text: de samme betingelser for at give sit samtykke, som den ville stille i en tilsvarende national sag.6. Såfremt øjeblikkelig overførsel ikke er mulig, forpligter den anmodede medlemsstat sig til at efterkomme anmodninger efter stk. 1, litra b), når den har fået de i stk. 3 og 4 omhandlede oplysninger, forudsat at den ville træffe den ønskede foranstaltning i en tilsvarende national sag. Den anmodede medlemsstat kan stille de samme betingelser for at give sit samtykke, som den ville stille i en tilsvarende national sag.7. Enhver medlemsstat kan samtidig med afgivelsen af den i artikel 27, stk. 2, omhandlede notifikation erklære, at den kun er bundet af stk. 6, når den ikke er i stand til at foretage øjeblikkelig overførsel. I sådanne tilfælde kan de øvrige medlemsstater anvende princippet om gensidighed.8. I forbindelse med en anmodning efter stk. 1, litra b), kan den anmodende medlemsstat, når særlige grunde taler herfor, også anmode om et udskrift af optagelsen. Den anmodede medlemsstat behandler sådanne anmodninger i overensstemmelse med national ret og nationale procedurer.9. Den medlemsstat, der modtager oplysninger i henhold til stk. 3 og 4, behandler disse oplysninger fortroligt i overensstemmelse med national ret.Artikel 19Aflytning af telekommunikation på en medlemsstats eget område gennem tjenesteudbydere1. Medlemsstaterne sikrer, at teletjenestesystemer med gateway-station på deres område, som ikke er direkte tilgængelige på en anden medlemsstats område med henblik på lovlig aflytning af telekommunikation vedrørende en person, der befinder sig i denne anden medlemsstat, kan gøres direkte tilgængelige med henblik på lovlig aflytning foretaget af denne medlemsstat gennem en udpeget tjenesteudbyder på dens eget område.2. I det tilfælde, der er omhandlet i stk. 1, har de kompetente myndigheder i en medlemsstat ret til med henblik på en strafferetlig efterforskning og i overensstemmelse med national ret at foretage aflytning gennem en udpeget tjenesteudbyder på den pågældende medlemsstats område uden at involvere den medlemsstat, på hvis område gateway-stationen befinder sig, forudsat at den aflyttede person befinder sig i den pågældende medlemsstat.3. Stk. 2 finder også anvendelse, når aflytningen foretages i forbindelse med en anmodning som omhandlet i artikel 18, stk. 2, litra b).4. Denne artikel er ikke til hinder for, at en medlemsstat kan fremsætte en anmodning om lovlig aflytning af telekommunikation i overensstemmelse med artikel 18 til den medlemsstat, på hvis område gateway-stationen befinder sig, især hvis der ikke er nogen udpeget tjenesteudbyder i den anmodende medlemsstat.Artikel 20Aflytning af telekommunikation uden teknisk assistance fra en anden medlemsstat1. Med forbehold af de almindelige folkeretlige principper samt bestemmelserne i artikel 18, stk. 2, litra c), gælder forpligtelserne efter denne artikel for aflytning, som er beordret eller godkendt af den kompetente myndighed i en medlemsstat som led i en strafferetlig efterforskning, der er kendetegnet ved at være foranlediget af en specifik strafbar handling, herunder forsøg, for så vidt forsøg er strafbart ifølge national ret, med det formål at identificere, pågribe, sigte, retsforfølge eller dømme gerningsmændene.2. Hvis aflytningen af telekommunikation er godkendt af den kompetente myndighed i en medlemsstat med henblik på strafferetlig efterforskning, og den telekommunikationsadresse på den aflyttede person, som


text: er anført i den lovmæssige beslutning om aflytning, anvendes på en anden medlemsstats område, uden at der er behov for teknisk assistance fra denne medlemsstat til at gennemføre aflytningen, underretter den første medlemsstat (den aflyttende medlemsstat) den anden medlemsstat (den underrettede medlemsstat) om aflytningena) inden aflytningen i de tilfælde, hvor den allerede ved beordringen af aflytning er bekendt med, at den aflyttede person befinder sig på den underrettede medlemsstats område, ellerb) i andre tilfælde umiddelbart efter, at den bliver klar over, at den aflyttede person befinder sig på den underrettede medlemsstats område.3. De oplysninger, som den aflyttende medlemsstat skal meddele den underrettende medlemsstat, omfatter:a) en angivelse af den myndighed, der har beordret aflytningenb) en bekræftelse på, at der foreligger en lovmæssig beslutning om aflytning i tilknytning til en strafferetlig efterforskningc) oplysninger med henblik på identifikation af den aflyttede persond) en angivelse af den strafbare adfærd, der ligger til grund for efterforskningene) en angivelse af den forventede varighed af aflytningen.4. Følgende finder anvendelse, når en medlemsstat underrettes i henhold til stk. 2 og 3:a) Når den kompetente myndighed i den underrettede medlemsstat har modtaget de oplysninger, der er stillet til rådighed efter stk. 3, meddeler den snarest, og inden 96 timer, den aflyttende medlemsstat, at deni) tillader, at aflytningen finder sted eller fortsættes. Den underrettede medlemsstat kan stille de samme betingelser for at give sit samtykke, som den ville stille i en tilsvarende national sagii) kræver, at aflytningen ikke finder sted eller afbrydes, såfremt aflytningen ikke ville være lovlig ifølge den underrettede medlemsstats nationale ret, eller der foreligger en af de grunde, der er anført i artikel 2 i den europæiske retshjælpskonvention. Stiller den underrettede medlemsstat et sådant krav, skal den give en skriftlig begrundelseiii) i de tilfælde, der er omhandlet i nr. ii), kræver, at allerede eksisterende materiale, der er fremkommet, medens den aflyttede person befandt sig på dens område, ikke anvendes eller kun anvendes på visse nærmere angivne betingelser. Den underrettede medlemsstat giver den aflyttende medlemsstat en begrundelse for disse betingelseriv) kræver en kort forlængelse, på højst 8 dage, af den oprindelige frist på 96 timer, der skal godkendes af den aflyttende medlemsstat, med henblik på at gennemføre interne procedurer i henhold til national ret. Den underrettede medlemsstat meddeler skriftligt den aflyttende medlemsstat, hvilke betingelser i dens nationale ret der begrunder den ønskede forlængelse af fristen.b) Indtil den underrettede medlemsstat har truffet en afgørelse, jf. litra a), nr. i) eller ii), må den aflyttende medlemsstati) fortsætte aflytningenii) ikke anvende det allerede fremkomme materiale, medmindre:- andet er aftalt mellem de berørte medlemsstater, eller- der skal træffes hasteforanstaltninger for at afværge en umiddelbar, alvorlig trussel mod den offentlige sikkerhed. Den underrettede medlemsstat informeres om enhver sådan anvendelse og gives en begrundelse.c) Den underrettede medlemsstat kan anmode om en sammenfatning af sagens omstændigheder og om eventuelle supplerende oplysninger, som den måtte finde nødvendige for at kunne afgøre, om aflytningen ville blive godkendt i en tilsvarende national sag. En sådan anmodning berører ikke anvendelsen af litra b), medmindre andet er aftalt mellem den

type: contracts

jurisdiction: EU


text: underrettede medlemsstat og den aflyttende medlemsstat.d) Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at der kan gives et svar inden 96 timer. Med henblik herpå udpeger de kontaktpunkter, der skal være bemandet døgnet rundt, og angiver disse punkter i deres erklæringer i henhold til artikel 24, stk. 1, litra e).5. Den underrettede medlemsstat behandler de oplysninger, der stilles til rådighed i henhold til stk. 3, fortroligt i overensstemmelse med national ret.6. Mener den aflyttende medlemsstat, at de oplysninger, der skal stilles til rådighed i henhold til stk. 3, er af særlig følsom karakter, kan den overføre dem til den kompetente myndighed gennem en særlig myndighed, såfremt dette er aftalt bilateralt mellem de berørte medlemsstater.7. Enhver medlemsstat kan samtidig med afgivelsen af den i artikel 27, stk. 2, omhandlede notifikation eller på et hvilket som helst senere tidspunkt erklære, at den ikke har behov for oplysninger om aflytninger som fastsat i denne artikel.Artikel 21Afholdelse af teleoperatørernes udgifterOmkostninger, som teleoperatører eller tjenesteudbydere pådrager sig i forbindelse med udførelsen af anmodninger efter artikel 18, afholdes af den anmodende medlemsstat.Artikel 22Bilaterale aftalerDette afsnit er ikke til hinder for, at medlemsstaterne kan indgå bilaterale eller multilaterale aftaler med henblik på at fremme undnyttelsen af eksisterende og fremtidige tekniske muligheder med hensyn til lovlig aflytning af telekommunikation.AFSNIT IVArtikel 23Beskyttelse af personoplysninger1. Personoplysninger, der videregives i henhold til denne konvention, må anvendes af de modtagende medlemsstatera) i forbindelse med de sager, som er omfattet af denne konventionb) i forbindelse med andre retsprocedurer og administrative procedurer, som hænger direkte sammen med de i litra a) omhandlede sagerc) til at afværge en umiddelbar, alvorlig trussel mod den offentlige sikkerhedd) til alle andre formål, men kun med forudgående samtykke fra den videregivende medlemsstat, medmindre den berørte medlemsstat har indhentet samtykke fra den registrerede.2. Denne artikel finder også anvendelse på personoplysninger, som ikke er videregivet, men tilvejebragt på anden måde i medfør af denne konvention.3. I forbindelse med en bestemt sag kan den videregivende medlemsstat kræve, at den modtagende medlemsstat underretter den om anvendelsen af de videregivne oplysninger.4. Hvis der i medfør af artikel 7, stk. 2, artikel 18, stk. 5, litra b), artikel 18, stk. 6, eller artikel 20, stk. 4, er stillet betingelser for anvendelsen af personoplysninger, gælder disse betingelser. Er der ikke stillet sådanne betingelser, finder nærværende artikel anvendelse.5. Artikel 13, stk. 10, har forrang for denne artikel for så vidt angår oplysninger, der er tilvejebragt i medfør af artikel 13.6. Denne artikel finder ikke anvendelse på personoplysninger, som er tilvejebragt af en medlemsstat i medfør af denne konvention, og som hidrører fra denne medlemsstat.7. Luxembourg kan i forbindelse med undertegnelsen af denne konvention erklære, at følgende gælder, når Luxembourg i medfør af denne konvention videregiver personoplysninger til en anden medlemsstat:Med forbehold af stk. 1, litra c), kan Luxembourg i forbindelse med en bestemt sag kræve, at medmindre den berørte medlemsstat har indhentet samtykke fra den registrerede, må personoplysninger kun anvendes til de formål, der er omhandlet i stk. 1, litra a) og b), med forudgående samtykke


