text:
 Avis juridique important
 |
 22002D0292
 2002/292/EF: Afgørelse nr. 12/2002 af 15. januar 2002 truffet af det blandede udvalg, der er nedsat i henhold til aftalen om gensidig anerkendelse mellem Det Europæiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater, vedrørende opførelse af overensstemmelsesvurderingsorganer på listen i sektorbilaget om elektromagnetisk kompatibilitet
 EF-Tidende nr. L 101 af 17/04/2002 s. 0027 - 0028
 Afgørelse nr. 12/2002af 15. januar 2002truffet af det blandede udvalg, der er nedsat i henhold til aftalen om gensidig anerkendelse mellem Det Europæiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater, vedrørende opførelse af overensstemmelsesvurderingsorganer på listen i sektorbilaget om elektromagnetisk kompatibilitet(2002/292/EF)DET BLANDEDE UDVALG HAR -under henvisning til aftalen om gensidig anerkendelse mellem Det Europæiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater, særlig artikel 7 og 14, ogud fra følgende betragtning:Det blandede udvalg skal træffe afgørelse om at opføre et eller flere overensstemmelsesvurderingsorganer på listen i et sektorbilag -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:1. Overensstemmelsesvurderingsorganerne i tillæg A tilføjes til listen over overensstemmelsesvurderingsorganer i kolonnen "EF's adgang til USA's marked" i afsnit V i sektorbilaget om elektromagnetisk kompatibilitet.2. Det konkrete omfang af de produkter og overensstemmelsesvurderingsprocedurer, for hvilke overensstemmelsesvurderingsorganerne i tillæg A opføres på listen, er aftalt mellem parterne og vil blive ajourført af dem.3. Denne afgørelse, der er udfærdiget i to eksemplarer, undertegnes af repræsentanter i det blandede udvalg, som har bemyndigelse til at handle på vegne af parterne med henblik på ændring af aftalen. Afgørelsen får virkning fra datoen for den sidste undertegnelse.Washington D.C., den 8. januar 2002.Bruxelles, den 15. januar 2002.På vegne af Amerikas Forenede StaterCatherine NovelliPå vegne af Det Europæiske FællesskabRobert MadelinTillæg AEF-overensstemmelsesvurderingsorganer, der tilføjes til listen over overensstemmelsesvurderingsorganer i kolonnen "EF's adgang til USA's marked" i afsnit V i sektorbilaget om elektromagnetisk kompatibilitetFujitsu Siemens Computers GmbHCenter for Tests and ComplianceBuergermeister Ulrich-Str. 100 D - 86199 Augsburg Tlf. (49-821) 804 21 60 Fax (49-821) 804 26 75Obering. Berg & Lukowiak GmbH Löher Str. 157 D - 32609 Hüllhorst Tlf. (49-5744) 13 37 Fax (49-5744) 28 90Siemens A& D ATS 6EMC CenterPaul-Gossen-Str. 100 D - 91052 Erlangen Tlf. (49-9131) 73 14 53 Fax (49-9131) 72 50 07ALCATEL Laboratory Francis Wellesplein 1 B - 2018 Antwerpen Tlf. (32-3) 240 40 11 Fax (32-3) 240 99 99Laboratoria DE NAYER Jan De Nayerlaan 3 B - 2860 Sint-Katelijne-Waver Tlf. (32-15) 31 33 22 Fax (32-15) 31 74 53


text:
 12.10.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 263/23
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 308/2015
 af 11. december 2015
 om ændring af bilag II (Tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) og bilag IV (Energi) til EØS-aftalen [2017/1819]
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1254/2014 af 11. juli 2014 om supplering af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/30/EU for så vidt angår energimærkning af ventilationsaggregater til boliger (1) skal indarbejdes i aftalen.
 (2)
 Bilag II og bilag IV til aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende punkt indsættes efter punkt 4n (Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 665/2013) i kapitel IV i bilag II til EØS-aftalen:
 »4o.
 32014 R 1254: Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1254/2014 af 11. juli 2014 om supplering af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/30/EU for så vidt angår energimærkning af ventilationsaggregater til boliger (EUT L 337 af 25.11.2014, s. 27).«
 Artikel 2
 Følgende punkt indsættes efter punkt 11n (Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 665/2013) i bilag IV til EØS-aftalen:
 »11o.
 32014 R 1254: Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1254/2014 af 11. juli 2014 om supplering af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/30/EU for så vidt angår energimærkning af ventilationsaggregater til boliger (EUT L 337 af 25.11.2014, s. 27) (2).
 Artikel 3
 Den islandske og den norske udgave af delegeret forordning (EU) nr. 1254/2014, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 4
 Denne afgørelse træder i kraft den 12. december 2015, forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (*1).
 Artikel 5
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 11. december 2015.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Oda SLETNES
 Formand
 (1) EUT L 337 af 25.11.2014, s. 27.
 (*1) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
 15.2.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 44/18
 AFGØRELSE Nr. 1/2006 TRUFFET AF DEN BLANDEDE KOMITÉ EF-SCHWEIZ
 af 31. januar 2006
 om udskiftning af tabel III og tabel IV, litra b), i protokol nr. 2
 (2006/92/EF)
 DEN BLANDEDE KOMITÉ HAR —
 under henvisning til overenskomsten mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Schweiz, undertegnet i Bruxelles den 22. juli 1972, i det følgende benævnt »overenskomsten«, ændret ved aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om ændring af overenskomsten for så vidt angår bestemmelserne om forarbejdede landbrugsprodukter, undertegnet i Luxembourg den 26. oktober 2004, og protokol nr. 2 hertil, særlig artikel 7, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Med henblik på gennemførelsen af protokol nr. 2 til overenskomsten fastsætter den blandede komité hjemmemarkedsreferencepriserne for de kontraherende parter.
 (2)
 Der er sket ændringer i de faktiske priser på de kontraherende parters hjemmemarkeder for råvarer, for hvilke der anvendes prisudligningsforanstaltninger.
 (3)
 Det er derfor nødvendigt at ajourføre de referencepriser og beløb, der er anført i tabel III og tabel IV, litra b), i protokol nr. 2, i overensstemmelse hermed —
 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Tabel III og tabellen under tabel IV, litra b), i protokol nr. 2 erstattes af tabellerne i bilag I og bilag II til denne afgørelse.
 Artikel 2
 Denne afgørelse træder i kraft den 1. februar 2006.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 31. januar 2006.
 På den blandede komités vegne
 Bernhard MARFURT
 Formand
 BILAG I
 »TABEL III
 EF's og Schweiz' hjemmemarkedsreferencepriser
 (CHF pr. 100 kg netto)
 Landbrugsråvarer
 Schweiz' hjemmemarkedsreferencepris
 EF's hjemmemarkedsreferencepris
 Forskellen mellem Schweiz' og EF's referencepris
 Blød hvede
 55,36
 17,88
 37,48
 Hård hvede
 35,39
 26,51
 8,88
 Rug
 48,45
 17,82
 30,63
 Byg
 26,48
 20,33
 6,15
 Majs
 29,42
 20,67
 8,75
 Mel af blød hvede
 99,96
 37,36
 62,60
 Sødmælkspulver
 583,10
 370,70
 212,40
 Skummetmælkspulver
 456,50
 315,29
 141,21
 Smør
 897,00
 433,29
 463,71
 Hvidt sukker
 —
 —
 0,00
 Æg (1)
 255,00
 205,50
 49,50
 Friske kartofler
 42,00
 21,00
 21,00
 Vegetabilske fedtstoffer (2)
 390,00
 160,00
 230,00
 (1) På grundlag af priserne for fugleæg i flydende tilstand og uden skal multipliceret med faktor 0,85.
 (2) Priserne for vegetabilske fedtstoffer (til bagerier og fødevareindustrien) med et fedtindhold på 100 %.«
 BILAG II
 »TABEL IV
 b)
 Følgende basisbeløb for landbrugsråvarer tages i betragtning ved beregningen af landbrugselementerne:
 (CHF pr. 100 kg netto)
 Landbrugsråvarer
 Basisbeløb fra ikrafttrædelsen
 Basisbeløb fra tre år efter ikrafttrædelsen
 Blød hvede
 34,00
 32,00
 Hård hvede
 8,00
 8,00
 Rug
 28,00
 26,00
 Byg
 6,00
 5,00
 Majs
 8,00
 7,00
 Mel af blød hvede
 54,00
 51,00
 Sødmælkspulver
 191,00
 181,00
 Skummetmælkspulver
 127,00
 120,00
 Smør
 464,00 (1)
 464,00 (1)
 Hvidt sukker
 0,00
 0,00
 Æg
 36,00
 36,00
 Friske kartofler
 19,00
 18,00
 Vegetabilske fedtstoffer
 207,00
 196,00
 (1) I betragtning af den støtte, der ydes for smør i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 2571/97 af 15. december 1997 og senere forordninger, nedsættes basisbeløbet for smør ikke i forhold til prisforskellen i tabel III.«


text:
 30.4.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 111/3
 ÆNDRET AFTALE
 om oprettelse af Den Almindelige Kommission for Fiskeri i Middelhavet
 De kontraherende parter —
 SOM HENLEDER OPMÆRKSOMHEDEN PÅ gældende international ret som afspejlet i de relevante bestemmelser i De Forenede Nationers havretskonvention af 10. december 1982,
 SOM DESUDEN HENVISER TIL aftalen af 4. december 1995 om gennemførelse af bestemmelserne i havretskonventionen af 10. december 1982 for så vidt angår bevarelse og forvaltning af fælles fiskebestande og stærkt vandrende fiskebestande, aftalen af 24. november 1993 om fremme af fiskerfartøjers overholdelse af internationale bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger på det åbne hav såvel som andre relevante internationale retsforskrifter vedrørende bevarelse og forvaltning af de levende marine ressourcer,
 SOM TAGER HENSYN TIL den kodeks for ansvarligt fiskeri, som blev vedtaget af Fødevare- og Landbrugsorganisationen på det 28. møde den 31. oktober 1995 og dertil relaterede retsforskrifter ligeledes vedtaget af Fødevare- og Landbrugsorganisationen,
 SOM HAR GENSIDIG INTERESSE I udvikling og forsvarlig udnyttelse af de levende marine ressourcer i Middelhavet og Sortehavet (i det følgende benævnt »anvendelsesområdet«),
 SOM ER BEVIDSTE OM de særlige forhold, der gør sig gældende i anvendelsesområdets forskellige subregioner,
 SOM ER FAST BESLUTTEDE PÅ at sikre den langsigtede bevarelse og en bæredygtig udnyttelse af de levende marine ressourcer og havøkosystemerne i anvendelsesområdet,
 SOM ANERKENDER de økonomiske, sociale og ernæringsmæssige fordele ved en bæredygtig udnyttelse af de levende marine ressourcer i anvendelsesområdet,
 SOM TILLIGE ANERKENDER, at staterne i henhold til international ret har pligt til at arbejde sammen om bevarelse og forvaltning af de levende marine ressourcer og til at beskytte økosystemerne,
 SOM BEKRÆFTER, at en ansvarlig akvakultursektor mindsker presset på de levende marine ressourcer og spiller en vigtig rolle, når det gælder om at fremme og opnå en bedre udnyttelse af de levende akvatiske ressourcer og forbedre fødevaresikkerheden,
 SOM ER BEVIDSTE OM, at det er nødvendigt at undgå negative påvirkninger af havmiljøet, bevare biodiversiteten og begrænse mest muligt risikoen for langsigtede eller uoprettelige skadevirkninger på grund af udnyttelsen af de levende marine ressourcer,
 SOM ER BEVIDSTE OM, at bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger — hvis de skal være effektive — skal være baseret på videnskabelige oplysninger af bedste kvalitet og anvendelsen af en forsigtighedstilgang,
 SOM ER BEVIDSTE OM kystfiskersamfundenes betydning og nødvendigheden af at inddrage fiskerne og de relevante erhvervsorganisationer og civilsamfundsorganisationer i beslutningsprocessen,
 SOM ER BESLUTTEDE PÅ at samarbejde effektivt og tage skridt til at forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri,
 SOM ANERKENDER udviklingslandenes specifikke behov for bistand med henblik på, at de kan deltage effektivt i bevarelse, forvaltning og opdræt af levende marine ressourcer,
 SOM ER OVERBEVISTE OM, at bevarelse og bæredygtig udnyttelse af de levende marine ressourcer i anvendelsesområdet og beskyttelse af havøkosystemerne, hvor disse ressourcer forekommer, spiller en vigtig rolle for væksten i den maritime økonomi (blå vækst),
 SOM ANERKENDER, at det i dette øjemed er nødvendigt at oprette en kommission med navnet Den Almindelige Kommission for Fiskeri i Middelhavet (»GFCM«), jf. artikel XIV i statutterne for Fødevare- og Landbrugsorganisationen —
 ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
 Artikel 1


