text:
opdeling, niveau 3, og underopdelinger af offentlige tjenester
 —
 Tabel 4 (strømme af direkte investeringer T+21) og Tabel 5 (direkte investeringspositioner T+21): NOGA økonomisk sektor, 3-cifret niveau
 b)
 Schweiz er fritaget for at levere data indtil udgangen af 2014 for:
 —
 Tabel 2 (kvartalsvis betalingsbalance): Betalingsbalance undtagen porteføljeinvesteringer
 —
 Tabel 3 (international handel med tjenester): Tjenester i alt, geografisk opdeling, niveau 2
 —
 Tabel 4 (strømme af direkte investeringer T+9): Direkte investeringer i udlandet i alt: geografisk opdeling, niveau 3, og Direkte investeringer i den indberettende økonomi i alt: geografisk opdeling, niveau 3
 —
 Tabel 4 (strømme af direkte investeringer T+21): Direkte investeringer i udlandet i alt: geografisk opdeling, niveau 3, og Direkte investeringer i den indberettende økonomi i alt: geografisk opdeling, niveau 3, og NOGA økonomisk sektor, 2-cifret niveau
 —
 Tabel 5 (direkte investeringspositioner T+21): Direkte investeringer i udlandet i alt: geografisk opdeling, niveau 3, og Direkte investeringer i den indberettende økonomi, i alt geografisk opdeling, niveau 3, og NOGA økonomisk sektor, 2-cifret niveau.
 —
 32006 R 0601: Kommissionens forordning (EF) nr. 601/2006 af 18. april 2006 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 184/2005 for så vidt angår formatet og proceduren for fremsendelse af data (EUT L 106 af 19.4.2006, s. 7).
 Forordningens bestemmelser gælder i forbindelse med aftalen med følgende tilpasning:
 Schweiz er fritaget for at gennemføre procedurerne vedrørende formatet og procedurerne for fremsendelse af data indtil udgangen af 2014.
 —
 32008 R 1055: Kommissionens forordning (EF) nr. 1055/2008 af 27. oktober 2008 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 184/2005 for så vidt angår kvalitetskriterier og kvalitetsrapporter vedrørende betalingsbalancestatistik (EUT L 283 af 28.10.2008, s. 3), ændret ved:
 —
 32010 R 1227: Kommissionens forordning (EU) nr. 1227/2010 af 20. december 2010 (EUT L 336 af 21.12.2010, s. 15).
 Forordningens bestemmelser gælder i forbindelse med aftalen med følgende tilpasning:
 Schweiz er fritaget for at levere en kvalitetsrapport indtil udgangen af 2014.
 NOMENKLATURER
 —
 31990 R 3037: Rådets forordning (EØF) nr. 3037/90 af 9. oktober 1990 om den statistiske nomenklatur for økonomiske aktiviteter i De Europæiske Fællesskaber (EFT L 293 af 24.10.1990, s. 1), ændret ved:
 —
 31993 R 0761: Kommissionens forordning (EØF) nr. 761/93 af 24. marts 1993 (EFT L 83 af 3.4.1993, s. 1)
 —
 32002 R 0029: Kommissionens forordning (EF) nr. 29/2002 af 19. december 2001 (EFT L 6 af 10.1.2002, s. 3)
 —
 32006 R 1893: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1893/2006 af 20. december 2006 (EUT L 393 af 30.12.2006, s. 1).
 —
 31993 R 0696: Rådets forordning (EØF) nr. 696/93 af 15. marts 1993 om de statistiske enheder til observation og analyse af det produktive system i Det Europæiske Fællesskab (EFT L 76 af 30.3.1993, s. 1), ændret ved:
 —
 1 94 N: Akt vedrørende vilkårene for Kongeriget Norges, Republikken Østrigs, Republikken Finlands og Kongeriget Sveriges tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union (EFT C 241 af 29.8.1994, s. 21, ændret i EFT L 1 af 1.1.1995, s. 1).
 —
 32003


text:
R 1059: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1059/2003 af 26. maj 2003 om indførelse af en fælles nomenklatur for regionale enheder (NUTS) (EUT L 154 af 21.6.2003, s. 1), ændret ved:
 —
 32008 R 0011: Kommissionens forordning (EF) nr. 11/2008 af 8. januar 2008 (EUT L 5 af 9.1.2008, s. 13)
 —
 32008 R 0176: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 176/2008 af 20. februar 2008 (EUT L 61 af 5.3.2008, s. 1)
 —
 32011 R 0031: Kommissionens forordning (EU) nr. 31/2011 af 17. januar 2011 (EUT L 13 af 18.1.2011, s. 3).
 —
 32008 R 0451: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 451/2008 af 23. april 2008 om oprettelse af en ny statistisk aktivitetstilknyttet produktklassifikation (CPA) og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3696/93 (EUT L 145 af 4.6.2008, s. 65).
 LANDBRUGSSTATISTIK
 —
 31996 L 0016: Rådets direktiv 96/16/EF af 19. marts 1996 om statistiske undersøgelser af mælk og mejeriprodukter (EFT L 78 af 28.3.1996, s. 27), ændret ved:
 —
 32003 L 0107: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/107/EF af 5. december 2003 (EUT L 7 af 13.1.2004, s. 40).
 Direktivets bestemmelser gælder i forbindelse med denne aftale med følgende tilpasning:
 Schweiz er ikke forpligtet til at foretage en regional opdeling af dataene som krævet i direktivet.
 —
 31997 D 0080: Kommissionens beslutning 97/80/EF af 18. december 1996 om gennemførelsesbestemmelser for Rådets direktiv 96/16/EF om statistiske undersøgelser af mælk og mejeriprodukter (EFT L 24 af 25.1.1997, s. 26), ændret ved:
 —
 31998 D 0582: Rådets afgørelse 98/582/EF af 6. oktober 1998 (EFT L 281 af 17.10.1998, s. 36)
 —
 32005 D 0288: Kommissionens beslutning 2005/288/EF af 18. marts 2005 (EUT L 88 af 7.4.2005, s. 10)
 —
 32011 D 0142: Kommissionens afgørelse 2011/142/EU af 3. marts 2011 (EUT L 59 af 4.3.2011, s. 66).
 Afgørelsens bestemmelser gælder i forbindelse med aftalen med følgende tilpasning:
 Schweiz er ikke forpligtet til en regional opdeling som krævet i bilag I, tabel 1: Årlig produktion af komælk.
 —
 32004 R 0138: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 138/2004 af 5. december 2003 om landbrugsregnskaber i Fællesskabet (EUT L 33 af 5.2.2004, s. 1), ændret ved:
 —
 32005 R 0306: Kommissionens forordning (EF) nr. 306/2005 af 24. februar 2005 (EUT L 52 af 25.2.2005, s. 9)
 —
 32006 R 0909: Kommissionens forordning (EF) nr. 909/2006 af 20. juni 2006 (EUT L 168 af 21.6.2006, s. 14)
 —
 32008 R 0212: Kommissionens forordning (EF) nr. 212/2008 af 7. marts 2008 (EUT L 65 af 8.3.2008, s. 5).
 —
 32008 R 1166: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1166/2008 af 19. november 2008 om en række undersøgelser af landbrugsbedrifternes struktur og en undersøgelse af produktionsmetoderne i landbruget og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 571/88 (EUT L 321 af 1.12.2008, s. 14).
 Forordningens bestemmelser gælder i forbindelse med aftalen med følgende tilpasning:
 For Schweiz finder forordningens bilag III, punkt VII, ikke anvendelse.
 —
 32008 R 1242: Kommissionens forordning (EF) nr. 1242/2008 af 8. december 2008 om opstilling af en fællesskabsklassifikation af landbrugsbedrifter (EUT L

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
335 af 13.12.2008, s. 3), ændret ved:
 —
 32009 R 0867: Kommissionens forordning (EF) nr. 867/2009 af 21. september 2009 (EUT L 248 af 22.9.2009, s. 17).
 —
 32009 R 1200: Kommissionens forordning (EF) nr. 1200/2009 af 30. november 2009 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1166/2008 om en række undersøgelser af landbrugsbedrifternes struktur og en undersøgelse af produktionsmetoderne i landbruget for så vidt angår storkreaturkoefficienter og definitioner af kendetegn (EUT L 329 af 15.12.2009, s. 1).
 —
 32008 R 1165: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1165/2008 af 19. november 2008 om statistikker over husdyrbestande og kødproduktion og om ophævelse af Rådets direktiv 93/23/EØF, 93/24/EØF og 93/25/EØF (EUT L 321 af 1.12.2008, s. 1).
 Forordningens bestemmelser gælder i forbindelse med aftalen med følgende tilpasninger:
 a)
 Schweiz er ikke forpligtet af følgende detaljerede kategorier for statistikker over husdyrbestande i forordningens bilag II:
 —
 Schweiz er fritaget for statistikker over slagtedyr, jf. bilag II, kategorier for statistikker over husdyrbestande, hornkvæg på over 1 år, men under 2 år, hundyr (kvier; dyr, som endnu ikke har kælvet).
 —
 Schweiz er fritaget for statistikker over andre kategorier, jf. bilag II, for statistikker over husdyrbestande, hornkvæg på over 1 år, men under 2 år, hundyr (kvier; dyr, som endnu ikke har kælvet).
 —
 Schweiz er fritaget for statistikker over dyr til slagtning, jf. bilag II, kategorier for statistikker over husdyrbestande, hornkvæg på 2 år og derover, hundyr, kvier.
 —
 Schweiz er fritaget for statistikker over andre kategorier, jf. bilag II, for statistikker over husdyrbestande, hornkvæg på 2 år og derover, hundyr, kvier.
 —
 Schweiz er fritaget for statistikker over svin med en levende vægt på 50 kg og derover, men under 80 kg, jf. bilag II, kategorier for statistikker over husdyrbestande, slagtesvin, herunder udsætterorner og udsættersøer.
 —
 Schweiz er fritaget for statistikker over svin med en levende vægt på 80 kg og derover, men under 110 kg, jf. bilag II, kategorier for statistikker over husdyrbestande, slagtesvin, herunder udsætterorner og udsættersøer.
 —
 Schweiz er fritaget for statistikker over svin med en levende vægt på 110 kg og derover, jf. bilag II, kategorier for statistikker over husdyrbestande, slagtesvin, herunder udsætterorner og udsættersøer.
 —
 Schweiz er fritaget for statistikker over søer bedækket for første gang, jf. bilag II, kategorier for statistikker over husdyrbestande, avlssvin med en levende vægt på 50 kg og derover, bedækkede søer.
 —
 Schweiz er fritaget for statistikker over endnu ikke bedækkede ungsøer, jf. bilag II, kategorier for statistikker over husdyrbestande, avlssvin med en levende vægt på 50 kg og derover, andre søer.
 b)
 Schweiz er fritaget for statistikker over ungkvæg, jf. bilag IV, kategorier for statistikker over slagtninger, hornkvæg.
 c)
 Schweiz er fritaget for statistikker over lam og andre kategorier, jf. bilag IV, for statistikker over slagtninger, får.
 d)
 Schweiz er fritaget for statistikker over geder, jf. bilag IV, kategorier for statistikker over slagtninger.
 e)
 Schweiz er fritaget for statistikker over ænder og andre kategorier, jf. bilag IV, for statistikker over slagtninger, fjerkræ.
 —
 32009 R 0543: Europa-Parlamentets og Rådets


text:
forordning (EF) nr. 543/2009 af 18. juni 2009 om afgrødestatistikker og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 837/90 og (EØF) nr. 959/93 (EUT L 167 af 29.6.2009, s. 1).
 ENERGISTATISTIK
 —
 31990 L 0377: Rådets direktiv 90/377/EØF af 29. juni 1990 om en fællesskabsprocedure med hensyn til gennemsigtigheden af prisen på gas og elektricitet til den endelige forbruger i industrien (EFT L 185 af 17.7.1990, s. 16).
 MILJØSTATISTIK
 —
 32006 R 1893: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1893/2006 af 20. december 2006 (EUT L 393 af 30.12.2006, s. 1).
 —
 32007 R 0973: Kommissionens forordning (EF) nr. 973/2007 af 20. august 2007 (EUT L 216 af 21.8.2007, s. 10).«
 (1) EUT L 87 af 31.3.2009, s. 164.
 (2) EUT L 393 af 30.12.2006, s. 1.


