text:
dette regulativ, og kun forpligtet til at acceptere typegodkendelser meddelt i henhold til ændringsserie 02.
 10.7. Efter den officielle ikrafttrædelsesdato for supplement 1 til ændringsserie 02 må ingen kontraherende part, der anvender dette regulativ, nægte at meddele eller nægte at anerkende typegodkendelse i henhold til dette regulativ som ændret ved supplement 1 til ændringsserie 02.
 10.8. Fra 60 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for supplement 1 til ændringsserie 02 for dette regulativ må de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, kun meddele typegodkendelse, hvis den køretøjstype, som skal godkendes, opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved supplement 1 til ændringsserie 02 til dette regulativ.
 11. ENDELIGT OPHØR AF PRODUKTIONEN
 Hvis indehaveren af godkendelsen endeligt ophører med at fremstille en køretøjstype, som er godkendt i henhold til dette regulativ, skal han underrette den typegodkendende myndighed, som har meddelt godkendelsen, herom. Denne underretter de øvrige kontraherende parter i 1958-overenskomsten, der anvender dette regulativ, ved hjælp af en kopi af meddelelsesformularen svarende til modellen i bilag 1 til dette regulativ.
 12. NAVNE OG ADRESSER PÅ DE TEKNISKE TJENESTER, DER UDFØRER GODKENDELSESPRØVNINGERNE, OG PÅ DE TYPEGODKENDENDE MYNDIGHEDER
 De kontraherende parter i overenskomsten, der anvender dette regulativ, meddeler FN's sekretariat navne og adresser på de tekniske tjenester, der er ansvarlige for udførelse af godkendelsesprøvninger, og på de typegodkendende myndigheder, som meddeler godkendelse, og til hvem formularer med attestering af godkendelse, udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelser, som er udstedt i andre stater, skal fremsendes.
 (1) Som defineret i den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.4, para. 2 — www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.
 (2) Hvis den maksimale nettomærkeeffekt opnås ved flere forskellige motorhastigheder, betegner motorens mærkehastighed i dette regulativ den højeste motorhastighed, hvorved den maksimale nettomærkeeffekt opnås.
 (3) Kendingsnumrene for de kontraherende parter i 1958-overenskomsten er angivet i bilag 3 til den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 4 — www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.
 (4) Der udføres en prøvning, mens køretøjet er stationært, for at tilvejebringe en referenceværdi for myndigheder, der anvender denne metode til kontrol af ibrugtagne køretøjer.
 BILAG 1
 Tekst af billedet
 MEDDELELSESFORMULAR
 (Største format: A4-format (210 × 297 mm))
 (1)
 Udstedt af: Myndighedens navn
 vedrørende (2): Meddelelse af godkendelse
 Udvidelse af godkendelse
 Nægtelse af godkendelse
 Inddragelse af godkendelse
 Endeligt ophør af produktionen
 af en køretøjstype med hensyn til støjemission i henhold til regulativ nr. 63
 Godkendelse nr.: Udvidelse nr.
 1. Køretøjets fabriks- eller handelsbetegnelse
 2. Køretøjstype
 3. Variant (hvis relevant):
 4. Version(er) (hvis relevant):
 5. Fabrikantens navn og adresse:
 6. Navn og adresse på fabrikantens (eventuelle) repræsentant:
 7. Type(r) originalt udstødningssystem:
 8. Type indsugningsanordning (hvis påkrævet for at sikre overholdelse af støjgrænserne):
 9. Motortype (3):
 10. Taktantal: to- eller firetaktsmotor (hvis relevant) (2)
 11. Slagvolumen: cm3
 11.1. Boring: mm
 11.2. Slaglængde: mm
 12. Maksimal nettomærkeeffekt (angiv målemetode): kW
 13. motorens mærkehastighed ved hvilken den maksimale effekt udvikles: min– 1
 14. Transmission:
 14.1. Fabrikat
 14.2. Type (manuel, automatisk, CVT)
 14.3. Antal gear:
 14.4. Anvendte gear:
 14.5. Differentialets udvekslingsforhold:
 Tekst af billedet
 15. Dæktype og -dimension:
 16. Maksimalt tilladt totalvægt: kg
 17. Køretøjets konstruktivt bestemte tophastighed (som angivet


text:
af fabrikanten): km/h
 18. For prøvning af stationært køretøj: Mikrofonens placering og retning (med henvisning til diagrammerne i bilag 3 til dette regulativ)
 19. Støjniveau:
 køretøj i bevægelse: dB(A)
 ved fremføringshastighed for køretøjet på (linje A-A′): km/h
 motorens omdrejningshastighed: min– 1
 stationært køretøj: dB(A)
 ved et motoromdrejningstal på: min– 1
 20. Overensstemmelse efter ibrugtagning, referencedata
 20.1. Gear (i) for køretøjer med manuelt gear:
 20.2. Køretøjets hastighed ved begyndelsen af perioden for acceleration (gennemsnit af 3 serier) for gear (i): km/h
 20.3. Lydtrykniveau Lwot(i): dB(A)
 21. Køretøjet indleveret til godkendelse den:
 22. Teknisk tjeneste, som er ansvarlig for udførelse af godkendelsesprøvningerne:
 23. Dato på rapport udstedt af den pågældende tekniske tjeneste:
 24. Nummer på rapport udstedt af denne tjeneste:
 25. Godkendelse meddelt/nægtet/udvidet/inddraget (2)
 26. Godkendelsesmærkets placering på køretøjet:
 27. Sted:
 28. Dato:
 29. Underskrift:
 30. Følgende dokumenter, der er forsynet med ovennævnte godkendelsesnummer, er vedlagt som bilag:
 a) tegninger, diagrammer og skitser af motoren og af udstødnings- eller lyddæmpningssystemet
 b) fotografier af motoren og af udstødnings- eller lyddæmpningssystemet
 c) en fortegnelse over udstødnings- eller lyddæmpningssystemets komponenter, tydeligt identificeret.
 (1) Kendingsnummeret på den stat, som har meddelt/udvidet/nægtet/inddraget godkendelse (jf. regulativets bestemmelser om godkendelse).
 (2) Det ikke gældende overstreges.
 (3) Hvis der anvendes ikke-konventionelle motorer, anføres dette.
 BILAG 2
 UDFORMNING AF GODKENDELSESMÆRKET
 Model A
 (se punkt 5.4 i dette regulativ)
 Det ovennævnte godkendelsesmærke, der er påmonteret et køretøj, angiver, at den pågældende køretøjstype med hensyn til støjemissioner er godkendt i Nederlandene (E 4) i henhold til regulativ nr. 63 med godkendelsesnummer 022439. Godkendelsesnummeret angiver, at godkendelsen er meddelt efter forskrifterne i regulativ nr. 63 som ændret ved ændringsserie 02.
 Model B
 (se punkt 5.5 i dette regulativ)
 Ovenstående godkendelsesmærke, som er påført et køretøj, viser, at køretøjstypen er godkendt i Nederlandene (E 4) i henhold til regulativ nr. 63 og 33 (1). Godkendelsesnumrene angiver, at regulativ 63 på godkendelsesdatoerne omfattede ændringsserie 02, og at regulativ nr. 33 også var blevet ændret ved ændringsserie 01.
 (1) Det andet nummer er kun givet som eksempel.
 BILAG 3
 METODER OG INSTRUMENTER TIL MÅLING AF LYD FRA KØRETØJER I KLASSE L1
 1. MÅLEINSTRUMENTER
 1.1. Akustiske målinger
 1.1.1. Alment
 Lydmåleren skal være en lydtryksmåler eller et tilsvarende målingsinstrument, der opfylder kravene til instrumenter i klasse 1 (den anbefalede vindhætte skal i givet fald anvendes). Disse krav er beskrevet i IEC 61672-1:2013. Målingerne udføres ved »F«-vægtning for tid på det akustiske måleinstrument og ved »A«-vægtning af frekvens, som desuden er beskrevet i IEC 61672-1:2013. Ved anvendelse af et system, der indebærer periodisk overvågning af det A-vægtede lydtrykniveau, foretages der aflæsning med tidsintervaller på højst 30 ms. Instrumenterne skal vedligeholdes og kalibreres efter instrumentfabrikantens anvisninger.
 1.1.2. Kalibrering
 Ved begyndelse og slutning af hver målesession skal hele det akustiske målesystem kontrolleres med en lydkalibrator, der opfylder forskrifterne for lydkalibratorer af klasse 1 i henhold til IEC 60942:2003. Uden yderligere justering skal forskellen mellem aflæsningerne være mindre end eller lig med 0,5 dB(A). Hvis denne værdi overskrides, skal resultaterne af målinger foretaget efter den seneste tilfredsstillende kontrol kasseres.
 1.1.3. Opfyldelse af forskrifterne

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
Lydkalibratorens overensstemmelse med IEC 60942:2003 skal kontrolleres en gang om året. Instrumentsystemets overensstemmelse med kravene i IEC 61672-1:2013 skal kontrolleres mindst hvert andet år. Al overensstemmelsesprøvning udføres af et laboratorium, der er godkendt til at udføre kalibreringer, der kan spores til relevante standarder.
 1.2. Instrumenter til hastighedsmåling
 Motorhastigheden måles med et instrument, der opfylder specifikationskravene med mindst ± 2 % eller bedre ved de motorhastigheder, der kræves for de målinger, der udføres.
 Køretøjers vejhastighed måles med instrumenter, der opfylder specifikationskravene med mindst ± 0,5 km/h ved kontinuerlig måling. Hvis målingen foretages ved uafhængige målinger af køretøjshastigheden, skal disse instrumenter opfylde specifikationskravene med mindst ± 0,2 km/h (1).
 1.3. Meteorologiske måleinstrumenter
 De meteorologiske måleinstrumenter, der anvendes til overvågning af omgivelsesparametre, skal opfylde følgende specifikationskrav:
 ± 1 °C eller derunder for apparater til måling af temperatur
 ± 1,0 m/s for apparater til måling af vindhastighed
 ± 5 hPa for apparater til måling af atmosfæretryk
 ± 5 % for apparater til måling af relativ luftfugtighed.
 2. MÅLEBETINGELSER
 2.1. Måleplads, korrektion for vejrforhold og baggrundsstøj
 2.1.1. Målepladsen
 Målepladsen skal bestå af en accelerationsbane i midten, omgivet af et praktisk taget plant prøveområde. Prøvebanen skal være plan; dens overflade skal være tør og være således konstrueret, at rullestøjen er ringe.
 På målepladsen skal det frie lydfelt holdes inden for en nøjagtighed på ± 1 dB mellem støjkilden, som er placeret i midten af accelerationsbanen, og mikrofonen. Dette krav anses for at være opfyldt, når der ikke findes nogen lydreflekterende afskærmning af betydning såsom hække, klipper, broer eller bygninger, inden for en afstand af 50 m fra accelerationsbanens midtpunkt.
 Der må ikke være hindringer, som kan påvirke lydfeltet i nærheden af mikrofonen, og der må ikke befinde sig personer mellem mikrofonen og lydkilden. Observatøren skal under målingerne placere sig med henblik på at undgå at påvirke aflæsningerne.
 Prøvebanens overflade skal være i overensstemmelse med kravene i bilag 5 til dette regulativ eller i ISO 10844:2014. Efter udløbet af den periode, der er fastsat i punkt 10.8 i dette regulativ, anvendes alene udelukkende ISO 10844:2014 som reference.
 2.1.2. Korrektion for vejrforhold og baggrundsstøj
 Der må ikke foretages målinger under dårlige vejrforhold. Prøverne foretages ikke, hvis vindhastigheden, herunder vindstødene, overskrider 5 m/s i lydmålingsintervallet.
 Til disse målinger skal det A-vægtede lydniveau fra andre lydkilder end det køretøj, der prøves, og støjniveauet på grund af vindpåvirkninger ligge mindst 10 dB(A) lavere end den af køretøjet frembragte støj. Mikrofonen kan være forsynet med en passende vindhætte, forudsat at der tages højde for dens påvirkning af mikrofonens følsomhed og retningskarakteristik.
 Er forskellen mellem baggrundsstøj og det målte lydtryk mellem 10 og 15 dB(A), skal der ved beregningen af prøvningsresultatet fratrækkes en passende korrektion fra udslaget på lydtrykmåleren, jf. tabel 1.
 Tabel 1
 Korrektion af de individuelle prøvningsværdier
 Forskel mellem baggrundslydtrykniveau og målt lydtrykniveau (dB)
 10
 11
 12
 13
 14
 ≥ 15
 Korrektion i dB(A)
 0,5
 0,4
 0,3
 0,2
 0,1
 0,0
 2.2. Køretøjets tilstand
 2.2.1. Almindelige betingelser
 Inden målingen bringes motoren i normal driftstilstand med hensyn til:
 —
 temperaturer
 —
 tuning
 —