text:
(Definitioner)
 I denne aftale forstås ved:
 a) »konventionen af 1982«: De Forenede Nationers havretskonvention af 10. december 1982
 b) »aftalen af 1995«: aftalen af 4. december 1995 om gennemførelse af bestemmelserne i De Forenede Nationers havretskonvention af 10. december 1982 for så vidt angår bevarelse og forvaltning af fælles fiskebestande og stærkt vandrende fiskebestande
 c) »akvakultur«: opdræt af levende akvatiske ressourcer
 d) »kontraherende part«: en stat eller en regional organisation for økonomisk integration, herunder Kommissionen, jf. artikel 4
 e) »ikke-kontraherende samarbejdspart«: et medlem eller associeret medlem af Fødevare- og Landbrugsorganisationen, og stater, der ikke er medlemmer af Fødevare- og Landbrugsorganisationen, men som er medlemmer af De Forenede Nationer eller af en hvilken som helst af De Forenede Nationers særorganisationer, og som ikke formelt er associeret som kontraherende part i kommissionen, og som overholder de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 8, litra b)
 f) »fiskeri«: sporing af, tiltrækning, lokalisering, fangst eller høst af levende marine ressourcer eller enhver aktivitet, der med rimelighed kan forventes at resultere i sporing af, tiltrækning, lokalisering, fangst eller høst af levende marine ressourcer
 g) »fiskerikapacitet«: den maksimale mængde fisk, der uden fangstbegrænsningsregler og hvis de midler, der er til rådighed, udnyttes fuldt ud, kan tages i et fiskeri eller af en enkelt fiskerienhed (dvs. en fisker, et samfund, et fartøj eller en flåde) i en bestemt periode (f.eks. en fangstsæson eller et år), afhængigt af biomassen og fiskebestandens aldersstruktur og teknologiens nuværende udviklingstrin
 h) »fiskeriindsats«: den indsats, der er udøvet med et specifikt redskab på fiskepladsen i et bestemt tidsrum (f.eks. antal timer trawlet pr. dag, antal kroge sat pr. dag eller antal træk med et strandvod pr. dag). Hvis der benyttes to eller flere slags redskaber, skal den respektive indsats justeres til en standardindsats, før den regnes med
 i) »fiskerirelaterede aktiviteter«: enhver handling til støtte for eller forberedelse af fiskeri, herunder landing, emballering, forarbejdning, omladning eller transport af fisk samt forsyning med mandskab, brændstof, redskaber og andre forsyninger
 j) »ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri«: de aktiviteter, der er nævnt i stk. 3 i FAO's internationale handlingsplan af 2001, som tager sigte på at forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri
 k) »maksimalt bæredygtigt udbytte«: det største teoretiske ligevægtsudbytte, som løbende kan tages (i gennemsnit) af en bestand under de eksisterende (gennemsnitlige) miljøforhold, uden at dette påvirker reproduktionsprocessen
 l) »fælles fiskebestande«: bestande, som forekommer både inden for de eksklusive økonomiske zoner og i de tilstødende områder uden for disse zoner
 m) »fartøj«: ethvert fartøj, skib eller enhver anden type båd, der anvendes til, er udstyret til eller påtænkes anvendt til fiskeri eller fiskerirelaterede aktiviteter.
 Artikel 2
 (Mål)
 1. De kontraherende parter opretter herved inden for rammerne af statutterne for De Forenede Nationers Fødevare- og Landbrugsorganisation (i det følgende benævnt »organisationen«) en kommission med navnet Den Almindelige Kommission for Fiskeri i Middelhavet (i det følgende benævnt »kommissionen«) med henblik på varetagelse af de opgaver og ansvarsområder, der er fastlagt i denne aftale.
 2. Målet med aftalen er at sikre bevarelse og bæredygtig udnyttelse på


text:
biologisk, socialt, økonomisk og miljømæssigt plan af de levende marine ressourcer og en bæredygtig udvikling af akvakultursektoren i anvendelsesområdet.
 3. Kommissionens hovedkvarter er i Rom, Italien.
 Artikel 3
 (Anvendelsesområde)
 1. Denne aftales geografiske anvendelsesområde omfatter alle marine vande i Middelhavet og Sortehavet.
 2. Intet i denne aftale og heller ingen handling eller aktivitet i henhold til denne aftale må fortolkes som en anerkendelse af en kontraherende parts krav eller standpunkter, når det gælder retlig status for eller udstrækning af farvande og områder, som en sådan kontraherende part gør krav på.
 Artikel 4
 (Medlemskab)
 1. Ethvert medlem eller associeret medlem af Fødevare- og Landbrugsorganisationen og enhver stat eller organisation, der ikke er medlem af denne organisation, men som er medlem af De Forenede Nationer eller en hvilken som helst af De Forenede Nationers særorganisationer, kan blive medlem af kommissionen, hvis
 a)
 der er tale om
 i)
 kyststater eller associerede medlemmer, som helt eller delvis er beliggende i anvendelsesområdet
 ii)
 stater eller associerede medlemmer, hvis fartøjer fisker eller har til hensigt at fiske i anvendelsesområdet efter bestande, som er omfattet af denne aftale, eller
 iii)
 regionale organisationer for økonomisk integration, som en hvilken som helst af de i nr. i) eller ii) nævnte stater er medlem af, og til hvilken den pågældende stat har overdraget sin kompetence på ansvarsområder, der er omfattet af denne aftale,
 b)
 og som tiltræder denne aftale i overensstemmelse med artikel 23.
 2. Når den kontraherende part er en regional organisation for økonomisk integration, forstås der i denne aftale ved »hvis fartøjer« fartøjer tilhørende en stat, der er medlem af en sådan regional organisation for økonomisk integration, som er kontraherende part.
 Artikel 5
 (Generelle principper)
 For at realisere målet med denne aftale skal kommissionen:
 a)
 vedtage henstillinger om bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger, der har til formål at sikre et bæredygtigt fiskeri på langt sigt med henblik på at bevare de levende marine ressourcer og opretholde den økonomiske og sociale levedygtighed i fiskeriet og akvakultursektoren; Kommissionen skal i forbindelse med vedtagelsen af sådanne henstillinger sætte særligt fokus på foranstaltninger, der hindrer overfiskeri og begrænser udsmid mest muligt. Kommissionen skal også være særlig opmærksom på potentielle konsekvenser for det ikke-industrielle fiskeri og lokalsamfundene
 b)
 i henhold til artikel 8, litra b), udarbejde passende foranstaltninger baseret på den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning, idet den tager hensyn til de relevante miljømæssige, økonomiske og sociale faktorer
 c)
 anvende en forsigtighedstilgang i overensstemmelse med aftalen af 1995 og FAO's adfærdskodeks for ansvarligt fiskeri
 d)
 holde sig akvakultur — herunder også fiskeri efter opdrættede fisk — for øje som et middel til at diversificere indkomstkilderne og fremskaffe mere varierede fødevarer og i den forbindelse sikre sig, at de levende marine ressourcer udnyttes ansvarligt, at den genetiske mangfoldighed bevares og at de negative indvirkninger på miljøet og lokalsamfundene er mindst mulig
 e)
 om relevant fremme en subregional tilgang til forvaltningen af fiskeriet og udviklingen af akvakultursektoren for bedre at kunne løse de spørgsmål, der er specifikke for Middelhavet og Sortehavet.
 f)
 træffe passende foranstaltninger til at sikre


text:
efterlevelse af kommissionens egne henstillinger, som tager sigte på at afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri
 g)
 fremme åbenhed i sin beslutningstagning og andre aktiviteter samt
 h)
 tage eventuelle andre relevante skridt, som måtte være nødvendige for at realisere de ovenfor beskrevne principper.
 Artikel 6
 (Kommissionen)
 1. På kommissionens samlinger repræsenteres hver kontraherende part af en delegeret, der kan ledsages af en stedfortræder og af eksperter og rådgivere. Stedfortræderes, eksperters og rådgiveres deltagelse i kommissionens møder medfører ikke stemmeret, undtagen i de tilfælde, hvor en stedfortræder handler på vegne af en delegeret under dennes fravær.
 2. Hver kontraherende part har én stemme, medmindre andet følger af stk. 3. Kommissionens beslutninger træffes ved flertal af de afgivne stemmer, medmindre andet er fastsat i denne aftale. Kommissionen er beslutningsdygtig, når et flertal af det samlede antal medlemmer er til stede.
 3. På møder i kommissionen og i organer henhørende under kommissionen har en regional organisation for økonomisk integration, som er kontraherende part i kommissionen, et antal stemmer svarende til det antal af dens medlemsstater, der har stemmeret på mødet.
 4. En regional organisation for økonomisk integration, der er kontraherende part i kommissionen, udøver i overensstemmelse med den interne kompetencefordeling medlemsrettighederne på skift med de af dens medlemsstater, der er kontraherende parter i kommissionen. Når en regional organisation for økonomisk integration, der er kontraherende part i kommissionen, udøver sin stemmeret, kan dens medlemsstater ikke udøve deres, og omvendt.
 5. Enhver kontraherende part i kommissionen kan af en regional organisation for økonomisk integration, der er kontraherende part i kommissionen, eller af de af dens medlemsstater, der er kontraherende parter i kommissionen, forlange oplyst, om det er organisationen eller dens medlemsstater, der har kompetence til at behandle et givet spørgsmål. Den regionale organisation for økonomisk integration eller de berørte medlemsstater, skal i så fald give oplysning herom.
 6. Forud for møder i kommissionen og i organer henhørende under kommissionen skal en regional organisation for økonomisk integration, som er kontraherende part i kommissionen, eller de af dens medlemsstater, der er kontraherende parter i kommissionen, for hvert specifikt punkt, der skal behandles, oplyse, om det er den regionale organisation for økonomisk integration eller dens medlemsstater, der har kompetence på det pågældende område, og for hvert punkt på dagsordenen oplyse, om det er den regionale organisation for økonomisk integration eller dens medlemsstater, der har stemmeret. Dette stykke er ikke til hinder for, at en regional organisation for økonomisk integration, der er kontraherende part i kommissionen, eller de af dens medlemsstater, der er kontraherende parter i kommissionen, afgiver en generel erklæring om de i dette stykke omhandlede forhold; en sådan erklæring vil da gælde for alle de spørgsmål og dagsordenspunkter, der behandles på senere møder, bortset fra eventuelle undtagelser eller ændringer, som der gives oplysning om forud for et møde.
 7. Hvis et dagsordenspunkt både vedrører spørgsmål, hvor kompetencen er overdraget til den regionale organisation for økonomisk integration, og spørgsmål, der henhører under dens medlemsstaters kompetence, kan såvel den regionale organisation for økonomisk integration som dens medlemsstater