text:
 Avis juridique important
 |
 22001A0911(01)
 Aftale mellem Den Europæiske Union og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien om Den Europæiske Unions Observatørmissions (EUMM's) virke i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien
 EF-Tidende nr. L 241 af 11/09/2001 s. 0002 - 0004
 OVERSÆTTELSEAftalemellem Den Europæiske Union og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien om Den Europæiske Unions Observatørmissions (EUMM's) virke i Den Tidligere Jugoslaviske Republik MakedonienDEN EUROPÆISKE UNION,på den ene sideogDEN TIDLIGERE JUGOSLAVISKE REPUBLIK MAKEDONIEN,i det følgende benævnt "værtspart",på den anden side,i det følgende tilsammen benævnt "deltagerparter",har under hensyn til- at Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater har tilbudt at oprette Det Europæiske Fællesskabs Observatørmission (ECMM) i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, og at værtsparten på foreløbigt grundlag har taget imod dette tilbud den 24. marts 1998,- at Det Europæiske Fællesskab/Den Europæiske Unions observatører har været til stede i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien siden 1998,- at Rådet for Den Europæiske Union den 22. december 2000 vedtog Rådets fælles aktion 2000/811/FUSP om Den Europæiske Unions Observatørmission, hvorved ECMM blev omdannet til EUMM som et instrument for Den Europæiske Unions fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (FUSP) med udgangspunkt i tidligere initiativer med henblik på at bidrage til den effektive udformning af Den Europæiske Unions politik for det vestlige Balkan,- at der den 9. april 2001 i Luxembourg blev indgået en stabiliserings- og associeringsaftale mellem Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien og De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater,- at Den Europæiske Union anerkender Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedoniens uafhængighed, suverænitet og territoriale integritet og at den nærer et stærkt ønske om at bidrage til yderligere styrkelse af fred og stabilitet i området.AFTALT FØLGENDE:Artikel IMandat1. Den Europæiske Unions Observatørmission, i det følgende benævnt "EUMM", som tidligere var etableret i området som Det Europæiske Fællesskabs Observatørmission (ECMM) og for øjeblikket har hovedkvarter i Sarajevo, opretter et missionskontor i Skopje og andre kontorer, som måtte blive besluttet af missionschefen i samråd og forståelse med værtsparten, med henblik på at bidrage til den effektive udformning af Den Europæiske Unions politik for det vestlige Balkan.EUMM skal navnlig:a) overvåge den politiske og sikkerhedsmæssige udvikling i det område, den har ansvaret forb) særlig koncentrere sig om overvågning af grænser, spørgsmål vedrørende forskellige etniske grupper og tilbagevenden af flygtningec) udarbejde analyser på grundlag af modtagne instrukserd) bidrage til hurtig varsling af Rådet og til tillidsskabelse inden for rammerne af Den Europæiske Unions stabiliseringspolitik i området.e) regelmæssigt underrette værtsparten om EUMM's aktiviteter, herunder om humanitære spørgsmål, hvis dette er omfattet af instrukserne.2. Værtsparten giver EUMM alle de oplysninger, som måtte være nødvendige, for at EUMM kan nå sine mål, og samarbejder fuldt ud med EUMM i dette øjemed. Værtsparten kan fra de relevante ministerier udpege en forbindelsesofficer ved EUMM.Artikel IIStatus1. Værtsparten træffer alle nødvendige foranstaltninger med henblik på at beskytte EUMM og dens medlemmer og garantere deres sikkerhed. Eventuelle specifikke bestemmelser, som foreslås af værtsparten, aftales med missionschefen, inden de iværksættes.2. Med henblik på EUMM's virke kan EUMM og dens personale tillige med EUMM's transportmidler og udstyr bevæge sig frit omkring, i det omfang det er


text: nødvendigt, for at missionen kan opfylde sit mandat.3. Under sit arbejde kan EUMM's personale ledsages af en tolk og efter anmodning fra EUMM af en eskorterende person udpeget af værtsparten.4. EUMM kan benytte EU's flag på missionskontoret i Skopje og andetsteds som besluttet af missionschefen.5. EUMM's køretøjer og andre transportmidler skal være forsynet med et særligt missionsidentifikationsmærke, som skal meddeles de relevante myndigheder.Artikel IIISammensætning1. Rådet for Den Europæiske Union har udnævnt EUMM's missionschef. Det skal ligeledes udnævne alle fremtidige missionschefer.2. Andet EUMM-personale udstationeres af Den Europæiske Unions medlemsstater. Det overdrages specifikke hverv af missionschefen under generalsekretærens/den højtstående repræsentants myndighed. Norge og Slovakiet, som på aftaletidspunktet deltager i EUMM, kan ligeledes udnævne personale til EUMM og dermed sammen med Den Europæiske Union og dens medlemsstater være udsenderpart.3. EUMM's udenlandske personale betegnes observatører.4. Udsenderparternes regeringer udnævner observatører ved EUMM.5. Missionschefen fastsætter antallet af observatører i medfør af denne aftale i samråd og forståelse med værtsparten.6. Observatørerne må ikke foretage nogen handling eller udøve nogen aktivitet, som er uforenelige med den uvildighed, der er forbundet med deres hverv, og skal overholde værtspartens love, med forbehold af bestemmelserne i artikel VIII.7. EUMM kan indhente bistand fra administrativt og teknisk personale fra udsenderparterne. Medlemmerne af EUMM's administrative og tekniske personale skal have samme status som ambassadeansat administrativt og teknisk personale fra udsenderparterne i overensstemmelse med Wienerkonventionen om diplomatiske forbindelser.8. EUMM kan ansætte lokalt hjælpepersonale efter behov. Efter anmodning fra missionschefen letter værtsparten EUMM's ansættelse af kvalificeret lokalt personale. EUMM's hjælpepersonale skal have samme status som ambassadeansat lokalt personale i overensstemmelse med Wienerkonventionen om diplomatiske forbindelser.Artikel IVVåben og påklædning1. Observatører må ikke bære våben.2. Observatører skal være civilklædt i hvidt og bære et særligt EUMM-identifikationsmærke.Artikel VAnsvarsfordeling1. EUMM i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien opererer under missionschefens ansvar.2. Missionschefen aflægger gennem generalsekretæren/den højtstående repræsentant regelmæssigt rapport til Rådet for Den Europæiske Union om EUMM's virke og observationer.3. Inden for rammerne af det i artikel I, stk. 1, omhandlede mandat fastlægges EUMM's opgaver af generalsekretæren/den højtstående repræsentant i nært samarbejde med formandskabet i overensstemmelse med den politik, som Rådet har fastlagt for det vestlige Balkan.4. Missionschefen informerer regelmæssigt værtsparten om EUMM's virke.Artikel VIRejse og transport1. EUMM's køretøjer og andre transportmidler er fritaget for obligatorisk registrering eller tilladelse, og alle køretøjer skal være dækket af en ansvarsforsikring.2. EUMM kan benytte veje, flyvepladser og andre faciliteter uden betaling af afgifter, takster eller lignende.3. Værtsparten letter EUMM's brug af egne køretøjer og andre transportmidler.Artikel VIIKommunikation1. EUMM's personale har til normalt anvendte priser adgang til passende telekommunikationsudstyr hos værtsparten med henblik på EUMM's virke, herunder kommunikation med diplomatiske og konsulære repræsentanter for udsenderparterne.2. EUMM har ret til ubegrænset kommunikation via egne radioer (herunder satellitradioer, mobilradioer og håndbårne radioer), telefoner, telegrafer, faxmaskiner og alle andre kommunikationsmidler. Værtsparten stiller efter undertegnelsen af denne aftale frekvenser til rådighed for radiokommunikationen.Artikel VIIIPrivilegier og immuniteter1. EUMM har status som diplomatisk mission.2. Observatørerne er i deres tjenesteperiode omfattet af de privilegier og immuniteter, der tilstås diplomatiske repræsentanter i overensstemmelse med Wienerkonventionen om diplomatiske forbindelser.3. Missionskontoret i Skopje og


text: andre kontorer samt alle EUMM's transportmidler er ukrænkelige.4. De privilegier og immuniteter, der er omhandlet i denne artikel, tilstås observatørerne i deres tjenesteperiode og efter tjenestens ophør i forhold til de handlinger, de udførte under tjenesten.5. Værtsparten letter alle missionschefens og EUMM-personalets bevægelser. EUMM giver værtsparten en fortegnelse over alle medlemmer af EUMM's personale og orienterer på forhånd værtsparten om EUMM-personales ankomst eller afrejse. EUMM-personale skal være i besiddelse af et nationalt pas og et EUMM-identitetskort.6. Værtsparten anerkender udsenderparternes og EUMM's ret til under fritagelse af told og andre restriktioner at indføre udstyr, forsyninger, leverancer og andre varer, som EUMM har behov for til eget, officielt brug. Værtsparten anerkender også udsenderparternes og EUMM's ret til at erhverve sådanne effekter på værtspartens område og til at udføre eller på anden vis afhænde udstyr, forsyninger, leverancer eller andre varer af denne art. Værtsparten anerkender endvidere observatørernes ret til at erhverve og/eller indføre under fritagelse af told og andre restriktioner effekter til personligt brug og til at udføre sådanne effekter.Artikel IXIndkvartering og praktiske arrangementerRegeringen i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien er indforstået med efter anmodning at bistå EUMM med at finde egnede kontorer og boliger. Deltagerparterne træffer afgørelse om andre bestemmelser vedrørende privilegier og immuniteter samt om praktiske arrangementer, herunder akut lægebistand og nødevakuering samt rejselegitimationskrav.Artikel XIkrafttrædenDenne aftale træder i kraft ved undertegnelsen. Dens bestemmelser anvendes over for EUMM af værtsparten foreløbigt fra datoen for paraferingen, indtil aftalen træder i kraft ved undertegnelsen. Denne aftale forbliver i kraft, indtil en af deltagerparterne med to måneders varsel meddeler den anden part, at den agter at anmode om, at det i aftalen omhandlede virke bringes til ophør.Udfærdiget i Skopje den 31. august 2001på engelsk i fire eksemplarer.For Den Europæiske UnionFor Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien


text:
 Avis juridique important
 |
 22001D0126
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalg nr. 126/2001 af 23. november 2001 om ændring af bilag I (dyre- og plantesundhed) til EØS-aftalen
 EF-Tidende nr. L 022 af 24/01/2002 s. 0005 - 0006
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalgnr. 126/2001af 23. november 2001om ændring af bilag I (dyre- og plantesundhed) til EØS-aftalenDET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR -under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt "aftalen", særlig artikel 98, ogud fra følgende betragtninger:(1) Bilag I til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 102/2001 truffet af Det Blandede EØS-udvalg den 26. oktober 2001(1).(2) Kommissionens beslutning 2000/281/EF af 31. marts 2000 om godkendelse af den plan, Tyskland har forelagt for udryddelse af klassisk svinepest hos vildsvin i Sachsen-Anhalt(2) skal indarbejdes i aftalen.(3) Kommissionens beslutning 2000/428/EF af 4. juli 2000 om diagnosticeringsprocedurer, prøvetagningsmetoder og kriterier for evaluering af resultaterne af laboratorieprøver til bekræftelse og differentialdiagnosticering af smitsom blæreudslæt hos svin(3) skal indarbejdes i aftalen.(4) Denne afgørelse finder ikke anvendelse på Island og Liechtenstein,TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Del 3.2 i kapitel I i bilag I til aftalen ændres således:1. Følgende punkt indsættes efter punkt 13 (Kommissionens beslutning 2000/112/EF): "14. 32000 D 0428: Kommissionens beslutning 2000/428/EF af 4. juli 2000 om diagnosticeringsprocedurer, prøvetagningsmetoder og kriterier for evaluering af resultaterne af laboratorieprøver til bekræftelse og differentialdiagnosticering af smitsom blæreudslæt hos svin (EFT L 167 af 7.7.2000, s. 22)."2. Følgende punkt indsættes efter punkt 10 (Kommissionens beslutning 1999/335/EF) i overskriften "RETSAKTER, SOM EFTA-STATERNE OG EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN SKAL TAGE TIL EFTERRETNING": "11. 32000 D 0281: Kommissionens beslutning 2000/281/EF af 31. marts 2000 om godkendelse af den plan, Tyskland har forelagt for udryddelse af klassisk svinepest hos vildsvin i Sachsen-Anhalt (EFT L 92 af 13.4.2000, s. 27)."Artikel 2Teksterne til Kommissionens beslutning 2000/281/EF og 2000/428/EF på norsk, som offentliggøres i EØS-tillægget til De Europæiske Fællesskabers Tidende, er autentiske.Artikel 3Denne afgørelse træder i kraft den 24. november 2001, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle fornødne meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1(4).Artikel 4Denne afgørelse offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.Udfærdiget i Bruxelles, den 23. november 2001.På Det Blandede EØS-udvalgs vegneE. BullFormand(1) EFT L 322 af 6.12.2001, s. 6.(2) EFT L 92 af 13.4.2000, s. 27.(3) EFT L 167 af 7.7.2000, s. 22.(4) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 4.5.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 111/31
 HENSTILLING Nr. 1/2009 FRA SAMARBEJDSRÅDET EU-UKRAINE
 af 23. november 2009
 om gennemførelse af associeringsagendaen EU-Ukraine
 (2010/255/EF)
 SAMARBEJDSRÅDET EU-UKRAINE HAR —
 under henvisning til partnerskabs- og samarbejdsaftalen om oprettelse af et partnerskab mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater og Ukraine, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 85, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Artikel 85 i aftalen giver samarbejdsrådet beføjelser til at fremsætte passende henstillinger efter aftale mellem de to parter.
 (2)
 Efter artikel 102 i aftalen træffer parterne alle fornødne almindelige eller særlige foranstaltninger for at opfylde deres forpligtelser i henhold til aftalen, og de drager omsorg for, at aftalens mål virkeliggøres.
 (3)
 Parterne er på nuværende tidspunkt ved at forhandle en associeringsaftale, herunder et vidtgående og bredt frihandelsområde.
 (4)
 Parterne er blevet enige om teksten til associeringsagendaen EU-Ukraine.
 (5)
 Associeringsagendaen EU-Ukraine skal erstatte den nuværende handlingsplan EU-Ukraine og forberede og fremme den snarlige ikrafttræden af den fremtidige associeringsaftale EU-Ukraine gennem udarbejdelse og vedtagelse af konkrete tiltag, der kan tjene som praktisk vejledning for forberedelserne og gennemførelsen.
 (6)
 Associeringsagendaen har to formål, nemlig at udforme konkrete tiltag til forberedelse af associeringsaftalen og at skabe bredere rammer for det overordnede mål om, at Ukraine kan opnå en politisk associering og større økonomisk integration med Den Europæiske Union.
 (7)
 Associeringsagendaen er et operationelt dokument, som om nødvendigt revideres på grundlag af de fremskridtsrapporter, der er omhandlet i punkt 3.9 i associeringsagendaen, og med henblik på at opfylde dens generelle mål —
 VEDTAGET FØLGENDE HENSTILLING:
 Eneste artikel
 Samarbejdsrådet henstiller, at parterne gennemfører associeringsagendaen EU-Ukraine som indeholdt i dokument UE-UA 1056/2/09 REV 2, i det omfang dette bidrager til at forberede og gennemføre den fremtidige associeringsaftale EU-Ukraine.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 23. november 2009.
 På samarbejdsrådets vegne
 Chef for EU's delegation
 C. BILDT
 Chef for Ukraines delegation
 Y. TYMOSHENKO