text:
brændstof
 —
 tændrør, karburator(er), osv. (afhængigt af, hvad der er relevant)
 Er køretøjet udstyret med automatisk styret ventilator, må der ikke foretages indgreb i dennes funktion under lydmålingen.
 Hvis køretøjet er udstyret med anordninger, der ikke er nødvendige for dets fremdrift, men som anvendes, når køretøjet er i normal drift på vej, skal disse være aktiveret i overensstemmelse med fabrikantens specifikationer.
 For trykluftdrevne motorer skal de normale driftsforhold, som ikke falder ind under de ovenfor nævnte i dette punkt, aftales mellem fabrikanten og den typegodkendende myndighed og skal være vedlagt som bilag til fabrikantens ansøgning om typegodkendelse i henhold til dette regulativ.
 2.2.2. Prøvemasse og dækvalg
 2.2.2.1. Køretøjet skal prøves med dets prøvningsmasse som defineret i punkt 2.9 i dette regulativ.
 2.2.2.2. Dækvalg og -tilstand
 Dækkene skal passe til køretøjet og være oppumpet til det tryk, som køretøjsfabrikanten har anbefalet for køretøjets prøvningsmasse.
 Dækkene skal udvælges af køretøjets fabrikant og svare til en af de dækdimensioner og -typer, der er udpeget til køretøjet af køretøjets fabrikant. Den mindste mønsterdybde skal være mindst 80 % af den fulde mønsterdybde.
 3. PRØVNINGSMETODER
 3.1. Måling af støjemissionen fra køretøjet i bevægelse
 3.1.1. Prøveopstilling og mikrofonplacering
 3.1.1.1. Prøveopstillingen er vist i figur 1.
 Figur 1
 Målepositioner for køretøjer i bevægelse
 De to linjer AA′ og BB′, der er parallelle med mikrofonens linje PP′, og som findes henholdsvis 10 m foran og 10 m bagved denne linje, skal være markeret på prøvebanen.
 3.1.1.2. Afstanden for mikrofonernes placering fra linjen CC′ på mikrofonlinjen PP′, der er vinkelret på referencelinjen CC′ på prøvebanen (jf. figur 1), skal være 7,5 m ± 0,05 m.
 Mikrofonerne skal placeres 1,2 m ± 0,02 m over jorden. Referenceaksen for frifeltbetingelser (jf. IEC 61672-1:2013) skal være horisontal og lodret på køretøjets bane CC′.
 3.1.2. Gennemførelse af accelerationsprøven, køretøjets hastighed ved fremføring og gearvalg
 3.1.2.1. Gennemførelse af accelerationsprøven
 Køretøjet fremføres til linjen AA′ med konstant begyndelseshastighed som specificeret nedenfor. Når køretøjets forende når linjen AA′, drejes gashåndtaget i bund så hurtigt som muligt og fastholdes i denne stilling, indtil køretøjets bagende passerer linjen BB′; gashåndtaget drejes derefter så hurtigt som muligt til tomgangsposition.
 Ved alle målinger køres køretøjet i lige linje på prøvebanen, således at køretøjets spor i midterlængdeplanet ligger så tæt som muligt op ad linjen CC′.
 3.1.2.2. Køretøjets fremføringshastighed
 Køretøjet fremføres mod linjen AA′ med konstant hastighed svarende til køretøjets tophastighed som defineret i punkt 2.12 i regulativet, hvis sidstnævnte er under eller lig med 30 km/h. Hvis køretøjets tophastighed er over 30 km/h, fremføres køretøjet mod AA′ med en konstant hastighed på 30 km/h.
 3.1.2.3. Anvendelse af gear
 Hvis køretøjet er udstyret med manuelt betjent gearkasse, vælges det højeste gear, som gør det muligt for den at passere linjen AA′ med en motorhastighed lig med eller over 50 % af motorens mærkehastighed som defineret i punkt 2.7 i dette regulativ.
 Er køretøjet forsynet med automatisk transmission, fremføres det med de i punkt 3.1.2.2 ovenfor anførte køretøjshastigheder.
 3.1.3. Bestemmelse af støjniveau
 Det maksimale lydtryk, som registreres på hver side af køretøjet,


text:
reduceres med 1 dB(A) for at tage højde for unøjagtigheder målingen og afrundes matematisk til nærmeste decimal (f.eks. skal 68,45 noteres som 68,5, mens 68,44 skal noteres som 68,4). Disse værdier udgør måleresultatet.
 Målingen er ikke gyldig, hvis der registreres en spidsværdi, der afviger unormalt fra det generelle lydniveau.
 Der foretages mindst to gyldige målinger på hver side af køretøjet.
 Måleresultaterne betragtes som gyldige, hvis forskellen mellem to på hinanden følgende målinger på samme side af køretøjet ikke afviger fra hinanden med mere end 2 dB (A).
 Der kan foretages foreløbige målinger med henblik på justering, men disse skal lades ude af betragtning ved fastlæggelse måleresultaterne.
 3.1.4. Beregning af det endelige prøvningsresultat
 Det endelige prøvningsresultat er gennemsnittet af de fire prøvningsresultater afrundet til nærmeste hele decibel. Er det første tal efter kommaet mellem 0 og 4, rundes resultatet ned, er det mellem 5 og 9, rundes det op.
 3.2. Måling af støj fra stationære køretøjer (betingelser og metode for måling ved prøvning af køretøjer i brug).
 For at lette den efterfølgende prøvning af køretøjer i brug måles lydtrykniveauet desuden tæt på udstødningssystemets (lyddæmpningssystemets) afgang i overensstemmelse med følgende forskrifter, og måleresultatet anføres i den prøvningsrapport, der udarbejdes med henblik på udstedelse af det dokument, som er omhandlet i bilag 1 til dette regulativ.
 Målingerne foretages ved hjælp af en præcisionslydmåler, som opfylder forskrifterne i punkt 1 i bilag 3 til dette regulativ.
 3.2.1. Måleplads — lokale forhold
 3.2.1.1. Målingerne udføres på et stationært køretøj i et område, som ikke indebærer større forstyrrelser af lydfeltet.
 3.2.1.2. Ethvert åbent område anses for at være en egnet måleplads, hvis det består af et plant areal med belægning af beton, asfalt eller lignende hårdt materiale, der har en høj reflekterende kapacitet — med undtagelse af sammenpresset eller andre jordoverflader — hvor man kan spore et rektangel, hvis sider befinder sig mindst 3 meter fra køretøjets yderste kanter, og inden for hvilket der ikke er nogen mærkbar hindring; navnlig må køretøjet ikke være anbragt i en afstand af mindre end 1 m fra en fortovskant, når udstødningens lyd måles.
 3.2.1.3. Ingen personer med undtagelse af observatøren og føreren må opholde sig på målepladsen, og disses tilstedeværelse ikke må have nogen indflydelse på måleinstrumenternes udslag.
 3.2.2. Uønsket støj og vindstøj
 Det omgivende støjniveau ved hvert målepunkt skal være mindst 10 dB(A) under de under prøvningen målte niveauer i de samme punkter.
 3.2.3. Målemetode
 3.2.3.1. Målingernes art og antal
 Det maksimale lydniveau, udtrykt i A-vægtet decibel (dB(A)), måles i det i punkt 3.2.3.3.2.1 foreskrevne tidsrum.
 Der foretages mindst 3 målinger i hvert målepunkt.
 3.2.3.2. Placering og klargøring af køretøjet
 Før målingerne bringes køretøjets motor op på den normale driftstemperatur, hvis der er tale om en forbrændingsmotor, eller dens normale driftstilstand, hvis der er tale om en trykluftmotor. Hvis køretøjet er forsynet med automatiske ventilatorer, foretages ingen justering af disse under målingen af støjniveauet.
 Under målingerne skal gearvælgeren være i frigear. Hvis transmissionen ikke kan frakobles, skal køretøjets drivende hjul kunne køre uden belastning, f.eks. ved anbringelse af


text:
køretøjet på støtteben.
 3.2.3.3. Måling af støj i nærheden af udstødningen
 3.2.3.3.1. Mikrofonens placering (se figur 2)
 Mikrofonen placeres i en afstand af 0,5 m ± 0,01 m fra udstødningsrørets referencepunkt i henhold til figur 3 og i en vinkel på 45° ± 5° på det lodrette plan, der omfatter afgangsåbningens flow-akse. Mikrofonen skal være på højde med referencepunktet, men ikke mindre end 0,2 m fra jordoverfladen. Mikrofonens referenceakse skal være parallel med jordoverfladen og rettet mod udstødningsrørets afgangsåbning.
 Referencepunktet er det højeste punkt, som opfylder følgende betingelser:
 a)
 Referencepunktet skal være ved enden af udstødningsrøret.
 b)
 Referencepunktet skal være på det vertikale plan, der omfatter centrum for udstødningsrørets afgangsåbning og flowaksen for udstødningsrørets afslutning.
 Hvis det er muligt at anvende to mikrofonplaceringer, vælges den placering, der i sideretningen er længst fra køretøjets midterakse i længderetningen. Hvis flowaksen for udstødningsrørets afgangsåbning har en vinkel på 90° ± 5° på køretøjets midterakse i længderetningen, skal mikrofonen placeres i det punkt, der er længst fra motoren.
 Hvis et køretøj har to eller flere udstødningsrørsafgangsåbninger, som har en indbyrdes afstand på mindre end 0,3 m, og som er forbundet med én og samme lyddæmper, foretages der kun én måling.
 Mikrofonen skal være orienteret mod den afgangsåbning, der er længst fra køretøjets langsgående midterlinje, eller, hvis en sådan afgangsåbning ikke findes, mod den afgangsåbning, der er højest over jordniveau.
 Ved køretøjer forsynet med udstødninger med flere afgangsåbninger, som har en indbyrdes afstand på mere end 0,3 m, foretages der en måling for hver afgangsåbning, og det højeste lydtrykniveau noteres. Med henblik på vejkontrol, kan referencepunktet flyttes til køretøjets ydre overflade.
 Figur 2
 Målepositioner for måling af støj fra stationære køretøjer
 Dimensionerne er i meter, medmindre andet er angivet.
 Figur 3
 Referencepunkt
 Tegnforklaring:
 T
 =
 Set fra oven
 S
 =
 Set fra siden
 1
 =
 Referencepunkt
 2
 =
 Vejoverflade
 A
 =
 skråt afskåret rør
 B
 =
 Nedadbøjet rør
 C
 =
 Lige rør
 D
 =
 Lodret rør
 3.2.3.3.2. Motorens driftsforskrifter
 3.2.3.3.2.1. Motoren bringes op på et konstant omdrejningstal svarende til:
 50 % af nrated, hvis nrated er på over 5 000 min– 1
 75 % af nrated, hvis nrated ikke er på over 5 000 min– 1.
 Hvor nrated er motorens mærkehastighed som defineret i punkt 2.7 i dette regulativ.
 For et køretøj, der ikke ved en stationær prøvning kan nå målmotorhastigheden som defineret ovenfor, anvendes i stedet 95 % af den maksimale motorhastighed, der kan nås ved en stationær prøvning.
 3.2.3.3.2.2. Motorhastigheden øges gradvist fra tomgang til målmotorhastighed og holdes konstant inden for ± 5 %. Derefter slippes speederen hurtigt, og motoren vender tilbage til tomgang. Lydtrykniveauet måles i en periode, hvor omdrejningstallet er konstant i mindst 1 s, og i hele resten af decelerationsperioden. Lydtryksmålerens maksimale visning er det gyldige måleresultat.
 En måling betragtes kun som gyldig, hvis motorprøvningshastigheden ikke afviger fra målmotorhastigheden med mere end ± 5 % i mindst 1 sekund.
 3.2.3.3.2.3. Multimode-udstødningssystem
 Køretøjer udstyret med manuelt eller elektronisk indstillelige, multimode-udstødningssystemer skal prøves i alle modi.
 3.2.3.3.3. Resultat
 3.2.3.3.3.1. Målingerne skal foretages


text:
ved den/de mikrofonplacering(er), der foreskrives ovenfor. Det maksimale A-vægtede lydtrykniveau angivet under prøvningen skal noteres således, at ét betydende ciffer efter decimalkommaet beholdes (f.eks. skal 92,45 noteres som 92,5, mens 92,44 noteres som 92,4). Prøvningen gentages, indtil der opnås tre på hinanden følgende målinger, som ligger inden for 2,0 dB(A) af hinanden ved hver åbning.
 Prøvningsresultatet for en given afgangsåbning er det aritmetiske gennemsnit af de tre gyldige målinger, matematisk afrundet til nærmeste heltalsværdi (f.eks. skal 92,5 noteres som 93, mens 92,4 skal noteres som 92).
 3.2.3.3.3.2. For køretøjer udstyret med flere udstødningsafgangsåbninger skal det indberettede lydtrykniveau være det, der er noteret for den afgangsåbning, der har det højeste gennemsnitlige lydtrykniveau.
 3.2.3.3.3.3. For køretøjer udstyret med multimode-udstødningssystem og manuel eller elektronisk udstødningsmoduskontrol, skal det indberettede lydtrykniveau være det, der er noteret for den modus, der har det højeste gennemsnitlige lydtrykniveau.
 4. STØJ FRA KØRETØJET I BEVÆGELSE (INDBERETTEDE DATA MED HENBLIK PÅ AT LETTE KONTROLLEN AF KØRETØJET I BRUG).
 4.1. En prøvningsprocedure for overensstemmelsesprøvning efter ibrugtagning kan defineres af en kontraherende part under hensyntagen til eventuelle forskelle med hensyn til de prøvningsbetingelser, der er anvendt ved typegodkendelsen.
 4.2. Med henblik på at lette prøvningen af køretøjer efter ibrugtagning refereres der til følgende oplysninger vedrørende målingen af lydtrykniveauet i overensstemmelse med punkt 3.1 i bilag 3 af motorkøretøjet i bevægelse som data vedrørende overensstemmelse efter ibrugtagning:
 a)
 gear (i) eller, for køretøjer prøvet med ikkelåst gear, den valgte gearvælgerposition ved prøvningen
 b)
 køretøjets hastighed vAA′ i km/h ved begyndelsen af prøvningen af tophastighed eller acceleration med fuld gasgivning i gear (i) og
 c)
 det endelige prøvningsresultat i dB(A) som bestemt i henhold til punkt 3.1.4 i dette bilag.
 4.3. Referencedata vedrørende overensstemmelsen efter ibrugtagning opføres på meddelelsesformularen svarende til bilag 1.
 5. ORIGINALT UDSTØDNINGSSYSTEM (LYDDÆMPNINGSSYSTEM)
 5.1. Forskrifter for lyddæmpere, der indeholder absorberende fibermateriale
 5.1.1. Absorberende fibermaterialer skal være asbestfrie og kan kun anvendes til fremstilling af lyddæmpere, hvis dertil egnede indretninger sikrer, at de absorberende fibermaterialer forbliver på plads i hele den tid, lyddæmperen anvendes, og den opfylder kravene i et af punkterne 5.1.2, 5.1.3, 5.1.4 eller 5.1.5 nedenfor:
 5.1.2. Efter at fibermaterialet er fjernet, skal støjniveauet opfylde forskrifterne i bilag 4 i dette regulativ.
 5.1.3. Absorberende fibermaterialer må ikke anvendes i de dele af lyddæmperen, hvorigennem udstødningsgasser passerer, og skal opfylde følgende krav:
 5.1.3.1.
 Materialet skal ved konditionering i en ovn ved 650 ± 5 °C i fire timer ikke udvise reduktion i fibrenes gennemsnitlige længde, diameter eller vægtfylde.
 5.1.3.2.
 Efter konditionering i en ovn ved en temperatur på 650 ± 5 °C i en time skal mindst 98 % af materialet tilbageholdes på en sigte med en nominel maskevidde på 250 μm, som opfylder ISO 3310/1:2000, såfremt materialet undersøges i overensstemmelse med ISO 2559:2011.
 5.1.3.3.
 Materialets vægttab må ikke overstige 10,5 % efter neddypning i 24 timer ved 90 ± 5 °C i et syntetisk kondensat med følgende sammensætning:
 1 N hydrogenbromid (HBr) 10 ml
 1 N svovlsyre (H2SO4) 10 ml
 destilleret vand indtil 1 000 ml.
 Materialet skal vaskes