text: fra Luxembourg i forbindelse med sager, hvor Luxembourg kunne have afslået eller begrænset videregivelsen eller anvendelsen af personoplysninger i overensstemmelse med denne konvention eller de i artikel 1 nævnte instrumenter.Hvis Luxembourg i et konkret tilfælde nægter at give sit samtykke i forbindelse med en anmodning fra en medlemsstat i medfør af stk. 1, skal der gives en skriftlig begrundelse.AFSNIT VAFSLUTTENDE BESTEMMELSERArtikel 24Erklæringer1. Hver medlemsstat oplyser samtidig med afgivelsen af den i artikel 27, stk. 2, omhandlede notifikation i en erklæring, hvilke myndigheder der, ud over dem, der er anført i den europæiske retshjælpskonvention og i Benelux-traktaten, er kompetente med hensyn til anvendelsen af denne konvention og anvendelsen mellem medlemsstaterne af bestemmelserne om gensidig retshjælp i straffesager i de instrumenter, der er nævnt i artikel 1, stk. 1, herunder navnlig:a) de administrative myndigheder, der i givet fald er kompetente i henseende til artikel 3, stk. 1b) en eller flere centrale myndigheder med henblik på anvendelsen af artikel 6 samt de myndigheder, der er kompetente til at behandle de anmodninger, der er omhandlet i artikel 6, stk. 8c) de politi- eller toldmyndigheder, der i givet fald er kompetente med henblik på anvendelsen af artikel 6, stk. 5d) de administrative myndigheder, der i givet fald er kompetente med henblik på anvendelsen af artikel 6, stk. 6, oge) den eller de myndigheder, der er kompetente med henblik på anvendelsen af artikel 18 og 19 samt artikel 20, stk. 1-5.2. Erklæringer, som afgives i medfør af stk. 1, kan til enhver tid ændres helt eller delvis efter samme procedure.Artikel 25ForbeholdDer kan ikke tages andre forbehold med hensyn til denne konvention end dem, der udtrykkeligt er anført i konventionen.Artikel 26Geografisk anvendelseDenne konvention finder anvendelse på Gibraltar, når anvendelsen af den europæiske retshjælpskonvention udvides til at omfatte Gibraltar.Det Forenede Kongerige underretter skriftligt formanden for Rådet, når det ønsker at lade denne konvention finde anvendelse på Kanaløerne og Isle of Man, efter at anvendelsen af den europæiske retshjælpskonvention er udvidet til at omfatte de pågældende territorier. Rådet træffer afgørelse om en sådan anmodning med enstemmighed blandt medlemmerne.Artikel 27Ikrafttræden1. Denne konvention vedtages af medlemsstaterne i overensstemmelse med deres forfatningsmæssige bestemmelser.2. Medlemsstaterne giver generalsekretæren for Rådet for Den Europæiske Union notifikation om afslutningen af de procedurer, der efter deres forfatningsmæssige bestemmelser kræves for at vedtage konventionen.3. Denne konvention træder i kraft for de otte berørte medlemsstater 90 dage efter, at den ottende af de stater, som på tidspunktet for Rådets vedtagelse af retsakten om udarbejdelse af denne konvention var medlem af Den Europæiske Union, har foretaget notifikation, jf. stk. 2.4. En senere notifikation afgivet af en medlemsstat efter modtagelsen af den ottende notifikation, jf. stk. 2, medfører, at denne konvention 90 dage efter denne senere notifikation træder i kraft i forbindelserne mellem den pågældende medlemsstat og de medlemsstater, for hvilke konventionen allerede er trådt i kraft.5. Før denne konvention træder i kraft i medfør af stk. 3, kan enhver medlemsstat samtidig med afgivelsen af den i stk. 2 omhandlede notifikation eller på et hvilket som helst senere tidspunkt erklære, at


text: den vil anvende denne konvention i sine forbindelser med de medlemsstater, der har afgivet samme erklæring. Sådanne erklæringer træder i kraft 90 dage efter deponeringen.6. Denne konvention finder anvendelse på gensidig retshjælp, der iværksættes efter den dato, hvor konventionen træder i kraft mellem de berørte medlemsstater eller anvendes i henhold til stk. 5.Artikel 28Nye medlemsstaters tiltrædelse1. Denne konvention er åben for tiltrædelse af stater, der bliver medlem af Den Europæiske Union.2. Teksten til konventionen på den tiltrædende medlemsstats sprog, som udformet af Rådet for Den Europæiske Union, er autentisk.3. Tiltrædelsesinstrumenterne deponeres hos depositaren.4. Denne konvention træder i kraft for den tiltrædende medlemsstat 90 dage efter deponeringen af den pågældende stats tiltrædelsesinstrument eller på datoen for konventionens ikrafttræden, hvis den endnu ikke er trådt i kraft ved udløbet af ovennævnte periode.5. Er denne konvention endnu ikke trådt i kraft, når tiltrædelsesinstrumenterne deponeres, finder artikel 27, stk. 5, anvendelse på de tiltrædende medlemsstater.Artikel 29Ikrafttræden i Island og Norge1. Med forbehold af artikel 8 i aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne, i det følgende benævnt "associeringsaftalen", træder de i artikel 2, stk. 1, nævnte bestemmelser i kraft i Island og Norge 90 dage efter, at de to lande i medfør af associeringsaftalens artikel 8, stk. 2, har meddelt Rådet og Kommissionen, at deres forfatningsmæssige krav er opfyldt, i deres gensidige forbindelser med de medlemsstater, for hvilke denne konvention allerede er trådt i kraft i medfør af artikel 27, stk. 3 eller 4.2. Hvis denne konvention træder i kraft i en medlemsstat efter den dato, på hvilken de i artikel 2, stk. 1, nævnte bestemmelser er trådt i kraft i Island og Norge, finder de pågældende bestemmelser også anvendelse på de gensidige forbindelser mellem den pågældende medlemsstat og Island og Norge.3. De i artikel 2, stk. 1, nævnte bestemmelser bliver under alle omstændigheder først bindende for Island og Norge på den dato, der fastsættes i medfør af associeringsaftalens artikel 15, stk. 4.4. Med forbehold af stk. 1, 2 og 3 træder de i artikel 2, stk. 1, nævnte bestemmelser senest i kraft i Island og Norge på datoen for denne konventions ikrafttræden i den 15. stat, som på tidspunktet for Rådets vedtagelse af retsakten om udarbejdelse af denne konvention var medlem af Den Europæiske Union.Artikel 30Depositar1. Generalsekretæren for Rådet for Den Europæiske Union er depositar for denne konvention.2. Depositaren offentliggør i EF-Tidende en oversigt over vedtagelser og tiltrædelser samt erklæringer, forbehold og enhver anden meddelelse vedrørende denne konvention.Hecho en Bruselas, el veintinueve de mayo de dos mil, en un ejemplar único, en lenguas alemana, danesa, española, finesa, francesa, griega, inglesa, irlandesa, italiana, neerlandesa, portuguesa y sueca, cuyos textos son igualmente auténticos y que será depositado en los archivos de la Secretaría General del Consejo de la Unión Europea. El Secretario General remitirá una copia certificado del mismo a cada Estado miembro.Udfærdiget i Bruxelles den niogtyvende maj to tusind i ét eksemplar på dansk, engelsk,


text: finsk, fransk, græsk, irsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk, svensk og tysk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed; de deponeres i arkiverne i Generalsekretariatet for Den Europæiske Union. Generalsekretæren fremsender en bekræftet kopi heraf til hver medlemsstat.Geschehen zu Brüssel am neunundzwanzigsten Mai zweitausend in einer Urschrift in dänischer, deutscher, englischer, finnischer, französischer, griechischer, irischer, italienischer, niederländischer, portugiesischer, schwedischer und spanischer Sprache, wobei jeder Wortlaut gleichermaßen verbindlich ist; die Urschrift wird im Archiv des Generalsekretariats des Rates der Europäischen Union hinterlegt. Der Generalsekretär übermittelt jedem Mitgliedstaat eine beglaubigte Abschrift dieser Urschrift.Έγινε στις Βρυξέλλες στις είκοσι εννέα Μαΐου δύο χιλιάδες σε ένα μόνο αντίτυπο στην αγγλική, γαλλική, γερμανική, δανική, ελληνική, ιρλανδική, ισπανική, ιταλική, ολλανδική, πορτογαλική, σουηδική και φινλανδική γλώσσα, και όλα τα κείμενα είναι εξίσου αυθενικά. Η σύμβαση κατατίθεται στο αρχείο της Γενικής Γραμματείας του Συμβουλίου της Ευρωπαϊκής Ένωσης. Ο Γενικός Γραμματέας διαβιβάζει ακριβές επικυρωμένο αντίγραφο σε κάθε κράτος μέλος.Done at Brussels on the twenty-ninth day of May in the year two thousand in a single original in the Danish, Dutch, English, Finnish, French, German, Greek, Irish, Italian, Portuguese, Spanish and Swedish languages, all texts being equally authentic, such original being deposited in the archives of the General Secretariat of the Council of the European Union. The Secretary-General shall forward a certified copy thereof to each Member State.Fait à Bruxelles, le vingt-neuf mai deux mille, en un exemplaire unique, en langues allemande, anglaise, danoise, espagnole, finnoise, française, grecque, irlandaise, italienne, néerlandaise, portugaise et suédoise, les textes établis dans chacune de ces langues faisant également foi, lequel est déposé dans les archives du secrétariat général du Conseil de l'Union européenne. Le secrétaire général en fait parvenir une copie certifiée à chaque État membre.Arna dhéanamh sa Bhruiséil, an naoú lá is fiche de Bhealtaine sa bhliain dhá mhíle i scríbhinn bhunaidh amháin sa Bhéarla, sa Danmhairgis, san Fhionlainnis, sa Fhraincis, sa Ghaeilge, sa Ghearmáinis, sa Ghréigis, san Iodáilis, san Ollainnis, sa Phortaingéilis, sa Spáinnis agus sa tSualainnis, agus comhúdarás ag gach ceann de na téacsanna sin; déanfar an scríbhinn bhunaidh sin a thaisceadh i gcartlann Ardrúnaíocht Chomhairle an Aontais Eorpaigh. Díreoidh an tArdrúnaí cóip fhíordheimhnithe de chuig gach Ballstát.Fatto a Bruxelles, addì ventinove maggio duemila, in un esemplare unico nelle lingue danese, finlandese, francese, greca, inglese, irlandese, italiana, olandese, portoghese, spagnola, svedese e tedesca, ciascuna di esse facente ugualmente fede, depositato negli archivi del segretariato generale del Consiglio dell'Unione europea. Il segretario generale ne trasmette una copia certificata conforme a ogni Stato membro.Gedaan te Brussel, de negenentwintigste mei tweeduizend, in één exemplaar, in de Deense, de Duitse, de Engelse, de Finse, de Franse, de Griekse, de Ierse, de Italiaanse, de Nederlandse, de Portugese, de Spaanse en de Zweedse taal, zijnde alle teksten gelijkelijk authentiek, dat wordt neergelegd in het archief van het secretariaat-generaal van de Raad van de Europese Unie. De secretaris-generaal zendt een voor eensluidend gewaarmerkt afschrift daarvan toe aan elke lidstaat.Feito em Bruxelas, aos vinte e nove de Maio de dois mil num único exemplar, nas línguas alemã, dinamarquesa, espanhola, finlandesa,


text: francesa, grega, inglesa, irlandesa, italiana, neerlandesa, portuguesa e sueca, todos os textos fazendo igualmente fé, o qual será depositado nos arquivos do Secretariado-Geral do Conselho da União Europeia. O secretário-geral remeterá dele uma cópia autenticada a cada Estado-Membro.Tehty Brysselissä kahdentenakymmenentenäyhdeksäntenä päivänä toukokuuta vuonna kaksituhatta yhtenä ainoana alkuperäiskappaleena englannin, espanjan, hollannin, iirin, italian, kreikan, portugalin, ranskan, ruotsin, saksan, suomen ja tanskan kielellä, jonka kullakin kielellä laadittu teksti on yhtä todistusvoimainen, ja se talletetaan Euroopan unionin neuvoston pääsihteeristön arkistoon. Pääsihteeri toimittaa oikeaksi todistetun jäljennöksen yleissopimuksesta jokaiselle jäsenvaltiolle.Som skedde i Bryssel den tjugonionde maj tjugohundra i ett enda exemplar på danska, engelska, finska, franska, grekiska, iriska, italienska, nederländska, portugisiska, spanska, svenska och tyska språken, varvid varje text äger samma giltighet, och detta exemplar skall deponeras i arkivet hos generalsekretariatet för Europeiska unionens råd. Generalsekreteraren skall överlämna en bestyrkt kopia därav till varje medlemsstat.Pour le gouvernement du Royaume de BelgiqueVoor de regering van het Koninkrijk BelgiëFür die Regierung des Königreichs Belgien>PIC FILE= "C_2000197DA.001901.EPS">For regeringen for Kongeriget Danmark>PIC FILE= "C_2000197DA.001902.EPS">Für die Regierung der Bundesrepublik Deutschland>PIC FILE= "C_2000197DA.001903.EPS">Για την κυβέρνηση της Ελληνικής Δημοκρατίας>PIC FILE= "C_2000197DA.002001.EPS">Por el Gobierno del Reino de España>PIC FILE= "C_2000197DA.002002.EPS">Pour le gouvernement de la République française>PIC FILE= "C_2000197DA.002003.EPS">Thar ceann Rialtas na hÉireannFor the Government of Ireland>PIC FILE= "C_2000197DA.002004.EPS">Per il governo della Repubblica italiana>PIC FILE= "C_2000197DA.002101.EPS">Pour le gouvernement du Grand-Duché de Luxembourg>PIC FILE= "C_2000197DA.002102.EPS">Voor de regering van het Koninkrijk der Nederlanden>PIC FILE= "C_2000197DA.002103.EPS">Für die Regierung der Republik Österreich>PIC FILE= "C_2000197DA.002104.EPS">Pelo Governo da República Portuguesa>PIC FILE= "C_2000197DA.002201.EPS">Suomen hallituksen puolestaPå finska regeringens vägnar>PIC FILE= "C_2000197DA.002202.EPS">På svenska regeringens vägnar>PIC FILE= "C_2000197DA.002203.EPS">For the Government of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland>PIC FILE= "C_2000197DA.002204.EPS">Erklæring fra Rådet ad artikel 10, stk. 9Når Rådet behandler vedtagelsen af det instrument, som er omhandlet i artikel 10, stk. 9, respekterer det medlemsstaternes forpligtelser i henhold til den europæiske menneskerettighedskonvention.Erklæring fra Det Forenede Kongerige ad artikel 20Denne erklæring udgør en godkendt, integrerende del af konventionenArtikel 20 finder i Det Forenede Kongerige anvendelse på aflytningsordrer, der af indenrigsministeren udstedes til politi- eller toldmyndighederne i overensstemmelse med national lovgivning om aflytning af telekommunikation med det erklærede formål at afsløre grov kriminalitet. Artiklen finder ligeledes anvendelse på aflytningsordrer, der udstedes til efterretningstjenesten i de tilfælde, hvor denne i overensstemmelse med national lovgivning bistår ved en efterforskning med de kendetegn, der er beskrevet i artikel 20, stk. 1.(1) EFT L 176 af 10.7.1999, s. 36.