text:
deltage i drøftelserne. Når der i sådanne tilfælde skal træffes beslutninger, tages der kun hensyn til den holdning, der gives udtryk for af den kontraherende part, der har stemmeret.
 8. Ved afgørelsen af, om kommissionen på et givet møde er beslutningsdygtig, tages der kun hensyn til delegationen fra en regional organisation for økonomisk integration, der er kontraherende part i kommissionen, hvis den har stemmeret på det møde, hvor kommissionen skal være beslutningsdygtig.
 9. Princippet om omkostningseffektivitet finder anvendelse, når det gælder hyppigheden, varigheden og fastsættelsen af mødetider for samlinger og andre møder og aktiviteter, der finder sted inden for rammerne af kommissionen.
 Artikel 7
 (Formandskab)
 Kommissionen vælger en formand og to næstformænd med to tredjedeles flertal. De tre udgør kommissionens formandskab, og de varetager opgaverne i overensstemmelse med det mandat, der er fastsat i forretningsordenen.
 Artikel 8
 (Kommissionens opgaver)
 Kommissionen skal i overensstemmelse med de mål og generelle principper, der er opstillet for den:
 a)
 foretage regelmæssig kontrol og vurdering af de levende marine ressourcers tilstand
 b)
 i overensstemmelse med artikel 13 udarbejde og fremsætte henstillinger om passende foranstaltninger, bl.a. med henblik på at:
 i)
 bevare og forvalte de levende marine ressourcer i anvendelsesområdet
 ii)
 begrænse fiskeriets indvirkning på de levende marine ressourcer og økosystemerne mest muligt
 iii)
 vedtage flerårige forvaltningsplaner, der skal anvendes i samtlige relevante subregioner, og som bygger på en økosystembaseret tilgang til fiskeriet, med henblik på at sikre, at bestandene opretholdes på niveauer, der er højere end dem, der giver det maksimalt bæredygtige udbytte, og som er i overensstemmelse med de foranstaltninger, der allerede er truffet på nationalt plan
 iv)
 oprette områder med fiskeribegrænsning med henblik på beskyttelse af sårbare havøkosystemer, herunder men ikke begrænset til gyde- og opvækstområder, i tillæg til eller som supplement til lignende foranstaltninger, som eventuelt allerede er inkluderet i forvaltningsplanerne
 v)
 sørge for indsamling, fremsendelse, verifikation, lagring og videreformidling — om muligt elektronisk — af oplysninger i overensstemmelse med de relevante databeskyttelsespolitikker og -krav
 vi)
 træffe foranstaltninger til at forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri, bl.a. i form af mekanismer til effektiv overvågning og kontrol
 vii)
 løse spørgsmål vedrørende manglende overholdelse, bl.a. ved hjælp af en ordning med foranstaltninger. Kommissionen skal fastlægge denne ordning med foranstaltninger i sin forretningsorden med en beskrivelse af, hvordan de skal gennemføres
 c)
 støtte en bæredygtig udvikling af akvakultursektoren
 d)
 regelmæssigt gennemgå de socio-økonomiske aspekter af fiskeriet, bl.a. ved at fremskaffe og evaluere økonomiske og andre oplysninger, som er relevante for dens arbejde
 e)
 fremme opbygningen af institutionel kapacitet og menneskelige ressourcer, navnlig gennem uddannelses- og efteruddannelsesaktiviteter inden for kommissionens kompetenceområde
 f)
 forbedre kommunikationen og høringen af civilsamfundet, som er berørt af akvakultur og fiskeri
 g)
 tilskynde til, henstille om, samordne og arrangere forsknings- og udviklingsaktiviteter, herunder samarbejdsprojekter vedrørende fiskeri og beskyttelse af de levende marine ressourcer
 h)
 med to tredjedeles flertal blandt medlemmerne vedtage en forretningsorden og et finansregulativ og eventuelle andre interne administrative regler, der er nødvendige for, at den kan varetage sine opgaver, og foretage ændringer heraf
 i)
 godkende budgettet


text:
og arbejdsprogrammet og udføre eventuelle andre opgaver, som er nødvendige for at realisere aftalens mål.
 Artikel 9
 (Underorganer)
 1. Kommissionen kan om nødvendigt oprette midlertidige, særlige eller permanente underorganer med henblik på at undersøge og rapportere om forhold, der vedrører kommissionens opgaver, og oprette arbejdsgrupper med henblik på at undersøge og henstille om særlige tekniske spørgsmål. Mandatet for de allerede oprettede underorganer fastsættes i forretningsordenen, idet der tages hensyn til behovet for en subregional tilgang. Kommissionen kan ligeledes fastlægge specifikke mekanismer for Sortehavsområdet, som skal tage sigte på at inddrage alle kyststater fuldt ud i beslutninger vedrørende fiskeriforvaltning i overensstemmelse med deres status i kommissionen.
 2. De i stk. 1 omhandlede organer og arbejdsgrupper sammenkaldes af kommissionens formand på tidspunkter og steder, som fastlægges af formanden i givet fald i samråd med organisationens generaldirektør.
 3. Kommissionens oprettelse af underorganer og arbejdsgrupper som nævnt i stk. 1 sker under forudsætning af, at de nødvendige midler er til rådighed, og kommissionen skal, før den træffer beslutninger, der indebærer udgifter, af eksekutivsekretæren have forelagt en rapport om de administrative og finansielle virkninger.
 4. Hver kontraherende part har ret til at udpege en repræsentant til at deltage i eventuelle underorganer og arbejdsgrupper og kan ledsages til møderne af stedfortrædere, eksperter og rådgivere.
 5. De kontraherende parter skal forelægge hvert underorgan og hver arbejdsgruppe de oplysninger, de råder over, og som er relevante for de pågældende underorganers og arbejdsgruppes opgaver, således at disse kan varetage deres ansvarsområde.
 Artikel 10
 (Sekretariatet)
 1. Sekretariatet består af en eksekutivsekretær og personale ansat ved kommissionen. Eksekutivsekretæren og sekretariatets personale udpeges og forvaltes i overensstemmelse med de vilkår, betingelser og procedurer, der er fastsat i organisationens vedtægter og personalebestemmelser, som finder generel anvendelse på organisationens øvrige ansatte.
 2. Kommissionens eksekutivsekretær udnævnes af generaldirektøren med kommissionens samtykke eller, hvis udnævnelsen finder sted i perioden mellem kommissionens ordinære samlinger, med de kontraherende parters samtykke.
 3. Eksekutivsekretæren er ansvarlig for at overvåge gennemførelsen af kommissionens politikker og aktiviteter og aflægger rapport herom til kommissionen i overensstemmelse med det mandat, der er fastsat i forretningsordenen. Eksekutivsekretæren fungerer ligeledes som eksekutivsekretær for de øvrige underordnede organer, som kommissionen opretter.
 Artikel 11
 (Finansielle ordninger)
 1. På hver ordinær samling vedtager kommissionen sit eget budget for tre år ad gangen, som kan tages op til gennemgang hvert år på den ordinære samling. De kontraherende parter vedtager budgettet ved konsensus; hvis der på trods af ethvert forsøg ikke kan opnås konsensus på samlingen, sættes budgettet til afstemning, og det vedtages med to tredjedeles flertal blandt de kontraherende parter i kommissionen.
 2. Hver kontraherende part i kommissionen forpligter sig til hvert år at yde et bidrag til kommissionens eget budget efter en skala, der vedtages af kommissionen i henhold til en ordning, som kommissionen vedtager og ændrer ved konsensus. Ordningen fastsættes i finansregulativet.
 3. Enhver stat, der bliver kontraherende part, og som ikke er medlem af organisationen, skal indbetale et af kommissionen fastlagt bidrag til dækning af de udgifter, som organisationen har i forbindelse med kommissionens aktiviteter.
 4. Bidragene


text:
skal betales i frit konvertible valutaer, medmindre kommissionen fastsætter andet efter aftale med organisationens generaldirektør.
 5. Kommissionen kan acceptere gaver og andre former for bistand fra organisationer, enkeltpersoner eller andre kilder, når formålet har forbindelse med varetagelsen af en af kommissionens opgaver. Kommissionen kan også acceptere frivillige bidrag generelt eller i forbindelse med kommissionens specifikke projekter eller aktiviteter, som skal udføres af sekretariatet. Frivillige bidrag, gaver og andre former for bistand indbetales til en trustfond, som oprettes og administreres af organisationen i overensstemmelse med organisationens finansregulativ og finansieringsregler.
 6. En kontraherende part i kommissionen, som er i restance med betalingen af sine finansielle bidrag til kommissionen, har ikke stemmeret, hvis det skyldige beløb er lig med eller større end den pågældende kontraherende parts bidrag for de seneste to kalenderår. Kommissionen kan dog tillade den kontraherende part at deltage i afstemninger, hvis den finder, at den manglende betaling skyldes forhold, som ikke kan tilregnes den pågældende kontraherende part, men stemmeretten må under ingen omstændigheder forlænges ud over yderligere to kalenderår.
 Artikel 12
 (Udgifter)
 1. Udgifter vedrørende sekretariatet, herunder til publikationer og meddelelser, og udgifter i forbindelse med arbejde, som kommissionens formand og næstformænd udfører på kommissionens vegne i perioden mellem kommissionens samlinger, fastsættes i og betales over kommissionens budget.
 2. Udgifter til forsknings- og udviklingsprojekter, der gennemføres af de enkelte kontraherende parter, det være sig uafhængigt af eller efter henstilling fra kommissionen, fastsættes og betales af de pågældende kontraherende parter.
 3. Udgifter i forbindelse med samarbejde om forsknings- eller udviklingsprojekter fastsættes og betales af de kontraherende parter på den måde og i det forhold, som de indbyrdes enes om, medmindre andre midler er til rådighed.
 4. Udgifter til eksperter, der indbydes til at deltage i møder i kommissionen og i underorganer som følge af deres personlige kvalifikationer, afholdes over kommissionens budget.
 5. Kommissionens udgifter afholdes over dens eget budget, bortset fra udgifter til personale og materiel, som organisationen kan stille til rådighed. De udgifter, der afholdes af organisationen, fastsættes i og betales over det toårige budget, som udarbejdes af generaldirektøren og godkendes af FAO-Konferencen i overensstemmelse med organisationens almindelige regler og finansregulativ.
 6. Udgifter i forbindelse med delegeredes, suppleanters, eksperters og rådgiveres deltagelse som regeringsrepræsentanter i kommissionens samlinger eller møder i underorganer samt udgifter til observatørers deltagelse i samlinger og møder afholdes af de pågældendes respektive regeringer og organisationer. I anerkendelse af de særlige behov hos udviklingslande, der er kontraherende parter, jf. artikel 17, kan udgifterne afholdes over kommissionens budget, hvis der er midler til rådighed.
 Artikel 13
 (Beslutningstagning)
 1. De henstillinger, der er omhandlet i artikel 8, litra b), vedtages med to tredjedeles flertal blandt de kontraherende parter i kommissionen, som er til stede og har ret til at stemme. Eksekutivsekretæren meddeler alle kontraherende parter, ikke-kontraherende samarbejdsparter og andre relevante ikke-kontraherende parter teksten til sådanne henstillinger.
 2. Medmindre andet følger af denne artikel, forpligter de kontraherende parter i kommissionen sig til at efterkomme alle henstillinger, som kommissionen vedtager i henhold til artikel 8, litra b), fra det tidspunkt, der fastsættes