text:
med destilleret vand og tørres i en time ved 105 °C før vejning.
 5.1.4. Inden prøvning af systemet i overensstemmelse med punkt 3.1 i dette bilag, anbringes det i normal tilstand med henblik på landevejskørsel ved en af følgende metoder:
 5.1.4.1.
 Konditionering ved kontinuerlig kørsel på vej
 5.1.4.1.1.
 Under konditioneringen gennemkøres en strækning på mindst 2 000 km.
 5.1.4.1.2.
 50 ± 10 % af denne konditioneringscyklus skal bestå af bykørsel og resten af længere køreture; kontinuerlig kørsel på landevej kan erstattes af et tilsvarende program på prøvebane.
 5.1.4.1.3.
 Der skal veksles mellem de to former for køretøjshastighed mindst seks gange.
 5.1.4.1.4.
 Det samlede prøvningsprogram skal omfatte mindst 10 standsninger af en varighed på mindst tre timer, således at virkningerne af afkøling og kondensering reproduceres.
 5.1.4.2.
 Konditionering ved tryksvingninger
 5.1.4.2.1.
 Udstødningssystemet eller dets komponenter monteres på køretøjet eller dets motor.
 I førstnævnte tilfælde anbringes køretøjet på et rulledynamometer. I det andet tilfælde anbringes motoren på en prøvebænk.
 Prøvningsudstyret, som der er vist en detaljeret tegning af i figur 4, monteres ved udstødningssystemets afgangsåbning. Ethvert andet udstyr, der giver tilsvarende resultater, kan godkendes.
 5.1.4.2.2.
 Prøvningsudstyret justeres således, at strømmen af udstødningsgas skiftevis afspærres og genåbnes 2 500 gange ved hjælp af en hurtigtvirkende ventil.
 Figur 4
 Prøveapparat til konditionering ved tryksvingninger
 valgfri
 valgfri
 1.
 Indgangsflange eller -bøsning, der skal forbindes med afgangsåbningen på det udstødningssystem, som prøves.
 2.
 Manuel reguleringsventil.
 3.
 Udligningsbeholder med et maksimalt volumen på 40 l og en fyldningstid på ikke mindre end et sekund.
 4.
 Trykrelæ med et driftsområde på 5 kPa til 250 kPa.
 5.
 Tidsrelæ.
 6.
 Impulstæller.
 7.
 Hurtigtlukkende ventil, f.eks. en udstødningslukkeventil på 60 mm, aktiveret af en trykluftcylinder, der kan udvikle en kraft på 120 N ved 400 kPa. Reaktionstiden ved åbning og lukning må ikke overstige 0,5 s.
 8.
 Udsugning af udstødningsgas.
 9.
 Bøjelig slange.
 10.
 Trykmåler.
 5.1.4.2.3.
 Ventilen skal åbne, når udstødningsgassernes modtryk målt mindst 100 mm neden for indgangsflangen når op på en værdi af mellem 35 og 40 kPa. Hvis denne værdi ikke kan nås som følge af motorens beskaffenhed, skal ventilen åbne, når gassens modtryk er nået op på 90 % af den maksimale værdi, der måles lige før, motoren går i stå. Ventilen skal lukke, når trykket ikke afviger mere end 10 % fra det stabiliserede modtryk med åben ventil.
 5.1.4.2.4.
 Tidsrelæet skal indstilles på den periode, hvor udstødningsgassen produceres, beregnet efter forskrifterne i punkt 5.1.4.2.3 ovenfor.
 5.1.4.2.5.
 Motorhastigheden skal være 75 % af motorens mærkehastighed som defineret i punkt 2.7 i dette regulativ.
 5.1.4.2.6.
 Den effekt, som dynamometeret viser, skal være 50 % af den effekt, der måles ved fuld gasgivning ved 75 % af motorens mærkehastighed som defineret i punkt 2.7 i dette regulativ.
 5.1.4.2.7.
 Eventuelle drænåbninger skal være tillukket under prøvningen.
 5.1.4.2.8.
 Hele prøvningen må ikke vare over 48 timer. Når afkølingsperioder er nødvendige, kan de indlægges efter hver time.
 5.1.4.3.
 Konditionering i prøvebænk:
 5.1.4.3.1.
 Udstødningssystemet monteres på en motor, der er repræsentativ for den type, der anvendes på det køretøj, systemet er konstrueret til.


text:
Motoren anbringes dernæst på en prøvebænk.
 5.1.4.3.2.
 Konditionering består af tre cyklusser.
 5.1.4.3.3.
 Med henblik på reproduktion af virkningerne af afkøling og kondensation skal hver cyklus på prøvebænken efterfølges af en stilstandsperiode på mindst seks timer.
 5.1.4.3.4.
 Hver cyklus på prøvebænken består af seks faser. Betingelser for motorgang og varigheden af hver fase skal være:
 Fase
 Betingelser
 Varighed af fase i minutter
 1
 Tomgang
 6
 2
 25 % belastning ved 75 % af nrated
 40
 3
 50 % belastning ved 75 % af nrated
 40
 4
 100 % belastning ved 75 % af nrated
 30
 5
 50 % belastning ved 100 % af nrated
 12
 6
 25 % belastning ved 100 % af nrated
 22
 Samlet tid
 2 t 30 min.
 5.1.4.3.5.
 Under konditioneringsproceduren kan motoren og lyddæmperen på fabrikantens anmodning køles, således at den temperatur, der måles ved et punkt, som ikke må være mere end 100 mm fra udstødningsgassens afgangsåbning, ikke overskrider den, der måles, når køretøjet kører 75 % af motorens mærkehastighed som defineret i punkt 2.7 i dette regulativ i højeste gear. Køretøjets motor- og/eller køretøjshastighed bestemmes med en nøjagtighed på ± 3 %.
 5.1.5. Udstødningsgassen må ikke være i kontakt med fibermaterialerne og fibermaterialerne må ikke være under påvirkning af trykvariationer.
 5.2. Tegninger og påskrifter
 5.2.1. Diagrammet og et dimensioneret tværsnit af lyddæmperen vedlægges som bilag til det dokument, der er omtalt i bilag 1 til dette regulativ.
 5.2.2. Alle originale lyddæmpere skal mindst mærkes med følgende oplysninger:
 a)
 »E«-mærket efterfulgt af henvisningen til det land, som har udstedt typegodkendelsen
 b)
 køretøjsfabrikantens firmanavn eller -mærke og
 c)
 fabrikat og identifikationsnummer.
 Dette mærke skal være letlæseligt, uudsletteligt og synligt på det sted, hvor det skal anbringes.
 5.2.3. Emballagen til originale reservedele til udstødnings- eller lyddæmpningssystemer skal være forsynet med den tydeligt læselige påskrift »original reservedel« og mærke- og typereferencen integreret i »E«-mærket med angivelse af oprindelseslandet.
 5.3. Indsugningsstøjdæmper
 Er motorens luftindsugning forsynet med luftfilter og/eller støjdæmper, uden hvilke det tilladte støjniveau ikke kan overholdes, anses disse som en del af lyddæmperen, og forskrifterne i punkt 5.1 og 5.2 ovenfor gælder også for dem.
 (1) Der er tale om uafhængige målinger af køretøjshastighed, når to eller flere adskilte apparater anvendes til fastsættelse af værdierne vAA′ og vBB′. Ved kontinuerlige målingsanordninger, f.eks. radar, fastlægges alle de krævede oplysninger om køretøjshastighed med et enkelt apparat.
 BILAG 4
 MAKSIMALE GRÆNSEVÆRDIER FOR STØJNIVEAU (NYE KØRETØJER)
 Konstruktivt bestemt maksimalhastighed (km/h)
 Det maksimale støjniveau i dB(A)
 ≤ 25
 66
 > 25
 71
 Pedalcykler, som er udstyret med et ikke-elektrisk hjælpefremdriftssystem, primært som hjælp til pedalkraft og hjælpefremdriftssystemets ydelse afbrydes ved en hastighed på ≤ 25 km/h
 63
 BILAG 5
 SPECIFIKATIONER FOR PRØVEBANEN (1)
 1. INDLEDNING
 Dette bilag beskriver specifikationerne for prøvebanens fysiske beskaffenhed og anlæggelse. Disse specifikationer er baseret på en særlig standard (2) og beskriver den nødvendige fysiske beskaffenhed samt prøvningsmetoderne for disse karakteristika.
 2. KRAV TIL OVERFLADENS BESKAFFENHED
 En overflade anses for at opfylde kravene i denne standard, hvis det ved måling er konstateret, at dens tekstur og porevolumen samt lydabsorptionskoefficient


text:
opfylder kravene i punkt 2.1 til 2.4, og hvis kravene til udformning (punkt 3.2 nedenfor) er opfyldt.
 2.1. Residualporevolumen
 Residualporevolumen VC (voids content) for prøvebanens belægningsblanding må ikke være større end 8 %. (jf. punkt 4.1 nedenfor for så vidt angår fremgangsmåden ved måling heraf).
 2.2. Lydabsorptionskoefficient
 Opfylder overfladen ikke kravet til residualporevolumen, kan den kun godkendes, hvis lydabsorptionskoefficienten α ≤ 0,10 (jf. punkt 4.2 for så vidt angår fremgangsmåden ved måling heraf). Kravene i dette punkt og i punkt 2.1 er også opfyldt, hvis kun lydabsorptionen er blevet målt, og det har vist sig, at α ≤ 0,10.
 Bemærkning: Den mest relevante særlige faktor er lydabsorptionen, selv om residualporevolumen er bedst kendt blandt vejbyggere. Lydabsorptionen skal imidlertid kun måles, hvis overfladen ikke opfylder porekravet. Dette skyldes, at residualporevolumen er forbundet med relativt stor usikkerhed med hensyn til både målinger og relevans, og visse overflader kan derfor fejlagtigt afvises, hvis vurderingen alene baseres på måling af porerne.
 2.3. Teksturdybde
 Teksturdybden (TD) målt efter den volumetriske metode (se punkt 4.3 nedenfor) skal være:
 TD ≥ 0,4 mm
 2.4. Overfladens ensartethed
 Der bør udvises al mulig omhu for at sikre, at overfladen bliver så ensartet som muligt inden for resten af prøveområdet. Dette omfatter tekstur og porevolumen, men det bør tillige bemærkes, at hvis tromlingen viser sig mere effektiv nogle steder end andre, kan teksturen være anderledes, og der kan også forekomme ujævnheder, som kan forårsage bump.
 2.5. Prøvningsperiode
 For at sikre, at overfladen fortsat opfylder forskrifterne for tekstur og porevolumen eller til lydabsorption i henhold til standarden, skal den regelmæssigt kontrolleres med følgende intervaller:
 a)
 kontrol af residualporevolumen eller lydabsorption:
 når overfladen er ny: Opfylder en ny overflade kravene, er ingen yderligere periodisk kontrol nødvendig
 b)
 kontrol af teksturdybden (TD):
 når overfladen er ny: Når støjprøven indledes (NB: tidligst fire uger efter anlæggelsen), derefter en gang årligt.
 3. PRØVEANLÆGGETS BELÆGNING
 3.1. Område
 Det er vigtigt, at prøvebanen udformes således, at det sikres, at det område, som køretøjerne gennemkører på prøvestrækningen, som et mindstekrav er belagt med det foreskrevne prøvemateriale med en passende margen for sikker og praktisk kørsel. Dette indebærer, at kørebanen skal være mindst 3 meter bred, og at dens længde skal være mindst 10 m ud over linjerne AA og BB i hver ende. I figur 1 er vist en plan over en passende måleplads samt det mindsteområde, der skal være maskinlagt og komprimeret med det foreskrevne overflademateriale. I henhold til punkt 3.1.1.1 i bilag 3 til dette regulativ foretages der målinger på hver side af køretøjet. Dette kan gøres enten ved at måle med to mikrofonplaceringer (en på hver side af anlægget) og at køre i en retning eller ved at måle med kun én mikrofon på én side af anlægget, men at køre køretøjet i to retninger. Hvis sidstnævnte metode anvendes, er der ingen overfladekrav på den side af anlægget, hvor der ikke er nogen mikrofon.
 Figur 1
 Minimalområde dækket med prøvevejbelægning. Den skraverede del betegnes »prøveområde«
 bevægelsesretningens midterlinje
 Fork.
 Mikrofonplacering (højde: 1,2 m)
 Minimumsområde med prøvebelægning,