text:
 Avis juridique important
 |
 21999A0505(01)
 Protokol om udvidelse af samarbejdsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og ASEAN-landene til også at omfatte Den Socialistiske Republik Vietnam
 EF-Tidende nr. L 117 af 05/05/1999 s. 0031 - 0034
 PROTOKOLom udvidelse af samarbejdsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og ASEAN-landene til også at omfatte Den Socialistiske Republik VietnamRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNIONpå den ene side, ogBRUNEI-DARUSSALAMS REGERINGREPUBLIKKEN INDONESIENS REGERINGMALAYSIAS REGERINGREPUBLIKKEN FILIPPINERNES REGERINGREPUBLIKKEN SINGAPORES REGERINGKONGERIGET THAILANDS REGERINGogDEN SOCIALISTISKE REPUBLIK VIETNAMS REGERINGpå den anden sideHAR -under henvisning til samarbejdsaftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Indonesien, Malaysia, Filippinerne, Singapore og Thailand, medlemslandene i Sammenslutningen af Stater i Sydøstasien, undertegnet den 7. marts 1980 i Kuala Lumpur og den 16. november 1984 udvidet til også at omfatte Brunei, i det følgende benævnt "aftalen", ogud fra følgende betragtning:Vietnam har som nyt medlem af Sammenslutningen af Stater i Sydøstasien (ASEAN) anmodet om at blive optaget i aftalen -VEDTAGET at udvide aftalen til også at omfatte Vietnam og har med henblik herpå som befuldmægtiget udpeget:RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION:Hans VAN MIERLONederlandenes viceministerpræsident og udenrigsminister,Fungerende formand for Rådet for Den Europæiske UnionManuel MARINNæstformand for Kommissionen for De Europæiske FællesskaberBRUNEI-DARUSSALAMS REGERING:Prins MOHAMED BOLKIAHUdenrigsministerREPUBLIKKEN INDONESIENS REGERING:ALI ALATASUdenrigsministerMALAYSIAS REGERING:DATUK ABDULLAH HAJI AHMAD BADAWIUdenrigsministerREPUBLIKKEN FILIPPINERNES REGERING:Domingo L. SIAZON, JR.Sekretær for udenrigsspørgsmålREPUBLIKKEN SINGAPORES REGERING:Professor S. JAYAKUMARUdenrigsministerKONGERIGET THAILANDS REGERING:PRACHUAB CHAIYASANUdenrigsministerDEN SOCIALISTISKE REPUBLIK VIETNAMS REGERING:NGUYEN MANH CAMUdenrigsministerSOM, efter at have udvekslet deres fuldmagter og fundet dem i god og behørig form,ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:Artikel 1Vietnam tiltræder aftalen ved denne protokol.Artikel 2Bestemmelserne i aftalen sammenholdt med protokollen vedrørende aftalens artikel 1 finder anvendelse på Vietnam.Artikel 3Aftalens anvendelse på Vietnam berører ikke anvendelsen mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Socialistiske Republik Vietnam af den aftale mellem parterne, som blev undertegnet den 17. juli 1995 og trådte i kraft den 1. juni 1996.Artikel 4Denne protokol træder i kraft på den første dag i måneden efter den dato, hvor parterne har givet hinanden notifikation om afslutningen af de procedurer, der er nødvendige i så henseende.Artikel 5Denne protokol er udfærdiget i elleve originaleksemplarer på dansk, engelsk, finsk, fransk, græsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk, svensk og tysk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.Hecho en Singapur, el catorce de febrero de mil novecientos noventa y siete.Udfærdiget i Singapore den fjortende februar nitten hundrede og syvoghalvfems.Geschehen zu Singapur am vierzehnten Februar neunzehnhundertsiebenundneunzig.Έγινε στη Σιγκαπούρη, στις δεκατέσσερις Φεβρουαρίου χίλια εννιακόσια ενενήντα επτά.Done at Singapore on the fourteenth day of February in the year one thousand nine hundred and ninety-seven.Fait à Singapour, le quatorze février mil neuf cent quatre-vingt-dix-sept.Fatto a Singapore, addì quattordici febbraio millenovecentonovantasette.Gedaan te Singapore, de veertiende februari negentienhonderd zevenennegentig.Feito em Singapura, em catorze de Fevereiro de mil novecentos e noventa e sete.Tehty Singaporessa neljäntenätoista päivänä helmikuuta vuonna tuhatyhdeksänsataayhdeksänkymmentäseitsemän.Som skedde i Singapore den fjortonde februari nittonhundranittiosju.Por la Comunidad Europea/For Det Europæiske Fællesskab/Für die Europäische Gemeinschaft/Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα/For the European Community/Pour la Communauté européenne/Per la Comunità europea/Voor de Europese Gemeenschap/Pela Comunidade Europeia/Euroopan yhteisön puolesta/På Europeiska gemenskapens vägnar>PIC FILE= "L_1999117DA.003301.EPS">For the Government of Brunei-Darussalam>PIC FILE= "L_1999117DA.003302.EPS">For the Government of the Republic of Indonesia>PIC FILE= "L_1999117DA.003303.EPS">For


text:
 Avis juridique important
 |
 22001D0062
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalg nr. 62/2001 af 19. juni 2001 om ændring af bilag II (tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen
 EF-Tidende nr. L 238 af 06/09/2001 s. 0005 - 0006
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalgnr. 62/2001af 19. juni 2001om ændring af bilag II (tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalenDET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR -under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt "aftalen", særlig artikel 98, ogud fra følgende betragtninger:(1) Bilag II til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 9/2001 truffet af Det Blandede EØS-udvalg den 23. februar 2001(1).(2) Kommissionens direktiv 2000/72/EF af 22. november 2000 om tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets direktiv 93/31/EØF om støtteben på tohjulede motordrevne køretøjer(2) bør indarbejdes i aftalen.(3) Kommissionens direktiv 2000/73/EF af 22. november 2000 om tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets direktiv 93/92/EØF om montering af lygter og lyssignaler på to- og trehjulede motordrevne køretøjer(3) bør indarbejdes i aftalen.(4) Kommissionens direktiv 2000/74/EF af 22. november 2000 om tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets direktiv 93/29/EØF om identificering af betjeningsorganer, kontrollamper og indikatorer på to- og trehjulede motordrevne køretøjer(4) bør indarbejdes i aftalen -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Følgende led indsættes i punkt 45i (Rådets direktiv 93/29/EØF) i kapitel I i bilag II til aftalen: "- 32000 L 0074: Kommissionens direktiv 2000/74/EF af 22. november 2000 (EFT L 300 af 29.11.2000, s. 24)."Artikel 2Følgende led indsættes i punkt 45k (Rådets direktiv 93/31/EØF) i kapitel I i bilag II til aftalen: "- 32000 L 0072: Kommissionens direktiv 2000/72/EF af 22. november 2000 (EFT L 300 af 29.11.2000, s. 18)."Artikel 3Følgende led indsættes i punkt 45o (Rådets direktiv 93/92/EØF) i kapitel I i bilag II til aftalen: "- 32000 L 0073: Kommissionens direktiv 2000/73/EF af 22. november 2000 (EFT L 300 af 29.11.2000, s. 20)."Artikel 4Teksterne til Kommissionens direktiv 2000/72/EF, 2000/73/EF og 2000/74/EF på islandsk og norsk, som offentliggøres i EØS-tillægget til De Europæiske Fællesskabers Tidende, er autentiske.Artikel 5Denne afgørelse træder i kraft den 20. juni 2001, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle fornødne meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1(5).Artikel 6Denne afgørelse offentliggøres i EØS-afsnittet i og EØS-tillægget til De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 19. juni 2001.På Det Blandede EØS-udvalgs vegneP. WesterlundFormand(1) EFT L 117 af 26.4.2001, s. 1.(2) EFT L 300 af 29.11.2000, s. 18.(3) EFT L 300 af 29.11.2000, s. 20.(4) EFT L 300 af 29.11.2000, s. 24.(5) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 Avis juridique important
 |
 21978A1130(03)
 Aftale i form af brevveksling mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og Den demokratiske folkerepublik Algeriet vedrørende fastsættelse for perioden 1. november 1978 - 31. oktober 1979 af det tillægsbeløb, som skal fratrækkes den afgift, der anvendes ved indførsel til Fællesskabet af ikke-behandlet olivenolie med oprindelse i Algeriet
 EF-Tidende nr. L 332 af 29/11/1978 s. 0021 - 0022
 ++++ AFTALE i form af brevveksling mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og Den demokratiske Folkerepublik Algeriet vedroerende fastsaettelse for perioden 1 . november 1978-31 . oktober 1979 af det tillaegsbeloeb , som skal fratraekkes den afgift , der anvendes ved indfoersel til faellesskabet af ikke-behandlet olivenolie med oprindelse i Algeriet Brev nr . 1 Hr . I bilag B til samarbejdsaftalen og interimsaftalen mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og den demokratiske folkerepublik Algeriet bestemmes det med hensyn til ikkebehandlet olivenolie henhoerende under pos . 15.07 A I i den faelles toldtarif , at det beloeb , der skal fratraekkes afgiften i henhold til artikel 16 , stk . 1 , litra b ) , i samarbejdsaftalen og artikel 9 , stk . 1 , litra b ) , i interimsaftalen , forhoejes med et tillaegsbeloeb for at tage hensyn til visse faktorer og afhaengigt af betingelserne paa olivenoliemarkedet ; forhoejelsen sker paa samme vilkaar og efter samme retningslinjer som dem , der er fastsat for anvendelsen af ovennaevnte bestemmelser . For saa vidt angaar perioden 1 . november 1978-31 . oktober 1979 , kan jeg meddele Dem , at Faellesskabet paa baggrund af kriterierne i ovennaevnte bilag , vil traeffe de noedvendige foranstaltninger for , at tillaegsbeloebet fortsat udgoer 10 regningsenheder pr . 100 kg . Jeg beder Dem venligst anerkende modtagelsen af dette brev og over for mig bekraefte Deres regerings tiltraedelse af dets indhold . Modtag , hr . ... , forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse . Paa Raadet for De europaeiske Faellesskabers vegne Brev nr . 2 Hr . Jeg anerkender herved modtagelsen af Deres brev af dags dato med foelgende ordlyd : " I bilag B til samarbejdsaftalen og interimsaftalen mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og Den demokratiske folkerepublik Algeriet bestemmes det med hensyn til ikke-behandlet olivenolie henhoerende under pos . 15.07 A I i den faelles toldtarif , at det beloeb , der skal fratraekkes afgiften i henhold til artikel 16 , stk . 1 , litra b ) , i samarbejdsaftalen og artikel 9 , stk . 1 , litra b ) , i interimsaftalen , forhoejes med et tillaegsbeloeb for at tage hensyn til visse faktorer og afhaengigt af betingelserne paa olivenoliemarkedet ; forhoejelsen sker paa samme vilkaar og efter samme retningslinjer som dem , der er fastsat for anvendelsen af ovennaevnte bestemmelser . For saa vidt angaar perioden 1 . november 1978-31 . oktober 1979 , kan jeg meddele Dem , at Faellesskabet paa baggrund af kriterierne i ovennaevnte bilag , vil traeffe de noedvendige foranstaltninger for , at tillaegsbeloebet fortsat udgoer 10 regningsenheder pr . 100 kg