text:
 20.11.2019
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 299/3
 Oversættelse
 Aftale
 mellem Den Europæiske Union og Republikken Malis regering om status for Den Europæiske Unions FSFP-mission i Mali (EUCAP Sahel Mali)
 DEN EUROPÆISKE UNION, i det følgende benævnt »EU«,
 på den ene side, og
 REPUBLIKKEN MALI, i det følgende benævnt »værtsstaten«,
 på den anden side,
 i det følgende samlet benævnt »parterne«,
 SOM TAGER FØLGENDE I BETRAGTNING:
 —
 skrivelsen fra Republikken Malis præsident af 20. februar 2014, hvori Den Europæiske Union opfordres til at deployere en civil mission til støtte for Malis sikkerhedsstyrker
 —
 Rådets afgørelse 2014/219/FUSP (1) af 15. april 2014 om Den Europæiske Unions FSFP-mission i Mali (EUCAP Sahel Mali)
 —
 det forhold, at denne aftale ikke vil påvirke de rettigheder og forpligtelser, som parterne har i henhold til internationale aftaler og andre instrumenter om oprettelse af internationale domstole, herunder statutten for Den Internationale Straffedomstol
 —
 Den Europæiske Unions skrivelse af 20. oktober 2014 og Republikken Malis skrivelse af 31. oktober 2014, som udgør en brevveksling om status for EUCAP Sahel Mali på Republikken Malis område
 —
 behovet for, at missionen EUCAP Sahel Mali har sin egen klart definerede retlige ramme,
 ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
 Artikel 1
 Anvendelsesområde og definitioner
 1. Denne aftale finder kun anvendelse på værtsstatens område.
 2. Denne aftale finder anvendelse på Den Europæiske Unions civile FSFP-mission i Mali, i det følgende benævnt »EUCAP Sahel Mali«, og dens personel.
 3. I denne aftale forstås ved:
 a)
 »EUCAP Sahel Mali«: hovedkvartererne for EUCAP Sahel Mali og dens nationale kontingenter og dens personale samt deres faciliteter, ressourcer og transportmidler, der bidrager til missionen
 b)
 »mission«: forberedelse, etablering og gennemførelse af samt støtte til EUCAP Sahel Mali
 c)
 »missionschef«, chefen for EUCAP Sahel Mali i indsatsområdet
 d)
 »Den Europæiske Union (EU) «: EU's permanente organer og deres personale
 e)
 »nationale kontingenter«: enheder og elementer, som tilhører EU-medlemsstaterne og andre stater, der deltager i EUCAP Sahel Mali
 f)
 »EUCAP Sahel Mali-personel«: civilt og militært personel, som er udstationeret ved EUCAP Sahel Mali, samt personale, der er deployeret til forberedelse af missionen, og personale på tjenesterejse for en udsenderstat eller en EU-institution eller et EU-organ som led i missionen, og som, medmindre andet er bestemt i denne aftale, befinder sig på værtsstatens område, bortset fra lokalt ansat personale inden for rammerne af national lovgivning og personale ansat af kommercielle virksomheder
 g)
 »lokalt ansat personale«: personale, der er statsborgere i eller har fast bopæl i værtsstaten
 h)
 »EUCAP Sahel Mali-faciliteter«: alle bygninger, kvarterer og områder, der er nødvendige for EUCAP Sahel Mali-missionen og dens personel
 i)
 »udsenderstat«: en stat, der stiller et nationalt kontingent til rådighed for EUCAP Sahel Mali
 j)
 »officiel korrespondance«: al korrespondance vedrørende EUCAP Sahel Mali og dens funktioner
 k)
 »EUCAP Sahel Mali-aktiver«: udstyr og forbrugsvarer, der er nødvendige for missionen
 l)
 »EUCAP Sahel Mali-transportmidler«: alle køretøjer og andre transportmidler, der ejes, lejes eller chartres af EUCAP Sahel Mali, og som er nødvendige for missionen.
 Artikel 2
 Almindelige bestemmelser
 1. EUCAP Sahel Mali og dens personel overholder værtsstatens


text:
love og administrative bestemmelser og afstår fra enhver handling eller aktivitet, der er uforenelig med missionens mål.
 2. EUCAP Sahel Mali underretter regelmæssigt værtsstatens regering om, hvor stort et personel, der er stationeret på værtsstatens område.
 Artikel 3
 Identifikation
 1. EUCAP Sahel Mali-personel identificerer sig med særlige identitetskort fra EUCAP Sahel Mali eller med deres pas eller identitetskort, som de altid skal bære på sig. Disse særlige EUCAP-identitetskort udstedes af udenrigsministeriet efter anmodning fra EUCAP Sahel Mali.
 2. Køretøjer og andre transportmidler fra EUCAP Sahel Mali er forsynet med diplomatnummerplader, almindelige nummerplader med EUCAP Sahel Mali-kendingsmærker eller særlige EUCAP Sahel Mali-nummerplader, som meddeles værtsstatens kompetente myndigheder.
 3. EUCAP Sahel Mali har ret til at føre EU's flag samt anvende kendetegn, som f.eks. navne, symboler og officielle emblemer, på sine faciliteter og transportmidler. Der skal på EUCAP Sahel Mali-personellets uniformer bæres et særligt EUCAP Sahel Mali-emblem. Nationale flag eller emblemer for de nationale kontingenter, som deltager i missionen, kan anvendes på EUCAP Sahel Mali-faciliteter og transportmidler samt på uniformer efter afgørelse truffet af missionschefen.
 Artikel 4
 Grænsepassage og bevægelser på værtsstatens område
 1. Værtsstaten letter indrejse til og udrejse fra sit område for EUCAP Sahel Mali og dens personel. Bortset fra paskontrol ved indrejse til og udrejse fra værtsmedlemsstatens område er EUCAP Sahel Mali-personale, der har bevis for deltagelse i missionen, undtaget fra bestemmelserne om indvandring og toldkontrol på værtsmedlemsstatens område. De udfylder dog ankomst- og udrejseformularer. Visa udstedes gratis til missionens personel for en periode på et år. For nye medlemmer af missionen udstedes indrejsevisummet gratis ved grænsen mod forelæggelse af en tjenesterejseordre, der er udarbejdet af missionen. Når et nyt medlem af missionen skal ankomme, skal værtslandets udenrigsministerium underrettes herom mindst fem arbejdsdage inden den pågældendes ankomstdato.
 2. EUCAP Sahel Mali-personel er undtaget fra værtsstatens bestemmelser om registrering af og kontrol med udlændinge, men opnår ingen ret til varigt ophold eller bopæl på værtsstatens område.
 3. EUCAP Sahel Mali-aktiver og transportmidler, der indføres på, passerer gennem eller forlader værtsstatens område til støtte for missionen, er omfattet af en forudgående erklæring og en identifikationsprocedure, inden de indføres på Malis område.
 4. EUCAP Sahel Mali-personel kan føre pansrede eller ikkepansrede motorkøretøjer, sejle fartøjer og flyve fly på værtsstatens område, hvis det har gyldigt nationalt, internationalt eller militært henholdsvis kørekort, skibsførercertifikat eller pilotcertifikat i en af udsenderstaterne.
 5. Med henblik på missionen sikrer værtsstaten EUCAP Sahel Mali og dens personel bevægelses- og rejsefrihed på sit område, herunder i sit luftrum.
 6. Værtsstaten tillader indførsel på sit område af EUCAP Sahel Mali-aktiver, navnlig transportmidler, og fritager disse for told, gebyrer, vejafgifter, skatter og lignende afgifter bortset fra betaling for lager- og fragtydelser samt tilsvarende ydelser.
 7. Med henblik på missionen kan EUCAP Sahel Mali benytte offentlige veje, broer, færger og lufthavne uden betaling af afgifter, gebyrer, vejafgifter, skatter og lignende. EUCAP Sahel Mali er ikke fritaget for at betale udgifter til bestilte og modtagne ydelser på samme betingelser som dem, der gælder for værtsstatens væbnede styrker.
 Artikel 5
 Privilegier og immuniteter, som værtsstaten


text:
indrømmer EUCAP Sahel Mali
 1. EUCAP Sahel Mali-faciliteter er ukrænkelige. Værtsstatens repræsentanter har kun adgang til dem med tilladelse fra missionschefen.
 2. EUCAP Sahel Mali nyder, uanset placering og indehaver eller bruger af dens aktiver, transportmidler og faciliteter, immunitet med hensyn til enhver form for retsforfølgning.
 3. EUCAP Sahel Malis personel, aktiver, faciliteter og transportmidler må ikke gøres til genstand for ransagning, rekvisition, arrest eller tvangsfuldbyrdelse.
 4. EUCAP Sahel Malis arkiver og dokumenter er ukrænkelige på et hvilket som helst tidspunkt, og uanset hvor de end måtte befinde sig.
 5. EUCAP Sahel Malis officielle korrespondance er ukrænkelig.
 6. EUCAP Sahel Mali og dens leverandører og kontrahenter er undtaget fra alle nationale, regionale og kommunale afgifter, skatter og gebyrer af lignende art for så vidt angår EUCAP Sahel Malis indkøbte og importerede aktiver, navnlig transportmidler, og EUCAP Sahel Malis faciliteter samt tjenesteydelser ydet til støtte for EUCAP Sahel Mali. Anvendelsen af denne undtagelse forudsætter ikke nogen godkendelse eller forudgående meddelelse fra EUCAP Sahel Mali til værtsstatens kompetente myndigheder. EUCAP Sahel Mali er imidlertid ikke fritaget for afgifter eller andre gebyrer, der udgør betaling for præsterede tjenesteydelser.
 Artikel 6
 Privilegier og immuniteter, som værtsstaten indrømmer EUCAP Sahel Mali-personel
 1. EUCAP Sahel Mali-personel må hverken fængsles eller tilbageholdes.
 2. EUCAP Sahel Mali-personels dokumenter, korrespondance og ejendom er ukrænkelige, medmindre der er tale om fuldbyrdelsesforanstaltninger, der er tilladt i henhold til stk. 7.
 3. Værtsstaten udsteder i overensstemmelse med gældende regler og bestemmelser et særligt EUCAP Sahel Mali-identitetskort til EUCAP Sahel Mali-personel.
 4. EUCAP Sahel Mali-personel nyder under alle forhold immunitet med hensyn til værtsstatens strafferetlige jurisdiktion.
 EUCAP Sahel Mali-personellets immunitet med hensyn til værtsstatens strafferetlige jurisdiktion kan ophæves af udsenderstaten eller af det pågældende EU-organ. En sådan ophævelse skal altid ske skriftligt.
 5. EUCAP Sahel Mali-personel nyder immunitet med hensyn til værtsstatens civilretlige og administrative jurisdiktion for så vidt angår mundtlige eller skriftlige udtalelser og alle handlinger, det udfører som led i udøvelsen af sine officielle funktioner.
 Hvis der indledes civilretlige retssager mod EUCAP Sahel Mali-personel for en domstol i værtsstaten, skal missionschefen og udsenderstatens kompetente myndighed eller det pågældende EU-organ omgående underrettes. Før der indledes retssag ved den kompetente domstol, skal missionschefen eller udsenderstatens kompetente myndighed eller EU-institutionen over for vedkommende domstol attestere, om den pågældende handling er blevet begået af EUCAP Sahel Mali-personel som led i udøvelsen af dets officielle funktioner.
 Hvis handlingen er blevet begået som led i udøvelsen af officielle funktioner, må retssagen ikke indledes, og bestemmelserne i artikel 16 finder anvendelse. Hvis handlingen ikke er blevet begået som led i udøvelsen af officielle funktioner, kan retssagen gennemføres. Den attestering, der afgives af missionschefen og udsenderstatens kompetente myndighed eller det pågældende EU-organ, er bindende for jurisdiktionen i værtsstaten, som ikke kan anfægte den.
 De kompetente myndigheder i værtsstaten kan imidlertid anfægte denne attesterings berettigelse inden for en frist på to måneder fra den dato, hvor den er blevet udarbejdet. I dette tilfælde forpligter hver part sig til udelukkende at løse denne tvist med diplomatiske midler.
 Hvis EUCAP Sahel Mali-personel