text:
dvs. prøveområde
 Mål i meter
 BEMÆRK - Der må ikke forekomme større akustisk reflekterende genstande inden for denne radius.
 3.2. Udformning og forberedelse af belægningen
 3.2.1. Grundlæggende krav til udformningen: Prøveanlæggets belægning skal opfylde fire konstruktionsmæssige krav:
 3.2.1.1.
 den skal være af tæt asfaltbeton
 3.2.1.2.
 småskærverne må ikke være større end 8 mm (med en tolerance mellem 6,3 og 10 mm)
 3.2.1.3.
 slidlagets tykkelse skal være ≥ 30 mm
 3.2.1.4.
 Bindemidlet skal være umodificeret penetrationsasfalt.
 3.2.2. Retningslinjer for udformningen
 En sigtekurve, som opfylder de pågældende krav, er vist i figur 2. Den kan anvendes som vejledning ved udformningen af prøveanlægget. Endvidere er der i tabel 1 opstillet visse retningslinjer med henblik på opnåelse af ønsket tekstur og holdbarhed. Sigtekurven er en funktion af formlen:
 P (gennemfaldsprocent) = 100. (d/dmax)1/2
 hvor:
 d
 =
 sigtemaskernes kvadratmål i mm
 dmax
 =
 8 mm for middelkurven
 dmax
 =
 10 mm for mindstetolerancekurven
 dmax
 =
 6,3 mm for størstetolerancekurven.
 Figur 2
 Sigtekurve for materialet i asfaltblandingen, med tolerancer
 sigtens kvadratmål i mm
 Gennemfaldsprocent (masse)
 Herudover anbefales følgende:
 a)
 Sandfraktionen (0,063 mm < sigtemaskernes kvadratmål < 2 mm) må ikke omfatte mere end 55 % natursand og skal omfatte mindst 45 % knust sand.
 b)
 Bærelag og bundsikringslag skal sikre god stabilitet og god ensartethed i overensstemmelse med korrekt vejbygningspraksis.
 c)
 Småskærverne skal være knust (100 % brudflader), og de skal være af vanskeligt knusbart materiale.
 d)
 Småskærverne i blandingen skal være udvaskede.
 e)
 Der må ikke fyldes ekstra småskærver på overfladen.
 f)
 Bindemidlets hårdhed, udtrykt som penetrationsværdi, skal være 40-60, 60-80 eller endog 80-100 alt efter klimaforholdene i landet. Generelt gælder, at der skal anvendes det efter sædvanlig praksis hårdest mulige bindemiddel.
 g)
 Blandingens temperatur inden tromling skal vælges således, at det krævede porevolumen fremkommer ved den efterfølgende tromling. For at øge sandsynligheden for, at specifikationerne i punkt 2.1 til 2.4 i dette bilag bliver opfyldt, skal lejringstætheden findes ikke blot ved det rette valg af blandingstemperatur, men også ved et passende antal tromlinger og valget af tromletype.
 Tabel 1
 Retningslinjer for udformningen
 Mængde
 Målværdier
 Tolerancer
 Af blandingens totalmasse
 Af blandingsmassen
 Skærvemasse, sigtemaskernes kvadratmål (SM) > 2 mm
 47,6 %
 50,5 %
 ± 5
 Sandmasse 0,063 < SM < 2 mm
 38,0 %
 40,2 %
 ± 5
 Fillermasse SM < 0,063 mm
 8,8 %
 9,3 %
 ± 2
 Bindemiddelmasse (asfalt)
 5,8 %
 Ikke relevant
 ± 0,5
 Største skærvemål
 8 mm
 6,3-10
 Bindemiddelhårdhed
 (jf. punkt 3.2.2) f)
 —
 Glatstensværdi (PSV)
 > 50
 —
 Lejringstæthed i forhold til Marshall-lejringstæthed
 98 %
 —
 4. PRØVNINGSMETODE
 4.1. Måling af residualporevolumen
 Til gennemførelse af denne måling skal der udtages borekerner mindst fire steder, som er jævnt fordelt på prøveområdet mellem linjerne AA og BB (jf. figur 1). Mindst to borekerner skal udtages tæt ved hjulsporene, og mindst en borekerne skal udtages ca. midtvejs mellem hjulsporene og hver mikrofonpost. Mindst to borekerner skal udtages tæt ved hjulsporene, og mindst en borekerne skal udtages ca. midtvejs mellem hjulsporene og hver mikrofonpost.
 Er der grund til at antage, at kravet om ensartethed ikke


text:
er opfyldt (jf. punkt 2.4 i dette bilag), skal der udtages borekerner flere steder på prøveområdet. Residualporevolumen skal bestemmes for hver borekerne, derefter beregnes gennemsnitsværdien for alle borekernerne og sammenholdes med kravet i punkt 2.1 i dette bilag. I øvrigt må ingen borekerne have en poreværdi på over 10 %. Ved anlæg af prøveområdet må det erindres, at der kan opstå problemer, når der skal udtages borekerner, hvis området opvarmes ved hjælp af rør eller elkabler. Varmeanlæggene må planlægges omhyggeligt under hensyn til udtagning af borekerner. Det anbefales at lade nogle få pletter på ca. 200 × 300 mm stå, hvor der ikke er rør og kabler, eller at lægge disse så dybt, at udtagning af borekerner fra slidlaget ikke vil beskadige dem.
 4.2. Lydabsorptionskoefficient
 Lydabsorptionskoefficienten (normalt indfald) måles ved hjælp af impedansrørmetoden under anvendelsen af fremgangsmåden i ISO/DIS 10 534: 1994 »Acoustics — Determination of sound absorption coefficient and impedance by a tube method«.
 For prøvelegemer gælder samme krav som med hensyn til residualporevolumen (jf. punkt 4.1 ovenfor).
 Lydabsorptionen skal måles i frekvensområderne 400-800 Hz og 800-1 600 Hz (i hvert fald i centerfrekvenserne af 1/3-oktavbånd), og størsteværdierne skal fastlægges for begge disse frekvensbånd.
 Derefter beregnes gennemsnitsværdien for alle borekerner, og denne udgør det endelige resultat.
 4.3. Måling af teksturdybden
 Som led i denne standard foretages der måling af teksturdybden mindst 10 steder med lige store mellemrum langs prøvestrækningens hjulspor, og gennemsnitsværdien sammenlignes med den foreskrevne mindste teksturdybde. For beskrivelse af proceduren, jf. ISO-standard 10844: 1994.
 5. TIDSMÆSSIG STABILITET OG VEDLIGEHOLDELSE
 5.1. Tidsfaktorens betydning
 Som tilfældet er med mange andre overflader, kan det påregnes, at de dæk- eller vejstøjniveauer, som måles på prøveoverfladen, vil stige svagt i løbet af de første 6-12 måneder efter anlæggelsen.
 Overfladen vil tidligst erhverve de krævede karakteristika fire uger efter anlægningen.
 Den tidsmæssige stabilitet bestemmes hovedsagelig af den tilslibning og komprimering, som sker ved kørsel på overfladen. Den skal kontrolleres med mellemrum som anført i punkt 2.5 i dette bilag.
 5.2. Vedligeholdelse af overfladen
 Affaldsmateriale og støv, som i væsentlig grad kan formindske teksturdybden, skal fjernes fra overfladen. I lande med vinterklima anvendes der undertiden salt til afisning. Salt kan ændre overfladen midlertidigt eller endog vedvarende på en sådan måde, at støjniveauet stiger, og anvendelse deraf kan derfor ikke anbefales.
 5.3. Nyasfaltering af prøveområdet
 Bliver det nødvendigt at reparere prøvebanen, er det sædvanligvis tilstrækkeligt at nyasfaltere prøvestrækningen (med en bredde af tre meter, jf. figur 1) under forudsætning af, at det øvrige prøveområde opfyldte kravene til residualporevolumen eller lydabsorption, da måling fandt sted.
 6. Dokumenter vedrørende anlægget og de udførte prøvninger
 6.1. Dokument vedrørende prøveanlægget
 Følgende oplysninger skal anføres i en skriftlig beskrivelse af prøveanlægget:
 6.1.1.
 prøvebanens placering
 6.1.2.
 bindemiddeltype og -hårdhed, tilslagstype, betonblandingens største teoretiske tæthed (DR), slidlagets tykkelse og sigtekurven som fastlagte ud fra de borekerner, der er udtaget af prøvebanen
 6.1.3.
 komprimeringsmetode (f.eks. tromletype og -masse, antal tromlinger)
 6.1.4.
 blandingens temperatur, den omgivende lufts temperatur og vindhastigheden under anlægning af overfladen
 6.1.5.
 dato for anlægning af belægning og entreprenørens identitet
 6.1.6.


text:
alle prøvningsresultater eller i det mindste det seneste af disse, herunder:
 6.1.6.1.
 residualporevolumen af hver borekerne
 6.1.6.2.
 de steder inden for prøveområdet, hvor borekerner til måling af porevolumen er udtaget
 6.1.6.3.
 lydabsorptionskoefficient for hver borekerne (hvis målt); resultaterne for hver borekerne og hvert frekvensområde samt det samlede gennemsnit skal anføres
 6.1.6.4.
 de steder inden for prøveområdet, hvor borekerner til måling af absorptionen er udtaget
 6.1.6.5.
 teksturdybden, herunder antallet af prøver samt standardafvigelse
 6.1.6.6.
 den institution, som er ansvarlig for prøvningerne i henhold til punkt 6.1.6.1 og 6.1.6.2 ovenfor og den type materiel, der er anvendt
 6.1.6.7.
 datoen for foretagelse af prøvning(er) og datoen for udtagelse af borekerner af prøvebanen.
 6.2. Dokument vedrørende prøvninger med hensyn til overfladestøj fra køretøjer
 I det dokument, der beskriver støjprøvningen/prøvningerne, skal anføres, om alle krav er opfyldt eller ej. Der henvises til det i punkt 6.1 omhandlede dokument, som beskriver, hvilke resultater der viser dette.
 (1) De specifikationer for målepladsen, som er gengivet i dette bilag, gælder indtil udløbet af den i punkt 10.8 angivne periode.
 (2) ISO 10844:1994.


text:
 Avis juridique important
 |
 21994A0103(28)
 Aftale om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde - Protokol 27 om samarbejde med hensyn til statsstøtte
 EF-Tidende nr. L 001 af 03/01/1994 s. 0193 - 0194
 PROTOKOL 27om samarbejde med hensyn til statsstoetteFor at sikre ensartet gennemfoerelse, anvendelse og fortolkning af statsstoettereglerne overalt paa de kontraherende parters omraade og for at sikre en harmonisk udvikling heraf overholder EF-Kommissionen og EFTA-Tilsynsmyndigheden foelgende regler: a) Udveksling af oplysninger og synspunkter om spoergsmaal vedroerende den almindelige politik, saasom gennemfoerelse, anvendelse og fortolkning af aftalens statsstoetteregler, finder sted med jaevne mellemrum eller efter anmodning fra den ene af tilsynsmyndighederne. b) EF-Kommissionen og EFTA-Tilsynsmyndigheden udarbejder med jaevne mellemrum oversigter over statsstoette i deres respektive stater. Disse oversigter stilles til raadighed for den anden tilsynsmyndighed. c) Hvis fremgangsmaaden i artikel 93, stk. 2, foerste og andet afsnit, i Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab eller den tilsvarende fremgangsmaade i en aftale mellem EFTA-staterne om oprettelse af EFTA-Tilsynsmyndigheden indledes med hensyn til statsstoetteprogrammer og -tilfaelde, giver EF-Kommissionen eller EFTA-Tilsynsmyndigheden den anden tilsynsmyndighed saavel som de interesserede parter en frist til at fremsaette deres bemaerkninger. d) Tilsynsmyndighederne meddeler hinanden alle beslutninger, saa snart de er truffet. e) Indledningen af den i litra c) naevnte fremgangsmaade samt de i litra d) naevnte beslutninger offentliggoeres af de kompetente tilsynsmyndigheder. f) Uanset bestemmelserne i denne protokol meddeler EF-Kommissionen og EFTA-Tilsynsmyndigheden efter anmodning fra den anden tilsynsmyndighed og fra sag til sag oplysninger og udveksler synspunkter om individuelle statsstoetteprogrammer og -tilfaelde. g) Oplysninger, der er modtaget i henhold til litra f), behandles som fortrolige.