text:
 15.10.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 274/1
 AFGØRELSE Nr. 1/2008 TRUFFET AF DEN BLANDEDE KOMMISSION EF-EFTA FÆLLES FORSENDELSE
 af 16. juni 2008
 om ændring af konventionen af 20. maj 1987 om en fælles forsendelsesprocedure
 (2008/786/EF)
 DEN BLANDEDE KOMMISSION HAR —
 under henvisning til konventionen af 20. maj 1987 om en fælles forsendelsesprocedure (1), særlig artikel 15, stk. 3, litra a) og c), og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 I overensstemmelse med afgørelse nr. 4/2005 truffet af Den Blandede Kommission EF-EFTA om fælles forsendelse af 15. august 2005 om ændring af konventionen af 20. maj 1987 om en fælles forsendelsesprocedure (2) (i det følgende benævnt »konventionen«) bør de erhvervsdrivende fra den 1. juli 2005 benytte det edb-baserede system for fælles forsendelse til indgivelse af forsendelsesangivelser med en overgangsperiode frem til den 31. december 2006, hvor der er mulighed for at indgive skriftlige forsendelsesangivelser til de kompetente myndigheder.
 (2)
 I henhold til standardproceduren indgives forsendelsesangivelser med anvendelse af de gældende edb-baserede procedurer i stedet for skriftlige angivelser, og forsendelsesoplysninger udveksles mellem de kompetente myndigheder ved hjælp af informationsteknologi og edb-netværk.
 (3)
 Bestemmelserne vedrørende proceduren for fælles forsendelse bør tilpasses metoden for anvendelse af proceduren for det edb-baserede forsendelsessystem.
 (4)
 Rejsende, som ikke har direkte adgang til toldvæsenets edb-baserede forsendelsessystem, bør i henhold til standardproceduren kunne indgive en skriftlig forsendelsesangivelse til de kompetente myndigheder. Forsendelsesoplysningerne bør udveksles mellem de kompetente myndigheder ved hjælp af informationsteknologi og edb-netværk.
 (5)
 Der bør indføres en nødprocedure baseret på brugen af en skriftlig forsendelsesangivelse for at give de erhvervsdrivende mulighed for at udføre forsendelsestransaktioner, når toldvæsenets edb-system eller edb-systemet hos den hovedforpligtede, herunder den godkendte afsender, ikke virker, eller når kommunikationsnetværkerne ikke er tilgængelige.
 (6)
 Eftersom de edb-baserede forsendelsesangivelser repræsenterer standardproceduren, og ikke-elektroniske forsendelsesangivelser hovedsagelig anvendes som en nødprocedure, bør indholdet og rækkefølgen af bilagene til konventionen vedrørende disse procedurer ændres. For at opnå forenklinger bør bilagene til konventionen vedrørende standarderne for det administrative enhedsdokument og brugen af disse ophæves og erstattes af henvisninger til konventionen af 20. maj 1987 om forenkling af formaliteterne i samhandelen (3) (i det følgende benævnt »SAD-konventionen«). Dermed er det muligt at undgå fremtidige efterfølgende ændringer af konventionen om »fælles forsendelse«, der skyldes efterfølgende ændringer af SAD-konventionen.
 (7)
 Konventionen bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —
 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Konventionen om en fælles forsendelsesprocedure ændres således:
 1)
 Artikel 11, stk. 4, affattes således:
 »4. Afgangsstedet kan undlade forseglingen, når beskrivelsen af varerne i forsendelsesangivelsen eller i supplerende dokumenter gør det muligt at identificere varerne ved hjælp af andre identifikationsmetoder.«
 2)
 I artikel 12, stk. 1, ændres udtrykket »af eksemplar nr. 4« til:
 »af eksemplar nr. 4 eller forsendelsesledsagedokumentet«.
 3)
 Tillæg I erstattes af teksten i bilag I til nærværende afgørelse.
 4)
 Bilag I-V til tillæg I erstattes af teksten i bilag II til nærværende afgørelse.
 5)
 Tillæg II erstattes af teksten i bilag III til nærværende afgørelse.
 6)
 Tillæg III erstattes af teksten i bilag IV til nærværende afgørelse.
 7)
 Bilag A1-A13, B1-B7, C1 og C2 og D1-D6


text:
til tillæg III erstattes af teksten i bilag V til nærværende afgørelse.
 Artikel 2
 1. Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
 Den anvendes fra den 1. juli 2008.
 2. Bestemmelserne i denne afgørelse gælder ikke for henførsel af varer under den fælles forsendelsesprocedure, som har fundet sted, før afgørelsen tages i anvendelse.
 3. Artikel 41, 41a, 116, artikel 118, stk. 2, og artikel 119 i tillæg I til konventionen om en fælles forsendelsesprocedure, som ændret ved denne afgørelse, anvendes fra den 1. juli 2009.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 16. juni 2008.
 På Den Blandede Kommissions vegne
 Robert VERRUE
 Formand
 (1) EFT L 226 af 13.8.1987, s. 2.
 (2) EUT L 225 af 31.8.2005, s. 29.
 (3) EFT L 134 af 22.5.1987, s. 2.
 BILAG I
 »
 TILLÆG I
 FÆLLES FORSENDELSESPROCEDURE
 AFSNIT I
 ALMINDEL IGE BESTEMMELSER
 Artikel 1
 1. I dette tillæg fastlægges visse procedurer for den fælles forsendelsesprocedure, jf. konventionens artikel 1, stk. 3.
 2. Medmindre andet er fastsat, finder bestemmelserne i dette tillæg anvendelse på transaktioner, der gennemføres i henhold til den fælles forsendelsesprocedure, uanset om T1- eller T2-proceduren er anvendt.
 3. De varer, der frembyder øget risiko for svig, er opført i bilag I. Når der i nærværende konventions bestemmelser henvises til dette bilag, finder bestemmelserne for varerne i bilaget kun anvendelse, når mængden af disse varer overskrider den herfor gældende mindstemængde. Bilag I revideres mindst en gang årligt.
 KAPITEL I
 Anvendelsesområde og definitioner
 Artikel 2
 Anvendelsesområde
 1. Den fælles forsendelsesprocedure finder ikke anvendelse på postforsendelser (herunder postpakker), der foretages i henhold til Verdenspostforeningens vedtægter, når de pågældende varer transporteres af eller for indehavere af rettigheder og forpligtelser i henhold til disse vedtægter.
 2. En kontraherende part kan beslutte ikke at anvende den fælles forsendelsesprocedure på varetransport gennem rørledninger. Denne beslutning meddeles Kommissionen, der underretter de øvrige lande herom.
 Artikel 3
 Definitioner
 I denne konvention forstås ved:
 a)
 »kompetente myndigheder«:
 toldmyndighederne eller enhver anden myndighed, der skal anvende denne konvention
 b)
 »forsendelsesangivelse«:
 det dokument, hvorved en person i den form og på den måde, der er foreskrevet, tilkendegiver, at han ønsker at henføre varer under proceduren for fælles forsendelse
 c)
 »forsendelsesledsagedokument«:
 dokument udskrevet fra edb-systemet, som ledsager varerne, og er baseret på oplysningerne i forsendelsesangivelsen
 d)
 »T2-procedure«:
 den i konventionens artikel 2 omhandlede T2-procedure, der er identificeret i forsendelsesangivelsen ved mærket »T2« eller »T2F«
 e)
 »den hovedforpligtede«:
 personen, der udfærdiger den fælles forsendelsesangivelse, eller i hvis navn den fælles forsendelsesangivelse udfærdiges
 f)
 »afgangssted«:
 det toldsted, hvor angivelsen om varernes henførsel under proceduren for fælles forsendelse modtages
 g)
 »grænseovergangssted«:
 —
 indgangstoldstedet i en kontraherende parts område, eller
 —
 udgangstoldstedet i en kontraherende parts område, når varerne under forsendelsen forlader denne kontraherende parts toldområde via en grænse mellem denne kontraherende part og et tredjeland
 h)
 »bestemmelsessted«:
 det toldsted, hvor de varer, der er henført under proceduren for fælles forsendelse, skal frembydes med henblik på afslutning af proceduren
 i)
 »garantisted«:
 det af de kompetente myndigheder i hvert land udpegede sted, hvor der stilles sikkerhed ved kautionist
 j)
 »kautionist«:


text:
enhver fysisk eller juridisk tredjepart, som skriftligt forpligter sig til solidarisk med den hovedforpligtede at betale enhver skyld, der kan opstå, med op til det beløb, for hvilket der er stillet sikkerhed
 k)
 »HS-kode«:
 numerisk kode for positioner og underpositioner i det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem som etableret ved konventionen af 14. juni 1983
 l)
 »skyld«:
 import- eller eksportafgifter og andre afgifter vedrørende varer henført under proceduren for fælles forsendelse
 m)
 »debitor«:
 enhver fysisk eller juridisk person, der er forpligtet til at betale en skyld
 n)
 »Kommission«:
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 o)
 »frigivelse af en vare«:
 den handling, hvorved toldmyndighederne giver tilladelse til, at der disponeres over en vare til de formål, der er angivet for den procedure for fælles forsendelse, som varen er henført under
 p)
 »person, der er etableret i en kontraherende parts område«:
 —
 for så vidt angår en fysisk person, enhver, der har sin normale bopæl dér
 —
 for så vidt angår en juridisk person eller en sammenslutning af personer, enhver, der har vedtægtsmæssigt hjemsted, hovedkontor eller fast driftssted dér
 q)
 »edb-baserede procedurer«:
 —
 udveksling af standardiserede EDI-meddelelser med kompetente myndigheder, eller
 —
 indlæsning af data, som er nødvendige til opfyldelse af de pågældende formaliteter, i de kompetente myndigheders edb-systemer
 r)
 »EDI (Electronic Data Interchange)«:
 elektronisk transmission mellem et datasystem og et andet af data, der er struktureret på grundlag af anerkendte meddelelsesstandarder
 s)
 »standardiseret meddelelse«:
 en meddelelse, hvis struktur er fastlagt på forhånd og godkendt til elektronisk transmission af data
 t)
 »personlige oplysninger«:
 enhver form for information om en identificeret eller identificerbar fysisk eller juridisk person
 u)
 »nødprocedure«:
 procedure baseret på brugen af papirdokumenter, der giver mulighed for at indgive og kontrollere forsendelsesangivelsen og opfølge forsendelsestransaktionen, når den elektroniske standardprocedure ikke kan benyttes
 v)
 »SAD-konvention«:
 konvention af 20. maj 1987 om forenkling af formaliteterne i samhandelen.
 KAPITEL II
 Standardprocedure
 Artikel 4
 1. Formaliteterne for brugen af T1- eller T2-proceduren gennemføres ved hjælp af elektroniske databehandlingsteknikker i henhold til de bestemmelser, der fastlægges af de kompetente myndigheder i henhold til principperne i toldlovgivningen.
 2. De kontraherende parter er enige om at indføre følgende foranstaltninger:
 a)
 bestemmelserne om definition og fastlæggelse af meddelelser, der skal udveksles mellem toldsteder, som er nødvendige for anvendelsen af proceduren for fælles forsendelse
 b)
 alle fælles data og den fælles model for de meddelelser, der skal udveksles i henhold til proceduren for fælles forsendelse.
 Artikel 5
 Anvendelsesområde
 1. Med forbehold af særlige omstændigheder foregår udvekslingen af oplysninger mellem de kompetente myndigheder som beskrevet i nærværende kapitel ved hjælp af elektroniske databehandlingssystemer og edb-netværk.
 2. Til udveksling af de i stk. 1 omhandlede oplysninger anvendes Fællesskabets Common Communications Network/Common Systems Interface (CCN/CSI) af alle kontraherende parter. EFTA-landenes finansielle deltagelse og andre hermed forbundne spørgsmål aftales mellem Fællesskabet og hvert af EFTA-landene.
 3. Bestemmelserne i nærværende kapitel finder ikke anvendelse på de forenklede procedurer i henhold til artikel 44, stk. 1, litra f) og g), medmindre andet er anført.
 Artikel 6
 Sikkerhed
 1. Betingelserne for at lade formaliteterne udføre ved hjælp af edb-teknik


text:
omfatter blandt andet kontrol af informationskilder og foranstaltninger til beskyttelse af oplysninger mod hændelig eller ulovlig tilintetgørelse, mod hændeligt tab, mod forringelse eller mod ikke-autoriseret adgang.
 2. Ud over de sikkerhedskrav, der er anført i stk. 1, skal de kompetente myndigheder fastlægge og opretholde passende sikkerhedsordninger, således at hele forsendelsessystemet kan fungere på effektiv, pålidelig og sikker måde.
 3. For at sikre, at ovennævnte sikkerhedsniveau opretholdes, skal enhver indføring, ændring eller slettelse af oplysninger registreres, og det skal anføres, hvad der er formålet hermed, tidspunktet herfor, og hvilken person der har udført det pågældende. Derudover skal den oprindelige oplysning eller enhver oplysning, som har været udsat herfor, opbevares i mindst tre kalenderår regnet fra udgangen af det år, som en sådan oplysning vedrører, eller for en længere periode, hvis andet er bestemt.
 4. De kompetente myndigheder kontrollerer regelmæssigt sikkerheden.
 5. De berørte kompetente myndigheder underretter hinanden om enhver mistanke om brud på sikkerheden.
 Artikel 7
 Beskyttelse af personoplysninger
 1. De kontraherende parter skal alene anvende personoplysninger, der er udvekslet i forbindelse med opfyldelse af denne konvention til dette formål og til anden toldmæssig bestemmelse eller anvendelse, der følger efter proceduren for fælles forsendelse. Denne begrænsning skal ikke forhindre, at dataene anvendes til risikoanalyse under en fælles forsendelse samt til efterforskning og sagsanlæg, der efterfølger denne fælles forsendelse. I så fald skal den kompetente myndighed, der har skaffet informationerne, straks underrettes om en sådan anvendelse.
 2. De kontraherende parter forpligter sig til at iværksætte de nødvendige foranstaltninger for at beskytte personoplysninger, der er udvekslet i forbindelse med opfyldelse af denne konvention; disse foranstaltninger skal mindst svare til principperne i Europarådets konvention af 28. januar 1981 til beskyttelse af individer med hensyn til automatisk behandling af personoplysninger.
 3. De kontraherende parter iværksætter de nødvendige foranstaltninger i form af effektiv kontrol for at sikre overholdelse af denne artikel.
 KAPITEL III
 Den hovedforpligtedes, fragtførerens og modtagerens ansvar
 Artikel 8
 1. Den hovedforpligtede skal
 a)
 frembyde varerne for bestemmelsesstedet i intakt stand og forelægge de krævede dokumenter inden for den fastsatte frist og under iagttagelse af de foranstaltninger til varernes identificering, der er truffet af de kompetente myndigheder
 b)
 overholde de øvrige bestemmelser om fælles forsendelse
 c)
 efter anmodning fra de kompetente myndigheder og inden for de eventuelt fastsatte frister forsyne nævnte myndigheder med alle nødvendige dokumenter og oplysninger samt yde dem al nødvendig støtte og bistand.
 2. Uanset den hovedforpligtedes i stk. 1 omhandlede forpligtelser er den fragtfører eller modtager af varerne, der accepterer varerne med kendskab til, at de er varer under fælles forsendelse, ligeledes forpligtet til at frembyde varerne i uforandret stand og de krævede dokumenter for bestemmelsesstedet inden for den fastsatte frist under iagttagelse af de af de kompetente myndigheder trufne foranstaltninger til varernes identificering.
 KAPITEL IV
 Sikkerhedsstillelse
 Artikel 9
 Forpligtelse til sikkerhedsstillelse
 1. Den hovedforpligtede skal stille sikkerhed for betalingen af den skyld, der kan opstå i forbindelse med de pågældende varer.
 2. Sikkerheden stilles:
 a)
 enten som enkeltkaution, der dækker en enkelt fælles forsendelsestransaktion
 b)
 eller af forenklingshensyn, jf.