text:
indleder en civilretlig retssag, afskærer dette dem fra at påberåbe sig jurisdiktionel immunitet med hensyn til ethvert modkrav, der er direkte forbundet med hovedpåstanden.
 6. EUCAP Sahel Mali-personel er ikke forpligtet til at vidne i retten.
 7. Der må ikke træffes nogen fuldbyrdelsesforanstaltninger over for EUCAP Sahel Mali-personel, medmindre de sagsøges i en civilretlig retssag, der ikke vedrører deres officielle funktioner. Ejendom tilhørende EUCAP Sahel Mali-personel, der af missionschefen attesteres som værende nødvendig for udøvelsen af det pågældende personels officielle funktioner, må ikke konfiskeres med henblik på fuldbyrdelse af en retsafgørelse. I civilretlige retssager må EUCAP Sahel Mali-personel ikke underkastes nogen begrænsninger i dets personlige frihed eller nogen anden tvangsforanstaltning.
 8. EUCAP Sahel Mali-personellets immunitet med hensyn til værtsstatens jurisdiktion fritager det ikke for at være underlagt udsenderstatens jurisdiktion.
 9. EUCAP Sahel Mali-personel er undtaget fra eventuelle bestemmelser inden for social sikring i Mali.
 10. EUCAP Sahel Mali-personel er fritaget for enhver form for beskatning i værtsstaten af de vederlag og honorarer, som EUCAP Sahel Mali eller udsenderstaten betaler dem, samt af enhver indkomst, der modtages uden for værtsstaten.
 11. Værtsstaten tillader i overensstemmelse med eventuelle love og administrative bestemmelser, den måtte vedtage, indførsel af genstande til EUCAP Sahel Mali-personels personlige brug og fritagelse af disse genstande for al told og alle skatter og lignende afgifter bortset fra betaling for lager- og transportydelser samt tilsvarende ydelser. Værtsstaten tillader også eksport af sådanne genstande. Køb i Mali af varer, transportmidler og tjenesteydelser foretaget af EUCAP Sahel Mali-personel er fritaget for skatter og moms i overensstemmelse med gældende love og bestemmelser i værtslandet.
 Artikel 7
 Lokalt ansat personel
 1. Lokalt ansat personel nyder kun privilegier og immuniteter i det omfang, dette tillades af værtsstaten. Værtsstaten udøver dog sin jurisdiktion over dette personel på en sådan måde, at det ikke i urimeligt omfang griber forstyrrende ind i missionens funktioner.
 2. Det lokalt ansatte personel kan være underlagt procedurer og praksis i Den Europæiske Unions delegation i Republikken Mali. EUCAP Sahel Mali underretter skriftligt værtsstaten om de procedurer og den praksis, som EUCAP Sahel Mali anvender.
 Artikel 8
 Strafferetlig jurisdiktion
 En udsenderstats kompetente myndigheder kan på værtsstatens område udøve den strafferetlige og disciplinære jurisdiktion, de er tillagt i henhold til udsenderstatens lovgivning, over for alt EUCAP Sahel Mali-personel, der er underlagt udsenderstatens relevante lovgivning
 Artikel 9
 EUCAP Sahel Malis sikkerhed
 1. Værtsstaten sørger inden for rammerne af sine midler for EUCAP Sahel Malis og dens personales sikkerhed.
 2. Med henblik herpå træffer værtsstaten alle nødvendige foranstaltninger med henblik på EUCAP Sahel Malis og dens personels beskyttelse og sikkerhed. Alle specifikke bestemmelser herom, som værtsstaten foreslår, skal godkendes af missionschefen, inden de iværksættes. Værtsstaten tillader og yder uden vederlag sin støtte til aktiviteter i forbindelse med medicinsk evakuering af EUCAP Sahel Mali-personel. Om nødvendigt kan der fastlægges supplerende bestemmelser som omhandlet i artikel 19.
 3. EUCAP Sahel Mali-personel har med forbehold af missionschefens tilladelse ret til at bære håndvåben og ammunition.
 4. I denne forbindelse bemyndiges EUCAP Sahel Mali til at træffe de nødvendige foranstaltninger,


text:
herunder nødvendig og proportionel magtanvendelse, til på værtsstatens område at beskytte EUCAP Sahel Mali-personale, til at beskytte sine bygninger, køretøjer og ejendom mod handlinger, der kan bringe EUCAP Sahel Mali-personel i livsfare eller forårsage dem fysisk skade, og, hvor dette er relevant, til samtidigt hermed at beskytte andre personer i missionens umiddelbare nærhed, der udsættes for den samme trussel, mod handlinger, der kan bringe deres liv i fare eller vil kunne forvolde dem alvorlig fysisk skade.
 5. Listen over de medlemmer af EUCAP Sahel Malis personel, der af missionschefen har fået tilladelse til at bære våben og ammunition og til at transportere dem, meddeles de kompetente myndigheder i Mali. Denne meddelelse er alene af orienterende karakter. De kompetente maliske myndigheder udsteder en tilladelse til at transportere og bære våben til de pågældende medlemmer af EUCAP Sahel Malis personel.
 Artikel 10
 Uniform
 Uniformen bæres efter regler udstedt af missionschefen.
 Artikel 11
 Samarbejde
 1. Værtsstaten samarbejder fuldt ud med og yder sin fulde støtte til EUCAP Sahel Mali og dens personel. Om nødvendigt kan der fastlægges supplerende bestemmelser som omhandlet i artikel 19.
 2. Missionschefen og en repræsentant udpeget af værtsstatens regering konsulterer regelmæssigt hinanden og træffer passende foranstaltninger for at sikre tætte og gensidige forbindelser på alle relevante niveauer. Værtsstaten kan udpege en forbindelsesofficer ved EUCAP Sahel Mali.
 Artikel 12
 Værtsstatens støtte og indgåelse af kontrakter
 1. Værtsstaten bistår på anmodning EUCAP Sahel Mali med at finde egnede faciliteter.
 2. Værtsstaten stiller gratis egne faciliteter til rådighed for EUCAP Sahel Mali, såfremt sådanne faciliteter er nødvendige for missionen.
 3. Værtsstaten bidrager, så vidt dens midler og kapacitet rækker, til forberedelsen, etableringen og gennemførelsen af samt støtten til EUCAP Sahel Mali. Bistanden og støtten fra værtsstaten til missionen ydes på samme betingelser som bistand og støtte til værtsstatens egne ansatte eller civile instruktører.
 4. EUCAP Sahel Mali har den nødvendige rets- og handleevne i henhold til værtsstatens love og administrative bestemmelser til at opfylde sin mission, navnlig med henblik på at åbne bankkonti og erhverve eller afhænde løsøre og optræde som part i en retssag.
 5. Lovvalg i forbindelse med kontrakter, der indgås af EUCAP Sahel Mali i værtsstaten, fastsættes i kontrakterne.
 6. Det kan i kontrakterne fastsættes, at den procedure for fastsættelse af erstatningskrav, der er omhandlet i artikel 16, stk. 3 og 4, finder anvendelse på tvister som følge af anvendelsen af de pågældende kontrakter.
 7. Værtsstaten fremmer opfyldelsen af de kontrakter, som EUCAP Sahel Mali har indgået med handelsvirksomheder med henblik på missionen.
 Artikel 13
 Ændring af faciliteter
 1. EUCAP Sahel Mali er bemyndiget til at opføre eller ændre faciliteter, når dette er nødvendigt af operative hensyn.
 2. Værtsstaten kan ikke kræve erstatning af EUCAP Sahel Mali for sådanne opførelser eller ændringer.
 Artikel 14
 EUCAP Sahel Mali-personel, der er afgået ved døden
 1. Missionschefen har ret til at forestå og træffe hensigtsmæssige foranstaltninger til hjemtransport af EUCAP Sahel Mali-personel, der er afgået ved døden, samt af den pågældende persons personlige ejendele.
 2. Der foretages ikke obduktion af EUCAP Sahel


text:
Mali-personel, der er afgået ved døden, uden samtykke fra den stat, hvor afdøde var statsborger, og overværelse af en repræsentant for EUCAP Sahel Mali og/eller denne stat.
 3. Værtsstaten og EUCAP Sahel Mali samarbejder i videst muligt omfang med henblik på hurtig hjemtransport af EUCAP Sahel Mali-personel, der er afgået ved døden.
 Artikel 15
 Kommunikation
 1. EUCAP Sahel Mali kan installere og drive radiosende- og modtageanlæg samt satellitsystemer. Den samarbejder med værtsstatens kompetente myndigheder for at undgå konflikter vedrørende brug af de dertil egnede frekvenser. Værtsstaten giver gratis adgang til frekvensspektret i overensstemmelse med sin gældende lovgivning.
 2. EUCAP Sahel Mali har ret til ubegrænset radiokommunikation (herunder via satellit og bærbar eller håndholdt radio), telefon-, telegraf- og telefaxkommunikation samt anden kommunikation og til at installere det nødvendige udstyr til opretholdelse af sådan kommunikation på og mellem EUCAP Sahel Mali-faciliteter, herunder ret til at trække kabler og jordledninger til brug for missionen.
 3. EUCAP Sahel Mali kan inden for sine egne faciliteter træffe de nødvendige foranstaltninger til befordring af post, der er adresseret til eller afsendt af EUCAP Sahel Mali eller dens personel.
 Artikel 16
 Erstatningskrav ved død, tilskadekomst, skade eller tab
 1. EUCAP Sahel Mali og dens personel samt EU og udsenderstaterne kan ikke drages til ansvar for skade på eller tab af privat eller statslig ejendom, der er forbundet med operativ nødvendighed eller skyldes aktiviteter i forbindelse med borgerlige uroligheder eller beskyttelse af EUCAP Sahel Mali.
 2. Med henblik på afgørelse ved mindelig ordning skal erstatningskrav for skade på eller tab af privat ejendom, der ikke er omfattet af stk. 1, samt erstatningskrav for personers død eller tilskadekomst samt skade på eller tab af ressourcer, faciliteter eller transportmidler tilhørende EUCAP Sahel Mali forelægges for EUCAP Sahel Mali via værtsstatens kompetente myndigheder for så vidt angår erstatningskrav fra værtsstatens fysiske eller juridiske personer eller for værtsstatens kompetente myndigheder for så vidt angår erstatningskrav fra EUCAP Sahel Mali.
 3. Hvis der ikke kan findes en mindelig ordning, forelægges erstatningskrav for en kravskommission, der er ligeligt sammensat af repræsentanter for EUCAP Sahel Mali og værtsstaten. Afgørelser vedrørende erstatningskrav træffes i fællesskab.
 4. Hvis der ikke kan opnås en ordning i kravskommissionen, skal anmodninger om
 a)
 erstatningskrav på til og med 40 000 EUR bilægges ved diplomatiske midler mellem værtsstaten og repræsentanter for EU
 b)
 erstatningskrav på mere end det i litra a) nævnte beløb forelægges for en voldgiftsdomstol, hvis afgørelser er bindende.
 5. Voldgiftsdomstolen sammensættes af tre voldgiftsmænd, hvoraf én voldgiftsmand udpeges af værtsstaten, én voldgiftsmand af EUCAP Sahel Mali og den tredje af værtsstaten og EUCAP Sahel Mali i fællesskab. Har en af parterne inden for en frist på to måneder ikke udpeget en voldgiftsmand, eller kan der ikke opnås enighed mellem værtsstaten og EUCAP Sahel Mali om udpegelsen af den tredje voldgiftsmand, udpeges denne voldgiftsmand af præsidenten for en domstol, som udpeges af parterne i fællesskab.
 6. EUCAP Sahel Mali og værtsstatens administrative myndigheder indgår en administrativ ordning for at fastlægge kravskommissionens og voldgiftsdomstolens mandat, hvilken procedure der skal anvendes