text:
af kommissionen, og som ikke må ligge forud for udløbet af den periode for fremsættelse af indsigelser, der er fastsat i denne artikel.
 3. Enhver kontraherende part i kommissionen kan inden for en frist på et hundrede og tyve dage fra datoen for meddelelsen af en henstilling fremsætte indsigelser herimod, og den pågældende kontraherende part er i så fald ikke forpligtet til at efterkomme den pågældende henstilling. Indsigelsen skal indeholde en skriftlig begrundelse for, hvorfor der gøres indsigelse, og i givet fald forslag til alternative foranstaltninger. Hvis der inden for fristen på et hundrede og tyve dage fremsættes en indsigelse, kan enhver anden kontraherende part på samme måde fremsætte indsigelse inden for en yderligere frist på tres dage. En kontraherende part kan også på ethvert tidspunkt tilbagekalde sin indsigelse mod en henstilling og efterkomme denne.
 4. Hvis mere end en tredjedel af de kontraherende parter i kommissionen fremsætter indsigelser mod en henstilling, er de øvrige kontraherende parter ikke længere forpligtet til at efterkomme den pågældende henstilling; enhver eller alle de øvrige kontraherende parter kan dog indbyrdes aftale at efterkomme henstillingen.
 5. Eksekutivsekretæren giver straks hver kontraherende part meddelelse om modtagelsen af hver enkelt indsigelse eller tilbagekaldelse af indsigelse.
 6. Under ekstraordinære omstændigheder og efter anmodning fra en kontraherende part som godkendt af eksekutivsekretæren efter samråd med formanden er det — hvis det i forbindelse med hastesager er nødvendigt at træffe beslutninger i perioderne mellem samlingerne i kommissionen — tilladt at anvende ethvert hurtigt kommunikationsmiddel, som f.eks. elektroniske kommunikationsmidler, til beslutningstagning, når det gælder proceduremæssige eller administrative spørgsmål, som udelukkende vedrører kommissionen eller et af underorganerne, bortset når der er tale om spørgsmål vedrørende fortolkningen af eller vedtagelsen af ændringer til aftalen eller forretningsordenen.
 Artikel 14
 (De kontraherende parters forpligtelser vedrørende gennemførelsen af beslutninger)
 1. Medmindre andet følger af denne artikel, forpligter de kontraherende parter i kommissionen sig til at efterkomme alle henstillinger, som kommissionen vedtager i henhold til artikel 8, litra b), fra det tidspunkt, der fastsættes af kommissionen, og som ikke må ligge forud for udløbet af den periode for fremsættelse af indsigelser, der er fastsat i artikel 13.
 2. Hver kontraherende part omsætter vedtagne henstillinger til nationale love, forskrifter eller andre retsakter, som er hensigtsmæssige for en regional organisation for økonomisk integration. De skal hvert år aflægge rapport til kommissionen om, hvordan de har gennemført og/eller omsat henstillingerne og forelægge den de lovgivningsmæssige dokumenter, den måtte have brug for, samt oplysninger om overvågning og kontrol af fiskeriet. Kommissionen anvender disse oplysninger til at vurdere, om henstillingerne er gennemført ensartet.
 3. Hver kontraherende part træffer foranstaltninger og samarbejder for at sikre, at den opfylder sine forpligtelser som flag- og havnestat i henhold til de relevante internationale retsforskrifter, som den er part i, og de henstillinger, som kommissionen har vedtaget.
 4. Kommissionen skal gennem en procedure for identifikation af tilfælde af manglende overholde tage kontakt med kontraherende parter, som undlader at efterkomme de henstillinger, som kommissionen har vedtaget, med henblik på at løse sådanne spørgsmål om manglende overholdelse.
 5. Kommissionen


text:
skal i sin forretningsorden fastlægge passende foranstaltninger, som den kan træffe, når det konstateres, at kontraherende parter i længere tid uberettiget har undladt at efterkomme dens henstillinger.
 Artikel 15
 (Observatører)
 1. Kommissionen kan i overensstemmelse med organisationens regler indbyde eller på deres anmodning give regionale eller internationale statslige organisationer og regionale og internationale ikke-statslige eller andre ikke-statslige organisationer, også fra den private sektor, som har de samme interesser og mål som kommissionen, eller hvis aktiviteter er relevante for kommissionens eller underorganernes arbejde, tilladelse til at deltage som observatører.
 2. De af organisationens medlemmer og associerede medlemmer, der ikke er kontraherende parter i kommissionen, kan efter anmodning blive indbudt til at deltage som observatører på kommissionens samlinger og i underorganernes møder. Sådanne medlemmer og associerede medlemmer kan forelægge memoranda og deltage i drøftelserne uden stemmeret.
 Artikel 16
 (Samarbejdet med andre organisationer og institutioner)
 1. Kommissionen arbejder sammen med andre internationale organisationer og institutioner om forhold af fælles interesse.
 2. Kommissionen bestræber sig på at træffe passende foranstaltninger med henblik på høring af og samarbejde med andre relevante organisationer og institutioner, herunder indgåelse af aftalememoranda og partnerskabsaftaler.
 Artikel 17
 (Anerkendelse af de særlige behov hos udviklingslande, der er kontraherende parter)
 1. Kommissionen anerkender fuldt ud de særlige behov hos udviklingslande, der er kontraherende parter i denne aftale, jf. de relevante bestemmelser i aftalen af 1995.
 2. De kontraherende parter kan samarbejde enten direkte eller gennem kommissionen om at realisere de mål, der er fastsat i denne aftale, og yde hinanden bistand til specifikke behov.
 Artikel 18
 (Ikke-kontraherende parter)
 1. Kommissionen kan via sekretariatet opfordre ikke-kontraherende parter, hvis fartøjer fisker i anvendelsesområdet, særlig kyststater, til at samarbejde fuldt ud om gennemførelsen af dens henstillinger, bl.a. ved at de bliver ikke-kontraherende samarbejdsparter. Kommissionen kan ved de kontraherende parters konsensus godkende ansøgninger om tildeling af status som ikke-kontraherende samarbejdspart; hvis der på trods af ethvert forsøg ikke kan opnås konsensus, sættes spørgsmålet til afstemning, og der tildeles status som ikke-kontraherende samarbejdspart med to tredjedeles flertal blandt de kontraherende parter.
 2. Kommissionen udveksler gennem sekretariatet oplysninger om de fartøjer, der fisker eller udøver fiskerirelaterede aktiviteter i aftaleområde, og som fører et flag tilhørende en stat, som ikke er kontraherende part i denne aftale, og identificerer tilfælde, hvor ikke-kontraherende parters aktiviteter er til skade for aftalen mål, og træffer foranstaltninger, bl.a. i form af sanktioner, der er i overensstemmelse med international ret, og som er fastsat i kommissionens forretningsorden. Sanktionerne kan omfatte ikke-diskriminerende markedsforanstaltninger.
 3. Kommissionen træffer foranstaltninger, der er i overensstemmelse med international ret og med denne aftale med henblik på at afværge aktiviteter, der udøves af sådanne fartøjer, hvis de mindsker effektiviteten af de gældende henstillinger, og aflægger regelmæssigt rapport om de foranstaltninger, der er truffet over for fiskeri eller fiskerirelaterede aktiviteter, der udøves af ikke-kontraherende parter i aftaleområdet.
 4. Kommissionen gør enhver ikke-kontraherende part opmærksom på aktiviteter, som efter en kontraherende parts mening er til skade for realiseringen af aftalens mål.
 Artikel 19
 (Bilæggelse af tvister vedrørende aftalens fortolkning og anvendelse)
 1. Hvis der


text:
opstår en tvist mellem to eller flere af de kontraherende parter vedrørende denne aftales fortolkning og anvendelse, skal de berørte parter føre samråd med hinanden med henblik på at finde en løsning ved hjælp af forhandlinger, mægling, undersøgelse eller andre fredelige midler efter eget valg.
 2. Hvis de berørte parter ikke kan nå til enighed ved anvendelse af procedurerne i artikel 19, stk. 1, kan de i fællesskab henvise sagen til et udvalg bestående af en repræsentant udpeget af hver part i tvisten samt kommissionens formand. Resultaterne af et sådant udvalgs arbejde er ikke bindende, men skal danne grundlag for, at de pågældende kontraherende parter kan foretage en fornyet behandling af det spørgsmål, der har givet anledning til tvisten.
 3. Tvister vedrørende aftalens fortolkning eller anvendelse, som ikke kan bilægges efter procedurerne i artikel 19, stk. 1 og 2, kan med samtykke fra hver part i striden henvises til voldgift. Resultaterne af en voldgiftsprocedure er bindende for alle parter.
 4. I sager, hvor tvisten henvises til voldgift, sammensættes voldgiftsretten som fastsat i bilaget til denne aftale. Bilaget er en integreret del af denne aftale.
 Artikel 20
 (Forhold til andre aftaler)
 Henvisninger i denne aftale til konventionen af 1982 eller til andre internationale aftaler foregriber ikke nogen stats holdning, hvad angår undertegnelse, ratifikation eller tiltrædelse af FN-konventionen af 1982 eller af andre aftaler, heller ikke hvad angår de kontraherende parters rettigheder, jurisdiktion og forpligtelser i henhold til havretskonventionen af 1982 eller aftalen af 1995.
 Artikel 21
 (Kommissionens officielle sprog)
 Kommissionens officielle sprog er de af organisationens sprog, som kommissionen selv måtte beslutte. Delegationerne kan benytte ethvert af disse sprog på samlingerne og i deres rapporter og meddelelser. Anvendelsen af de officielle sprog med henblik på simultantolkning og oversættelse af dokumenter på de vedtægtsmæssige samlinger fastlægges i forretningsordenen.
 Artikel 22
 (Ændringer)
 1. Kommissionen kan ændre denne aftale med to tredjedeles flertal blandt samtlige kontraherende parter. Ændringerne træder i kraft på den dato, hvor de vedtages af kommissionen, medmindre andet følger af stk. 2.
 2. Ændringer, der indebærer nye forpligtelser for de kontraherende parter, træder i kraft, når de er vedtaget med to tredjedeles flertal blandt de kontraherende parter, men når det gælder den enkelte kontraherende part dog først, når denne har godkendt ændringerne. Godkendelsesinstrumenterne for ændringer, der indebærer nye forpligtelser, deponeres hos organisationens generaldirektør, som underretter alle medlemmerne af organisationen samt De Forenede Nationers generalsekretær om modtagne godkendelser og om ændringernes ikrafttræden. En kontraherende part, som ikke har godkendt en ændring, der indebærer yderligere forpligtelser, har fortsat de rettigheder og forpligtelser, der følger af bestemmelserne i denne aftale i den ordlyd, de havde inden ændringen.
 3. Ændringer af denne aftale skal meddeles organisationens råd, som har beføjelse til at afvise enhver ændring, som det finder uforenelig med organisationens målsætninger og formål eller med organisationens statutter. Hvis organisationens råd finder det ønskeligt, kan det forelægge ændringen for organisationens konference, som har samme beføjelse.
 Artikel 23
 (Tiltrædelse)
 1. Denne aftale kan tiltrædes af organisationens medlemmer og associerede medlemmer.
 2. Kommissionen kan med to tredjedeles


text:
flertal blandt medlemmerne tillade medlemskab for andre stater, som er medlemmer af De Forenede Nationer, af en hvilken som helst af FN's særorganisationer eller af Den Internationale Atomenergiorganisation, og som har indgivet ansøgning om medlemskab og ved et formelt instrument har afgivet en erklæring om, at de tiltræder denne aftale som gældende på tiltrædelsestidspunktet.
 3. Kontraherende parter i kommissionen, der ikke er medlemmer eller associerede medlemmer af organisationen, kan deltage i kommissionens aktiviteter under forudsætning af, at de bærer en sådan forholdsmæssig andel af sekretariatsudgifterne, som fastlægges på grundlag af de relevante bestemmelser i organisationens finansregulativ og finansieringsregler.
 4. Ethvert medlem eller associeret medlem af organisationen kan tiltræde denne aftale ved at deponere et tiltrædelsesinstrument hos organisationens generaldirektør, og tiltrædelsen får virkning fra tidspunktet for generaldirektørens modtagelse af et sådant instrument.
 5. Ikke-medlemmer af organisationen kan tiltræde aftalen ved at deponere et tiltrædelsesinstrument hos organisationens generaldirektør, og tiltrædelsen får virkning fra den dato, hvor kommissionen godkender ansøgningen om medlemskab efter bestemmelserne i denne artikels stk. 2.
 6. Organisationens generaldirektør underretter alle kontraherende parter i kommissionen, alle organisationens medlemmer og De Forenede Nationers generalsekretær om alle tiltrædelser, der har fået virkning.
 7. Ikke-kontraherende parters tiltrædelse af denne aftale kan betinges af forbehold, som kun får virkning, hvis de godkendes med to tredjedeles flertal af de kontraherende parter i kommissionen. Kontraherende parter, hvis kompetente myndigheder ikke har svaret inden for en frist på tre måneder fra datoen for meddelelsen, anses for at have godkendt forbeholdet. Hvis der ikke opnås en sådan godkendelse, bliver den stat eller den regionale organisation for økonomisk integration, der har taget det pågældende forbehold, ikke part i aftalen. Organisationens generaldirektør giver straks alle kontraherende parter i kommissionen meddelelse om ethvert forbehold.
 Artikel 24
 (Ikrafttræden)
 Denne aftale træder i kraft på dagen for modtagelsen af det femte tiltrædelsesinstrument.
 Artikel 25
 (Forbehold)
 1. Tiltrædelse af denne aftale kan betinges af forbehold, som ikke må være uforenelige med aftalens mål, og som skal tages i overensstemmelse med folkeretten generelt som afspejlet i del II, afdeling 2, i Wienerkonventionen af 1969 om traktatretten.
 2. Kommissionen skal regelmæssigt vurdere, om et forbehold giver anledning til manglende overholdelse af henstillinger, der er vedtaget i henhold til artikel 8, litra b), og kan i den forbindelse træffe passende foranstaltninger som fastsat i dens forretningsorden.
 Artikel 26
 (Udtrædelse)
 1. Enhver kontraherende part kan når som helst efter udløbet af en periode på to år fra datoen for aftalens ikrafttræden for den pågældende kontraherende part udtræde af denne aftale ved at give skriftlig meddelelse herom til organisationens generaldirektør, som derefter straks underretter alle kontraherende parter og alle organisationens medlemmer om udtrædelsen. Udtrædelsen får virkning tre måneder efter datoen for generaldirektørens modtagelse af meddelelsen om udtrædelse.
 2. Enhver kontraherende part kan give meddelelse om udtrædelse for et eller flere territorier, hvis internationale forbindelser henhører under dens ansvarsområde. Når en kontraherende part giver meddelelse om sin egen udtrædelse af kommissionen, skal det angive det eller de territorier, som udtrædelsen omfatter. Afgives der ikke en erklæring herom, anses udtrædelsen for