text:
artikel 44, som en samlet kaution, der dækker flere forsendelser.
 Artikel 10
 Sikkerhedsstillelsesformer
 1. Der kan stilles sikkerhed:
 a)
 enten ved indbetaling af et kontant depositum ved afgangsstedet
 b)
 eller ved kautionist ved et garantisted.
 2. De kompetente myndigheder kan dog afvise den foreslåede form for sikkerhedsstillelse, hvis den er uforenelig med en korrekt afvikling af proceduren.
 Artikel 10a
 Kontant depositum
 Det kontante depositum stilles i afgangslandets valuta eller ved overgivelse af ethvert andet betalingsmiddel, der accepteres af afgangslandets kompetente myndigheder.
 Det kontante depositum eller hermed sidestillede deposita skal stilles i overensstemmelse med afgangslandets bestemmelser.
 Artikel 10b
 Kautionist
 1. Kautionisten skal være etableret i den kontraherende parts område, hvor sikkerheden er stillet, og skal være godkendt af de kompetente myndigheder i dette land. Kautionisten opslår bopæl eller udpeger en befuldmægtiget i hver af de kontraherende parters område, der er omfattet af den pågældende fælles forsendelsestransaktion. Hvis Fællesskabet er en af de kontraherende parter, skal kautionisten opslå bopæl eller udpege en befuldmægtiget i hver af medlemsstaterne.
 2. Den af kautionisten stillede sikkerhed dækker også afgiftsbeløb, der opkræves som følge af efterfølgende kontroller, inden for det garanterede beløb.
 3. De kompetente myndigheder afslår at godkende kautionisten, når de finder, at denne ikke fuldt ud vil kunne sikre rettidig betaling af enhver skyld, der kan forfalde til betaling, med indtil det beløb, for hvilket der er stillet sikkerhed.
 4. Når garantien stilles af en kautionist ved et garantisted:
 a)
 tildeles den hovedforpligtede et »referencenummer for sikkerhedsstillelse« med henblik på udnyttelse af sikkerhedsstillelsen og på at identificere hver enkelt sikkerhedsstillelse
 b)
 tildeles den hovedforpligtede en adgangskode, som er forbundet med »referencenummeret for sikkerhedsstillelse«, og denne kode meddeles denne.
 Artikel 11
 Fritagelse for sikkerhedsstillelse
 1. Undtagen i tilfælde, der fastlægges efter behov, skal der ikke stilles sikkerhed for:
 a)
 lufttransport
 b)
 varetransport på Rhinen og Rhin-vandvejene
 c)
 varetransport gennem rørledninger
 d)
 fælles forsendelser, der foretages i overensstemmelse med artikel 44, stk. 1, litra f), nr. i).
 2. Hvert land kan ved varetransport på andre end de i stk. 1, litra b), omhandlede vandveje, der findes på dets område, fritage for sikkerhedsstillelse. Landet underretter Kommissionen om de foranstaltninger, der er truffet med henblik herpå, og denne underretter de øvrige lande.
 KAPITEL V
 Diverse bestemmelser
 Artikel 12
 Dokumenters og undersøgelsesresultaters retlige status
 1. Uanset mediet har forskriftsmæssigt udstedte forsendelsesdokumenter og foranstaltninger, som er truffet eller accepteret af de kompetente myndigheder i et land, samme retsvirkning i de øvrige lande som forskriftsmæssigt udstedte forsendelsesdokumenter og foranstaltninger, der er truffet eller accepteret af de kompetente myndigheder i hvert af disse lande.
 2. Resultater af undersøgelser foretaget af et lands kompetente myndigheder som led i den fælles forsendelsesprocedure har i de øvrige lande samme beviskraft som resultater af undersøgelser foretaget af de kompetente myndigheder i hvert af disse lande.
 Artikel 13
 Fortegnelse over toldsteder, der er kompetente til at foretage ekspeditioner vedrørende fælles forsendelse
 Hvert land registrerer en fortegnelse over de toldsteder, der er kompetente til at foretage ekspeditioner vedrørende fælles forsendelse, med angivelse af deres identifikationsnumre, beføjelser og ekspeditionstider


text:
(dage og tidspunkter) i edb-systemet. Alle ændringer skal ligeledes registreres i edb-systemet.
 Kommissionen videreformidler sådanne oplysninger til alle landene gennem edb-systemet.
 Artikel 14
 Centralkontor
 Hvert land underretter i givet fald Kommissionen om etablering af centralkontorer og om, hvilke beføjelser disse kontorer får med hensyn til forvaltning og kontrol af fællesforsendelsesproceduren samt med hensyn til modtagelse og videresendelse af dokumenter med angivelse af typen af de pågældende dokumenter.
 Kommissionen meddeler de øvrige lande disse oplysninger.
 Artikel 15
 Overtrædelser og sanktioner
 Landene træffer de nødvendige foranstaltninger til at behandle overtrædelser eller uregelmæssigheder samt til at indføre effektive, hensigtsmæssige og afskrækkende sanktioner.
 AFSNIT II
 ORDNINGENS FUNKTIONSMÅDE
 KAPITEL I
 Enkeltkaution
 Artikel 16
 Enkeltkaution ved kautionist
 1. Sikkerhedsbeløbet for enkeltkaution skal fuldt ud dække den skyld, der kan forfalde til betaling, og beregnes på grundlag af de højeste afgiftssatser, herunder importafgifter, der gælder i afgangslandet for varer af denne type ved indførsel fra tredjeland og fortoldet til frit forbrug. Ved denne beregning betragtes fællesskabsvarer, der forsendes i henhold til konventionen om proceduren for fællesforsendelse, som ikke-fællesskabsvarer.
 De satser, der benyttes ved beregningen af sikkerhedsbeløbet, kan dog ikke være mindre end en minimumssats, når der er angivet en sådan sats i femte kolonne i bilag I.
 2. Enkeltkaution i form af kontant depositum er gyldig i alle kontraherende parters område. Den tilbagebetales, når forsendelsen er blevet afsluttet.
 3. En kautionists sikkerhedsstillelse for enkelt kaution kan ske på grundlag af sikkerhedsdokumenter til et beløb af 7 000 EUR udstedt af kautionisten til personer, der påtænker at handle som hovedforpligtede, og de er gyldige i alle kontraherende parters område.
 Kautionisten hæfter for et beløb på indtil 7 000 EUR pr. sikkerhedsdokument.
 4. Når sikkerhedsstillelsen for enkeltkaution stilles af en kautionist, kan den hovedforpligtede ikke ændre adgangskoden til »referencenummeret for sikkerhedsstillelsen« ud over rammerne for anvendelse af bilag IV, punkt 3.
 Artikel 17
 Former for enkeltkaution ved kautionsdokument
 1. Der stilles enkeltkaution ved et kautionsdokument, der svarer til modellen i bilag C1 til tillæg III. Kautionsdokumentet opbevares af garantistedet.
 2. Når nationale love eller administrative bestemmelser eller sædvaner kræver det, kan hvert land tillade, at den i stk. 1 omhandlede sikkerhed stilles på anden måde, såfremt der herved opnås samme retsvirkninger som ved anvendelse af et dokument, der er udformet i overensstemmelse med modellen.
 Artikel 18
 Former for enkeltkaution ved sikkerhedsdokumenter
 1. I det i artikel 16, stk. 3, omhandlede tilfælde stilles enkeltkautionen ved et kautionsdokument, der svarer til modellen i bilag C2 til tillæg III.
 Artikel 17, stk. 2, finder tilsvarende anvendelse.
 2. Kautionisten stiller alle de krævede oplysninger vedrørende sikkerhedsdokumentet for enkeltkaution, som vedkommende har udstedt, til rådighed for garantistedet i henhold til de bestemmelser, der fastlægges af de kompetente myndigheder. Sidste anvendelsesdato kan ikke fastsættes ud over en frist på et år regnet fra udstedelsesdatoen.
 3. Kautionisten meddeler den hovedforpligtede et »referencenummer for sikkerhedsstillelsen« for hvert sikkerhedsdokument for enkeltkaution, som tildeles denne. Den tilhørende adgangskode kan ikke ændres af den hovedforpligtede.
 4. For så vidt angår anvendelsen af artikel 22, stk. 1, litra b), overdrager kautionisten


text:
den hovedforpligtede sikkerhedsdokumentet for enkeltkaution i papirformat udarbejdet i henhold til modellen i bilag C3; af dokumentet fremgår identifikationsnummeret.
 5. Kautionisten kan udstede sikkerhedsdokumenter for enkeltkaution, som ikke er gyldige for en fælles forsendelse med varer, der er opført i bilag I. I den forbindelse anbringer kautionisten diagonalt på det eller de sikkerhedsdokumenter for enkeltkaution, der udstedes, følgende påtegning:
 —
 Begrænset gyldighed — 99200.
 6. Den hovedforpligtede skal give afgangsstedet et antal sikkerhedsdokumenter for enkeltkaution svarende til det multiplum af 7 000 EUR, der er nødvendigt for fuldt ud at dække den skyld, der kan forfalde til betaling. Med henblik på anvendelse af artikel 22, stk. 1, litra b), skal de enkelte sikkerhedsdokumenter i papirformat indleveres til og opbevares af afgangsstedet, som meddeler identifikationsnummeret for de enkelte sikkerhedsdokumenter til det garantisted, der er anført på sikkerhedsdokumentet.
 Artikel 19
 Tilbagetrækning og ophævelse af kautionsdokument
 1. Garantistedet trækker godkendelsen af en kautionists tilsagn tilbage, når de betingelser, der var gældende på udstedelsestidspunktet, ikke længere er opfyldt.
 Kautionisten kan ligeledes ophæve sit tilsagn til enhver tid.
 2. Tilbagetrækningen eller ophævelsen har virkning fra den sekstende dag efter dagen for meddelelsen herom til kautionisten henholdsvis garantistedet.
 Fra den dato, hvor tilbagetrækningen eller ophævelsen træder i kraft, kan de dokumenter for enkeltkaution, der er udstedt tidligere, ikke længere benyttes ved henførsel af varer under den fælles forsendelsesprocedure.
 3. De kompetente myndigheder i landet, hvor garantistedet er beliggende, indfører oplysningen om tilbagetrækningen eller ophævelsen og ikrafttrædelsesdatoen herfor i edb-systemet.
 KAPITEL II
 Transportmidler og angivelser
 Artikel 20
 Indladningsbetingelser
 1. Hver forsendelsesangivelse må kun omfatte varer, der er indladet eller skal indlades i et og samme transportmiddel, og som skal transporteres fra samme afgangssted til samme bestemmelsessted.
 I forbindelse med denne artikel anses følgende for at udgøre et og samme transportmiddel, når de medfører varer, der skal transporteres samlet:
 a)
 et vejkøretøj med en eller flere påhængsvogne eller sættevogne
 b)
 en togstamme
 c)
 skibe, der udgør en enhed
 d)
 containere, der er indladet på et og samme transportmiddel som omhandlet i denne artikel.
 2. Et og samme transportmiddel kan benyttes til indladning af varer ved flere afgangssteder og til aflæsning ved flere bestemmelsessteder.
 Artikel 21
 Forsendelsesangivelse pr. edb
 1. Oplysningerne i angivelsen i henhold til bilag A1 til tillæg III indsættes som kodede oplysninger eller indsættes i en anden form, som fastsættes af toldmyndighederne med henblik på edb-behandling i overensstemmelse med de krævede oplysninger.
 2. En forsendelsesangivelse udarbejdet ved EDI betragtes som værende indgivet på det tidspunkt, hvor de kompetente myndigheder modtager EDI-meddelelsen.
 Godkendelsen af forsendelsesangivelsen udarbejdet ved EDI bekræftes over for den hovedforpligtede i form af en svarmeddelelse, der mindst indeholder identifikationen af den modtagne meddelelse og/eller registreringsnummeret for forsendelsesangivelsen samt godkendelsesdatoen.
 3. En forsendelsesangivelse, som er indleveret ved hjælp af udveksling af standardiserede EDI-meddelelser, skal være i overensstemmelse med strukturen og de nærmere specifikationer i tillæg III.
 4 Forsendelsesangivelsen udfyldes i overensstemmelse med tillæg III på et af de kontraherende parters officielle sprog, som accepteres af de kompetente myndigheder i afgangslandet. Om fornødent kan de kompetente