text:
i disse instanser, og på hvilke betingelser erstatningskrav skal fremsættes.
 Artikel 17
 Forbindelser og tvister
 1. Alle spørgsmål, der opstår i forbindelse med anvendelsen af denne aftale, undersøges i fællesskab af repræsentanterne for EUCAP Sahel Mali og værtsstatens kompetente myndigheder.
 2. I mangel af forudgående bilæggelse løses tvister om fortolkning eller anvendelse af denne aftale udelukkende med diplomatiske midler mellem værtsstaten og repræsentanter for EU.
 Artikel 18
 Andre bestemmelser
 1. Når der i denne aftale henvises til EUCAP Sahel Malis og dens personels privilegier, immuniteter og rettigheder, er værtsstatens regering ansvarlig for deres implementering og for, at værtsstatens lokale myndigheder overholder sådanne privilegier, immuniteter og rettigheder.
 2. Intet i denne aftale tilsigter eller kan anses for at fravige rettigheder, som en udsenderstat har ifølge andre aftaler.
 Artikel 19
 Gennemførelsesbestemmelser
 Med henblik på gennemførelsen af denne aftale kan operative, administrative og tekniske spørgsmål gøres til genstand for separate ordninger, som indgås mellem missionschefen og værtsstatens administrative myndigheder.
 Artikel 20
 Ikrafttræden og ophævelse
 1. Denne aftale træder i kraft på datoen for undertegnelsen og forbliver i kraft indtil den dato, hvor EUCAP Sahel Malis sidste elementer og personel er udrejst som meddelt af EUCAP Sahel Mali.
 2. Aftalen kan ændres skriftligt efter fælles overenskomst mellem parterne. Ændringerne nedfældes i særskilte protokoller, der udgør en integrerende del af denne aftale og træder i kraft i overensstemmelse med stk. 1.
 3. Ophævelse af denne aftale berører ikke de rettigheder eller forpligtelser, der følger af gennemførelsen af den forud for ophævelsen.
 4. Ved denne aftales ikrafttræden bortfalder brevvekslingen mellem Den Europæiske Union og Republikken Mali, som blev undertegnet den 31. oktober 2014 i Bamako.
 Udfærdiget i Bamako, den syvende november to tusind og nitten, i to originaleksemplarer på fransk.
 For Den Europæiske Union
 For Republikken Malis regering
 (1) EUT L 113 af 16.4.2014, s. 21.


text:
 Avis juridique important
 |
 22003D0133
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalg nr. 133/2003 af 26. september 2003 om ændring af bilag XXI (statistikker) til EØS-aftalen
 EU-Tidende nr. L 331 af 18/12/2003 s. 0070 - 0071
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalgnr. 133/2003af 26. september 2003om ændring af bilag XXI (statistikker) til EØS-aftalenDET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR -under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt "aftalen", særlig artikel 98, ogud fra følgende betragtninger:(1) Bilag XXI til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 95/2003 truffet af Det Blandede EØS-udvalg den 11. juli 2003(1).(2) Kommissionens forordning (EF) nr. 247/2003 af 10. februar 2003 om vedtagelse af kendetegnene i ad hoc-modulet for 2004 om arbejdets tilrettelæggelse og arbejdstidsordninger, som er omhandlet i Rådets forordning (EF) nr. 577/98(2), skal indarbejdes i aftalen.(3) Denne afgørelse finder ikke anvendelse på Liechtenstein -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Følgende punkt indsættes efter punkt 18ad (Kommissionens forordning (EF) nr. 246/2003) i bilag XXI til aftalen:"18ae. 32003 R 0247: Kommissionens forordning (EF) nr. 247/2003 af 10. februar 2003 om vedtagelse af kendetegnene i ad hoc-modulet for 2004 om arbejdets tilrettelæggelse og arbejdstidsordninger, som er omhandlet i Rådets forordning (EF) nr. 577/98 (EUT L 34 af 11.2.2003, s. 5).Forordningens bestemmelser gælder i forbindelse med aftalen med følgende tilpasning:Denne forordning finder ikke anvendelse på Liechtenstein."Artikel 2Teksterne til forordning (EF) nr. 247/2003 på islandsk og norsk, der offentliggøres i EØS-tillægget til Den Europæiske Unions Tidende, er autentiske.Artikel 3Denne afgørelse træder i kraft den 27. september 2003, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle nødvendige meddelelser, jf. aftalens artikel 103, stk. 1(3).Artikel 4Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.Udfærdiget i Bruxelles, den 26. september 2003.På Det Blandede EØS-udvalgs vegneH. S. H. Prinz Nikolaus von LiechtensteinFormand(1) EUT L 272 af 23.10.2003, s. 32.(2) EUT L 34 af 11.2.2003, s. 5.(3) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 20.7.2018
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 255/9
 AFGØRELSE nr. 1/2018 VEDTAGET AF DEN BLANDEDE KOMITÉ EU-SCHWEIZ
 af 3. juli 2018
 om ændring af bilag og protokoller til aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Schweiz om direkte forsikring bortset fra livsforsikring og konstatering af, at parternes nationale lovgivning er i overensstemmelse med aftalen
 (2018/C 255/04)
 DEN BLANDEDE KOMITÉ EU-SCHWEIZ HAR —
 under henvisning til artikel 39 og 40.3, i aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Schweiz om direkte forsikring bortset fra livsforsikring (1) (herefter »aftalen«),
 under henvisning til afgørelse nr. 1/2001 truffet af Den Blandede Komité EF-Schweiz den 18. juli 2001 om ændring af bilag og protokoller til aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Schweiz om direkte forsikring bortset fra livsforsikring og om konstatering af, at de kontraherende parters nationale lovgivning er i overensstemmelse med denne aftale (2), og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Nye medlemsstater har tiltrådt Den Europæiske Union og deres tiltrædelse nødvendiggør visse tekniske ændringer af aftalens bilag III.
 (2)
 Visse retsakter vedtaget af Unionen og Schweiz mellem den 18. juli 2001 og den 3. juli 2018, kræver en ændring af aftalens bilag og protokoller.
 (3)
 Efter nærmere undersøgelse vil visse retsakter vedtaget af Schweiz ikke kræve en ændring af aftalen —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Som følge af de retsakter, der blev vedtaget af Unionen og Schweiz mellem den 18. juli 2001 og den 3. juli 2018, og for at tage hensyn til nye medlemsstaters tiltrædelse af Den Europæiske Union foretages følgende ændringer i aftalen:
 1)
 Listen over anerkendte retlige former i del B i bilag III til aftalen erstattes af listen i del A i bilag III til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF (3).
 2)
 I protokol nr. 1 til aftalen foretages følgende ændringer:
 a)
 Artikel 1 affattes således:
 »Artikel 1
 Definition af solvensmargenen
 Solvensmargenen for virksomheder, hvis vedtægtsmæssige hjemsted er beliggende på Unionens område, er det solvenskapitalkrav, som er omhandlet i artikel 100 og 101 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF (*1).
 Solvensmargenen for virksomheder, hvis vedtægtsmæssige hjemsted er beliggende på Schweiz' område, er den målkapital (Zielkapital), som er defineret sammen med dertil hørende begreber, såsom værdiansættelse af aktiver og passiver og risikobærende kapital (Risikotragendes Kapital) i den schweiziske solvenstest (SST) i Versicherungsaufsichtsgesetz (*2) (»lov om forsikringstilsyn«) og Aufsichtsverordnung (*3) (»bekendtgørelse om forsikringstilsyn«).
 (*1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF af 25. november 2009 om adgang til og udøvelse af forsikrings- og genforsikringsvirksomhed (Solvens II) (EUT L 335 af 17.12.2009, s. 1)."
 (*2) Versicherungsaufsichtsgesetz (AS 2005 5269), senest ændret den 19. juni 2015 (AS 2015 5339)."
 (*3) Aufsichtsverordnung (AS 2005 5305), senest ændret den 25. november 2015 (AS 2015 5413).«"
 b)
 Artikel 2 ophæves.
 c)
 Artikel 3 affattes således:
 »Artikel 3
 Definition af garantifonden
 Garantifonden for virksomheder, hvis vedtægtsmæssige hjemsted er beliggende på Unionens område, er minimumskapitalkravet som omhandlet i artikel 128 og 129 i direktiv 2009/138/EF.
 Garantifonden for virksomheder, hvis vedtægtsmæssige hjemsted er beliggende på Schweiz' område, er mindstekapitalen (laveste interventionsniveau) i den schweiziske solvenstest.«
 d)
 Artikel 4 ophæves.


text:
3)
 Punkt 2.3 i aftalens protokol nr. 3 affattes således:
 »2.3.
 Med hensyn til ækvivalenten i schweiziske francs af beløb udtrykt i euro er valutakursværdien af en euro i forbindelse med denne aftale 1,14 schweiziske francs.«
 Artikel 2
 Følgende EU-retsakter er i overensstemmelse med aftalen:
 —
 Direktiv 2009/138/EF
 —
 Kommissionens delegerede forordning (EU) 2015/35, i den affattelse, som er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende af 17. januar 2015 (4)
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/460, i den affattelse, som er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende af 20. marts 2015 (5)
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/461, i den affattelse, som er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende af 20. marts 2015 (6)
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/462 i den affattelse, som er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende af 20. marts 2015 (7)
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/498, i den affattelse, som er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende af 25. marts 2015 (8)
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/499, i den affattelse, som er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende af 25. marts 2015 (9)
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/500, i den affattelse, som er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende af 25. marts 2015 (10)
 —
 Kommissionens delegerede afgørelse (EU) 2015/1602, i den affattelse, som er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende af 24. september 2015 (11)
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/2011, i den udgave, der er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende af 12. november 2015 (12)
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/2012, i den affattelse, som er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende af 12. november 2015 (13)
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/2013, i den affattelse, som er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende af 12. november 2015 (14)
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/2014, i den affattelse, som er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende af 12. november 2015 (15)
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/2015, i den affattelse, som er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende af 12. november 2015 (16)
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/2016, i den affattelse, som er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende af 12. november 2015 (17)
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/2017, i den affattelse, som er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende af 12. november 2015 (18)
 —
 Kommissionens delegerede afgørelse (EU) 2015/2290, i den affattelse, som er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende af 9. december 2015 (19)
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/2450, i den affattelse, som er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende af 31. december 2015 (20)
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/2451, i den affattelse, som er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende af 31. december 2015 (21)
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/2452, i den affattelse, som er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende af 31. december 2015 (22)
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/165, i den affattelse, som er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende af 9. februar 2016 (23)
 —
 Kommissionens delegerede afgørelse (EU) 2016/309, i den affattelse, som er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende af 4. marts 2016 (24)
 —
 Kommissionens delegerede afgørelse (EU) 2016/310, i


text:
den affattelse, som er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende af 4. marts 2016 (25)
 —
 Kommissionens delegerede afgørelse (EU) 2016/467, i den affattelse, som er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende af 1. april 2016 (26)
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/869, i den affattelse, som er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende af 3. juni 2016 (27)
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1376, i den affattelse, som er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende af 18. august 2016 (28)
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1630, i den affattelse, som er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende af 10. september 2016 (29)
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1800, i den affattelse, som er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende af 12. oktober 2016 (30)
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1868, i den affattelse, som er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende af 21. oktober 2016 (31)
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1976, i den affattelse, som er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende af 16. november 2016 (32)
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/309, i den affattelse, som er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende af 28. februar 2017 (33)
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/812, i den affattelse, som er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende af 18. maj 2017 (34)
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/1421, i den affattelse, som er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende af 14. september 2017 (35)
 —
 Kommissionens delegerede afgørelse (EU) 2017/1542, i den affattelse, som er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende af 14. september 2017 (36).
 Følgende retsakter i Schweiz er i overensstemmelse med aftalen:
 —
 Lov om tilsyn med forsikring (37)
 —
 Bekendtgørelse om tilsyn med forsikring (38).
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 3. juli 2018.
 På Den Blandede Komités vegne
 Nathalie BERGER
 Formand
 (1) EFT L 205 af 27.6.1991, s. 3, AS 1992 1894.
 (2) EFT L 291 af 8.11.2001, s. 52, AS 2002 3056.
 (3) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF af 25. november 2009 om adgang til og udøvelse af forsikrings- og genforsikringsvirksomhed (Solvens II) (EUT L 335 af 17.12.2009, s. 1),
 (4) Kommissionens delegerede forordning (EU) 2015/35 af 10. oktober 2014 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF om adgang til og udøvelse af forsikrings- og genforsikringsvirksomhed (Solvens II) (EUT L 12 af 17.1.2015, s. 1).
 (5) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/460 af 19. marts 2015 om gennemførelsesmæssige tekniske standarder for så vidt angår proceduren for godkendelse af en intern model i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF (EUT L 76 af 20.3.2015, s. 13).
 (6) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/461 af 19. marts 2015 om gennemførelsesmæssige tekniske standarder for så vidt angår processen til at træffe en fælles afgørelse om ansøgningen om at anvende en koncernintern model i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF (EUT L 76 af 20.3.2015, s. 19).
 (7) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/462 af 19. marts 2015 om gennemførelsesmæssige tekniske standarder vedrørende procedurerne ved tilsynsmyndighedernes godkendelse af oprettelsen af special purpose vehicles, vedrørende procedurerne ved samarbejde og udveksling