text:
 Avis juridique important
 |
 22003D0148
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalg nr. 148/2003 af 7. november 2003 om ændring af bilag II (tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen
 EU-Tidende nr. L 041 af 12/02/2004 s. 0035 - 0036
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalgnr. 148/2003af 7. november 2003om ændring af bilag II (tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalenDET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR -under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt "aftalen", særlig artikel 98, ogud fra følgende betragtninger:(1) Bilag II til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 109/2003 truffet af Det Blandede EØS-udvalg den 26. september 2003(1).(2) Kommissionens direktiv 2003/31/EF af 11. april 2003 om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF for at optage 2,4-DB, beta-cyfluthrin, cyfluthrin, iprodion, linuron, maleinhydrazid og pendimethalin som aktive stoffer(2) skal indarbejdes i aftalen.(3) Kommissionens direktiv 2003/39/EF af 15. maj 2003 om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF for at optage propineb og propyzamid som aktive stoffer(3) skal indarbejdes i aftalen -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Følgende led indsættes i punkt 12a (Rådets direktiv 91/414/EØF) i kapitel XV i bilag II til aftalen:"- 32003 L 0031: Kommissionens direktiv 2003/31/EF af 11. april 2003 (EUT L 101 af 23.4.2003, s. 3)- 32003 L 0039: Kommissionens direktiv 2003/39/EF af 15. maj 2003 (EUT L 124 af 20.5.2003, s. 30)."Artikel 2Teksterne til direktiv 2003/31/EF og 2003/39/EF på islandsk og norsk, som offentliggøres i EØS-tillægget til Den Europæiske Unions Tidende, er autentiske.Artikel 3Denne afgørelse træder i kraft den 8. november 2003, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle nødvendige meddelelser, jf. aftalens artikel 103, stk. 1(4).Artikel 4Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.Udfærdiget i Bruxelles, den 7. november 2003.På vegne af Det Blandede EØS-udvalgH. S. H. Prinz Nikolaus von LiechtensteinFormand(1) EUT L 331 af 18.12.2003, s. 22.(2) EUT L 101 af 23.4.2003, s. 3.(3) EUT L 124 af 20.5.2003, s. 30.(4) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 Avis juridique important
 |
 22003D0554
 2003/554/EF: Afgørelse nr. 2/2003 truffet af Det Blandede Udvalg EU-Schweiz af 15. juli 2003 om ændring af bilag II (social sikring) til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri bevægelighed for personer
 EU-Tidende nr. L 187 af 26/07/2003 s. 0055 - 0060
 Afgørelse nr. 2/2003 truffet af Det Blandede Udvalg EU-Schweizaf 15. juli 2003om ændring af bilag II (social sikring) til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri bevægelighed for personer(2003/554/EF)DET BLANDEDE UDVALG HAR -under henvisning til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri bevægelighed for personer, særlig artikel 14 og 18, ogud fra følgende betragtninger:(1) Aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri bevægelighed for personer (herefter benævnt "aftalen") blev undertegnet den 21. juni 1999 og trådte i kraft den 1. juni 2002.(2) I bilag II til aftalen henvises der især til Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71(1) og (EØF) nr. 574/72(2) som ajourført ved forordning (EF) nr. 118/97(3), samt til efterfølgende ændringsforordninger, herunder forordning (EF) nr. 307/1999(4).(3) Forordning (EØF) nr. 1408/71 og (EØF) nr. 574/72 er gentagne gange blevet ændret siden aftalens undertegnelse. Det er derfor nødvendigt at integrere de relevante akter, nemlig forordning (EF) nr. 1399/1999(5), Kommissionens forordning (EF) nr. 89/2001(6), (EF) nr. 1386/2001 og (EF) nr. 410/2002 i aftalen og især i aftalens bilag II.(4) I henhold til protokollen til aftalens bilag II bør bistandstillæggene i henhold til schweizisk lovgivning optegnes i bilag II a til forordning (EØF) nr. 1408/71, eftersom lovgivningen om disse ydelser er blevet ændret således, at disse ydelser udelukkende finansieres af det offentlige.(5) Det er nødvendigt at præcisere betingelserne for og konsekvenserne af muligheden for at ansøge om fritagelse for omfattelse af den tvungne sygeforsikring i Schweiz; dette gælder især fristen for indgivelse af en ansøgning om fritagelse, konsekvenserne for familiemedlemmer, der er bosat i samme medlemsstat, fordelingen af udgifterne til naturalydelser mellem den schweiziske institution for ulykkesforsikring og sygeforsikringsinstitutionen i en medlemsstat i forbindelse med ulykkestilfælde, samt retten til naturalydelser ved sygdom under et ophold i Schweiz.(6) Som følge af en ændring af invalideforsikringsordningen i Schweiz er det nødvendigt at ændre de nuværende bestemmelser i bilag II om tilkendelse af invalidepension og retten til revalideringsforanstaltninger.(7) Som følge af ændringer på nationalt schweizisk niveau i kompetenceområder eller betegnelser er det nødvendigt at ændre henvisningerne til de berørte ministerier og institutioner.(8) Den komplicerede og tekniske karakter af koordineringen af de sociale sikringsordninger kræver en effektiv og kohærent koordinering i form af anvendelsen af fælles og homogene bestemmelser inden for de kontraherende parters område.(9) Det er til fordel for de personer, der er omfattet af aftalen, at negative konsekvenser af de kontraherende parters anvendelse af forskellige koordineringsbestemmelser neutraliseres eller i


text: det mindste gøres tidsbegrænsede.(10) Ændringerne til bilag II bør derfor anvendes fra datoen for aftalens ikrafttrædelse; bestemmelserne om ophævelse eller begrænsning af muligheden for at blive fritaget for omfattelse af den tvungne sygeforsikring i Schweiz for de i Portugal og Finland bosatte personer, bør dog først anvendes fra den 1. juni 2003 -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Bilag II til aftalen ændres som anført i bilaget til denne afgørelse.Artikel 2Denne afgørelse træder i kraft på datoen for dens vedtagelse i Det Blandede Udvalg.Den anvendes fra den 1. juni 2002, med undtagelse af ændringen til punkt 3, litra b) i aftalens bilag II om ophævelse eller begrænsning af muligheden for at blive fritaget for omfattelse af den tvungne sygeforsikring i Schweiz for de i Portugal og Finland bosatte personer, som anvendes fra den 1. juni 2003.Fritagelser for at være omfattet af den tvungne sygeforsikring i Schweiz, der måtte være indrømmet personer bosat i Portugal, skal ligeledes ophøre med at have virkning fra den 1. juni 2003.Artikel 3Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 15. juli 2003.På vegne af Det Blandede UdvalgMatthias BrinkmannFormand(1) EFT L 149 af 5.7.1971, s. 2. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1386/2001 (EFT L 187 af 10.7.2001, s. 1).(2) EFT L 74 af 27.3.1972, s. 1. Senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 410/2002 (EFT L 62 af 5.3.2002, s. 17).(3) EFT L 28 af 30.1.1997, s. 1.(4) EFT L 38 af 12.2.1999, s. 1.(5) EFT L 164 af 30.6.1999, s. 1.(6) EFT L 14 af 18.1.2001, s. 16.BILAGBilag II til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri bevægelighed for personer ændres således:1) Under overskriften "Del A: Akter, som der henvises til" tilføjes under punkt 1 "Forordning (EØF) nr. 1408/71" efter "399 R 307: Rådets forordning (EF) nr. 307/1999 ..." følgende:"399 R 1399: Rådets forordning (EF) nr. 1399/1999 af 29. april 1999 om ændring af forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, og af forordning (EØF) nr. 574/72 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71 (EFT L 164 af 30.6.1999, s. 1).301 R 1386: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1386/2001 af 5. juni 2001 om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, og Rådets forordning (EØF) nr. 574/72 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71 (EFT L 187 af 10.7.2001, s. 1)."2) Under overskriften "Ved anvendelsen af aftalen foretages der følgende tilpasninger til forordningen:" ændres aftalens bilag II, del A, punkt 1 således:a) Under litra h) vedrørende bilag II a indsættes efter litra a) et nyt litra a1), der affattes således:"a1) Bistandstillæg (Hilflosenentschädigung) (forbundslov om invalideforsikring, LAI, af 19. juni 1959 samt forbundslov om alderdoms- og efterladteforsikring, LAVS, af 20. december 1946 i den reviderede udgave af 8. oktober


text: 1999)."b) Under litra o) vedrørende bilag VI affattes punkt 3 således:"3) Tvungen omfattelse af den schweiziske sygeforsikringsordning og muligheder for fritagelse.a) Følgende personer, som ikke er bosat i Schweiz, er omfattet af schweizisk lovgivning om tvungen omfattelse af den schweiziske sygeforsikringsordning:i) Personer, som er omfattet af schweizisk lovgivning i henhold til forordningens afsnit IIii) personer, for hvem Schweiz er den kompetente stat i henhold til forordningens artikel 28, 28a eller 29iii) personer, som oppebærer ydelser ved arbejdsløshed fra den schweiziske forsikringiv) personer, som er familiemedlemmer til de under i) og iii) nævnte personer eller til en arbejdstager eller selvstændig erhvervsdrivende, som er bosat i Schweiz, og som er omfattet af den schweiziske sygeforsikringsordning, undtagen hvis disse familiemedlemmer er bosat i en af følgende stater: Danmark, Spanien, Portugal, Sverige og Det Forenede Kongerigev) personer, som er familiemedlemmer til de under ii) nævnte personer eller til en pensionist, som er bosat i Schweiz, og som er omfattet af den schweiziske sygeforsikringsordning, undtagen hvis disse familiemedlemmer er bosat i en af følgende stater: Danmark, Portugal, Sverige og Det Forenede Kongerige.Ved udtrykket familiemedlem forstås enhver, der defineres som familiemedlem i henhold til lovgivningen i bopælslandetb) de personer, der er omhandlet i litra a), kan efter ansøgning blive fritaget for at være omfattet af den tvungne forsikring, hvis og så længe de er bosat i en af følgende medlemsstater, og kan dokumentere, at de er forsikret mod sygdom i den pågældende stat: Tyskland, Østrig, Frankrig, Italien, samt i de i litra a), nr. iv) og v), omhandlede tilfælde Finland.Denne ansøgningaa) skal indgives inden tre måneder efter det tidspunkt, hvor den pågældende har pligt til at blive forsikret i Schweiz; når ansøgningen i begrundede tilfælde indgives efter udløbet af denne frist, træder fritagelsen i kraft med virkning fra det tidspunkt, hvor forsikringspligten indtræderbb) omfatter alle familiemedlemmer, der er bosat i samme stat."c) Under litra o), indsættes efter punkt 3 følgende nye punkter:"3a. Såfremt en person, som i henhold til forordningens afsnit II er omfattet af schweizisk lovgivning, ved anvendelse af punkt 3b for så vidt angår sygeforsikring er omfattet af lovgivningen i en anden stat, som er omfattet af denne aftale, afholder den schweiziske institution for forsikring mod arbejdsulykker og erhvervssygdomme samt ulykkestilfælde og den kompetente institution for sygeforsikring hver især halvdelen af udgifterne til naturalydelser ved ulykkestilfælde, når der består krav på naturalydelser over for begge institutioner. Selv hvor en sygeforsikringsinstitution i bopælslandet er forpligtet til at udrede ydelser i anledning af en arbejdsulykke eller erhvervssygdom eller et ulykkestilfælde på vej til eller fra arbejde, afholder den schweiziske institution for forsikring mod arbejdsulykker og erhvervssygdomme samt ulykkestilfælde alene disse udgifter.3b. Personer, som er beskæftiget, men som ikke er bosat i Schweiz, og som er omfattet af den lovpligtige forsikring i deres bopælsland i henhold til punkt 3, litra b), er omfattet af bestemmelserne i forordningens artikel 22, stk. 1, litra a), hvis deres tilstand under et ophold i Schweiz kræver øjeblikkelig ydelse af hjælp."d) Punkt 8 affattes således:"8) Uanset bestemmelserne i forordningens afsnit III, anses


text: en arbejdstager eller selvstændig erhvervsdrivende, som ikke længere er omfattet af schweizisk lovgivning om invalideforsikring, for omfattet af denne forsikring i et år efter afbrydelsen af arbejdet forud for invaliditetens indtræden, hvis den pågældende har måttet opgive sin beskæftigelse eller selvstændige virksomhed i Schweiz som følge af et ulykkestilfælde eller sygdom, og hvis invaliditeten er blevet konstateret i Schweiz; den pågældende er endvidere forpligtet til at indbetale bidrag til alderdoms-, efterladte- og invalideforsikringen, som om han var bosat i Schweiz. Disse bestemmelser finder dog ikke anvendelse, såfremt den pågældende er omfattet af lovgivningen i en anden medlemsstat i overensstemmelse med forordningens artikel 13, stk. 2, litra a)-e), artikel 14 til 14 f eller artikel 17."e) Punkt 9 affattes således:"9) En arbejdstager eller selvstændig erhvervsdrivende, som ikke længere er omfattet af schweizisk lovgivning om invalideforsikring, og som på grund af et ulykkestilfælde eller sygdom har været nødsaget til at ophøre med sin erhvervsmæssige beskæftigelse i Schweiz, som har været hans eksistensgrundlag, anses for omfattet af denne forsikring med henblik på erhvervelse af ret til revalideringsforanstaltninger, og mens disse foranstaltninger finder sted, såfremt han ikke påbegynder en anden erhvervsmæssig beskæftigelse uden for Schweiz."3) Under overskriften "Del A: Akter, som der henvises til" tilføjes under punkt 2 "Forordning (EØF) nr. 574/72" efter "399 R 307: Rådets forordning (EF) nr. 307/1999 ...." følgende:"399 R 1399: Rådets forordning (EF) nr. 1399/1999 af 29. april 1999 om ændring af forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, og af forordning (EØF) nr. 574/72 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71 (EFT L 164 af 30.6.1999, s. 1).301 R 1386: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1386/2001 af 5. juni 2001 om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, og Rådets forordning (EØF) nr. 574/72 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71 (EFT L 187 af 10.7.2001, s. 1).301 R 89: Kommissionens forordning (EF) nr. 89/2001 af 17. januar 2001 om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 574/72 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, som flytter inden for Fællesskabet (EFT L 14 af 18.1.2001, s. 16).302 R 410: Kommissionens forordning (EF) nr. 410/2002 af 27. februar 2002 om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 574/72 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, som flytter inden for Fællesskabet (EFT L 62 af 5.3.2002, s. 17)."4) Under overskriften "Ved anvendelsen af aftalen foretages der følgende tilpasninger til forordningen:" ændres aftalens bilag II, del A, punkt 2 således:a) I litra a) vedrørende bilag 1 affattes punkt 2 således:"2. Staatssekretariat für Wirtschaft, Direktion für Arbeit, Bern/Secrétariat d'Etat à l'économie, Direction du travail, Berne/Segretariato di Stato dell'economia, Direzione del lavoro, Berna/State Secretariat for Economic Affairs,