text:
myndigheder i et land, som er berørt af forsendelsestransaktionen, anmode om oversættelse heraf til det officielle sprog eller et af de officielle sprog i dette land.
 5. Følger proceduren for fælles forsendelse i afgangslandet efter en anden toldmæssig bestemmelse eller anvendelse, kan afgangsstedet anmode om, at de tilhørende dokumenter fremlægges.
 6. Varerne frembydes sammen med transportdokumentet. Afgangsstedet kan fritage for forelæggelse af dette dokument ved toldbehandlingen, idet det dog skal kunne forevises.
 Artikel 22
 Ikke-elektronisk forsendelsesangivelse
 1. Varerne kan henføres under proceduren for fælles forsendelse ved hjælp af en forsendelsesangivelse udfærdiget på en formular, der svarer til modellen i tillæg 1 til bilag I til SAD-konventionen i følgende tilfælde:
 a)
 når varerne transporteres af rejsende, der ikke har direkte adgang til toldvæsenets edb-system, i henhold til bestemmelserne i artikel 22a
 b)
 når nødproceduren anvendes i henhold til bestemmelserne i bilag V
 c)
 når en af de kontraherende parter beslutter det.
 2. Ved anvendelsen af stk. 1, litra a) og c), sørger de kompetente myndigheder for, at forsendelsesoplysningerne udveksles mellem de kompetente myndigheder gennem toldvæsenets edb-system.
 3. Brugen af en skriftlig forsendelsesangivelse, jf. stk. 1, litra b), skal godkendes af de kompetente myndigheder, når den hovedforpligtedes edb-system og/eller netværket ikke fungerer.
 4. Forsendelsesangivelsen kan suppleres med en eller flere yderligere formularer i henhold til modellen i tillæg 3 til bilag I til SAD-konventionen. Formularerne er en integrerende del af angivelsen.
 5. Ladelister, der er udformet på grundlag af modellen i tillæg III, kan anvendes i stedet for supplementsformularer som beskrivende del af forsendelsesangivelsen, hvoraf de udgør en integrerende del.
 6. De i stk. 1, 4 og 5 omhandlede formularer udfyldes i overensstemmelse med tillæg III.
 7. Artikel 21, stk. 4-6, gælder tilsvarende.
 Artikel 22a
 Forsendelsesangivelse for rejsende
 Med henblik på anvendelse af artikel 22, stk. 1, litra a), udarbejder den rejsende forsendelsesangivelsen i overensstemmelse med artikel 5 og 6 og bilag B6 til tillæg III.
 Artikel 23
 Sammensatte forsendelser
 For forsendelser, som omfatter såvel varer, der forsendes efter T1-proceduren, som varer, der forsendes efter T2-proceduren, udfyldes forsendelsesangivelsen, der er forsynet med »T«, for hver varepost med angivelse af »T1«, »T2« eller »T2F«.
 Artikel 24
 Undertegnelse af forsendelsesangivelsen og den hovedforpligtedes forpligtelse
 1. Forsendelsesangivelsen skal indeholde en elektronisk signatur eller en anden form for identifikation.
 2. Indgivelsen af forsendelsesangivelsen forpligter den hovedforpligtede med hensyn til:
 a)
 nøjagtigheden af de oplysninger, der er anført i forsendelsesangivelsen
 b)
 de fremlagte dokumenters ægthed
 c)
 overholdelse af alle forpligtelser i forbindelse med henførslen af de pågældende varer under den fælles forsendelsesprocedure.
 KAPITEL III
 Procedurer på afgangsstedet
 Artikel 25
 Indgivelse af forsendelsesangivelsen
 Forsendelsesangivelsen indgives og varerne frembydes på afgangsstedet på den dag og det tidspunkt, som de kompetente myndigheder har angivet.
 Afgangsstedet kan dog på den hovedforpligtedes anmodning og for dennes regning tillade, at varerne frembydes på ethvert andet sted.
 Artikel 26
 Transportrute
 1. Varer, der er henført under den fælles forsendelsesprocedure, skal transporteres til bestemmelsesstedet ad en økonomisk set berettiget rute.
 2. For varer, der er anført på listen i bilag I, eller når de kompetente


text:
myndigheder eller den hovedforpligtede finder det nødvendigt, fastsætter afgangsstedet en bindende transportrute, der som et minimum omfatter en angivelse i rubrik 44 i forsendelsesangivelsen af de lande, der skal passeres, under hensyntagen til de oplysninger, der er afgivet af den hovedforpligtede, jf. dog artikel 59.
 Artikel 27
 Antagelse og registrering af forsendelsesangivelsen
 1. Forsendelsesangivelsen accepteres og registreres på afgangsstedet på den dag og det tidspunkt, som de kompetente myndigheder har angivet, under forudsætning af at:
 a)
 den opfylder alle de betingelser, der er nødvendige for anvendelse af nærværende konvention
 b)
 den ledsages af alle tilhørende dokumenter, og
 c)
 de varer, som angivelsen vedrører, frembydes for toldmyndighederne.
 2. De kompetente myndigheder kan give tilladelse til, at de i stk. 1, litra b), omtalte dokumenter ikke vedlægges angivelsen. I sådanne tilfælde stilles disse dokumenter til rådighed for de kompetente myndigheder.
 3. Medmindre andet specifikt angives, er datoen for anvendelse af alle bestemmelserne inden for proceduren for fælles forsendelse den dato, hvor de kompetente myndigheder antager angivelsen.
 Artikel 28
 Rettelse af forsendelsesangivelsen
 1. Den hovedforpligtede er bemyndiget til efter anmodning at rette en eller flere oplysninger i forsendelsesangivelsen, efter at denne er antaget af de kompetente myndigheder. Sådanne rettelser må ikke medføre, at der tilføjes andre varer til forsendelsesangivelsen end dem, som den oprindelig vedrørte.
 2. Ingen rettelser kan dog tillades, når der indgives anmodning herom, efter at de kompetente myndigheder har:
 a)
 underrettet den hovedforpligtede om, at de vil foretage en undersøgelse af varerne
 b)
 konstateret, at de pågældende oplysninger er urigtige
 c)
 frigivet varerne.
 Artikel 29
 Frist for frembydelse for bestemmelsesstedet
 1. Under hensyntagen til transportruten, transportbestemmelserne og andre relevante retsforskrifter og eventuelt de oplysninger, der er afgivet af den hovedforpligtede, fastsætter afgangsstedet sidste frist for, hvornår varerne skal være frembudt for bestemmelsesstedet.
 2. Den frist, der således er fastsat af afgangsstedet, er bindende for de kompetente myndigheder i de lande, hvis territorium benyttes ved den fælles forsendelsestransaktion, og kan ikke ændres af disse myndigheder.
 Artikel 30
 Kontrol af forsendelsesangivelsen og varerne
 1. På grundlag af en risikoanalyse eller stikprøvevis kan de kompetente myndigheder i afgangslandet foretage følgende kontrol:
 a)
 en kontrol af den godkendte forsendelsesangivelse og de dertil knyttede dokumenter
 b)
 undersøgelse af varerne, evt. ledsaget af en prøveudtagning med henblik på analyse eller en grundig undersøgelse.
 2. Varerne undersøges på de hertil udpegede steder og inden for de til formålet fastsatte tidspunkter. De kompetente myndigheder kan dog på den hovedforpligtedes anmodning og for dennes regning undersøge varerne på andre steder og tidspunkter.
 Artikel 31
 Identifikationsforanstaltninger
 1. Afgangsstedet træffer de identifikationsforanstaltninger, som anses for nødvendige, og indfører de relevante oplysninger i forsendelsesangivelsen.
 2. Frigivelse af varer, der skal henføres under den fælles forsendelsesprocedure, nægtes, hvis der ikke kan foretages forsegling i overensstemmelse med konventionens artikel 11, stk. 2 eller 3, jf. dog konventionens artikel 11, stk. 4.
 3. Når forseglingen af rum foretages, efterprøver de kompetente myndigheder, om transportmidlerne er godkendte eller i hvert fald egnede til forsegling.
 4. Alle vejkøretøjer eller påhængsvogne, sættevogne og containere, der er godkendt til


text:
varetransport under toldforsegling i overensstemmelse med bestemmelserne i en international aftale, hvori Det Europæiske Fællesskab eller dets medlemsstater og EFTA-landene er kontraherende parter, anses for godkendt ved anvendelse af andre bestemmelser, jf. konventionens artikel 11, stk. 2, litra a).
 5. Forseglingerne skal opfylde kravene i bilag II.
 6. Forseglingen må ikke brydes uden de kompetente myndigheders tilladelse.
 7. Varerne anses for at kunne identificeres i henhold til konventionens artikel 11, stk. 4, når beskrivelsen af dem er så detaljeret, at deres mængde og art let kan konstateres.
 Artikel 32
 Frigivelse af varer
 1. Afgangsstedet indfører de relevante oplysninger på forsendelsesangivelsen med påtegning om resultaterne af kontrollen.
 2. Hvis kontrolresultaterne giver mulighed for det, frigiver afgangsstedet varerne og anfører datoen i edb-systemet.
 3. Afgangsstedet underretter ved frigivelsen af varerne det anførte bestemmelsessted om den fælles forsendelse ved hjælp af en »forventet ankomstmeddelelse« og de forskellige grænseovergangssteder ved hjælp af en »forventet grænseovergangmeddelelse«. Disse meddelelser udarbejdes på grundlag af oplysningerne i forsendelsesangivelsen, i givet fald med ændringer.
 Artikel 33
 Forsendelsesledsagedokument
 1. Forsendelsesledsagedokumentet skal svare overens med modellen og oplysningerne i tillæg III. Det ledsager varerne, der er henført under proceduren for fælles forsendelse. Efter frigivelsen af varerne stilles det til rådighed for den erhvervsdrivende på en af følgende måder:
 a)
 det overdrages til den hovedforpligtede af afgangsstedet eller udskrives fra den hovedforpligtedes edb-system i henhold til en tilladelse fra de kompetente myndigheder
 b)
 det udskrives fra den godkendte afsenders edb-system efter modtagelse af meddelelsen om frigivelse af varerne, som fremsendes af afgangsstedet.
 2. Forsendelsesledsagedokumentet suppleres i givet fald af en liste over vareposter, som er en integrerende del af det pågældende dokument og er i overensstemmelse med modellen i tillæg III.
 KAPITEL IV
 Procedurer under transporten
 Artikel 34
 Fremlæggelse af forsendelsesledsagedokument
 Forsendelsesledsagedokumentet og de øvrige dokumenter, der ledsager varerne, skal fremlægges efter anmodning fra de kompetente myndigheder.
 Artikel 35
 Grænseovergangssted
 1. Forsendelsen og forsendelsesledsagedokumentet frembydes ved hvert grænseovergangssted.
 2. Grænseovergangsstedet registrerer overgangen, som det er blevet underrettet om ved hjælp af den »forventede grænseovergangsmeddelelse« fra afgangsstedet. Afgangsstedet underrettes om grænseovergangen ved hjælp af meddelelsen »grænseovergangsattest«.
 3. Grænseovergangsstederne foretager kontrol af varerne, hvis de finder det nødvendigt. En eventuel kontrol udføres navnlig på grundlag af »den forventede grænseovergangsmeddelelse«.
 4. Finder transporten sted over et andet grænseovergangssted end det, der er anført i forsendelsesledsagedokumentet, anmoder det benyttede grænseovergangssted afgangsstedet om »den forventede grænseovergangsmeddelelse« og underretter afgangsstedet om grænseovergangen ved at fremsende »grænseovergangsattesten«. Afgangsstedet underretter det i givet fald om manglende gyldighed af sikkerhedsstillelsen i det pågældende land.
 5. Stk. 1-4 finder ikke anvendelse på varetransport med jernbane.
 Artikel 36
 Hændelser under transporten
 1. I nedenstående tilfælde forsyner fragtføreren forsendelsesledsagedokumentet med oplysning om den indtrufne begivenhed og fremlægger det sammen med forsendelsen for de kompetente myndigheder i det land, på hvis område transportmidlet befinder sig:
 a)
 ved ændring af den bindende transportrute, dersom artikel 26, stk. 2, finder anvendelse
 b)
 ved brud på forseglingen under transporten, uden at dette kan tilskrives fragtføreren
 c)
 ved omladning af varer til et andet transportmiddel; denne omladning skal ske