text:
af oplysninger mellem tilsynsmyndigheder om special purpose vehicles samt vedrørende de formater og skemaer, der skal anvendes af special purpose vehicles til indberetning af oplysninger i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF (EUT L 76 af 20.3.2015, s. 23).
 (8) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/498 af 24. marts 2015 om gennemførelsesmæssige tekniske standarder vedrørende tilsynsmyndighedernes godkendelsesprocedurer for anvendelse af virksomhedsspecifikke parametre i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF (EUT L 79 af 25.3.2015, s. 8).
 (9) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/499 af 24. marts 2015 om gennemførelsesmæssige tekniske standarder vedrørende de procedurer, der skal følges i forbindelse med tilsynsmyndighedernes meddelelse af godkendelse af anvendelsen af elementer af det supplerende kapitalgrundlag i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF (EUT L 79 af 25.3.2015, s. 12).
 (10) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/500 af 24. marts 2015 om gennemførelsesmæssige tekniske standarder vedrørende de procedurer, der skal følges i forbindelse med tilsynsmyndighedernes godkendelse af anvendelsen af en matchtilpasning i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF (EUT L 79 af 25.3.2015, s. 18).
 (11) Kommissionens delegerede afgørelse (EU) 2015/1602 af 5. juni 2015 om ækvivalens, for så vidt angår den solvens- og tilsynsordning for forsikrings- og genforsikringsselskaber, der er gældende i Schweiz, baseret på artikel 172, stk. 2, artikel 227, stk. 4, og artikel 260, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF (EUT L 248, 24.9.2015, s. 95).
 (12) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/2011 af 11. november 2015 om gennemførelsesmæssige tekniske standarder for så vidt angår listerne over regionale og lokale myndigheder, for hvilke det gælder, at eksponeringer mod disse behandles på samme måde som eksponeringer mod centralregeringen, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF (EUT L 295 af 12.11.2015, s. 3).
 (13) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/2012 af 11. november 2015 om gennemførelsesmæssige tekniske standarder vedrørende procedurerne for afgørelser om at indføre, beregne og ophæve kapitaltillæg i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF (EUT L 295 af 12.11.2015, s. 5).
 (14) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/2013 af 11. november 2015 om gennemførelsesmæssige tekniske standarder vedrørende standardafvigelser i forbindelse med systemer til udligning af sygdomsrisici i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF (EUT L 295 af 12.11.2015, s. 9).
 (15) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/2014 af 11. november 2015 om gennemførelsesmæssige tekniske standarder vedrørende procedurerne og skemaerne i forbindelse med indberetning af oplysninger til den koncerntilsynsførende samt udveksling af oplysninger mellem tilsynsmyndigheder i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF (EUT L 295 af 12.11.2015, s. 11).
 (16) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/2015 af 11. november 2015 om gennemførelsesmæssige tekniske standarder vedrørende procedurerne for vurderingen af eksterne kreditvurderinger i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF (EUT L 295 af 12.11.2015, s. 16).
 (17) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/2016 af 11. november 2015 om gennemførelsesmæssige tekniske standarder vedrørende aktieindekset for den symmetriske justering af standardaktiekapitalkravet i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF (EUT L 295 af 12.11.2015, s. 18).
 (18) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/2017 af 11. november 2015 om gennemførelsesmæssige tekniske standarder for så vidt angår justerede faktorer til at beregne kapitalkravet for valutarisici for valutaer, der


text:
er bundet til euroen, i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF (EUT L 295 af 12.11.2015, s. 21).
 (19) Kommissionens delegerede afgørelse (EU) 2015/2290 af 15. juni 2015 om midlertidig ækvivalens for så vidt angår de solvensordninger, der er gældende i Australien, Bermuda, Brasilien, Canada, Mexico og USA, og som finder anvendelse på forsikrings- og genforsikringsselskaber med hovedsæde i disse lande (EUT L 323 af 9.12.2015, s. 22).
 (20) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/2450 af 2. december 2015 om gennemførelsesmæssige tekniske standarder vedrørende skemaerne til indberetning af oplysninger til tilsynsmyndighederne i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF (EUT L 347 af 31.12.2015, s. 1).
 (21) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/2451 af 2. december 2015 om gennemførelsesmæssige tekniske standarder vedrørende skemaerne til og strukturen af tilsynsmyndighedernes offentliggørelse af specifikke oplysninger i overensstemmelse med Europa- Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF (EUT L 347 31.12.2015, s. 1224).
 (22) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/2452 af 2. december 2015 om gennemførelsesmæssige tekniske standarder for procedurerne, formaterne og skemaerne vedrørende rapporten om solvens og finansiel situation i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF (EUT L 347 af 31.12.2015, s. 1285).
 (23) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/165 af 5. februar 2016 om tekniske oplysninger til brug for beregningen af forsikringsmæssige hensættelser og basiskapitalgrundlag med henblik på indberetning med referencedatoer fra den 1. januar til den 30. marts 2016, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF (EUT L 32 af 9.2.2016, s. 31).
 (24) Kommissionens delegerede afgørelse (EU) 2016/309 af 26. november 2015 om ækvivalens med hensyn til den tilsynsordning for forsikrings- og genforsikringsselskaber, der er gældende i Bermuda, i forhold til den ordning, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF, og om ændring af Kommissionens delegerede afgørelse (EU) 2015/2290 (EUT L 58 af 4.3.2016, s. 50).
 (25) Kommissionens delegerede afgørelse (EU) 2016/310 af 26. november 2015 om ækvivalens med hensyn til den solvensordning for forsikrings- og genforsikringsselskaber, der er gældende i Japan, i forhold til den ordning, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF (EUT L 58 af 4.3.2016, s. 55).
 (26) Kommissionens delegerede forordning (EU) 2016/467 af 30. september 2015 om ændring af delegerede forordning (EU) 2015/35 for så vidt angår beregning af lovpligtige kapitalkrav for en række aktivkategorier, som besiddes af forsikrings- og genforsikringsselskaber (EUT L 85 af 1.4.2016, s. 6).
 (27) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/869 af 27. maj 2016 om tekniske oplysninger til brug for beregningen af forsikringsmæssige hensættelser og basiskapitalgrundlag med henblik på indberetning med referencedatoer fra den 31. marts til den 29. juni 2016, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF om adgang til og udøvelse af forsikrings- og genforsikringsvirksomhed (EUT L 147 af 3.6.2016, s. 1).
 (28) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1376 af 8. august 2016 om tekniske oplysninger til brug for beregningen af forsikringsmæssige hensættelser og basiskapitalgrundlag med henblik på indberetning med referencedatoer fra den 30. juni til den 29. september 2016, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF om adgang til og udøvelse af forsikrings- og genforsikringsvirksomhed (EUT L 224 af 18.8.2016, s. 1).
 (29) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1630 af


text:
9. september 2016 om gennemførelsesmæssige tekniske standarder vedrørende de procedurer, der skal følges i forbindelse med anvendelsen af overgangsforanstaltningen for undermodulet »equity risk« i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF (EUT L 243 af 10.9.2016, s. 1).
 (30) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1800 af 11. oktober 2016 om gennemførelsesmæssige tekniske standarder vedrørende fordelingen af kreditvurderinger fra eksterne kreditvurderingsbureauer på en objektiv skala med kreditkvalitetstrin i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF (EUT L 275 af 12.10.2016, s. 19).
 (31) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1868 af 20. oktober 2016 om ændring og berigtigelse af gennemførelsesforordning (EU) 2015/2450 om gennemførelsesmæssige tekniske standarder vedrørende skemaerne til indberetning af oplysninger til tilsynsmyndighederne i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF (EUT L 286 af 21.10.2016, s. 35).
 (32) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1976 af 10. november 2016 om tekniske oplysninger til brug for beregningen af forsikringsmæssige hensættelser og basiskapitalgrundlag med henblik på indberetning med referencedatoer fra den 30. september til den 30. december 2016, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF om adgang til og udøvelse af forsikrings- og genforsikringsvirksomhed (EUT L 309 af 16.11.2016, s. 1).
 (33) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/309 af 23. februar 2017 om tekniske oplysninger til brug for beregningen af forsikringsmæssige hensættelser og basiskapitalgrundlag med henblik på indberetning med referencedatoer fra den 31. december 2016 til den 30. marts 2017, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF om adgang til og udøvelse af forsikrings- og genforsikringsvirksomhed (EUT L 53 af 28.2.2017, s. 1).
 (34) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/812 af 15. maj 2017 om tekniske oplysninger til brug for beregningen af forsikringsmæssige hensættelser og basiskapitalgrundlag med henblik på indberetning med referencedatoer fra den 31. marts til den 29. juni 2017, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF om adgang til og udøvelse af forsikrings- og genforsikringsvirksomhed (EUT L 126 af 18.5.2017, s. 1).
 (35) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/1421 af 2. august 2017 om tekniske oplysninger til brug for beregningen af forsikringsmæssige hensættelser og basiskapitalgrundlag med henblik på indberetning med referencedatoer fra den 30. juni til den 29. september 2017, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF om adgang til og udøvelse af forsikrings- og genforsikringsvirksomhed (EUT L 204 af 5.8.2017, s. 7).
 (36) Kommissionens delegerede forordning (EU) 2017/1542 af 8. juni 2017 om ændring af delegeret forordning (EU) 2015/35 for så vidt angår beregning af lovpligtige kapitalkrav for visse aktivkategorier, som besiddes af forsikrings- og genforsikringsselskaber (infrastrukturvirksomheder) (EUT L 236 af 14.9.2017, s. 14).
 (37) Versicherungsaufsichtsgesetz (AS 2005 5269), senest ændret den 19. juni 2015 (AS 2015 5339).
 (38) Aufsichtsverordnung (AS 2005 5305), senest ændret den 25. november 2015 (AS 2015 5413).


text:
 Avis juridique important
 |
 22002A0930(01)
 Interimsaftale mellem Det Europæiske Fællesskab på den ene side og Den Libanesiske Republik på den anden side om handel og handelsanliggender - Slutakt
 EF-Tidende nr. L 262 af 30/09/2002 s. 0002 - 0183
 Interimsaftalemellem Det Europæiske Fællesskab på den ene side og Den Libanesiske Republik på den anden side om handel og handelsanliggenderDET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB, i det følgende benævnt "Fællesskabet",på den ene side, ogDEN LIBANESISKE REPUBLIK, i det følgende benævnt "Libanon",på den anden side,SOM TAGER HENSYN TIL, at Euro-Middelhavsassocieringsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Libanesiske Republik på den anden side blev undertegnet i Luxembourg den 17. juni 2002,SOM TAGER HENSYN TIL, at formålet med Euro-Middelhavsassocieringsaftalen er at styrke og udvide forbindelserne mellem Fællesskabet og dets medlemsstater og Libanon, der blev etableret ved den eksisterende samarbejdsaftale af 1997,SOM TAGER I BETRAGTNING, at det er i parternes fælles interesse at iværksætte associeringsaftalens bestemmelser om handel og handelsanliggender så hurtigt som muligt ved hjælp af en interimsaftale,SOM TAGER I BETRAGTNING, at det i afventning af associeringsaftalens ikrafttræden og oprettelsen af associeringsrådet er nødvendigt at sikre, at samarbejdsrådet, der er oprettet ved den eksisterende samarbejdsaftale af 1977, kan udøve de beføjelser, der ved associeringsaftalen er tillagt associeringsrådet, og som er nødvendige til at gennemføre interimsaftalen,HAR VEDTAGET at indgå denne aftale og har med henblik herpå som befuldmægtigede udpeget:DET EUROPÆISKE FÆLLESSKABJosep Piqué I CampsUdenrigsminister for Kongeriget SpanienFungerende formand for Rådet for Den Europæiske UnionChris PattenMedlem af Kommissionen for De Europæiske FællesskaberLIBANONMahmoud HammoudUdenrigsminister og minister for udvandrereSOM, efter at have udvekslet deres fuldmagter og fundet dem i god og behørig form,ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:AFSNIT IALMINDELIGE PRINCIPPERArtikel 1 (aa 2)Forbindelserne mellem parterne samt alle bestemmelserne i denne aftale bygger på respekten for menneskerettighederne og de demokratiske principper, som de er stadfæstet i verdenserklæringen om menneskerettighederne, og som ligger til grund for deres interne og internationale politik og udgør et væsentligt element i denne aftale.AFSNIT IIFRIE VAREBEVÆGELSERArtikel 2 (aa 6)Fællesskabet og Libanon opretter gradvis et frihandelsområde i en overgangsperiode af en varighed på højst tolv år begyndende på tidspunktet for denne aftales ikrafttræden i overensstemmelse med bestemmelserne i dette afsnit og med bestemmelserne i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel fra 1994 og de andre multilaterale aftaler om varehandel, der er bilagt overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen (WTO), i det følgende benævnt "GATT".KAPITEL 1INDUSTRIVARERArtikel 3 (aa 7)Bestemmelserne i dette kapitel finder anvendelse på varer med oprindelse i Fællesskabet og Libanon henhørende under kapitel 25 til 97 i den kombinerede nomenklatur og den libanesiske toldtarif, med undtagelse af de varer, der er anført i bilag 1.Artikel 4 (aa 8)Varer med oprindelse i Libanon indføres i Fællesskabet uden told og afgifter med tilsvarende virkning.Artikel 5 (aa 9)1. Told og afgifter med tilsvarende virkning, der gælder for indførsel i Libanon af varer med oprindelse i Fællesskabet, afskaffes gradvis efter følgende tidsplan:- fem år efter denne aftales ikrafttræden nedsættes hver told- og afgiftssats til 88 % af basistoldsatsen- seks år efter denne aftales ikrafttræden nedsættes hver