text: Directorate of Labour, Berne (/Statssekretariatet for økonomi, Arbejdsdirektoratet, Bern).".b) I litra d) vedrørende bilag 4 affattes punkt 5 således:"5. Arbejdsløshed Staatssekretariat für Wirtschaft, Direktion für Arbeit, Bern/Secrétariat d'Etat à l'économie, Direction du travail, Berne/Segretariato di Stato dell'economia, Direzione del lavoro, Berna/State Secretariat for Economic Affairs, Directorate of Labour, Berne (/Statssekretariatet for økonomi, Arbejdsdirektoratet, Bern)".c) Litra g) vedrørende bilag 7 affattes således:"SchweizUBS SA, Genève/Genf/Ginevra/Geneva".d) Litra j) vedrørende bilag 10 ændres således:aa) Under punkt 3 i den engelske udgave slettes udtrykket "Gemeindeverwaltung/Administration communale/Amministrazione communale.".bb) Under punkt 5 i den engelske udgave tilføjes udtrykket "Gemeindeverwaltung/Administration communale/Amministrazione communale" før udtrykket i parentes "the local authority at the place of residence.".cc) Under punkt 6 ændres udtrykket "Bundesamt für Wirtschaft und Arbeit, Bern/Office fédéral du développement économique et de l'emploi, Berne/Ufficio federale dell'industria, dello sviluppo economico e del lavoro, Berna (/Forbundskontoret for Økonomi og Arbejde, Bern)" til følgende:"Staatssekretariat für Wirtschaft, Direktion für Arbeit, Bern/Secrétariat d'Etat à l'économie, Direction du travail, Berne/Segretariato di Stato dell'economia, Direzione del lavoro, Berna/State Secretariat for Economic Affairs, Directorate of Labour, Berne (/Statssekretariatet for økonomi, Arbejdsdirektoratet, Bern)".dd) Under punkt 7, litra c) ændres udtrykket "Bundesamt für Wirtschaft und Arbeit, Bern/Office fédéral du développement économique et de l'emploi, Berne/Ufficio federale dell'industria, dello sviluppo economico e del lavoro, Berna - (/Forbundskontoret for Økonomi og Arbejde, Bern)" til følgende:"Staatssekretariat für Wirtschaft, Direktion für Arbeit, Bern/Secrétariat d'Etat à l'économie, Direction du travail, Berne/Segretariato di Stato dell'economia, Direzione del lavoro, Berna/State Secretariat for Economic Affairs, Directorate of Labour, Berne (/Statssekretariatet for økonomi, Arbejdsdirektoratet, Bern)."5) Bilag II, del B, ændres således:a) Under punkt 4.23 ændres "387 D XXX" til "387 Y 1009 (01)".b) Under punkt 4.25 ændres "388 D XXX" til "388 Y 309 (01)".c) Under punkt 4.26 ændres "388 D XXX" til "388 Y 309 (3)".d) Under punkt 4.29 ændres "389 D XXX" til "389 Y 1115 (01)".e) Under punkt 4.30 ændres "390 D XXX" til "390 Y 412 (01)".f) Under punkt 4.31 ændres "390 D XXX" til "390 Y 412 (02)".g) Under punkt 4.32 ændres "390 D XXX" til "390 Y 412 (03)".h) Under punkt 4.33 ændres "390 D XXX" til "390 Y 330 (01)".i) Punkterne 4.16, 4.46 og 4.47 udgår.j) Under punkt 4.38- nr. 1, litra a), ændres udtrykket "Invalideforsikring" til "Alderdoms-, efterladte- og invalideforsikring"- nr. 2, ændres udtrykket "Bundesamt für Wirtschaft und Arbeit, Bern/Office fédéral du développement économique et de l'emploi, Berne/Ufficio federale dell'industria, dello sviluppo economico e del lavoro, Berna - (/Forbundskontoret for Økonomi og Arbejde, Bern)" til følgende:"Staatssekretariat für Wirtschaft, Direktion für Arbeit, Bern/Secrétariat d'Etat à l'économie, Direction du travail, Berne/Segretariato di Stato dell'economia, Direzione del lavoro, Berna/State Secretariat for Economic Affairs, Directorate of Labour, Berne (/Statssekretariatet for økonomi, Arbejdsdirektoratet, Bern).".k) Efter punkt 4.55 indsættes følgende nye punkter:"4.56. 399 D 370: Afgørelse nr. 171 af 9. december 1998 om ændring af afgørelse nr. 135 af 1. juli 1987 om tilkendelse af naturalydelser, der omhandles i artikel 17, stk. 7, og artikel 60, stk. 6, i forordning (EØF) nr. 574/72 og om tilfælde, hvor øjeblikkelig hjælp er påkrævet i den i artikel 20


text: i forordning (EØF) nr. 1408/71 omhandlede forstand, og hvor det er tvingende nødvendigt at yde hjælp straks i den i artikel 17, stk. 7, og artikel 60, stk. 6, i forordning (EØF) nr. 574/72 omhandlede forstand (EFT L 143 af 8.6.1999, s. 11).4.57. 399 D 371: Afgørelse nr. 172 af 9. december 1998 om de blanketter, der skal benyttes ved anvendelsen af Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 og (EØF) nr. 574/72 (E 101) (EFT L 143 af 8.6.1999, s. 13).4.58. 300 D 129 (01): Afgørelse nr. 173 af 9. december 1998 om de fælles regler, som skal anvendes af medlemsstaterne i forbindelse med refusion mellem institutioner som følge af overgangen til euro (EFT C 27 af 29.1.2000, s. 1).4.59. 300 D 141: Afgørelse nr. 174 af 20. april 1999 om fortolkning af artikel 22 a i forordning (EØF) nr. 1408/71 (EFT L 47 af 19.2.2000, s. 30).4.60. 300 D 142: Afgørelse nr. 175 af 23. juni 1999 om fortolkning af det i artikel 19, stk. 1 og 2, artikel 22, artikel 22 a, artikel 22 b, artikel 25, stk. 1, 3 og 4, artikel 26, artikel 28, stk. 1, artikel 28 a, artikel 29, artikel 31, artikel 34 a og artikel 34 b i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 omhandlede begreb 'naturalydelser' ved sygdom og moderskab, samt om opgørelse af refusionsbeløb i henhold til artikel 93, 94 og 95 i Rådets forordning (EØF) nr. 574/72, og om de forskud, der skal ydes i henhold til samme forordnings artikel 102, stk. 4 (EFT L 47 af 19.2.2000, s. 32).4.61. 300 D 582: Afgørelse nr. 176 af 24. juni 1999 om den refusion, som den kompetente institution i en medlemsstat skal foretage af udgifter afholdt under et ophold i en anden medlemsstat, ifølge den i artikel 34, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 574/72 omhandlede fremgangsmåde (96/249/EF) (EFT L 243 af 28.9.2000, s. 42).4.62. 300 D 748: Afgørelse nr. 177 af 5. oktober 1999 om de blanketter, der skal benyttes ved anvendelsen af Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 og (EØF) nr. 574/72 (E 128 og E 128 B) (EFT L 302 af 1.12.2000, s. 65).4.63. 300 D 749: Afgørelse nr. 178 af 9. december 1999 om fortolkning af artikel 111, stk. 1 og 2 i forordning (EØF) nr. 574/72 (EFT L 302 af 1.12.2000, s. 71).4.64. 302 D 154: Afgørelse nr. 179 af 18. april 2000 om de blanketter, der skal benyttes ved anvendelsen af Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 og (EØF) nr. 574/72 (E 111, E 111 B, E 113 til E 118, E 125 til E 127) (EFT L 54 af 25.2.2002, s. 1).4.65. 301 D 70: Afgørelse nr. 180 af 15. februar 2000 om de blanketter, der skal benyttes ved anvendelsen af Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 og (EØF) nr. 574/72 (E 211 og E 212) (EFT L 23 af 25.1.2001, s. 33).4.66. 301 D 891: Afgørelse nr. 181 af 13. december 2000 om fortolkning af artikel 14, stk. 1, artikel 14 a, stk. 1 og artikel 14 b,


text: stk. 1 og 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 om den lovgivning, der finder anvendelse på udstationerede arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende, som midlertidigt er beskæftiget uden for den kompetente stat (EFT L 329 af 14.12.2001, s. 73).4.67. 301 D 655: Afgørelse nr. 182 af 13. december 2000 om fastsættelse af fælles rammer for indsamling af data om behandling og afgørelse om pensionsansøgninger (EFT L 230 af 28.8.2001, s. 20).4.68. 302 D 155: Afgørelse nr. 183 af 27. juni 2001 om fortolkning af artikel 22, stk. 1, litra a), i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 i forbindelse med sygehjælp under svangerskab og fødsel (EFT L 54 af 25.2.2002, s. 39)."


text:
 Avis juridique important
 |
 21998A0710(01)
 Aftale mellem Det Europæiske Fællesskab, Den Europæiske Rumorganisation og Den Europæiske Organisation for Luftfartssikkerhed om et europæisk bidrag til udvikling af et verdensomspændende satellitnavigationssystem (GNSS)
 EF-Tidende nr. L 194 af 10/07/1998 s. 0016 - 0024
 AFTALE mellem Det Europæiske Fællesskab, Den Europæiske Rumorganisation og Den Europæiske Organisation for Luftfartssikkerhed om et europæisk bidrag til udvikling af et verdensomspændende satellitnavigationssystem (GNSS) DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB, i det følgende benævnt »Fællesskabet« repræsenteret ved Gavin Strang, trafikminister for Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland og fungerende formand for Rådet for Den Europæiske Union, og Neil Kinnock, medlem af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (Transport),ogDEN EUROPÆISKE RUMORGANISATION, i det følgende benævnt »ESA«, som blev oprettet ved konventionen vedrørende oprettelsen af en europæisk rumorganisation, der blev åbnet for undertegnelse den 30. maj 1975 i Paris, repræsenteret ved Antonio Rodotà, generaldirektør,ogDEN EUROPÆISKE ORGANISATION FOR LUFTFARTSSIKKERHED, i det følgende benævnt »Eurocontrol« som blev oprettet ved den internationale konvention af 13. december 1960 om samarbejde vedrørende luftfartssikkerhed, ændret ved protokol af 12. februar 1981, repræsenteret ved Yves Lambert, generaldirektør,i det følgende under ét benævnt »parterne«,SOM KONSTATERER, at undersøgelserne af satellitnavigation er i færd med at udvikle sig fra forskningsstadiet til udarbejdelse af et operationelt system, og at de nu har nået et udviklingstrin, som er tilstrækkeligt til, at Europa kan yde et bidrag til et verdensomspændende satellitnavigationssystem, hvorved den europæiske industri kan blive stærkere involveret i disse aktiviteter;SOM KONSTATERER, at de europæiske regeringer har vist interesse for et europæisk bidrag til satellitnavigation, således som det kom til udtryk på mødet i Den Europæiske Konference for Civil Luftfart (ECAC) den 10. juni 1994;SOM HENVISER TIL Kommissionen for De Europæiske Fællesskabers, i det følgende benævnt »Kommissionen«, meddelelse af 14. juni 1994 om satellitnavigationstjenester, til Europa-Parlamentets beslutning af 13. november 1994, til Rådet for Den Europæiske Unions resolution af 19. december 1994 om et europæisk bidrag til udvikling af et verdensomspændende satellitnavigationssystem (GNSS), til Rådet for Den Europæiske Unions konklusioner af 14. marts 1995, hvori det opfordrer Kommissionen til at bidrage til iværksættelsen af det verdensomspændende satellitnavigationssystem (GNSS 1) ved at træffe alle nødvendige foranstaltninger for leasing af transpondere på Inmarsat III, AOR-E og IOR, og til Rådet for Den Europæiske Unions og Europa-Parlamentets beslutning af 23. juli 1996 om Fællesskabets retningslinjer for udvikling af det transeuropæiske transportnet;SOM HENVISER TIL ESA-Rådets godkendelse den 24. juni 1998 af denne aftale i henhold til artikel 14, stk. 1, i konventionen vedrørende oprettelsen af en europæisk rumorganisation;SOM HENVISER TIL foranstaltning nr. 83/22 af 31. januar 1995, truffet af Eurocontrols Stående Kommission i henhold til artikel 11 i den internationale konvention om samarbejde vedrørende luftfartssikkerhed, ændret den 12. februar 1981;SOM ERKENDER, at det er nødvendigt at koordinere deres aktiviteter yderligere for at sikre en europæisk deltagelse i disse aktiviteter, som er effektiv og troværdig, især når det gælder udvikling af en satellitnavigationstjeneste, som benytter Inmarsat III-navigationskapacitet, hvortil parterne har indgivet et forslag under benævnelsen EGNOS (European Geostationary Navigation Overlay Service), som blev accepteret af Inmarsat-Rådet den 21. november 1994 og


