaktiviteter i Madagaskar i henhold til aftalen og til Madagaskars fiskerilovgivning er opfyldt.2. Ansøgning om fiskeritilladelseEU indgiver en ansøgning om fiskeritilladelse for hvert fartøj, der ønsker at fiske i henhold til aftalen, til Madagaskar mindst femten arbejdsdage før datoen for den ønskede gyldighedsperiodes begyndelse på et skema som vist i tillæg 1.Ansøgningen skal være maskinskrevet eller skrevet i hånden med letlæselige blokbogstaver.Ved hver førstegangsansøgning om fiskeritilladelse i henhold til den gældende protokol, eller ved ansøgning om fiskeritilladelse efter en teknisk ændring af det pågældende fartøj, indsendes sammen med ansøgningen:a) bevis for forudbetaling af afgiften for den gyldighedsperiode, hvorom der ansøges om fiskeritilladelseb) navn, adresse og kontaktoplysninger på:i) fiskerfartøjets ejerii) fiskerfartøjets operatøriii) den lokale repræsentant for fartøjetc) et nyere farvefoto af fartøjet set fra siden på mindst 15 ×


text: 10 cmd) fartøjets sødygtighedsbevise) fartøjets registreringsnummerf) fartøjets hygiejnecertifikat, udstedt af den kompetente EU-myndighedg) fiskerfartøjets kontaktoplysninger (fax, e-mailadresse osv.).Ved fornyelse af en fiskeritilladelse i henhold til den gældende protokol skal ansøgningen om fornyelse for et fartøj, hvis tekniske specifikationer ikke er blevet ændret, blot ledsages af et bevis for betaling af afgiften.3. Forudbetaling af fast afgiftStørrelsen af det afgiftsbeløb, der skal forudbetales, fastsættes på grundlag af den årlige sats, der er anført i databladene i tillæg 2. Den inkluderer alle lokale og nationale afgifter undtagen havneafgifter, landingsafgifter, omladningsafgifter og udgifter til tjenesteydelser.4. Foreløbig liste over ansøgerfartøjerSå snart Madagaskar har modtaget ansøgningerne om fiskeritilladelse, opstiller den nationale fiskerikontrolmyndighed hurtigst muligt for hver fartøjskategori en foreløbig liste over ansøgerfartøjer. Listen fremsendes uden ophold til EU af Madagaskars kompetente myndigheder.EU sender den foreløbige liste til rederen eller dennes repræsentant. Hvis EU's kontor er lukket, kan Madagaskar fremsende den foreløbige liste direkte til rederen eller dennes repræsentant med kopi til EU.5. Udstedelse af fiskeritilladelseFiskeritilladelser for alle fartøjer udstedes til rederne eller deres repræsentanter senest femten arbejdsdage efter, at de kompetente myndigheder har modtaget den fuldstændige ansøgning. En genpart af disse fiskeritilladelser sendes omgående til EU-delegationen i Madagaskar.6. Liste over fartøjer med fiskeritilladelseSå snart fiskeritilladelsen er udstedt opstiller den nationale fiskerikontrolmyndighed for hver fartøjskategori hurtigst muligt en endelig liste over de fartøjer, der har tilladelse til at fiske i Madagaskars fiskerizone. Listen fremsendes omgående til EU og erstatter ovennævnte foreløbige liste.7. Fiskeritilladelsers gyldighedsperiodeFiskeritilladelser gælder i ét år fra den 1. januar til den 31. december og kan fornys.8. Dokumenter, som skal forefindes om bordUnder ophold i Madagaskars farvande eller i en madagaskisk havn skal følgende dokumenter altid forefindes om bord:a) den originale fiskeritilladelse. Den i punkt 6, kapitel II omtalte liste over fartøjer med fiskeritilladelse gælder dog, såfremt originalen af fiskeritilladelsen ikke modtages indenfor en månedb) dokumenter udstedt af en kompetent myndighed i det pågældende fartøjs flagstat, af hvilke følgende fremgår:- det nummer, som fartøjet er registreret under, fartøjets registreringscertifikat- overensstemmelsesattest i henhold til Den Internationale Søfartsorganisations (IMO's) Torremolinoskonventionc) ajourførte, bekræftede tegninger eller beskrivelser af fartøjets indretning, især fartøjets antal fiskelastrum med angivelse af lastrumskapacitet udtrykt i kubikmeterd) hvis der er foretaget ændringer i fartøjets særlige kendetegn, hvad angår dets samlede længde, fartøjets bruttoregistertonnage, dets hoved- eller hovedmotorers effekt eller dets lastrumskapacitet, en bekræftet attest fra den kompetente myndighed i fartøjets flagstat med en beskrivelse af ændringens omfange) hvis fiskerfartøjet er udstyret med tanke med nedkølet havvand om bord, et dokument bekræftet af en kompetent myndighed i fartøjets flagstat, der angiver tankkalibreringen i kubikmeterf) hvor det er nødvendigt, en opdateret logbog over administration af fartøjets ballastvand (datoer og tidspunkter for pumpning med angivelse af position og mængde, datoer og tidspunkter for udledning med angivelse af position og mængde samt hvordan ballastvandet er blevet behandlet)g) tilladelse udstedt til fiskerfartøjet til at fiske uden for farvandene under flagstatens jurisdiktion eller et udskrift af IOTC's fartøjsregister, ogh) en kopi af Madagaskars gældende fiskerilovgivning.9. Overdragelse af fiskeritilladelseEn fiskeritilladelse udstedes for et bestemt fartøj og kan ikke overdrages.I tilfælde af påvist