text: told- og afgiftssats til 76 % af basistoldsatsen- syv år efter denne aftales ikrafttræden nedsættes hver told- og afgiftssats til 64 % af basistoldsatsen- otte år efter denne aftales ikrafttræden nedsættes hver told- og afgiftssats til 52 % af basistoldsatsen- ni år efter denne aftales ikrafttræden nedsættes hver told- og afgiftssats til 40 % af basistoldsatsen- ti år efter denne aftales ikrafttræden nedsættes hver told- og afgiftssats til 28 % af basistoldsatsen- elleve år efter denne aftales ikrafttræden nedsættes hver told- og afgiftssats til 16 % af basistoldsatsen- tolv år efter aftalens ikrafttræden afskaffes resterende told og afgifter.2. Hvis der opstår alvorlige vanskeligheder for en given vare, kan den gældende tidsplan i overensstemmelse med stk. 1 efter fælles aftale ændres af samarbejdsrådet, dog således at tidsplanen, for hvilken der er anmodet om en ændring, ikke kan forlænges for den pågældende vare ud over den maksimale overgangsperiode på tolv år. Hvis samarbejdsrådet ikke har truffet beslutning inden for 30 dage efter at være blevet gjort bekendt med Libanons anmodning om at ændre tidsplanen, kan Libanon midlertidigt suspendere tidsplanen for en periode på ikke over et år.3. For hver berørt vare er den basistoldsats, der gradvis skal nedsættes som omhandlet i stk. 1, de satser, der er nævnt i artikel 15.Artikel 6 (aa 10)Bestemmelserne om afskaffelse af importtold finder også anvendelse på finanstold.Artikel 7 (aa 11)1. Libanon kan træffe ekstraordinære foranstaltninger af begrænset varighed, som afviger fra bestemmelserne i artikel 5 i form af forhøjet eller genindført told.2. Disse foranstaltninger må kun vedrøre nye industrier og industrier i deres vorden eller sektorer, som undergår omstrukturering eller er udsat for alvorlige vanskeligheder, særlig når disse vanskeligheder forvolder alvorlige sociale problemer.3. Den told ved indførsel i Libanon på varer med oprindelse i Fællesskabet, som indføres ved disse ekstraordinære foranstaltninger, må højst udgøre 25 % ad valorem og skal omfatte et præferenceelement for varer med oprindelse i Fællesskabet. Den samlede værdi af importen af varer, som omfattes af disse foranstaltninger, må højst udgøre 20 % af det årlige gennemsnit af den samlede import fra Fællesskabet af industrivarer i de sidste tre år, for hvilket der foreligger statistikker.4. Disse foranstaltninger må højst anvendes i fem år, medmindre samarbejdsrådet tillader en længere varighed. De skal ophøre med at gælde senest på tidspunktet for udløbet af den maksimale overgangsperiode på tolv år.5. Der må ikke indføres sådanne foranstaltninger for en vare, hvis der er forløbet mere end tre år siden afskaffelsen af al told og alle kvantitative restriktioner eller afgifter eller foranstaltninger med tilsvarende virkning for den pågældende vare.6. Libanon underretter samarbejdsrådet om alle ekstraordinære foranstaltninger, det agter at træffe, og der afholdes på anmodning af Fællesskabet konsultationer om sådanne foranstaltninger og de berørte sektorer, før de bringes i anvendelse. Libanon forelægger, når det træffer sådanne foranstaltninger, samarbejdsrådet en tidsplan for afskaffelsen af den told, der er indført i henhold til denne artikel. Den pågældende told skal efter tidsplanen afvikles i lige store årlige rater begyndende senest ved udgangen af det andet år efter dens indførelse. Samarbejdsrådet kan


text: træffe afgørelse om en anden tidsplan.7. Uanset bestemmelserne i stk. 4 kan samarbejdsrådet for at tage hensyn til vanskeligheder i forbindelse med etablering af nye industrier undtagelsesvis godkende foranstaltninger, som Libanon allerede har truffet i medfør af stk. 1, for en periode på højst tre år ud over overgangsperioden på tolv år.KAPITEL 2LANDBRUGSPRODUKTER, FISKERIVARER OG FORARBEJDEDE LANDBRUGSPRODUKTERArtikel 8 (aa 12)Bestemmelserne i dette kapitel finder anvendelse på varer med oprindelse i Fællesskabet og Libanon henhørende under kapitel 1 til 24 i den kombinerede nomenklatur og den libanesiske toldtarif, og på de varer, der er anført i bilag 1.Artikel 9 (aa 13)Fællesskabet og Libanon tilstræber gradvis en større liberalisering af deres handel med landbrugsprodukter, fiskerivarer og forarbejdede landbrugsprodukter af interesse for begge parter.Artikel 10 (aa 14)1. Landbrugsprodukter med oprindelse i Libanon, som er anført i protokol 1, omfattes ved indførsel i Fællesskabet af den i denne protokol fastsatte ordning.2. Landbrugsprodukter med oprindelse i Fællesskabet, som er anført i protokol 2, omfattes ved indførsel i Libanon af den i denne protokol fastsatte ordning.3. Handelen med forarbejdede landbrugsprodukter, der er omfattet af dette kapitel, omfattes af den i protokol 3 fastsatte ordning.Artikel 11 (aa 15)1. Fem år efter denne aftales ikrafttræden undersøger Fællesskabet og Libanon situationen for at fastslå, hvilke foranstaltninger Fællesskabet og Libanon skal anvende et år efter nybehandlingen af aftalen i overensstemmelse med målet i artikel 9.2. Uanset bestemmelserne i stk. 1 og under hensyntagen til handelen mellem parterne med landbrugsprodukter, fiskerivarer og forarbejdede landbrugsprodukter samt til disses særlige følsomhed undersøger Fællesskabet og Libanon i samarbejdsrådet for hvert enkelt produkt løbende og på et ordnet grundlag og på basis af gensidighed muligheden for at give hinanden yderligere indrømmelser.Artikel 12 (aa 16)1. Hvis der indføres særlige bestemmelser som følge af anvendelsen af parternes landbrugspolitikker eller som følge af ændring i de gældende bestemmelser, eller hvis der sker ændring eller udvikling af bestemmelserne vedrørende anvendelsen af deres landbrugspolitikker, kan den berørte part for de deraf omfattede varer foretage en ændring af de i denne aftale fastsatte ordninger.2. Den part, der foretager denne ændring, underretter samarbejdsrådet herom. Efter anmodning fra den anden part mødes samarbejdsrådet for på passende vis at tage hensyn til den anden parts interesser.3. Hvis Fællesskabet eller Libanon i medfør af stk. 1 ændrer den i denne aftale fastsatte ordning for så vidt angår landbrugsprodukter, indrømmer de for indførelserne af varer med oprindelse hos den anden part en begunstigelse svarende til den, der er fastsat i denne aftale.4. Ændringen af den i aftalen fastsatte ordning vil på den anden parts anmodning blive genstand for konsultationer i samarbejdsrådet.Artikel 13 (aa 17)1. Begge parter accepterer at samarbejde om at mindske risikoen for svig i forbindelse med anvendelsen af handelsbestemmelserne i denne aftale.2. Uanset andre bestemmelser i denne aftale indleder parterne, hvis en af dem finder, at der foreligger tilstrækkeligt bevis for svig, f.eks. i form af en betydelig stigning i den ene af parternes handel med varer med den anden part, som går ud over et niveau, der afspejler de økonomiske vilkår, såsom produktions-


text: og eksportkapacitet, eller at der ikke ydes det fornødne samarbejde i forbindelse med den anden parts efterprøvning af oprindelsesbeviser, straks konsultationer for at finde en passende løsning. Indtil en sådan løsning foreligger, kan den berørte part træffe sådanne foranstaltninger, som den skønner nødvendige. De foranstaltninger, der medfører færrest forstyrrelser i denne aftales funktion, skal foretrækkes.KAPITEL 3FÆLLES BESTEMMELSERArtikel 14 (aa 18)1. Der må ved indførsel eller udførsel ikke indføres ny told eller nye afgifter med tilsvarende virkning i samhandelen mellem Fællesskabet og Libanon, og gældende told og afgifter ved denne aftales ikrafttræden må ikke forhøjes, medmindre andet er fastsat ved denne aftale.2. Der må ikke indføres nye kvantitative importrestriktioner eller foranstaltninger med tilsvarende virkning i samhandelen mellem Fællesskabet og Libanon.3. Kvantitative importrestriktioner eller foranstaltninger med tilsvarende virkning, der anvendes i samhandelen mellem Libanon og Fællesskabet, afskaffes ved aftalens ikrafttræden.4. Fællesskabet og Libanon anvender ved udførsel hverken told eller afgifter med tilsvarende virkning eller kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med tilsvarende virkning.Artikel 15 (aa 19)1. For hver vare er basistoldsatsen, på grundlag af hvilken de successive nedsættelser som fastsat i artikel 5, stk. 1, skal foretages, den toldsats, der reelt anvendes over for Fællesskabet på dagen for afslutningen af forhandlingerne.2. Hvis Libanon tiltræder WTO, er den toldsats, der reelt anvendes ved indførsel mellem parterne, den i WTO bundne sats eller en lavere sats, der reelt anvendes på datoen for tiltrædelsen. Hvis der efter tiltrædelsen af WTO anvendes en toldnedsættelse erga omnes, gælder den nedsatte sats.3. Bestemmelsen i stk. 2 finder anvendelse på enhver toldnedsættelse erga omnes efter dagen for afslutningen af forhandlingerne.4. Parterne meddeler hinanden deres respektive toldsatser, der var gældende på dagen for afslutningen af forhandlingerne.Artikel 16 (aa 20)Varer med oprindelse i Libanon er ved indførsel i Fællesskabet ikke omfattet af en gunstigere ordning end den, medlemsstaterne anvender indbyrdes.Artikel 17 (aa 21)1. Parterne afholder sig fra enhver foranstaltning eller intern praksis af fiskal art, der direkte eller indirekte bevirker en forskelsbehandling mellem varer fra en af parterne og lignende varer, der har oprindelse på den anden parts område.2. Varer, der udføres til en af parternes område, må ikke ydes intern afgiftsgodtgørelse, der er højere end den afgift, de direkte eller indirekte er pålagt.Artikel 18 (aa 22)1. Denne aftale er ikke til hinder for opretholdelsen eller oprettelsen af toldunioner, frihandelsområder eller grænsetrafikordninger, for så vidt som disse ikke medfører ændring af den samhandelsordning, der er fastlagt ved denne aftale.2. Der finder konsultationer sted mellem parterne i samarbejdsrådet om aftaler om oprettelse af sådanne toldunioner eller frihandelsområder og på anmodning om andre vigtige spørgsmål vedrørende deres respektive handelspolitik over for tredjelande. I tilfælde af, at et tredjeland tiltræder Fællesskabet, skal der i særdeleshed afholdes sådanne konsultationer for at sikre, at der tages hensyn til Fællesskabets og Libanons gensidige interesser som fastlagt i denne aftale.Artikel 19 (aa 23)Hvis en af parterne mener, at der i samhandelen med den anden part finder dumping sted ifølge de gældende internationale regler som omhandlet i artikel VI i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel (GATT) 1994 med dertil