text: den 15. november 1995,ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:Artikel 1 Formål Formålet med denne aftale er at etablere et samarbejde mellem parterne for at kunne yde et europæisk bidrag til udviklingen af et verdensomspændende satellitnavigationssystem. Denne samordnede indsats skal sætte Europa i stand til at levere en satellitnavigationstjeneste, der så vidt muligt opfylder de civile brugeres praktiske behov uafhængigt af andre former for radionavigation og positionsbestemmelse.Artikel 2 Definitioner I denne aftale forstås ved:»Det verdensomspændende satellitnavigationssystem (GNSS)«: et verdensomspændende satellitbaseret positions-, hastigheds- og tidsbestemmelsessystem, der permanent opfylder potentielle civile brugerbehov.»GNSS 1«: det første GNSS som er oprettet på grundlag af de amerikanske og russiske militære satellitnavigationssystemer, og som er udvidet med civile systemer for at give brugerne tilstrækkeligt uafhængig adgang til systemet.»GNSS 2«: et verdensomspændende civilt satellitnavigationssystem, som kontrolleres og styres internationalt, og som opfylder alle brugerkategoriers behov for positions-, hastigheds- og tidsbestemmelse.»EGNOS« (den europæiske geostationære navigations-overlay-tjeneste): en europæisk udvidelse af de eksisterende satellitbaserede navigations- og positionsbestemmelsessystemer, som benytter geostationære satellitter for at øge disse systemers præstation over Europa, og som tilbyder kapacitet over hele det geostationære transmissionsområde. EGNOS er en europæisk del af GNSS 1.Artikel 3 Anvendelsesområde Det samarbejde mellem parterne, som er omfattet af denne aftale, beskrives nærmere i bilag I og II. Det omfatter følgende aktiviteter:a) oprettelse og validering af et operationelt europæisk bidrag til GNSS 1 ved hjælp af de eksisterende satellitsystemer og af enhver relevant udvidelse, der kan opfylde brugernes behov.b) koordinering af de enkelte parters indsats for at give GNSS 1 fuld operationskapacitet.c) forberedende arbejde for sideløbende med GNSS 1 at fastlægge og udforme GNSS 2.Artikel 4 Parternes bidrag til GNSS 1 Parterne træffer og gennemfører efter deres egne regler, procedurer og forskrifter alle nødvendige foranstaltninger for efter følgende retningslinjer og i god tid at bidrage til GNSS 1 i overensstemmelse med beskrivelsen i bilag II og på følgende måde:a) ESA bidrager med gennemførelsen af sit program for avanceret forskning i telekommunikationssystemer (ARTES), især element 9, der omfatter teknisk udvikling af EGNOS og dets drift med henblik på afprøvning og teknisk validering.b) Eurocontrol fastlægger den civile luftfarts krav og validerer det system, som bliver resultatet, på grundlag af disse krav. Eurocontrol støtter desuden de europæiske bestræbelser på at sikre, at GNSS 1 opfylder den civile luftfarts operationelle behov.c) Fællesskabet bidrager til at samle alle brugerkravene og validere det system, som bliver resultatet, på grundlag af disse krav, især inden for rammerne af sine transeuropæiske net og sine forsknings- og udviklingsaktioner, uden at dette dog griber ind i lovgivningen om procedurerne for teknisk harmonisering, herunder lovgivningen om udstyr til fly og lufttrafikregulering.Fællesskabet sørger navnlig for, at EGNOS oprettes ved at træffe alle de nødvendige foranstaltninger, herunder leasing af geostationære transpondere.Artikel 5 Tilrettelæggelse af samarbejdet mellem parterne 1. For at sikre gradvis udvikling af samarbejdet nedsætter parterne ved denne aftale et fælles trepartsudvalg, som skal overvåge denne aftales gennemførelse og opstille retningslinjer samt koordinere fremgangsmåderne i forbindelse med aftalens virkeliggørelse. Det fælles trepartsudvalg træder sammen mindst én gang om året eller om nødvendigt oftere, på en af parternes


text: forlangende, og det fastsætter selv sin forretningsorden.2. Det fælles trepartsudvalg bistås af et sekretariat, som varetager den løbende administration og efter anmodning tilrettelægger den tekniske bistand. Parterne påtager sig efter deres egne regler og procedurer i fællesskab at bidrage til varetagelsen af de administrative opgaver.3. Det fælles trepartsudvalg udfører opgaverne i denne aftale ved:a) at udveksle oplysninger om udviklingen i forbindelse med aktiviteter, der omfattes af aftalen, og ved at udveksle relevant dokumentation og resultaterne af parternes bidrag i henhold til denne aftaleb) at opfordre repræsentanter fra de enkelte parter til at deltage i møder i forbindelse med de aktiviteter, som danner grundlaget for denne aftalec) så vidt muligt at udveksle oplysninger og sørge for koordineringen forud for kontakter med ikke-europæiske parter, når disse kontakter er relevante for aftalend) at fremsætte forslag til de foranstaltninger, som er nødvendige for den fremtidige operationelle positionsbestemmelses- og navigationstjenestee) at fremsætte forslag om tilrettelæggelsen af sekretariatsopgaverne.4. Enhver ændring eller ajourføring af det tekniske indhold i bilag I og II, som ikke berører aftalens anvendelsesområde, herunder navnlig dens finansielle og driftsmæssige bestemmelser, kan godkendes af det fælles trepartsudvalg ved enstemmig afgørelse.Artikel 6 Udveksling og videregivelse af oplysninger 1. Parterne udveksler efter deres egne regler for informationsudveksling alle oplysninger, som er i deres besiddelse, og som er nødvendige for at gennemføre denne aftale.2. Medmindre andet er fastsat, kan ingen af parterne videregive oplysningerne, som erhverves ved udveksling i forbindelse med denne aftale, til andre end deres egne ansatte eller personer, som er officielt berettiget til at få dem (herunder de enkelte organisationers medlemsstater), eller benytte sådanne oplysninger til erhvervsformål. Oplysningerne må kun videregives, i det omfang aftalens formål kræver det, og de skal være strengt fortrolige.Artikel 7 Ejendomsret og andre rettigheder 1. De enkelte parter administrerer eller bevarer efter deres egne regler og procedurer ejendomsretten og de erhvervsmæssige rettigheder til programmel, udstyr og dokumentation, som de har finansieret og udviklet som led i deres egne aktiviteter i forbindelse med denne aftales gennemførelse.2. Særlige arrangementer mellem parterne kan være nødvendige af hensyn til fælles udviklinger i forbindelse med denne aftale.Artikel 8 Finansielle foranstaltninger 1. De enkelte parter sikrer, at de nødvendige finansielle foranstaltninger træffes i god tid i overensstemmelse med deres egne procedurer, så de kan udføre deres opgaver i henhold til denne aftale og dens bilag.2. Når afprøvningen og den tekniske validering i forbindelse med EGNOS er afsluttet, skal nye finansielle foranstaltninger træffes.Artikel 9 Ordregivende myndighed og kontraktprocedurer Alle kontrakter, som er nødvendige for denne aftales gennemførelse, og som tildeles af en af parterne, skal oprettes efter denne parts normale procedure, jf. dog artikel 7, stk. 2.Artikel 10 Erstatningsansvar 1. Parterne er enige om, at ingen af dem kan rejse krav mod de øvrige i forbindelse med aktiviteter, der udføres i henhold til denne aftale, i tilfælde af dødsfald eller tilskadekomst blandt deres ansatte eller andre repræsentanter eller i tilfælde af beskadigelse eller tab af ejendom, som forårsages af en af parterne, uanset om tilskadekomsten, dødsfaldet, skaderne eller tabet skyldes uagtsomhed eller andet, medmindre der er


text: tale om grov uagtsomhed eller forsætligt misbrug.2. I tilfælde af krav fra tredjemand som følge af parternes udførelse af de respektive bidrag, således som de beskrives i bilag II, er de enkelte parter kun ansvarlige i den udstrækning, kravet berører den pågældende parts bidrag.3. Parterne er enige om, at kun den part, der har indgået kontrakt med tredjemand om udførelse af parternes bidrag, således som de beskrives i bilag II, er ansvarlig i forbindelse med krav fra tredjemand, som skyldes denne kontrakt.Artikel 11 Force majeure Parterne anses ikke for at have brudt denne aftale, hvis manglende udførelse af deres opgaver efter denne aftale skyldes force majeure.Artikel 12 Public relations 1. De enkelte parter forpligter sig til på forhånd at koordinere deres egne eller public relations-aktiviteter med de øvrige parter, når det drejer sig om spørgsmål, der vedrører denne aftale.2. I alle relevante medieaktiviteter skal de enkelte aftaleparters rolle fremgå klart og omtales direkte.3. De nærmere bestemmelser for gennemførelse af public relations-aktiviteter i henhold til denne artikel fastlægges i fællesskab.Artikel 13 Ændringer 1. Denne aftale kan kun ændres efter enstemmig skriftlig overenskomst mellem parterne.2. Hvis en af parterne har problemer med at løse sine opgaver, herunder udrede det finansielle bidrag, aftaler parterne at lade det fælles trepartsudvalg undersøge, hvordan de planlagte bidrag kan opnås, og eventuelt at tage aftalens formål og indhold op til fornyet behandling.Artikel 14 Andre parters deltagelse Andre parter, som kan bidrage til udførelse af de opgaver, der er fastlagt ved denne aftale, kan få mulighed for at deltage heri. Ændringer med henblik herpå foretages i overensstemmelse med artikel 13.Artikel 15 Bilæggelse af tvister 1. Hvis der opstår tvister mellem parterne i forbindelse med fortolkning eller anvendelse af denne aftale eller dens bilag, forelægges de for det fælles trepartsudvalg med henblik på direkte forhandling.2. Hvis tvisten ikke kan bilægges efter stk. 1, kan den enkelte part meddele de øvrige, at den udpeger en voldgiftsmand; de øvrige parter skal derpå udpege deres voldgiftsmand inden to måneder.3. Det fælles trepartsudvalg udpeger endnu to voldgiftsmænd ved enstemmig afgørelse.4. Voldgiftsmændenes afgørelse træffes ved flertalsafstemning.5. De enkelte parter i tvisten skal træffe de nødvendige foranstaltninger for at gennemføre voldgiftsmændenes afgørelse.Artikel 16 Bilag Bilag 1 og 2 er en integrerende del af denne aftale. I artikel 5, stk. 4, fastlægges proceduren for ajourføring af bilagene.Artikel 17 Ikrafttrædelse og opsigelse 1. Denne aftale træder i kraft på datoen for parternes undertegnelse og forbliver i kraft, indtil de aktiviteter, der beskrives i bilag I og II, er afsluttet, eller indtil den afløses af en anden samarbejdsaftale.2. Uanset stk. 1 kan de enkelte parter dog opsige aftalen, når den tekniske og operationelle validering i forbindelse med EGNOS er afsluttet, ved at underrette de øvrige parter herom seks måneder forinden.3. Hvis aftalen opsiges efter stk. 2, aftaler parterne, hvilke foranstaltninger der skal træffes.Artikel 18 Autentiske tekster Denne aftale er udfærdiget i tre eksemplarer på dansk, engelsk, finsk, fransk, græsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk, svensk og tysk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed med henblik på fortolkning.En


text: fe de lo cual, los abajo firmantes, debidamente facultados, han firmado el presente Acuerdo.Til bekræftelse heraf har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne aftale.Zu Urkund dessen haben die hierzu gehörig befugten Unterzeichneten dieses Übereinkommen unterzeichnet.Ðñïò ðßóôùóç ôùí áíùôÝñù, ïé õðïãñÜöïíôåò, äåüíôùò åîïõóéïäïôçìÝíïé, õðÝãñáøáí ôçí ðáñïýóá óõìöùíßá.In witness whereof, the undersigned, duly empowered to that effect, have signed this Agreement.En foi de quoi, les soussignés, dûment habilités, ont signé le présent accord.In fede di che, i sottoscritti, debitamente autorizzati, hanno firmato il presente accordo.Ten blijke waarvan de ondergetekenden, daartoe naar behoren gemachtigd, deze overeenkomst hebben ondertekend.Em fé do que, os abaixo assinados, devidamente autorizados para o efeito, assinam o presente acordo.Tämän vakuudeksi alla mainitut täysivaltaiset edustajat ovat allekirjoittaneet tämän sopimuksen.Till bevis härpå har undertecknade befullmäktigade undertecknat detta avtal.Hecho en Luxemburgo, el dieciocho de junio de mil novecientos noventa y ocho.Udfærdiget i Luxembourg, den attende juni nitten hundrede og otteoghalvfems.Geschehen zu Luxemburg am achtzehnten Juni neunzehnhundertachtundneunzig. ̧ãéíå óôï Ëïõîåìâïýñãï, óôéò äåêáïêôþ Éïõíßïõ ÷ßëéá åííéáêüóéá åíåíÞíôá ïêôþ.Done at Luxembourg on the eighteenth day of June in the year one thousand nine hundred and ninety-eight.Fait à Luxembourg, le dix-huit juin mil neuf cent quatre-vingt-dix-huit.Fatto a Lussemburgo, addì diciotto giugno millenovecentonovantotto.Gedaan te Luxemburg, de achttiende juni negentienhonderd achtennegentig.Feito no Luxemburgo, em dezoito de Junho de mil novecentos e noventa e oito.Tehty Luxemburgissa kahdeksantenatoista päivänä kesäkuuta vuonna tuhatyhdeksänsataayhdeksänkymmentäkahdeksan.Som skedde i Luxemburg den artonde juni nittonhundranittioåtta.Por la Comunidad EuropeaFor Det Europæiske FællesskabFür die Europäische GemeinschaftÃéá ôçí ÅõñùðáúêÞ ÊïéíüôçôáFor the European CommunityPour la Communauté européennePer la Comunità europeaVoor de Europese GemeenschapPela Comunidade EuropeiaEuroopan yhteisön puolestaFör Europeiska gemenskapen>REFERENCE TIL EN FILM>Por la Agencia Espacial EuropeaFor Den Europæiske RumorganisationFür die Europäische WeltraumorganisationÃéá ôçí ÅõñùðáúêÞ Õðçñåóßá ÄéáóôÞìáôïòFor the European Space AgencyPour l'Agence spatiale européennePer l'Agenzia spaziale europeaVoor het Europees RuimteagentschapPela Agência Espacial EuropeiaEuroopan avaruusjärjestön puolestaFör Europeiska rymdorganisationen>REFERENCE TIL EN FILM>Por la Organización Europea para la Seguridad de la Navegación AéreaFor Den Europæiske Organisation for LuftfartssikkerhedFür die Europäische Organisation zur Sicherung der LuftfahrtÃéá ôïí Åõñùðáúêü Ïñãáíéóìü ãéá ôçí ÁóöÜëåéá ôçò ÁåñïíáõôéëßáòFor the European Organisation for the Safety of Air NavigationPour l'Organisation européenne pour la sécurité de la navigation aériennePer l'Organizzazione europea per la sicurezza della navigazione aereaVoor de Europese Organisatie voor de veiligheid van de luchtvaartPela Organização Europeia para a Segurança da Navegação AéreaEuroopan lentoturvallisuusjärjestön puolestaFör Europeiska organisationen för luftfartssäkerhet>REFERENCE TIL EN FILM>BILAG I 1. Indledning Parternes samarbejde, jf. aftalens artikel 3, består i nærmere enkeltheder af følgende aktiviteter.2. Det europæiske bidrag til GNSS 1: Artikel 3, litra a) Dette bidrag indebærer udvikling af udvidelsessystemer til de nuværende satellitbaserede radionavigations- og positionsbestemmelsessystemer, for at de kan opfylde civile brugerbehov (land-, sø- og lufttransportens behov og andre behov uden for transportsektoren) i hele Europa og i hele det geostationære transmissionsområde.Det består af følgende hovedaktiviteter:- bestemmelse af brugernes krav- udvikling, afprøvning og teknisk og operationel validering af EGNOS (den europæiske geostationære navigations-overlaytjeneste), som er en udvidelse af de eksisterende satellitbaserede radionavigations- og positionsbestemmelsessystemer, og som benytter geostationære satellitter og giver brugerne øget afstandsmålingskapacitet og integritet og flere oplysninger om afvigelseskorrektion (WAD, Wide Area Differential)- øget udvidelse