text: force majeure og efter anmodning fra EU kan fiskeritilladelsen dog erstattes af en ny tilladelse, der udstedes for et andet tilsvarende fartøj eller for et fartøj svarende til det fartøj, som skal udskiftes, uden at der skal betales en ny forudbetalt fast afgift. I dette tilfælde skal der i opgørelsen over afgifter for notfartøjer med fryseanlæg til tunfiskeri og langlinefartøjer i kapitel IV medregnes begge fartøjers samlede fangst i Madagaskars fiskeriområde.En sådan overdragelse foregår på den måde, at rederen eller dennes repræsentant i Madagaskar leverer den fiskeritilladelse, der skal udskiftes, tilbage, og at Madagaskar straks herefter udsteder erstatningstilladelsen. Erstatningstilladelsen udstedes til rederen eller dennes repræsentant hurtigst muligt efter, at den fiskeritilladelse, der skal udskiftes, er leveret tilbage. Erstatningstilladelsen er gyldig fra den dag, hvor den tilladelse, der skal udskiftes, leveres tilbage.Madagaskar ajourfører hurtigst muligt listen over fartøjer med fiskeritilladelse. Den nye liste sendes straks til Madagaskars fiskerikontrolmyndigheder og EU.10. HjælpefartøjerHjælpefartøjer, der fører EU-flag, skal have en tilladelse i henhold til de bestemmelser og betingelser, der er fastsat i Madagaskars lovgivning.Den årlige licensafgift for et hjælpefartøj er 2500 EUR.Madagaskars kompetente myndigheder forelægger regelmæssigt Europa-Kommissionen en liste over disse tilladelser via EU's delegation i Madagaskar.KAPITEL IIITEKNISKE FORANSTALTNINGERDe tekniske foranstaltninger, der gælder for fartøjer med fiskeritilladelse med hensyn til fiskeriområde, fiskeredskaber og fangst udover referencemængde, er fastsat i tillæg 2 for de enkelte fiskerikategorier.Fartøjerne overholder den madagaskiske fiskerilovgivning og afgørelser vedtaget af IOTC.KAPITEL IVFANGSTOPGØRELSE1. Definition af fangstrejseVed anvendelsen af dette bilag forstås ved varigheden af et EU-fartøjs fangstrejse:a) perioden mellem indsejling i og udsejling af Madagaskars fiskerizone, ellerb) perioden mellem en indsejling i Madagaskars fiskerizone og en omladning i havn og/eller en landing i Madagaskar.2. FiskerilogbogFøreren af et EU-fartøj, der udøver fiskeri inden for rammerne af aftalen, fører for hver fiskerikategori en IOTC-fiskerilogbog som vist i tillæg 6 og 7.Fiskerilogbogen skal overholde IOTC's resolution 08/04 for langlinefartøjer og resolution 10/03 for notfartøjer.Fiskerilogbogen udfyldes af fartøjsføreren for hver dag, hvor fartøjet befinder sig i Madagaskars fiskerizone.Fartøjsføreren registrerer hver dag i fiskerilogbogen fangstmængden af hver art, identificeret ved De Forenede Nationers Fødevare- og Landbrugsorganisations (FAO's) alfa-3-kode for arten, om bord, udtrykt i kilogram levende vægt eller i givet fald antal fisk. For hver hovedart angiver fartøjsføreren også bifangster og udsmid.Fiskerilogbogen udfyldes letlæseligt med blokbogstaver og underskrives af fartøjsføreren.Fartøjsføreren er ansvarlig for, at de data, der registreres i fiskerilogbogen, er korrekte.3. FangstopgørelseFartøjsføreren indberetter fartøjets fangster ved at sende Madagaskar sine fiskerilogbøger for den periode, hvor fartøjet har befundet sig i Madagaskars fiskerizone.Fiskerilogbøgerne indgives efter følgende nærmere bestemmelser:a) ved anløb af havn i Madagaskar afleveres hver original fiskerilogbog til Madagaskars lokale repræsentant, som skriftligt bekræfter modtagelsen. En kopi af logbogen afleveres til Madagaskars inspektionsholdb) hvis fiskerfartøjet forlader Madagaskars fiskerizone uden at have anløbet havn i Madagaskar, indgives hver original fiskerilogbog senest syv arbejdsdage efter anløb af anden havn og under alle omstændigheder senest femten) arbejdsdage efter, at fartøjet har forladt Madagaskars fiskerizone:i) via e-mail til den e-mail-adresse, som er anvist af den nationale fiskerikontrolmyndighed., ellerii) via fax til det nummer, som er anvist af den nationale fiskerikontrolmyndighed,