text:
under tilsyn af de kompetente myndigheder, som dog kan give tilladelse til omladning uden opsyn
 d)
 hvis en overhængende fare gør det nødvendigt, at varerne straks aflæsses helt eller delvist
 e)
 ved enhver hændelse, begivenhed eller ulykke, der kan have indvirkning på overholdelsen af den hovedforpligtedes eller fragtførerens forpligtelser.
 2. Hvis de kompetente myndigheder finder, at den fælles forsendelsestransaktion kan fortsætte på normal vis, påtegner de efter i påkommende tilfælde at have truffet de fornødne foranstaltninger forsendelsesledsagedokumentet. De kompetente myndigheder på grænseovergangsstedet eller bestemmelsesstedet indfører de relevante oplysninger om omladning eller andre hændelser i edb-systemet.
 KAPITEL V
 Procedurer på bestemmelsesstedet
 Artikel 37
 Frembydelse for bestemmelsesstedet
 1. Varerne og de krævede dokumenter skal frembydes for bestemmelsesstedet i dettes åbningstid. Det pågældende toldsted kan dog på den pågældendes anmodning og for dennes regning tillade, at angivelsen og varerne frembydes uden for åbningstiderne. Bestemmelsesstedet kan dog på den interesserede parts anmodning og for dennes regning tillade, at varerne og de krævede dokumenter frembydes på ethvert andet sted.
 2. Frembydes varerne for bestemmelsesstedet efter udløbet af den frist, der er fastsat af afgangsstedet, og skyldes denne manglende overholdelse af fristen omstændigheder, som bestemmelsesstedet finder behørigt godtgjort, og som fragtføreren eller den hovedforpligtede ikke er ansvarlige for, anses sidstnævnte for at have overholdt den fastsatte frist.
 3. Bestemmelsesstedet beholder forsendelsesledsagedokumentet, og kontrollen af varerne foretages navnlig på grundlag af »den forventede ankomstmeddelelse«, som er modtaget fra afgangsstedet.
 4. På anmodning fra den hovedforpligtede og for at bevise, at transaktionen er gennemført i overensstemmelse med artikel 42, stk. 1, attesterer bestemmelsesstedet en genpart af forsendelsesledsagedokumentet med følgende påtegning:
 —
 Alternativt bevis — 99202.
 5. Forsendelsestransaktionen kan afsluttes på et andet toldsted end det, der oprindeligt er fastsat i forsendelsesangivelsen. I så fald bliver dette toldsted bestemmelsesstedet.
 Hvis det nye bestemmelsessted hører under en anden kontraherende part end det oprindeligt planlagte toldsted, skal det nye bestemmelsessted anmode afgangsstedet om »en forventet ankomstmeddelelse«.
 Artikel 38
 Ankomstbevis
 1. Bestemmelsesstedet udsteder efter anmodning et ankomstbevis til den person, som frembyder varerne og de krævede dokumenter.
 2. Ankomstbeviset svarer til modellen i tillæg III.
 3. Ankomstbeviset skal i forvejen være udfyldt af brugeren. Det kan ud over den rubrik, der er forbeholdt bestemmelsesstedet, indeholde andre oplysninger om forsendelsen. Ankomstbeviset kan ikke anvendes som bevis for, at proceduren er afsluttet, jf. artikel 42, stk. 1.
 Artikel 39
 Omdestinering af oplysninger
 1. Bestemmelsesstedet underretter afgangsstedet om ankomsten af varerne samme dag, som de er blevet frembudt for bestemmelsesstedet, ved hjælp af »ankomstmeddelelsen«.
 2. Når forsendelsestransaktionen afsluttes ved et andet toldsted end det, der oprindeligt er angivet i forsendelsesangivelsen, underretter det nye bestemmelsessted afgangsstedet om ankomsten ved hjælp af en »ankomstmeddelelse«.
 Afgangsstedet underretter det oprindeligt fastsatte bestemmelsessted om ankomsten ved hjælp af meddelelsen »omdestinering«.
 3. Den i stk. 1 og 2 omtalte »ankomstmeddelelse« kan ikke fungere som bevis for, at proceduren er afsluttet i henhold til artikel 40, stk. 2.
 4. Bortset fra under behørigt begrundede omstændigheder sender bestemmelsesstedet meddelelsen om »kontrolresultater« til afgangsstedet senest den tredje dag efter, at varerne er blevet frembudt


text:
for bestemmelsesstedet. Men når artikel 65 finder anvendelse, sender bestemmelsesstedet meddelelsen om »kontrolresultater« til afgangsstedet senest den sjette dag efter den dag, hvor varerne er blevet frembudt.
 KAPITEL VI
 Kontrol med procedurens ophør
 Artikel 40
 Procedurens ophør og afslutning
 1. Den fælles forsendelsesprocedure ophører, og den hovedforpligtedes forpligtelser er opfyldt, når de af proceduren omfattede varer og tilhørende dokumenter og oplysninger frembydes for bestemmelsesstedet i henhold til bestemmelserne for proceduren.
 2. De kompetente myndigheder afslutter den fælles forsendelsesprocedure, når de ved en sammenligning mellem de til afgangsstedet afgivne oplysninger og de på bestemmelsesstedet konstaterede forhold kan fastslå, at proceduren er behørigt afsluttet.
 Artikel 41
 Efterlysningsprocedure
 1. Når de kompetente myndigheder i afgangslandet ikke har modtaget »ankomstmeddelelsen« inden for fristen for frembydelse af varerne på bestemmelsesstedet, eller når de ikke har modtaget meddelelsen om »kontrolresultater« senest seks dage efter modtagelsen af »ankomstmeddelelsen«, indleder de en efterlysningsprocedure med henblik på at indhente de oplysninger, som er nødvendige for at afslutte proceduren, eller, hvis dette ikke er muligt:
 —
 at fastslå, om der er opstået en toldskyld
 —
 at identificere skyldneren, og
 —
 at fastslå, hvilke myndigheder der er kompetente med hensyn til inddrivelse.
 2. Efterlysningsproceduren iværksættes senest syv dage efter udløbet af en af de i stk. 1 omtalte frister undtagen i særlige tilfælde, som defineres i samarbejde med de kontraherende parter. Denne procedure indledes straks, hvis de kompetente myndigheder underrettes på et tidligt tidspunkt om, at proceduren ikke er afsluttet, eller hvis de har mistanke herom.
 3. Når de kompetente myndigheder i afgangslandet kun har modtaget »ankomstmeddelelsen«, indleder de en efterlysningsprocedure og retter henvendelse til det bestemmelsessted, der har fremsendt »ankomstmeddelelsen«, om meddelelsen om »kontrolresultater«.
 4. Når de kompetente myndigheder i afgangslandet ikke har modtaget »ankomstmeddelelsen«, indleder de en efterlysningsprocedure og retter henvendelse til den hovedforpligtede for at få de nødvendige oplysninger til afslutningen af proceduren eller til bestemmelsesstedet, når de nødvendige oplysninger til efterlysningen på bestemmelsesstedet er til rådighed.
 Den hovedforpligtede skal adspørges om de nødvendige oplysninger til afslutning af proceduren senest 28 dage efter iværksættelse af efterlysningsproceduren over for bestemmelsesstedet, når forsendelsestransaktionen ikke kan afsluttes.
 5. Bestemmelsesstedet og den hovedforpligtede skal reagere på den i stk. 4 omtalte anmodning inden for 28 dage. Hvis den hovedforpligtede leverer tilstrækkelige oplysninger i løbet af denne periode, skal de kompetente myndigheder i afgangslandet tage hensyn til disse oplysninger eller afslutte proceduren, hvis de fremlagte oplysninger giver mulighed for dette.
 6. Hvis oplysningerne fra den hovedforpligtede ikke giver mulighed for at afslutte proceduren, men af afgangslandets myndigheder anses for tilstrækkelige til at fortsætte efterlysningsproceduren, indgives der straks en anmodning over for det pågældende toldsted.
 7. Gør efterlysningsproceduren det muligt at fastslå, at proceduren er afsluttet korrekt, afslutter de kompetente myndigheder i afgangslandet proceduren og underretter straks den hovedforpligtede samt om fornødent de kompetente myndigheder, der har indledt en inddrivelsesprocedure i henhold til artikel 117, herom.
 Artikel 41a
 1. Når der efter iværksættelsen af efterlysningsproceduren og inden for den i artikel 116, stk. 1, litra c), anførte frist, fremlægges bevis af en hvilken som


text:
helst art for det sted, hvor de begivenheder, der gav anledning til skylden, har fundet sted, over for de kompetente myndigheder i afgangslandet, i det følgende betegnet »de anmodende myndigheder«, og hvis dette sted er beliggende i en anden kontraherende parts område, fremsender de anmodende myndigheder straks alle tilgængelige oplysninger til de kompetente myndigheder på det pågældende sted, i det følgende betegnet »de myndigheder, hvortil anmodningen er rettet«.
 2. De myndigheder, hvortil anmodningen er rettet, bekræfter modtagelsen af meddelelsen og anfører, om de er kompetente til at foretage inddrivelsen. Hvis de anmodende myndigheder ikke har modtaget noget svar inden 28 dage, skal de straks iværksætte efterlysningsproceduren.
 Artikel 42
 Alternativt bevis for procedurens ophør
 1. Beviset for, at proceduren er afsluttet inden for de i angivelsen anførte frister, kan fremlægges af den hovedforpligtede i form af et for de kompetente myndigheder tilfredsstillende dokument, som er attesteret af de kompetente myndigheder i bestemmelseslandet, som muliggør en identifikation af de pågældende varer, og hvoraf det fremgår, at de er blevet frembudt for bestemmelsesstedet eller i tilfælde, hvor artikel 64 anvendes, er afleveret til den godkendte modtager.
 2. Proceduren for fælles forsendelse anses ligeledes for afsluttet, hvis den hovedforpligtede fremlægger et af følgende for de kompetente myndigheder tilfredsstillende dokumenter, som gør det muligt at identificere de pågældende varer:
 a)
 et tolddokument, der er udstedt i et tredjeland, vedrørende henførsel under en toldmæssig bestemmelse eller anvendelse
 b)
 et dokument, der er udstedt i et tredjeland, som er afstemplet og attesteret af toldmyndighederne i dette land, og hvori det bekræftes, at varerne betragtes som værende bragt i fri omsætning i det pågældende tredjeland.
 3. De i stk. 2 omhandlede dokumenter kan erstattes af kopier eller fotokopier, hvis rigtighed bekræftes af den organisation, der har attesteret originaldokumenterne, myndighederne i det pågældende tredjeland eller myndighederne i et af disse lande.
 Artikel 43
 Efterfølgende kontrol
 1. De kompetente myndigheder kan foretage efterfølgende kontrol af de udvekslede oplysninger såsom dokumenter, formularer, godkendelser eller oplysninger i forbindelse med proceduren for fælles forsendelse for at efterprøve ægtheden eller nøjagtigheden af eventuelle påtegninger og stempler. Denne kontrol foretages, hvis der foreligger tvivl eller mistanke om svig. Den kan ligeledes foretages på grundlag af en risikoanalyse eller stikprøvevis.
 2. De kompetente myndigheder, der modtager en anmodning om efterfølgende kontrol, svarer straks derpå.
 3. Hvis de kompetente myndigheder i afgangslandet anmoder om efterfølgende kontrol af forsendelsesledsagedokumenterne og oplysningerne i meddelelsen om »kontrolresultater«, fordi der foreligger tvivl eller mistanke om svig, anses betingelserne i artikel 40, stk. 2, ikke for opfyldte, så længe ægtheden eller nøjagtigheden af de oplysninger, for hvis vedkommende der anmodes om efterfølgende kontrol, ikke er bekræftet.
 4. Disse bestemmelser finder tilsvarende anvendelse på artikel 22.
 AFSNIT III
 FORENKLINGER
 KAPITEL I
 Almindelige bestemmelser om forenklinger
 Artikel 44
 Anvendelsesområde
 1. På anmodning fra den hovedforpligtede eller modtageren, alt efter tilfældet, kan de kompetente myndigheder give bevilling til følgende forenklinger:
 a)
 anvendelse af samlet kaution eller fritagelse for sikkerhedsstillelse
 b)
 benyttelse af særlig forsegling
 c)
 fritagelse for at følge en bindende transportrute
 d)
 status som


text:
godkendt afsender
 e)
 status som godkendt modtager
 f)
 anvendelse af forenklede procedurer, der er specifikke for visse transportformer:
 i)
 godstransport med jernbane eller i store containere
 ii)
 godstransport ad luftvejen
 iii)
 godstransport i rørledninger
 g)
 anvendelse af andre forenklede procedurer på grundlag af konventionens artikel 6.
 2. Når de i stk. 1, litra a) og f), omhandlede forenklinger bevilges, anvendes de i alle landene, undtagen hvis andet fremgår af dette tillæg eller af bevillingen. Når de i stk. 1, litra b), c) og d), omhandlede forenklinger bevilges, anvendes de kun på fælles forsendelsestransaktioner, der indledes i det land, hvor bevillingen er udstedt. Når den i stk. 1, litra e), omhandlede forenkling bevilges, anvendes den kun i det land, hvor bevillingen er udstedt.
 Artikel 45
 Almindelige betingelser for meddelelse af bevilling
 1. Den i artikel 44, stk. 1, omhandlede bevilling meddeles kun til personer, som:
 a)
 er etableret i en kontraherende parts område; tilladelsen til at benytte en samlet kaution kan dog kun gives til personer, der er etableret i det land, hvor sikkerheden stilles
 b)
 regelmæssigt benytter proceduren for fælles forsendelse, eller som de kompetente myndigheder ved kan opfylde forpligtelserne i forbindelse med denne procedure, eller — i tilfælde af den i artikel 44, stk. 1, litra e), omhandlede forenkling — som regelmæssigt modtager varer henført under proceduren for fælles forsendelse, og
 c)
 ikke har begået alvorlige eller gentagne overtrædelser af told- og skattelovgivningen.
 2. For at sikre en korrekt forvaltning af forenklingerne meddeles der kun bevilling:
 a)
 hvis de kompetente myndigheder kan overvåge og kontrollere proceduren uden en uforholdsmæssigt stor administrativ indsats, og
 b)
 hvis de berørte personer fører optegnelser, der gør det muligt for de kompetente myndigheder at foretage en effektiv kontrol.
 Artikel 46
 Bevillingsansøgningens indhold
 1. En ansøgning om bevilling til at benytte forenklinger, i det følgende benævnt »ansøgningen«, dateres og underskrives. Den kan udarbejdes skriftligt eller indgives ved hjælp af elektroniske databehandlingsteknikker i henhold til de bestemmelser, der fastlægges af de kompetente myndigheder.
 2. Ansøgningen skal indeholde de oplysninger, som gør det muligt for de kompetente myndigheder at sikre, at vilkårene for bevilling til at anvende forenklinger overholdes.
 Artikel 47
 Ansøgerens ansvar
 Den person, som ansøger om bevilling til at anvende forenklinger, er ansvarlig i henhold til de gældende bestemmelser i de kontraherende parters område og med forbehold af anvendelse af eventuelle strafferetlige bestemmelser, hvad angår:
 a)
 nøjagtigheden af oplysningerne i ansøgningen
 b)
 ægtheden af de vedlagte dokumenter.
 Artikel 48
 Kompetente myndigheder
 1. Ansøgningen indgives til de kompetente myndigheder i det land, hvor ansøgeren er etableret.
 2. Bevillingen meddeles, eller ansøgningen afslås, i henhold til gældende bestemmelser i de kontraherende parters område.
 3. Beslutningen om afvisning af anmodningen meddeles ansøgeren i overensstemmelse med de frister og bestemmelser, der er gældende i det pågældende land. Den skal være begrundet.
 Artikel 49
 Tilladelsens indhold
 1. Bevillingens daterede og underskrevne originaleksemplar samt en eller flere bekræftede kopier udstedes til bevillingshaveren.
 2. Bevillingen fastsætter betingelserne for anvendelsen af forenklingerne samt funktions- og kontrolmetoder herfor. Den træder i kraft på udstedelsesdatoen.