text:
at omfatte alle de territorier, for hvilke den pågældende kontraherende part varetager de internationale forbindelser, dog med undtagelse af associerede medlemmer.
 3. Enhver kontraherende part, der giver meddelelse om udtrædelse af organisationen, anses for samtidig at være udtrådt af kommissionen, og udtrædelsen anses for at omfatte alle de territorier, for hvilke den pågældende kontraherende part varetager de internationale forbindelser, idet en sådan udtrædelse dog ikke anses for at omfatte et associeret medlem.
 Artikel 27
 (Aftalens ophør)
 Denne aftale bringes automatisk til ophør på det tidspunkt, hvor antallet af kontraherende parter som følge af udtrædelser falder til under fem, medmindre de resterende kontraherende parter enstemmigt vedtager andet.
 Artikel 28
 (Attestering og registrering)
 Teksten til denne aftale blev oprindelig udformet i Rom den 24. september nitten hundrede og niogfyrre på fransk.
 To eksemplarer på arabisk, engelsk, fransk og spansk af denne aftale og af eventuelle ændringer af aftalen attesteres af kommissionens formand og af organisationens generaldirektør. Det ene af disse eksemplarer deponeres i organisationens arkiver. Det andet eksemplar fremsendes til De Forenede Nationers generalsekretær til registrering. Generaldirektøren attesterer desuden kopier af denne aftale og sender en kopi til hvert af organisationens medlemmer og til de stater, som ikke er medlemmer af organisationen, men som er eller kan blive kontraherende parter i denne aftale.
 BILAG OM TVISTBILÆGGELSE
 1.
 Den voldgiftsret, der er omhandlet i artikel 19, stk. 4, skal sammensættes af tre voldgiftsmænd, som udpeges således:
 a)
 den kontraherende part, der indleder proceduren, meddeler den anden kontraherende part navnet på en voldgiftsmand, som på sin side senest 40 dage efter modtagelsen af en sådan meddelelse meddeler navnet på den anden voldgiftsmand. I tilfælde af tvister mellem mere end to kontraherende parter, skal parter med de samme interesser i fællesskab og efter aftale udpege en voldgiftsmand. De kontraherende parter skal inden for en frist på 60 dage efter udpegelsen af den anden voldgiftsmand udpege en tredje voldgiftsmand, som hverken må være statsborger i en stat, der er part i tvisten, eller have samme nationalitet som de to første voldgiftsmænd. Den tredje voldgiftsmand fører forsædet i voldgiftsretten
 b)
 hvis den anden voldgiftsmand ikke er udpeget inden for den foreskrevne frist, eller hvis de kontraherende parter ikke inden for den foreskrevne frist er blevet enige om udpegelsen af den tredje voldgiftsmand, udpeges denne voldgiftsmand, på anmodning af en af de kontraherende parter, af organisationens generalsekretær inden for en frist på to måneder fra modtagelsen af anmodningen.
 2.
 Voldgiftsretten træffer afgørelse om, hvor den skal træde sammen, og vedtager selv sin forretningsorden.
 3.
 Voldgiftsretten meddeler sin afgørelse i overensstemmelse med denne aftale og international ret.
 4.
 Voldgiftsrettens afgørelse træffes med flertal blandt dens medlemmer, som ikke må afholde sig fra at stemme.
 5.
 Enhver kontraherende part, som ikke er part i tvisten, kan med voldgiftsrettens samtykke intervenere i sagen.
 6.
 Voldgiftsrettens afgørelse er endelig og bindende for alle parter i tvisten og for enhver kontraherende part, som intervenerer i sagen, og skal straks efterkommes. Voldgiftsretten fortolker afgørelsen efter anmodning fra en af parterne i striden eller fra


text:
 13.4.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 103/51
 AFGØRELSE Nr. 1/2012 VEDTAGET AF DET BLANDEDE UDVALG NEDSAT I HENHOLD TIL AFTALEN MELLEM DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB OG DETS MEDLEMSSTATER PÅ DEN ENE SIDE OG DET SCHWEIZISKE FORBUND PÅ DEN ANDEN SIDE OM FRI BEVÆGELIGHED FOR PERSONER
 af 31. marts 2012
 om erstatning af bilag II til aftalen om koordinering af sociale sikringsordninger
 (2012/195/EU)
 DET BLANDEDE UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri bevægelighed for personer (1) (»aftalen«), og særlig artikel 18, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Aftalen blev underskrevet den 21. juni 1999 og trådte i kraft den 1. juni 2002.
 (2)
 Bilag II til aftalen om koordinering af sociale sikringsordninger blev sidst ændret ved afgørelse nr. 1/2006 (2) og bør nu opdateres, således at der tages hensyn til de nye retsakter fra Den Europæiske Union, som er trådt i kraft siden dengang, især Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 af 29. april 2004 om koordinering af sociale sikringssystemer (3) og de foranstaltninger, der er vedtaget til gennemførelse af denne forordning.
 (3)
 Forordning (EF) nr. 883/2004 har erstattet Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet (4).
 (4)
 Af hensyn til klarheden og overskueligheden bør bilag II til aftalen og protokollen til dette bilag konsolideres i en juridisk bindende udgave.
 (5)
 Bilag II til aftalen bør bevares i overensstemmelse med udviklingen af Den Europæiske Unions relevante retsakter —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Bilag II til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri bevægelighed for personer (»aftalen«) erstattes af bilaget til denne afgørelse.
 Artikel 2
 Denne afgørelse er udfærdiget på bulgarsk, tjekkisk, dansk, nederlandsk, engelsk, estisk, finsk, fransk, tysk, græsk, ungarsk, italiensk, lettisk, litauisk, maltesisk, polsk, portugisisk, rumænsk, slovakisk, slovensk, spansk og svensk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.
 Artikel 3
 Afgørelsen træder i kraft dagen efter dagen for dens vedtagelse.
 Udfærdiget i Bruxelles den 31. marts 2012.
 På Det Blandede Udvalgs vegne
 Mario GATTIKER
 Formand
 (1) EFT L 114 af 30.4.2002, s. 6.
 (2) EUT L 270 af 29.9.2006, s. 67.
 (3) EUT L 166 af 30.4.2004, s. 1.
 (4) EFT L 149 af 5.7.1971, s. 2.
 BILAG
 »
 BILAG II
 KOORDINERING AF SOCIALE SIKRINGSORDNINGER
 Artikel 1
 1. De kontraherende parter er enige om på området for koordinering af sociale sikringsordninger at anvende de af Den Europæiske Unions retsakter, som der henvises til i, og som ændres ved del A i dette bilag, eller tilsvarende bestemmelser.
 2. Udtrykket »medlemsstat(er)«, der er anført i de retsakter, der henvises til i del A i dette bilag, anses for at finde anvendelse på Schweiz ud over de stater, der er omfattet af de pågældende retsakter fra Den Europæiske Union.
 Artikel 2
 1. Ved


text:
anvendelsen af bestemmelserne i dette bilag tager de kontraherende parter hensyn til de af Den Europæiske Unions retsakter, som der henvises til i del B i dette bilag.
 2. Ved anvendelsen af bestemmelserne i dette bilag tager de kontraherende parter de af Den Europæiske Unions retsakter ad notam, som der henvises til i del C i dette bilag.
 Artikel 3
 1. Særlige bestemmelser om overgangsordninger i forbindelse med arbejdsløshedsforsikring for visse EU-medlemsstaters statsborgere, der har en schweizisk opholdstilladelse, som er gyldig i mindre end et år, vedrørende schweiziske bistandstillæg og vedrørende ydelser i henhold til den erhvervstilknyttede alderdoms-, efterladte- og invalideforsikringsordning er fastsat i protokollen til dette bilag.
 2. Protokollen udgør en integrerende del af dette bilag.
 DEL A: OMHANDLEDE RETSAKTER
 1.
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 af 29. april 2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger (1) som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 988/2009 af 16. september 2009 om ændring af forordning (EF) nr. 883/2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger og fastsættelse af indholdet i dets bilag (2).
 Ved anvendelsen af aftalen foretages der følgende tilpasninger til forordning (EF) nr. 883/2004:
 a)
 Følgende tilføjes til bilag I, afdeling I:
 »Schweiz
 Kantonal lovgivning om forskud på underholdsbidrag baseret på artikel 131, stk. 2, og 293, stk. 2, i forbundsloven (Federal Civil Act).«
 b)
 Følgende tilføjes til bilag I, afdeling II:
 »Schweiz
 Ydelser i forbindelse med fødsel og adoption i medfør af den relevante kantonale lovgivning baseret på artikel 3, stk. 2, i forbundsloven om børnetilskud (Federal Family Allowances Act).«
 c)
 Følgende tilføjes til bilag II:
 »Tyskland-Schweiz
 a)
 Hvad angår overenskomsten om social sikring af 25. februar 1964, som ændret ved tillægsoverenskomst nr. 1 af 9. september 1975 og nr. 2 af 2. marts 1989:
 i)
 punkt 9b, stk. 1, punkt 1-4 i slutprotokollen (lovgivning, der finder anvendelse på, og ret til naturalydelser ved sygdom for personer med bopæl i den tyske eksklave Büsingen)
 ii)
 punkt 9e, stk. 1, litra b), punktum 1, 2 og 4, i slutprotokollen (adgang til frivillig sygeforsikring i Tyskland ved flytning i Tyskland).
 b)
 Hvad angår overenskomsten om arbejdsløshedsforsikring af 20. oktober 1982, som ændret ved tillægsprotokol af 22. december 1992:
 i)
 Artikel 8, stk. 5. Med et beløb svarende til størrelsen af det kantonale bidrag i henhold til schweizisk lovgivning yder Tyskland (kommunen Büsingen) tilskud til udgifterne til de faktiske stillinger i forbindelse med arbejdsmarkedsforanstaltninger, som er besat af arbejdstagere, der er omfattet af denne bestemmelse.
 Spanien-Schweiz
 Punkt 17 i slutprotokollen til overenskomsten om social sikring af 13. oktober 1969, som ændret ved tillægsoverenskomst af 11. juni 1982; personer, der er omfattet af den spanske forsikring i henhold til denne bestemmelse, er fritaget for at være omfattet af den schweiziske sygeforsikring.
 Italien-Schweiz
 Artikel 9, stk. 1, i overenskomst om social sikring af 14. december 1962, som ændret ved tillægsoverenskomst nr. 1 af 18. december 1963, tillægsaftale af 4. juli 1969, tillægsprotokol af 25. februar 1974 samt tillægsaftale nr. 2 af 2. april 1980.«
 d)
 Følgende tilføjes til bilag IV:


text:
»Schweiz«
 e)
 Følgende tilføjes til bilag VIII, del 1:
 »Schweiz
 Alle ansøgninger om alderdoms-, efterladte- og invalidepension efter den almindelige ordning (forbundslov om alderdoms- og efterladteforsikring samt forbundslov om invalideforsikring) samt lovbestemte alderspensioner under den lovbestemte erhvervsordning (forbundslov om den erhvervstilknyttede alderdoms-, efterladte- og invalideforsikringsordning).«
 f)
 Følgende tilføjes til bilag VIII, del 2:
 »Schweiz
 Alderdoms-, efterladte- og invalidepension under den lovbestemte erhvervsordning (forbundslov om den erhvervstilknyttede alderdoms-, efterladte- og invalidepensionsordning).«
 g)
 Følgende tilføjes til bilag IX, del II:
 »Schweiz
 Efterladte- og invalidepension under den lovbestemte erhvervsordning (forbundslov om den erhvervstilknyttede alderdoms-, efterladte- og invalidepensionsordning).«
 h)
 Følgende tilføjes til bilag X:
 »Schweiz
 1.
 Tillægsydelser (forbundslov om tillægsydelser af 19. marts 1965) og dermed ligestillede ydelser i henhold til den kantonale lovgivning.
 2.
 Pension i alvorlige tilfælde fra invalideforsikringen (artikel 28, stk. 1a, i forbundslov om invalideforsikring af 19. juni 1959 i den reviderede udgave af 7. oktober 1994).
 3.
 Ikke-bidragspligtige ydelser ved arbejdsløshed af blandet karakter i henhold til den kantonale lovgivning.
 4.
 Ikke-bidragspligtig ekstraordinær invalidepension for handicappede (artikel 39 i forbundslov om invalidepension af 19. juni 1959), som ikke før deres uarbejdsdygtighed var underlagt schweizisk lovgivning baseret på en aktivitet som arbejdstager eller selvstændig erhvervsdrivende.«
 i)
 Følgende tilføjes til bilag XI:
 »Schweiz
 1.
 Artikel 2 i forbundslov om alderdoms- og efterladteforsikring samt artikel 1 i forbundslov om invalideforsikring, som omhandler frivillig forsikring inden for disse forsikringsgrene for schweiziske statsborgere med bopæl i en medlemsstat, der ikke er omfattet af aftalen, finder anvendelse på personer, der er bosat uden for Schweiz, og som er statsborgere i de øvrige stater, som er omfattet af aftalen, samt på flygtninge og statsløse, der er bosat i disse stater, når disse personer tilmelder sig den frivillige forsikring senest et år efter den dag, hvor de er ophørt med at være forsikret efter alderdoms-, efterladte- og invalideforsikringsordningen efter en forsikringsperiode uden afbrydelser på mindst fem år.
 2.
 Når en person ophører med at være forsikret efter den schweiziske alderdoms-, efterladte- og invalideforsikringsordning efter en forsikringsperiode uden afbrydelser på mindst fem år, har den pågældende ret til at fortsætte forsikringen med arbejdsgiverens samtykke, hvis han er beskæftiget i en medlemsstat, som ikke er omfattet af aftalen, for en arbejdsgiver i Schweiz, og hvis han indgiver ansøgning herom inden for seks måneder efter, at han er ophørt med at være forsikret.
 3.
 Tvungen omfattelse af den schweiziske sygeforsikringsordning og muligheder for fritagelse
 a)
 Følgende personer, som ikke er bosat i Schweiz, er omfattet af schweizisk lovgivning om tvungen omfattelse af den schweiziske sygesikringsordning:
 i)
 personer, der er omfattet af schweizisk lovgivning i henhold til forordningens afsnit II
 ii)
 personer, for hvem Schweiz skal afholde udgifterne til ydelserne i henhold til forordningens artikel 24, 25 og 26
 iii)
 personer, der oppebærer ydelser ved arbejdsløshed fra den schweiziske forsikring
 iv)
 personer, som er familiemedlemmer til de under i) og iii) nævnte personer eller til en arbejdstager eller selvstændig erhvervsdrivende, som er bosat i Schweiz, og som er omfattet af den schweiziske sygeforsikringsordning, undtagen hvis disse familiemedlemmer er bosat i en


text:
af følgende stater: Danmark, Spanien, Ungarn, Portugal, Sverige eller Det Forenede Kongerige
 v)
 personer, som er familiemedlemmer til de under ii) nævnte personer eller til en pensionist, som er bosat i Schweiz, og som er omfattet af den schweiziske sygeforsikringsordning, undtagen hvis disse familiemedlemmer er bosat i en af følgende stater: Danmark, Portugal, Sverige eller Det Forenede Kongerige
 Ved udtrykket familiemedlem forstås enhver, der defineres som familiemedlem i henhold til lovgivningen i bopælslandet.
 b)
 De personer, der er omhandlet i litra a), kan efter ansøgning blive fritaget for at være omfattet af den tvungne forsikring, hvis og så længe de er bosat i en følgende medlemsstater, og kan dokumentere, at de er forsikret mod sygdom i den pågældende stat: Tyskland, Frankrig, Italien, Østrig samt for de i litra a), nr. iv) og v), omhandlede personer: Finland og for de i litra a), nr. ii), omhandlede personer: Portugal.
 Denne anmodning
 aa)
 skal indgives inden for tre måneder efter det tidspunkt, hvor den pågældende har pligt til at blive forsikret i Schweiz; når ansøgningen i begrundede tilfælde indgives efter udløbet af denne frist, træder fritagelsen i kraft med virkning fra det tidspunkt, hvor forsikringspligten indtræder
 bb)
 omfatter alle familiemedlemmer, der er bosat i den samme stat.
 4.
 Såfremt en person, som i henhold til forordningens afsnit II er omfattet af schweizisk lovgivning, ved anvendelsen af punkt 3, litra b), for så vidt angår sygdomsforsikring, er omfattet af lovgivningen i en anden stat, som er omfattet af denne aftale, afholder den schweiziske institution for forsikring mod arbejdsulykker og erhvervssygdomme samt ulykkestilfælde og den kompetente institution for sygeforsikring hver især halvdelen af udgifterne til naturalydelser ved ulykkestilfælde, når der består krav på naturalydelser over for begge institutioner. Selv hvor en sygeforsikringsinstitution i bopælslandet er forpligtet til at udrede ydelser i anledning af en arbejdsulykke eller erhvervssygdom eller et ulykkestilfælde på vej til eller fra arbejde, afholder den schweiziske institution for forsikring mod arbejdsulykker og erhvervssygdomme samt ulykkestilfælde alene disse udgifter.
 5.
 Personer, der er beskæftiget, men som ikke er bosat i Schweiz, og som er omfattet af den lovbestemte forsikring i deres bopælsland i henhold til punkt 3, litra b) samt deres familiemedlemmer, er omfattet af bestemmelserne i forordningens artikel 19 under et ophold i Schweiz.
 6.
 Ved anvendelsen af forordningens artikel 18, 19, 20 og 27 i Schweiz afholder den kompetente forsikringsinstitution samtlige fakturerede udgifter.
 7.
 De perioder med dagpengeforsikring, som er blevet tilbagelagt efter forsikringen i en anden medlemsstat, som er omfattet af aftalen, tages i betragtning med henblik på at mindske eller fjerne et eventuelt forbehold i dagpengeforsikringen i tilfælde af sygdom eller moderskab, når den pågældende tilmelder sig en schweizisk assurandør inden tre måneder efter udmeldelsen af den udenlandske forsikring.
 8.
 En arbejdstager eller en selvstændig erhvervsdrivende, som ikke længere er omfattet af schweizisk lovgivning om invalideforsikring, og som på grund af et ulykkestilfælde eller sygdom har været nødsaget til at ophøre med sin erhvervsmæssige beskæftigelse i Schweiz, som har været hans eksistensgrundlag, anses for omfattet af denne forsikring med


text:
henblik på erhvervelse af ret til revalideringsforanstaltninger indtil udbetalingen af en invalidepension, og mens disse foranstaltninger finder sted, såfremt han ikke påbegynder en anden erhvervsmæssig beskæftigelse uden for Schweiz.«.
 2.
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 987/2009 af 16. september 2009 om de nærmere regler til gennemførelse af forordning (EF) nr. 883/2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger (3).
 Ved anvendelsen af aftalen foretages der følgende tilpasninger til forordning (EF) nr. 987/2009:
 Følgende tilføjes til bilag 1:
 »Ordning mellem Schweiz og Frankrig af 26. oktober 2004 om fastsættelse af særlige procedurer for refusion af sygehjælp
 Ordning mellem Schweiz og Italien af 20. december 2005 om fastsættelse af særlige procedurer for refusion af sygehjælp«.
 3.
 Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet (4), senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 592/2008 (5), som gældende mellem Schweiz og medlemsstaterne før denne afgørelses ikrafttræden, og ved henvisninger i forordning (EF) nr. 883/2004 eller (EF) nr. 987/2009 eller vedrørende tidligere tilfælde.
 4.
 Rådets forordning (EØF) nr. 574/72 af 21 marts 1972 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet (6), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 120/2008 (7), som gældende mellem Schweiz og medlemsstaterne før denne afgørelses ikrafttræden, og ved henvisninger i forordning (EF) nr. 883/2004 eller (EF) nr. 987/2009 eller vedrørende tidligere tilfælde.
 5.
 Rådets direktiv 98/49/EF af 29. juni 1998 om beskyttelse af supplerende pensionsrettigheder for arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende, der flytter inden for Fællesskabet (8).
 DEL B: RETSAKTER, SOM DE KONTRAHERENDE PARTER SKAL TAGE BEHØRIGT HENSYN TIL
 1.
 Afgørelse nr. A1 af 12. juni 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger om indførelse af en dialog- og forligsprocedure om dokumenters gyldighed, fastlæggelse af, hvilken lovgivning der skal anvendes, og tilkendegivelse af ydelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 (9).
 2.
 Afgørelse nr. A2 af 12. juni 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger om fortolkning af artikel 12 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 om den lovgivning, der finder anvendelse på udstationerede arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende, som midlertidigt er beskæftiget uden for den kompetente stat (10).
 3.
 Afgørelse nr. A3 af 17. december 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger om sammenlægning af uafbrudte udstationeringsperioder tilbagelagt i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 (11).
 4.
 Afgørelse nr. E1 af 12. juni 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger om praktiske retningslinjer for overgangsperioden for den i artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 987/2009 omhandlede elektroniske dataudveksling (12).
 5.
 Afgørelse nr. F1 af 12. juni 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger om fortolkning af artikel 68 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning


text:
(EF) nr. 883/2004 om samtidig ret til familieydelser (13).
 6.
 Afgørelse nr. H1 af 12. juni 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger om overgangen fra Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 og (EØF) nr. 574/72 til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 og (EF) nr. 987/2009 og anvendelsen af afgørelser og henstillinger fra Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger (14).
 7.
 Afgørelse nr. H2 af 12. juni 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger om virksomheden for og sammensætningen af Det Tekniske Udvalg for databehandling under Den Administrative Kommission for koordinering af sociale sikringsordninger (15).
 8.
 Afgørelse nr. H3 af 15 oktober 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger om den dato, der skal tages hensyn til ved fastsættelse af omregningskursen, som nævnt i artikel 90 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 987/2009 (16).
 9.
 Afgørelse nr. H4 af 22 december 2009 truffet af den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger om sammensætningen af og virkemåden for så vidt angår Revisionsudvalget under Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger (17).
 10.
 Afgørelse nr. H5 af 18. marts 2010 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger om samarbejde om bekæmpelse af svig og fejl inden for rammerne af Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 987/2009 ved koordinering af sociale sikringsordninger (18).
 11.
 Afgørelse nr. P1 af 12. juni 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger om fortolkning af artikel 50, stk. 4, artikel 58 og artikel 87, stk. 5, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 883/2004 i forbindelse med tilkendelse af ydelser ved invaliditet, alderdom og dødsfald (19).
 12.
 Afgørelse nr. S1 af 12. juni 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger om det europæiske sygesikringskort (20).
 13.
 Afgørelse nr. S2 af 12. juni 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger om de tekniske specifikationer for det europæiske sygesikringskort (21).
 14.
 Afgørelse nr. S3 af 12. juni 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikkerhedsordninger om definitionen af de ydelser, der er omfattet af artikel 19, stk. 1, og artikel 27, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 og artikel 25, afsnit A, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 987/2009 (22).
 15.
 Afgørelse nr. S4 af 2. oktober 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikkerhedsordninger om procedurerne for refusion i forbindelse med gennemførelsen af artikel 35 og 41 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 (23).
 16.
 Afgørelse nr. S5 af 2. oktober 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikkerhedsordninger om fortolkningen af begrebet »naturalydelser« som defineret i artikel 1, litra va), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 i tilfælde af sygdom eller moderskab i henhold til artikel 17, 19, 20, 22, artikel 24, stk. 1, artikel 25, 26, artikel 27, stk.