text: (f.eks. lokal udvidelse, uafhængig integritetskontrol af transponderne, osv.)- udvikling, afprøvning og validering af brugerudstyr- attestering af europæiske GNSS 1-elementer.En mere detaljeret beskrivelse af det europæiske bidrag til GNSS 1 findes i bilag II.3. GNSS 1's overgang til fuld operationskapacitet: Artikel 3, litra b) Parterne påtager sig at finde mekanismer, der kan fremme eventuelle yderligere bidrag, som kan give GNSS 1 fuld operationskapacitet, hvilket især vil kræve øget kapacitet i rummet.4. Forberedende arbejde til GNSS 2: Artikel 3, litra c) Parterne vil samarbejde om forberedelserne til fastlæggelse og udformning af GNSS 2, herunder forberedende undersøgelser til en kredsløbsdemonstration, der skal finde sted mellem 1997 og 2000. Kandidatsystemkonfigurationer vil blive undersøgt, så der kan opstilles og iværksættes kritiske forsknings- og teknologiudviklinger og udføres tidlige afprøvninger af udvalgte GNSS 2-koncepter.Det indledende arbejde til GNSS 2 omfatter følgende aktiviteter:- opgavedefinition (bestemmelse af yderligere brugerkrav, krav til signaludformning, fastlæggelse af demonstrationssystemers anvendelse)- systemdefinition (systemvalg, udformning af demonstrationssystem, opstilling af demonstrationsprogram)- indledende udviklingsaktiviteter som forberedelse til GNSS 2-teknologien- udvikling af eksperimentel navigationskapacitet og gennemførelse af systemsimuleringsafprøvninger og demonstrationer i kredsløb- udformning af GNSS 2's arkitektur (udformning af et fuldstændigt satellitnavigationssystem, herunder dets logistiske og operationelle aspekter).BILAG II 1. Indledning Dette bilag indeholder en fordeling af parternes bidrag, jf. artikel 4. Det drejer sig om udformning, udvikling og iværksættelse af EGNOS, indtil den første gennemførelsesfase afsluttes, herunder brug af mindst to geostationære navigationstranspondere. En beskrivelse af EGNOS gives i det følgende.EGNOS-systemet er en udvidelse af de eksisterende satellitbaserede radionavigations- og positionsbestemmelsessystemer og benytter geostationære satellitter, der skal øge disse systemers præstation over Europa og over hele det geostationære transmissionsområde i almindelighed.Ved at benytte navigationstranspondere i geostationære satellitter og ved at behandle data fra et net af jordbaserede monitorstationer skal EGNOS skaffe yderligere afstandsmålingskapacitet, tjenesteintegritet og afvigelseskorrektionsdata (WAD). Afvigelseskorrektionerne skal forbedre de nuværende satellitbaserede radionavigationssystemers nøjagtighed, især over Europa. EGNOS-systemet vil forbedre de samlede muligheder for satellitnavigationstjeneste.EGNOS' infrastruktur skal bestå af:- operationelle kontrolcentre (Mission Control Centres eller MCC)- navigationstranspondere i geostationære satellitter- navigationsjordstationer (Navigation Land Earth Stations eller NLES) for adgang til navigationstransponderne- stationer til telemetri og integritetskontrol (Ranging and Integrity Monitoring Stations eller RIMS)- forbedrede RIM-stationer, som nøjagtigt kan bestemme kredsløbet for de geostationære satellitter, hvori navigationstransponderne er anbragt- et net af referencestationer, som skal kontrollere integriteten af de afvigelseskorrektioner, der beregnes af EGNOS. Forenklede RIM-stationer vil blive benyttet som referencestationer.2. ESA's bidrag ESA skal bidrage med gennemførelsen af sit ARTES-program, især dets element 9.ESA påtager sig navnlig følgende aktiviteter:- EGNOS-projektledelse- opgaveanalyse og systemdefinition- tidlige afprøvninger- afprøvning og simulering- udvikling af telemetrisystem- udvikling af integritetssystem- udvikling af afvigelseskorrektionssystem- afprøvning og teknisk validering af EGNOS, herunder foranstaltninger i forbindelse med jordkommunikation og afholdelse af de løbende omkostninger til operationelle kontrolcentre i afprøvnings- og valideringsperioden.3. Eurocontrols bidrag Eurocontrol påtager sig i forbindelse med sine satellitnavigationsaktiviteter og i snævert samarbejde med Organisationen for International Civil Luftfart (ICAO) følgende aktiviteter:- fastlæggelse af den civile luftfarts brugerkrav- praktisk afprøvning og validering med henblik på GNSS 1-brugere i den civile luftfart. Det skal omfatte statiske målinger på jorden, afprøvninger i forbindelse med bestemte


text: flyvninger og dataregistreringskampagner hos de civile luftfartsselskaber- støtte til de europæiske aktiviteter for at sikre, at GNSS er operationelt acceptabelt for den civile luftfart. Arbejdet skal udføres ved det størst mulige samarbejde inden for den civile luftfart, herunder de fælles luftfartsmyndigheder (JAA).4. Det Europæiske Fællesskabs bidrag Fællesskabet påtager sig i overensstemmelse med sine relevante procedurer og inden for rammerne af det transeuropæiske net og rammeprogrammerne for forskning og udvikling at bidrage til følgende opgaver:- konsolidering af brugerkravene i forbindelse med GNSS 1- udformning og udvikling af og støtte til standardiseringsarbejdet i forbindelse med GNSS 1-brugerudstyr til alle formål (søfart, civil luftfart, landtransport)- analyse af problemer i forbindelse med integration af udstyret i brugernes køretøjer med henblik på valideringsafprøvninger- etablering af mindst to satellitforbindelser i forbindelse med iværksættelsen af EGNOS (især leasing af transpondere på Inmarsat III AOR-E og IOR og de nødvendige faciliteter i de tilsvarende navigationsjordstationer)- gennemførelse af afprøvninger for at validere brugerkravene og prototyper af brugerudstyr under operationelle forhold.


text:
 Avis juridique important
 |
 21979A1031(05)
 Protokol nr. 4 om bananer /* DEN ANDEN AVS/EOEF-KONVENTION UNTERTEGNET I LOME DEN 31. OKTOBER 1979 - LOME 2 */
 EF-Tidende nr. L 347 af 22/12/1980 s. 0140 den græske specialudgave: Kapitel 11 bind 22 s. 0236
 ++++ PROTOKOL NR . 4 OM BANANER FAELLESSKABET OG AVS-STATERNE ER BLEVET ENIGE OM FOELGENDE MAAL MED HENBLIK PAA AT FORBEDRE PRODUKTIONS - OG AFSAETNINGSVILKAARENE FOR BANANER FRA AVS-STATERNE OG OM AT TRAEFFE EGNEDE FORANSTALTNINGER TIL OPFYLDELSE AF DISSE MAAL : ARTIKEL 1 INGEN AVS-STAT STILLES MED HENSYN TIL SIN UDFOERSEL AF BANANER TIL FAELLESSKABETS MARKEDER RINGERE END TIDLIGERE ELLER I OEJEBLIKKET FOR SAA VIDT ANGAAR ADGANGEN TIL DE TRADITIONELLE MARKEDER OG FORDELENE PAA DISSE MARKEDER . ARTIKEL 2 FAELLESSKABET RAADFOERER SIG MED HVER AF AVS-STATERNE MED HENSYN TIL BESTEMMELSER AF , HVILKE FORANSTALTNINGER DER SKAL IVAERKSAETTES FOR AT FORBEDRE PRODUKTIONS - OG AFSAETNINGSVILKAARENE FOR BANANER . MED HENBLIK HERPAA TAGES ALLE DE BESTAAENDE MIDLER INDEN FOR DET FINANSIELLE OG FAGLIGE SAMARBEJDE I ANVENDELSE . HENSIGTEN MED FORANSTALTNINGERNE ER AT SAETTE AVS-STATERNE , HERUNDER NAVNLIG SOMALIA , I STAND TIL AT FOROEGE DERES KONKURRENCEEVNE PAA SAAVEL DERES TRADITIONELLE MARKEDER SOM PAA FAELLESSKABETS OEVRIGE MARKEDER UNDER HENSYN TIL HVER ENKELT STATS SAERLIGE FORHOLD . FORANSTALTNINGERNE SKAL GENNEMFOERES PAA ALLE STADIER FRA PRODUKTION TIL FORBRUG , BL.A . PAA FOELGENDE OMRAADER : _ FORBEDRING AF PRODUKTIONS - , HOEST - , FORARBEJDNINGS - OG INDENLANDSKE TRANSPORTBETINGELSER , _ HANDELSFREMMENDE FORANSTALTNINGER . ARTIKEL 3 FOR AT VIRKELIGGOERE DISSE MAAL ER DE TO PARTER BLEVET ENIGE OM AT RAADFOERE SIG MED HINANDEN I EN STAAENDE FAELLES GRUPPE , BISTAAET AF EN EKSPERTGRUPPE , DER FAAR TIL OPGAVE TIL STADIGHED AT BEHANDLE SPECIFIKKE PROBLEMER , SOM ANVENDELSEN AF DENNE PROTOKOL MAATTE GIVE ANLEDNING TIL , MED HENBLIK PAA AT NAA TIL EN LOESNING HERPAA . ARTIKEL 4 SAAFREMT DE BANANPRODUCERENDE AVS-STATER OPRETTER EN FAELLES ORGANISATION MED HENBLIK PAA AT GENNEMFOERE DE MAAL , DER ER NAEVNT I DENNE PROTOKOL , SKAL FAELLESSKABET STOETTE ORGANISATIONEN VED AT TAGE HENSYN TIL ANMODNINGER , DET FAAR FORELAGT MED HENBLIK PAA STOETTE TIL ORGANISATIONENS VIRKSOMHED SOM LED I DE REGIONALE FORANSTALTNINGER INDEN FOR DET FINANSIELLE OG FAGLIGE SAMARBEJDE .


text:
 21.2.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 47/34
 AFGØRELSE TRUFFET AF DET BLANDEDE EØS-UDVALG
 Nr. 114/2007
 af 28. september 2007
 om ændring af bilag IX (Finansielle tjenesteydelser) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Bilag IX til aftalen blev ændret ved afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalg nr. 87/2007 af 6. juli 2007 (1).
 (2)
 Kommissionens direktiv 2007/16/EF af 19. marts 2007 om gennemførelse af Rådets direktiv 85/611/EØF om samordning af love og administrative bestemmelser om visse institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter) med hensyn til afklaring af bestemte definitioner (2) bør indarbejdes i aftales —
 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 I bilag IX til aftalen foretages følgende ændringer:
 1)
 Punkt 30a, 30b, 30c, 30ca, 30caa, 30 cab, 30cac, 30cb, 30d og 30e omnummereres til punkt 31, 31a, 31b, 31ba, 31baa, 31bab, 31bac, 31bb, 31c og 31d.
 2)
 Under overskriften »RETSAKTER, SOM DE KONTRAHERENDE PARTER SKAL TAGE TIL EFTERRETNING« omnummereres punkt 31-41 til 32-42.
 3)
 Følgende punkt indsættes efter punkt 30 (Rådets direktiv 85/611/EØF):
 »30a.
 32007 L 0016: Kommissionens direktiv 2007/16/EF af 19. marts 2007 om gennemførelse af Rådets direktiv 85/611/EØF om samordning af love og administrative bestemmelser om visse institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter) med hensyn til afklaring af bestemte definitioner (EUT L 79 af 20.3.2007, s. 11).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af direktiv 2007/16/EF, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 29. september 2007, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1 (3).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 28. september 2007.
 På vegne af Det Blandede EØS-udvalg
 Stefán Haukur JÓHANNESSON
 Formand
 (1) EUT L 328 af 13.12.2007, s. 32.
 (2) EUT L 79 af 20.3.2007, s. 11.
 (3) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.