text:
3. Den person, der har en bevilling til at anvende forenklinger, er ansvarlig for, at alle krav vedrørende henførslen af de pågældende varer under den fælles forsendelsesprocedurer er opfyldt.
 4. For så vidt angår de i artikel 44, stk. 1, litra b), c), og f), omhandlede forenklinger, forelægges bevillingen på anmodning af afgangsstedet.
 Artikel 50
 Tilbagekaldelse og ændring
 1. Bevillingshaveren underretter de kompetente myndigheder om alle forhold, der opstår efter meddelelsen af bevillingen, og som kan påvirke videreførelsen eller indholdet af bevillingen.
 2. Bevillingen tilbagekaldes eller ændres af de kompetente myndigheder, hvis:
 a)
 en eller flere af forudsætningerne for dens udstedelse ikke var eller ikke længere er opfyldt, eller
 b)
 et forhold, som er opstået efter meddelelsen af bevillingen, påvirker videreførelsen eller indholdet af denne.
 3. Tilladelsen kan tilbagekaldes eller ændres af de kompetente myndigheder, når bevillingshaveren ikke længere opfylder en forpligtelse, som følger af denne bevilling.
 4. Afgørelsen om tilbagekaldelse eller ændring af bevillingen begrundes. Bevillingshaveren underrettes om afgørelsen.
 5. Tilbagekaldelse eller ændring af en bevilling får virkning fra datoen for meddelelsen herom. De kompetente myndigheder kan dog undtagelsesvis i tilfælde, hvor modtagerens berettigede interesser fordrer det, lade tilbagekaldelsen eller ændringen få virkning fra et senere tidspunkt. Ikrafttrædelsesdatoen angives i afgørelsen.
 Artikel 51
 Opbevaring af ansøgninger og bevillinger af de kompetente myndigheder
 1. De kompetente myndigheder opbevarer ansøgninger med bilag sammen med en kopi af alle de bevillinger, der er meddelt.
 2. Når en ansøgning afvises, eller når en bevilling tilbagekaldes, opbevares ansøgningen og afgørelsen om afvisningen eller tilbagekaldelsen samt alle bilag hertil mindst tre år fra udgangen af det kalenderår, hvor ansøgningen blev afvist, eller bevillingen tilbagekaldt.
 KAPITEL II
 Samlet kaution og fritagelse for sikkerhedsstillelse
 Artikel 52
 Referencebeløb
 1. Den hovedforpligtede benytter samlet kaution eller fritagelse for sikkerhedsstillelse inden for rammerne af et referencebeløb.
 2. Referencebeløbet svarer til den skyld, der kan opstå for varer, som af den hovedforpligtede angives til den fælles forsendelsesprocedure for en periode på mindst en uge.
 Dette beløb fastsættes af garantistedet i samarbejde med den hovedforpligtede:
 a)
 på grundlag af oplysninger vedrørende varer, der tidligere er blevet sendt, og et skøn over, hvor mange fælles forsendelser der skal foretages, blandt andet ud fra den hovedforpligtedes handels- og regnskabsdokumenter, og
 b)
 på grundlag af de højeste afgiftssatser, herunder importafgifter, der gælder for de pågældende varer i landet, hvor garantistedet er beliggende, for varer af denne type ved overgang til frit forbrug. Ved denne beregning betragtes fællesskabsvarer, der forsendes i henhold til konventionen om proceduren for fællesforsendelse, som ikke-fællesskabsvarer.
 Der foretages en præcis beregning af told og andre afgifter, som den hovedforpligtede forpligter sig til for alle forsendelsestransaktioner, når de nødvendige oplysninger er til rådighed. I modsat fald, når der er tale om andre varer end dem, der fremgår af listen, der er anført i bilag I, fastsættes beløbet til 7 000 EUR, medmindre andre oplysninger, som de kompetente myndigheder har kendskab til, fører til andre beløbsstørrelser.
 3. Garantistedet foretager en undersøgelse af referencebeløbet, særlig efter en anmodning af den hovedforpligtede, og justerer i påkommende


text:
tilfælde beløbet.
 4. Den hovedforpligtede sikrer, at de beløb, der er indgået forpligtelser for, også med de forsendelser, hvor proceduren ikke er afsluttet, ikke overstiger referencebeløbet.
 Toldmyndighedernes edb-systemer behandler og kontrollerer anvendelsen af referencebeløbene for hver forsendelsestransaktion.
 Artikel 53
 Beløbet for samlet kaution og fritagelse for sikkerhedsstillelse
 1. Beløbet for den samlede kaution er lig med det referencebeløb, der er omhandlet i artikel 52.
 2. Personer, der over for de kompetente myndigheder godtgør, at de har en sund økonomi, og at de opfylder de i stk. 3 og 4 fastsatte troværdighedskrav, kan indrømmes en nedsættelse af beløbet for den samlede kaution eller indrømmes fritagelse for sikkerhedsstillelse.
 3. Beløbet for den samlede kaution kan nedsættes
 a)
 til 50 % af referencebeløbet, dersom den hovedforpligtede påviser, at han har tilstrækkelig erfaring med brugen af den fælles forsendelsesprocedure
 b)
 til 30 % af referencebeløbet, dersom den hovedforpligtede påviser, at han har tilstrækkelig erfaring med brugen af den fælles forsendelsesprocedure, og at han har nået et højt niveau i samarbejdet med de kompetente myndigheder.
 4. Der kan indrømmes fritagelse for sikkerhedsstillelse, dersom den hovedforpligtede påviser, at han har tilstrækkelig erfaring med brugen af den fælles forsendelsesprocedure, at han har nået et højt niveau i samarbejdet med de kompetente myndigheder, at han har transporterne under kontrol, og at han har en finansiel kapacitet, som er tilstrækkelig god til, at han er i stand til at opfylde sine forpligtelser.
 5. Ved anvendelsen af stk. 3 og 4 tager landene hensyn til bestemmelserne i bilag III.
 Artikel 53a
 Nærmere bestemmelser vedrørende samlet kaution og fritagelse for sikkerhedsstillelse
 I forbindelse med de samlede kautioner og/eller fritagelse for sikkerhedsstillelse
 a)
 tildeles den hovedforpligtede et »referencenummer for sikkerhedsstillelse«, der er knyttet til det pågældende referencebeløb
 b)
 tildeler og meddeler garantistedet den hovedforpligtede en adgangskode, der er knyttet til »referencenummeret for sikkerhedsstillelsen«.
 Den hovedforpligtede kan tildele sig selv eller sine repræsentanter en eller flere adgangskoder for denne sikkerhedsstillelse.
 Artikel 54
 Særlige bestemmelser for varer, der frembyder en øget risiko
 1. For så vidt angår de varer, der nævnes på listen i bilag I, skal den hovedforpligtede for at kunne få bevilling til at fremlægge samlet kaution påvise, at han ud over at opfylde betingelserne i artikel 45 har en sund økonomi, at han har tilstrækkelig erfaring med brugen af den fælles forsendelsesprocedure, og at han enten har nået et højt niveau i samarbejdet med de kompetente myndigheder eller har transporterne under kontrol.
 2. For disse varer kan beløbet for den samlede kaution nedsættes
 a)
 til 50 % af referencebeløbet, dersom den hovedforpligtede påviser, at han har nået et højt niveau i samarbejdet med de kompetente myndigheder, og at han har transporten under kontrol
 b)
 til 30 % af referencebeløbet, dersom den hovedforpligtede påviser, at han har nået et højt niveau i samarbejdet med de kompetente myndigheder, at han har transporten under kontrol, og at hans finansielle kapacitet er tilstrækkelig god til, at han er i stand til at opfylde sine forpligtelser.
 3. Ved anvendelsen af stk. 2 tager landene hensyn til


text:
bestemmelserne i bilag III.
 4 De foregående stykker finder ligeledes anvendelse, når der i en anmodning om anvendelse af en samlet kaution udtrykkeligt henvises til brugen af en og samme kautionsattest ikke bare for varerne, der er medtaget på listen i bilag I, men ligeledes for varer, der ikke optræder på denne liste.
 5. Fritagelsen for sikkerhedsstillelse finder ikke anvendelse på fælles forsendelsestransaktioner, der vedrører de varer, der er medtaget på listen i bilag I.
 6. Under hensyn til principperne for indrømmelse af samlet kaution og nedsættelse af beløbet for sikkerhedsstillelsen kan anvendelsen af den samlede kaution på et nedsat beløb undtagelsesvis forbydes midlertidigt, hvis der foreligger særlige omstændigheder.
 7. Under hensyn til principperne for indrømmelse af samlet kaution og nedsættelse af beløbet for sikkerhedsstillelsen kan anvendelsen af den samlede kaution midlertidigt forbydes for varer, der inden for rammerne af den samlede kaution bevisligt har været gjort til genstand for omfattende svig.
 8. Betingelserne for anvendelse af stk. 6 og 7 er beskrevet i bilag IV.
 Artikel 55
 Kautionsdokument
 1. Der stilles samlet kaution ved kautionist.
 2. Der stilles samlet kaution ved et kautionsdokument, der svarer til modellen i bilag C4 til tillæg III. Kautionsdokumentet opbevares af garantistedet.
 3. Artikel 17, stk. 2, finder tilsvarende anvendelse.
 Artikel 56
 Attester for samlet kaution eller for fritagelse for sikkerhedsstillelse
 1. På grundlag af bevillingen udsteder de kompetente myndigheder til den hovedforpligtede en eller flere attester for samlet kaution eller for fritagelse for sikkerhedsstillelse, i det følgende benævnt kautionsattester, som udfærdiges i overensstemmelse med tillæg III, og som gør det muligt for den hovedforpligtede at bevise, at der foreligger en samlet kaution eller en fritagelse for at stille sikkerhed i henhold til artikel 22, stk. 1, litra b).
 2. Gyldighedsperioden for en kautionsattest overstiger ikke to år. Garantistedet kan imidlertid forlænge denne periode med yderligere en periode på ikke over to år.
 Artikel 57
 Tilbagekaldelse og ophævelse
 1. Artikel 19, stk. 1, og stk. 2, første afsnit, finder tilsvarende anvendelse ved tilbagekaldelse eller ophævelse af den samlede kaution.
 2. De kompetente myndigheders tilbagekaldelse af tilladelsen til samlet kaution eller fritagelse for sikkerhedsstillelse og ikrafttrædelsesdatoen for garantistedets tilbagekaldelse af en kautionserklæring eller for en kautionists ophævelse af sin kautionserklæring skal indføres i edb-systemet af garantistedet.
 3. Med virkning fra ikrafttrædelsesdatoen for tilbagekaldelsen eller ophævelsen kan ingen attester udstedt i henhold til artikel 22, stk. 1, litra b), anvendes til at henføre varer under proceduren for fælles forsendelse, og den hovedforpligtede skal straks tilbagesende dem til garantistedet.
 Hvert land underretter omgående Kommissionen om de kautionsattester, som endnu er gyldige, men som ikke er blevet returneret, eller som er meldt stjålet, tabt eller forfalsket. Kommissionen giver de øvrige lande meddelelse herom.
 KAPITEL III
 Benyttelse af særlig forsegling
 Artikel 58
 1. De kompetente myndigheder kan give den hovedforpligtede tilladelse til at anvende særlige forseglinger på transportmidler og kolli, forudsat at disse forseglinger af de kompetente myndigheder godtages som opfyldende de i bilag II fastsatte betingelser.
 2. Den hovedforpligtede indfører forseglingernes antal, type og mærker på forsendelsesangivelsen.
 Han