text:
1, 3, 4 og 5, artikel 28, 34 og artikel 36, stk. 1 og 2, i forordning (EF) nr. 883/2004 og om beregning af de ydelser, der skal refunderes i henhold til artikel 62, 63 og 64 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 987/2009 (24).
 17.
 Afgørelse nr. S6 af 22. december 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikkerhedsordninger om registreringen i bopælsmedlemsstaten i henhold til artikel 24 i forordning (EF) nr. 987/2009 og etableringen af fortegnelser i henhold til artikel 64, stk. 4, i forordning (EF) nr. 987/2009 (25).
 18.
 Afgørelse nr. S7 af 22. december 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikkerhedsordninger om overgangen fra forordning (EØF) nr. 1408/71 og (EØF) nr. 574/72 til forordning (EF) nr. 883/2004 og (EF) nr. 987/2009 og anvendelsen af refusionsprocedurer (26).
 19.
 Afgørelse nr. U1 af 12. juni 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikkerhedsordninger om artikel 54, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 987/2009 angående familietillæg til ydelser ved arbejdsløshed (27).
 20.
 Afgørelse nr. U2 af 12. juni 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikkerhedsordninger om rækkevidden af artikel 65, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 angående ret til ydelser ved arbejdsløshed for andre fuldtidsledige end grænsearbejdere, som under deres seneste beskæftigelse eller selvstændige virksomhed var bosat i en anden medlemsstat end den kompetente medlemsstat (28).
 21.
 Afgørelse nr. U3 af 12. juni 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikkerhedsordninger om rækkevidden af udtrykket »delvis arbejdsløshed« i forbindelse med de i artikel 65, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 omhandlede arbejdsløse (29).
 DEL C: RETSAKTER, SOM DE KONTRAHERENDE PARTER TAGER AD NOTAM
 1.
 Henstilling nr. U1 af 12. juni 2009 fra Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikkerhedsordninger om den lovgivning, der skal finde anvendelse på arbejdsløse, der udøver lønnet beskæftigelse eller selvstændig virksomhed på deltidsbasis i en anden medlemsstat end bopælslandet (30).
 2.
 Henstilling nr. U2 af 12. juni 2009 fra Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikkerhedsordninger om anvendelse af artikel 64, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 på arbejdsløse, som ledsager deres ægtefælle eller partner, der udøver lønnet beskæftigelse eller selvstændig virksomhed, til en anden medlemsstat end den kompetente stat (31).
 PROTOKOL
 til bilag ii til aftalen
 I. Arbejdsløshedsforsikring
 Følgende regler finder anvendelse på arbejdstagere, som er statsborgere i Den Tjekkiske Republik, Republikken Estland, Republikken Letland, Republikken Litauen, Republikken Ungarn, Republikken Polen, Republikken Slovenien og Den Slovakiske Republik indtil 30. april 2011 og på arbejdstagere, som er statsborgere i Republikken Bulgarien og Rumænien indtil 31. maj 2016.
 1.
 For så vidt angår arbejdsløshedsforsikring for arbejdstagere, som har en opholdstilladelse af under et års varighed, gælder følgende ordning:
 1.1
 Kun arbejdstagere, som har indbetalt bidrag i Schweiz i den i forbundslov om tvungen arbejdsløshedsforsikring og dagpenge i tilfælde af insolvens (loi fédérale sur l'assurance-chômage obligatoire et l'indemnité en cas


text:
d'insolvabilité — LACI) (32) fastsatte minimumsperiode, og som endvidere opfylder de øvrige betingelser for ret til arbejdsløshedsunderstøttelse, har ret til ydelser fra arbejdsløshedsforsikringen på de i loven fastsatte betingelser.
 1.2
 En del af de bidrag, som er blevet opkrævet for arbejdstagere, som ikke har indbetalt bidrag i en tilstrækkelig lang periode til at være berettiget til arbejdsløshedsunderstøttelse i Schweiz i overensstemmelse med punkt 1.1, overføres til deres hjemland ifølge de i punkt 1.3 fastsatte regler som tilskud til udgifterne til de ydelser, der udbetales til disse arbejdstagere ved fuldtidsledighed; disse arbejdstagere har således ikke ret til ydelser fra arbejdsløshedsforsikringen i Schweiz i tilfælde af fuldtidsledighed. De har dog ret til dagpenge under ledighed ved dårligt vejr og i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens. Ydelser ved fuldtidsledighed afholdes af hjemlandet, forudsat at arbejdstagerne stiller sig til rådighed for arbejdsformidlingen. Forsikringsperioder, der er tilbagelagt i Schweiz, medregnes, som om de var blevet tilbagelagt i hjemlandet.
 1.3
 Den bidragsandel, som er blevet opkrævet for arbejdstagere ifølge punkt 1.2, refunderes hvert år i overensstemmelse med følgende bestemmelser:
 a)
 Disse arbejdstageres bidragsandel beregnes for hvert enkelt land på grundlag af det årlige antal beskæftigede arbejdstagere og gennemsnittet af de bidrag, der hvert år indbetales for hver enkelt arbejdstager (arbejdsgiver- og arbejdstagerbidrag).
 b)
 En del af det således fastsatte beløb, som svarer til arbejdsløshedsunderstøttelsens procentvise andel af alle de øvrige under punkt 1.2 anførte ydelser, refunderes i arbejdstagernes hjemland, og Schweiz tilbageholder et beløb med henblik på senere ydelser (33).
 c)
 Schweiz fremsender hvert år en opgørelse over de bidrag, som er blevet overført. Hjemlandene kan, hvis de anmoder herom, få oplyst beregningsgrundlag og størrelsen af de overførsler, der er blevet foretaget. Hjemlandene oplyser hvert år Schweiz om antallet af personer, der har oppebåret ydelser ved arbejdsløshed i henhold til punkt 1.2.
 2.
 Hvis en medlemsstat, der er omfattet af denne ordning, har problemer som følge af, at overførselsordningen bortfalder, eller såfremt Schweiz har problemer med sammenlægningsordningen, kan problemerne forelægges Det Blandede Udvalg af en af de kontraherende parter.
 II. Bistandstillæg
 Bistandstillægget i henhold til den schweiziske forbundslov af 19. juni 1959 om invalideforsikring (LAI) og forbundsloven af 20. december 1946 om alderdoms- og efterladteforsikring (LAVS) som ændret 8. oktober 1999) tilkendes kun, hvis den pågældende er bosat i Schweiz.
 III. Den erhvervstilknyttede alderdoms-, efterladte- og invalideforsikringsordning
 Uanset bestemmelserne i artikel 10, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 1408/71 udbetales den overgangsydelse, der er fastsat i forbundslov om fri overgang til den erhvervstilknyttede alderdoms-, efterladte- og invalideforsikringsordning (Loi fédérale sur le libre passage dans la prévoyance professionnelle vieillesse, survivants et invalidité) af 17. december 1993, efter ansøgning til en arbejdstager eller selvstændig erhvervsdrivende, som har til hensigt at forlade Schweiz definitivt, og som ikke længere er omfattet af schweizisk lovgivning i henhold til bestemmelserne i forordningens afsnit II, forudsat at den pågældende forlader Schweiz inden for fem år efter aftalens ikrafttrædelse.
 «
 (1) EUT L 166 af 30.4.2004, s. 1.
 (2) EUT L 284 af 30.10.2009, s. 43.
 (3) EUT L 284 af 30.10.2009, s. 1.
 (4)


text:
EFT L 149 af 5.7.1971, s. 2.
 (5) EUT L 177 af 4.7.2008, s. 1.
 (6) EFT L 74 af 27.3.1972, s. 1.
 (7) EUT L 39 af 10.2.2009, s. 29.
 (8) EFT L 209 af 25.7.1998, s. 46.
 (9) EUT C 106 af 24.4.2010, s. 1.
 (10) EUT C 106 af 24.4.2010, s. 5.
 (11) EUT C 149 af 8.6.2010, s. 3.
 (12) EUT C 106 af 24.4.2010, s. 9.
 (13) EUT C 106 af 24.4.2010, s. 11.
 (14) EUT C 106 af 24.4.2010, s. 13.
 (15) EUT C 106 af 24.4.2010, s. 17.
 (16) EUT C 106 af 24.4.2010, s. 56.
 (17) EUT C 107 af 27.4.2010, s. 3.
 (18) EUT C 149 af 8.6.2010, s. 5.
 (19) EUT C 106 af 24.4.2010, s. 21.
 (20) EUT C 106 af 24.4.2010, s. 23.
 (21) EUT C 106 af 24.4.2010, s. 26.
 (22) EUT C 106 af 24.4.2010, s. 40.
 (23) EUT C 106 af 24.4.2010, s. 52.
 (24) EUT C 106 af 24.4.2010, s. 54.
 (25) EUT C 107 af 27.4.2010, s. 6.
 (26) EUT C 107 af 27.4.2010, s. 8.
 (27) EUT C 106 af 24.4.2010, s. 42.
 (28) EUT C 106 af 24.4.2010, s. 43.
 (29) EUT C 106 af 24.4.2010, s. 45.
 (30) EUT C 106 af 24.4.2010, s. 49.
 (31) EUT C 106 af 24.4.2010, s. 51.
 (32) På nuværende tidspunkt 12 måneder.
 (33) Overførte bidrag for arbejdstagere, som gør brug af deres ret til arbejdsløshedsforsikring i Schweiz efter at have indbetalt bidrag i mindst 12 måneder — under flere ophold — fordelt over to år.