text: knyttet intern lovgivning, kan den træffe passende foranstaltninger over for denne praksis i overensstemmelse med WTO-aftalen om anvendelse af artikel VI i GATT 1994 med dertil knyttet intern lovgivning.Artikel 20 (aa 24)1. WTO-aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger finder uanset artikel 27 anvendelse mellem parterne.2. Hvis en af parterne skønner, at der ydes subsidier i samhandelen med den anden part som omhandlet i artikel VI og XVI i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel (GATT) 1994 med dertil knyttet intern lovgivning, kan den, indtil de nødvendige regler, som omhandlet i artikel 27, stk. 2, er vedtaget, bringe passende foranstaltninger i anvendelse mod denne praksis i overensstemmelse med reglerne i WTO-aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger med dertil knyttet intern lovgivning.Artikel 21 (aa 25)1. Bestemmelserne i artikel XIX i GATT 1994 og WTO-aftalen om beskyttelsesforanstaltninger og dertil knyttet intern lovgivning finder anvendelse mellem parterne.2. Inden der anvendes beskyttelsesforanstaltninger som omhandlet i de internationale regler, meddeler den part, der agter at træffe sådanne foranstaltninger, samarbejdsrådet alle nødvendige oplysninger for at muliggøre en grundig undersøgelse af situationen med henblik på at nå frem til en for parterne acceptabel løsning.Parterne indleder straks konsultationer i samarbejdsrådet med henblik på at finde en sådan løsning. Hvis parterne efter konsultationerne ikke er nået til enighed inden 30 dage efter indledningen af konsultationerne om en løsning til at undgå beskyttelsesforanstaltninger, kan den part, der agter at anvende beskyttelsesforanstaltninger, anvende bestemmelserne i artikel XIX i GATT 1994 og WTO-aftalen om beskyttelsesforanstaltninger.3. Ved valget af beskyttelsesforanstaltninger i medfør af denne artikel foretrækker parterne sådanne, som medfører færrest forstyrrelser for virkeliggørelsen af denne aftales mål.4. Beskyttelsesforanstaltningerne meddeles straks samarbejdsrådet og er dér genstand for periodiske drøftelser, navnlig med henblik på deres afskaffelse, så snart omstændighederne tillader det.Artikel 22 (aa 26)1. Hvis overholdelse af bestemmelserne i artikel 14, stk. 4, fører tila) genudførsel til et tredjeland, over for hvilken den eksporterende part for den pågældende vare opretholder kvantitative eksportrestriktioner, udførselstold eller foranstaltninger eller afgifter med tilsvarende virkning, ellerb) alvorlig knaphed eller trussel om alvorlig knaphed på en vare af væsentlig betydning for den eksporterende partog hvis ovennævnte situation giver eller kan give anledning til større vanskeligheder for den eksporterende part, kan denne træffe passende foranstaltninger på de betingelser og ifølge de procedurer, der er fastsat i stk. 2.2. Vanskeligheder, som opstår i den situation, der er omhandlet i stk. 1, forelægges til undersøgelse i samarbejdsrådet. Samarbejdsrådet træffer enhver formålstjenlig beslutning for at bringe vanskelighederne til ophør. Hvis det ikke inden 30 dage efter sagens indbringelse har truffet en sådan beslutning, kan den eksporterende part anvende passende foranstaltninger på eksporten af den pågældende vare. Foranstaltningerne må ikke være diskriminerende og afskaffes, når betingelserne for deres opretholdelse ikke længere er til stede.Artikel 23 (aa 27)Aftalen er ikke til hinder for sådanne forbud eller restriktioner vedrørende indførsel, udførsel eller transit, som er begrundet i hensynet til den offentlige sædelighed, den offentlige orden, den offentlige sikkerhed, beskyttelse af menneskers og dyrs liv og sundhed, beskyttelse af planter, beskyttelse af nationale skatte af kunstnerisk, historisk eller arkæologisk værdi,


text: beskyttelse af intellektuel og kommerciel ejendomsret, eller bestemmelser vedrørende guld og sølv og bevarelse af udtømmelige naturressourcer. Disse forbud eller restriktioner må dog hverken udgøre et middel til vilkårlig forskelsbehandling eller en skjult begrænsning af samhandelen mellem parterne.Artikel 24 (aa 28)Begrebet "produkter med oprindelsesstatus" med henblik på anvendelsen af bestemmelserne i dette afsnit og ordningerne for administrativt samarbejde i forbindelse hermed er defineret i protokol 4.Artikel 25 (aa 29)Den kombinerede varenomenklatur anvendes til tarifering af varer ved indførsel i Fællesskabet. Den libanesiske toldtarif anvendes til tarifering af varer ved indførsel i Libanon.Artikel 26 (aa 34)Hvis en eller flere af Fællesskabets medlemsstater eller Libanon har alvorlige betalingsbalancevanskeligheder, eller der er en alvorlig trussel herom, kan Fællesskabet eller Libanon alt efter omstændighederne i overensstemmelse med de betingelser, der er fastlagt i henhold til GATT og artikel VIII og XIV i vedtægterne for Den Internationale Valutafond, vedtage restriktive foranstaltninger over for løbende betalinger, hvis sådanne foranstaltninger er strengt nødvendige. Fællesskabet eller Libanon, alt efter omstændighederne, underretter straks den anden part herom og forelægger hurtigst muligt den anden part en tidsplan for ophævelsen af disse foranstaltninger.AFSNIT IIIBESTEMMELSER OM HANDELSANLIGGENDERKAPITEL 1KONKURRENCEArtikel 27 (aa 35)1. Følgende er uforeneligt med denne aftales rette funktion, i det omfang det kan påvirke samhandelen mellem Fællesskabet og Libanon:a) alle aftaler mellem virksomheder, alle vedtagelser inden for sammenslutninger af virksomheder og alle former for samordnet praksis, som har til formål eller følge at hindre, begrænse eller fordreje konkurrencen, som defineret i deres respektive lovgivningb) en eller flere virksomheders misbrug af en dominerende stilling på Fællesskabets eller Libanons område eller en væsentlig del heraf, som defineret i deres respektive lovgivning.2. Parterne anvender deres respektive konkurrencelovgivning og udveksler oplysninger under hensyn til de begrænsninger, som fortrolighedskravet lægger. De nødvendige regler for samarbejdet om gennemførelse af stk. 1 vedtages af samarbejdsrådet inden fem år efter aftalens ikrafttræden.3. Hvis Fællesskabet eller Libanon finder, at en særlig praksis er forenelig med denne artikels stk. 1, og hvis denne praksis påfører eller truer med at påføre den anden part alvorlig skade, kan det træffe passende foranstaltninger efter konsultation i samarbejdsrådet eller efter 30 arbejdsdage efter indbringelsen af sagen til konsultation.Artikel 28 (aa 36)Medlemsstaterne og Libanon tilpasser gradvis og med forbehold af de forpligtelser, der er indgået i medfør af GATT, eventuelle statslige handelsmonopoler, således at der ved udløbet af det femte år efter denne aftales ikrafttræden ikke består nogen forskelsbehandling af statsborgere i medlemsstaterne og Libanon med hensyn til forsynings- og afsætningsvilkår. Samarbejdsrådet underrettes om sådanne foranstaltninger, der vedtages til virkeliggørelse af dette mål.Artikel 29 (aa 37)Hvad angår offentlige virksomheder og virksomheder, der er indrømmet særlige eller eksklusive rettigheder, drager samarbejdsrådet omsorg for, at der fra det femte år efter aftalens ikrafttræden ikke vedtages eller opretholdes nogen foranstaltninger, der kan forstyrre samhandelen mellem Fællesskabet og Libanon i et omfang, der virker til skade for parternes interesser. Denne bestemmelse er ikke til hinder for, at disse virksomheder de jure eller de facto kan udføre de opgaver, der er blevet dem tildelt.KAPITEL 2INTELLEKTUEL, INDUSTRIEL OG KOMMERCIEL EJENDOMSRETArtikel 30 (aa


text: 38)1. Parterne sikrer i henhold til bestemmelserne i denne artikel og bilag 2 en tidssvarende og effektiv beskyttelse af intellektuelle, industrielle og kommercielle ejendomsrettigheder i overensstemmelse med de højeste internationale standarder, herunder effektive midler til at gøre sådanne rettigheder gældende.2. Gennemførelsen af denne artikel og bilag 2 undersøges af parterne med regelmæssige mellemrum. I tilfælde af vanskeligheder på området beskyttelse af intellektuel ejendomsret, som påvirker samhandelen, finder der hastekonsultationer sted efter anmodning fra en af parterne, for at der kan opnås gensidigt tilfredsstillende løsninger.KAPITEL 3TOLDSAMARBEJDEArtikel 31 (aa 56)1. Parterne udbygger toldsamarbejdet for at garantere overholdelsen af handelsbestemmelserne. Med henblik herpå etablerer de en dialog om toldspørgsmål.2. Samarbejdet rettes mod forenkling af kontrol og procedurer i forbindelse med toldbehandling af varer og tager form af udveksling af oplysninger mellem eksperter samt erhvervsuddannelse.3. Den gensidige bistand mellem toldmyndighederne i toldspørgsmål ydes i overensstemmelse med bestemmelserne i protokol 5.AFSNIT IVINSTITUTIONELLE, ALMINDELIGE OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSERArtikel 32Samarbejdsrådet, der er oprettet ved aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Den Libanesiske Republik, undertegnet den 3. maj 1977, udøver de hverv, der tillægges det, indtil associeringsrådet og associeringsudvalget, der er omhandlet i henholdsvis artikel 74 og 77 i associeringsaftalen, er oprettet.Artikel 33 (aa 75)1. Samarbejdsrådet består af medlemmer af Rådet for Den Europæiske Union og medlemmer af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber på den ene side og medlemmer udpeget af regeringen for Libanon på den anden side.2. Medlemmerne af samarbejdsrådet kan lade sig repræsentere på de betingelser, der fastsættes i forretningsordenen.3. Samarbejdsrådet fastsætter selv sin forretningsorden.4. Formandshvervet i samarbejdsrådet udøves på skift af et medlem af Rådet for Den Europæiske Union og et medlem af regeringen for Libanon i overensstemmelse med de bestemmelser, der fastsættes i forretningsordenen.Artikel 34 (aa 82)1. Hver af parterne kan indbringe alle tvister vedrørende anvendelsen eller fortolkningen af denne aftale for samarbejdsrådet.2. Samarbejdsrådet kan bilægge tvisten ved en afgørelse.3. Hver af parterne har pligt til at træffe de foranstaltninger, som gennemførelsen af den i stk. 2 nævnte afgørelse indebærer.4. Er det ikke muligt at bilægge tvisten i overensstemmelse med denne artikels stk. 2, kan hver af parterne meddele den anden part, at den har udpeget en voldgiftsmand; den anden part skal derefter inden to måneder udpege en anden voldgiftsmand. Med henblik på anvendelsen af denne procedure betragtes Fællesskabet og dets medlemsstater som en enkelt part i tvisten.Samarbejdsrådet udpeger en tredje voldgiftsmand.Voldgiftskendelserne afsiges med flertal.Hver part i tvisten skal tage de nødvendige skridt til at efterkomme voldgiftskendelsen.Artikel 35 (aa 83)Ingen bestemmelse i denne aftale forhindrer en af parterne i at træffe foranstaltninger, som:a) den finder nødvendige for at forhindre udbredelsen af oplysninger, der kan skade dens væsentlige sikkerhedsinteresserb) vedrører produktion af eller handel med våben, ammunition og krigsmateriel eller forskning, udvikling og produktion, der er nødvendig i forsvarsøjemed, såfremt disse foranstaltninger ikke ændrer konkurrencevilkårene for de varer, der ikke er beregnet til specifikt militære formålc) den anser for væsentlige for sin sikkerhed i tilfælde af alvorlige interne forstyrrelser, som påvirker opretholdelsen af lov og orden, krig eller alvorlig international spænding, som udgør en krigstrussel,