text:
 23.2.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 53/48
 AFGØRELSE TRUFFET AF DET BLANDEDE EØS-UDVALG
 Nr. 149/2005
 den 2. december 2005
 om ændring af bilag XIII (Transport) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Bilag XIII til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 122/2005 truffet af Det Blandede EØS-udvalg (1).
 (2)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 13/2004 af 8. december 2003 vedrørende fastlæggelse af den i artikel 3, litra d) i Rådets forordning (EØF) nr. 1108/70 (2) nævnte fortegnelse over sejlbare vandveje med maritim karakter bør indarbejdes i aftalen.
 (3)
 Forordning (EF) nr. 13/2004 ophæver Kommissionens forordning (EØF) nr. 281/71 (3), som er indarbejdet i aftalen, og som derfor bør slettes af aftalen —
 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 I bilag XIII til aftalen foretages følgende ændringer:
 1.
 Punkt 3 (Kommissionens forordning (EØF) nr. 281/71) udgår.
 2.
 Følgende punkt indsættes efter punkt 3 (Kommissionens forordning (EØF) nr. 281/71, udgået):
 »3a.
 32004 R 0013: Kommissionens forordning (EF) nr. 13/2004 af 8. december 2003 vedrørende fastlæggelse af den i artikel 3, litra d), i Rådets forordning (EØF) nr. 1108/70 nævnte fortegnelse over sejlbare vandveje med maritim karakter (EUT L 3 af 7.1.2004, s. 3).«
 Artikel 2
 Den islandske og norske udgave af forordning (EF) nr. 13/2004, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 3. december 2005, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1 (4).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 2. december 2005.
 På vegne af Det Blandede EØS-udvalg
 SD Prinz Nikolaus von LIECHTENSTEIN
 Formand
 (1) EUT L 339 af 22.12.2005, s. 30.
 (2) EUT L 3 af 7.1.2004, s. 3.
 (3) EFT L 33 af 10.2.1971, s. 11.
 (4) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 Avis juridique important
 |
 21996A1016(11)
 Aftale i form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Tadsjikistan om ændring af aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken Tadsjikistan om handel med tekstilvarer for at tage hensyn til Republikken Finlands, Kongeriget Sveriges og Republikken Østrigs tiltrædelse af Den Europæiske Union, paraferet i Bruxelles den 22. november 1995 - Noteudvekslinger
 EF-Tidende nr. L 263 af 16/10/1996 s. 0084 - 0107
 AFTALE I FORM AF BREVVEKSLING mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Tadsjikistan om ændring af aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken Tadsjikistan om handel med tekstilvarer for at tage hensyn til Republikken Finlands, Kongeriget Sveriges og Republikken Østrigs tiltrædelse af Den Europæiske Union, paraferet i Bruxelles den 22. november 1995 Skrivelse fra Rådet for Den Europæiske Union Hr. . . .,1. Jeg har den ære at henvise til aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken Tadsjikistan om handel med tekstilvarer, som paraferedes den 16. juli 1993.2. For at tage hensyn til, at Republikken Finland, Kongeriget Sverige og Republikken Østrig tiltrådte Den Europæiske Union den 1. januar 1995, finder Det Europæiske Fællesskab, at der bør foretages følgende ændringer i aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken Tadsjikistan om handel med tekstilvarer:2.1. Følgende tekst indsættes efter artikel 5, stk. 2:»Med henblik på anvendelsen af bestemmelserne i stk. 2 i 1995 beregnes det foregående års samlede indførsel fra alle tredjelande på grundlag af indførslen til Fællesskabet i dets sammensætning pr. 31. december 1994 og indførslen af varer til Østrig, Finland og Sverige. Handelen mellem Fællesskabet, Østrig, Finland og Sverige eller mellem Østrig, Finland og Sverige medregnes ikke i denne samlede mængde.«2.2. Artikel 14, stk. 2, andet afsnit, andet led, i protokol A, del IV, affattes således:»- to bogstaver som betegnelse for den medlemsstat, hvor toldklareringen ventes at finde sted:AT = ØstrigBL = BeneluxDE = Forbundsrepublikken TysklandDK = DanmarkEL = GrækenlandES = SpanienFI = FinlandFR = FrankrigGB = Det Forenede KongerigeIE = IrlandIT = ItalienPT = PortugalSE = Sverige«2.3. Bilaget til protokol A, som indeholder modellen til oprindelsescertifikatet, erstattes med tillæg I til denne skrivelse.2.4. Bilaget til protokol A, som indeholder model 1 til eksportlicensen, erstattes med tillæg II til denne skrivelse.2.5. Bilaget til protokol A, som indeholder model 2 til eksportlicensen, erstattes med tillæg III til denne skrivelse.2.6. Bilaget til protokol B, som indeholder modellen til det certifikat, der gælder for visse folkloristiske varer fremstillet som hjemmeindustri, erstattes med tillæg IV til denne skrivelse.2.7. Uanset de under punkt 2.3, 2.4, 2.5 og 2.6 omhandlede ændringer kan de kompetente myndigheder i Republikken Tadsjikistan i en overgangsperiode, som udløber den 31. december 1995, fortsætte med at udstede de formularer, der anvendtes i 1994.3. De bedes venligst bekræfte, at Deres regering er indforstået med ovenstående. Er dette tilfældet, træder denne aftale i form af brevveksling i kraft på den første dag i måneden efter den dag, på hvilken parterne giver hinanden meddelelse om afslutningen af de retlige procedurer, der er nødvendige i så henseende. I mellemtiden anvendes den midlertidigt fra den 1.


text: januar 1995 på de betingelser, der specificeres i en noteudveksling (se tillæg V).Modtag, hr. . . ., forsikringen om min mest udmærkede højagtelse.For Rådet for Den Europæiske UnionTillæg I BILAG TIL PROTOKOL A, ARTIKEL 2, STK. 1 >START GRAFIK>>SLUT GRAFIK>Tillæg II BILAG TIL PROTOKOL A, ARTIKEL 7, STK. 1 = MODEL 1 >START GRAFIK>>SLUT GRAFIK>Tillæg III BILAG TIL PROTOKOL A, ARTIKEL 7, STK. 3 = MODEL 2 >START GRAFIK>>SLUT GRAFIK>Tillæg IV BILAG TIL PROTOKOL B >START GRAFIK>>SLUT GRAFIK>Tillæg V NOTEUDVEKSLING Generaldirektoratet for Økonomiske Forbindelser med Tredjelande under Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber skal herved over for Republikken Tadsjikistans udenrigsministerium henvise til den aftale mellem Republikken Tadsjikistan og Det Europæiske Økonomiske Fællesskab om handel med tekstilvarer, som paraferedes den 16. juli 1993 som ændret ved brevveksling, som paraferedes den 22. november 1995.Generaldirektoratet kan meddele Republikken Tadsjikistans udenrigsministerium, at Det Europæiske Fællesskab, indtil de nødvendige procedurer for indgåelse af den ændrede aftale og for dennes ikrafttræden er afsluttet, er rede til at anvende aftalens bestemmelser de facto fra den 1. januar 1995. Dette er dog under forudsætning af, at begge parter til enhver tid med 120 dages varsel kan bringe denne de facto-anvendelse af den ændrede aftale til ophør.Generaldirektoratet for Økonomiske Forbindelser med Tredjelande vil gerne bede Republikken Tadsjikistans udenrigsministerium bekræfte, at den er indforstået med ovenstående.Generaldirektoratet for Økonomiske Forbindelser med Tredjelande under Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber vil gerne benytte lejligheden til over for Republikken Tadsjikistans udenrigsministerium at give udtryk for sin mest udmærkede højagtelse.Skrivelse fra Republikken Tadsjikistans regering Hr. . . .,Jeg har den ære at anerkende modtagelsen af Deres skrivelse af 22. november 1995 med følgende ordlyd:»Hr. . . .,1. Jeg har den ære at henvise til aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken Tadsjikistan om handel med tekstilvarer, som paraferedes den 16. juli 1993.2. For at tage hensyn til, at Republikken Finland, Kongeriget Sverige og Republikken Østrig tiltrådte Den Europæiske Union den 1. januar 1995, finder Det Europæiske Fællesskab, at der bør foretages følgende ændringer i aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken Tadsjikistan om handel med tekstilvarer:2.1. Følgende tekst indsættes efter artikel 5, stk. 2:»Med henblik på anvendelsen af bestemmelserne i stk. 2 i 1995 beregnes det foregående års samlede indførsel fra alle tredjelande på grundlag af indførslen til Fællesskabet i dets sammensætning pr. 31. december 1994 og indførslen af varer til Østrig, Finland og Sverige. Handelen mellem Fællesskabet, Østrig, Finland og Sverige eller mellem Østrig, Finland og Sverige medregnes ikke i denne samlede mængde.«2.2. Artikel 14, stk. 2, andet afsnit, andet led, i protokol A, del IV, affattes således:»- to bogstaver som betegnelse for den medlemsstat, hvor toldklareringen ventes at finde sted:AT = ØstrigBL = BeneluxDE = Forbundsrepublikken TysklandDK = DanmarkEL = GrækenlandES = SpanienFI = FinlandFR = FrankrigGB = Det Forenede KongerigeIE = IrlandIT = ItalienPT = PortugalSE = Sverige«2.3. Bilaget til protokol A, som indeholder modellen til oprindelsescertifikatet, erstattes med tillæg I til denne skrivelse.2.4. Bilaget til protokol A, som indeholder model 1 til eksportlicensen, erstattes med tillæg II til denne skrivelse.2.5.


text: Bilaget til protokol A, som indeholder model 2 til eksportlicensen, erstattes med tillæg III til denne skrivelse.2.6. Bilaget til protokol B, som indeholder modellen til det certifikat, der gælder for visse folkloristiske varer fremstillet som hjemmeindustri, erstattes med tillæg IV til denne skrivelse.2.7. Uanset de under punkt 2.3, 2.4, 2.5 og 2.6 omhandlede ændringer kan de kompetente myndigheder i Republikken Tadsjikistan i en overgangsperiode, som udløber den 31. december 1995, fortsætte med at udstede de formularer, der anvendtes i 1994.3. De bedes venligst bekræfte, at Deres regering er indforstået med ovenstående. Er dette tilfældet, træder denne aftale i form af brevveksling i kraft på den første dag i måneden efter den dag, på hvilken parterne giver hinanden meddelelse om afslutningen af de retlige procedurer, der er nødvendige i så henseende. I mellemtiden anvendes den midlertidigt fra den 1. januar 1995 på de betingelser, der specificeres i en noteudveksling (se tillæg V).Modtag, hr. . . ., forsikringen om min mest udmærkede højagtelse.«Jeg har den ære at bekræfte, at min regering er indforstået med ordlyden af Deres skrivelse.Modtag, hr. . . ., forsikringen om min mest udmærkede højagtelse.For Republikken Tadsjikistans regeringTillæg I BILAG TIL PROTOKOL A, ARTIKEL 2, STK. 1 >START GRAFIK>>SLUT GRAFIK>Tillæg II BILAG TIL PROTOKOL A, ARTIKEL 7, STK. 1 = MODEL 1 >START GRAFIK>>SLUT GRAFIK>Tillæg III BILAG TIL PROTOKOL A, ARTIKEL 7, STK. 3 = MODEL 2 >START GRAFIK>>SLUT GRAFIK>Tillæg IV BILAG TIL PROTOKOL B >START GRAFIK>>SLUT GRAFIK>Tillæg V NOTEUDVEKSLING Republikken Tadsjikistans udenrigsministerium skal herved over for Generaldirektoratet for Økonomiske Forbindelser med Tredjelande under Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber henvise til Generaldirektoratets note af 22. november 1995 vedrørende aftalen mellem Republikken Tadsjikistan og Det Europæiske Økonomiske Fællesskab om handel med tekstilvarer, som paraferedes den 16. juli 1993, som ændret ved brevveksling, som paraferedes den 22. november 1995.Republikken Tadsjikistans udenrigsministerium skal herved over for generaldirektoratet bekræfte, at Republikken Tadsjikistans regering, indtil de nødvendige procedurer for indgåelse af den ændrede aftale og for dennes ikrafttræden er afsluttet, er rede til at anvende aftalens bestemmelser de facto fra den 1. januar 1995. Dette er dog under forudsætning af, at begge parter til enhver tid med 120 dages varsel kan bringe denne de facto-anvendelse af den ændrede aftale til ophør.Republikken Tadsjikistans udenrigsministerium vil gerne benytte lejligheden til over for Generaldirektoratet for Økonomiske Forbindelser med Tredjelande under Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber at give udtryk for sin mest udmærkede højagtelse.


text:
Nr. L 53 /38 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25 . 2. 74
 AFTALE
 mellem Det europæiske Fællesskab og Mauritius om levering af mel af blød hvede
 som fødevarehjælp
 RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
 på den ene side,
 REGERINGEN FOR MAURITIUS
 på den anden side,
 HAR VEDTAGET at indgå denne aftale og har med henblik heripå som befuldmægtigede
 udpeget :
 RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER :
 REGERINGEN FOR MAURITIUS :
 SOM ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE BESTEMMELSER :
 Artikel I port og forsikring af den leverede vare fra lastehavn
 til bestemmelsessted .
 Inden for rammerne af fødevarehjælpeprogrammet
 for korn for året 1972/ 1973 , leverer Det europæiske Bestemmelseslandet forpligter sig til med største
 økonomiske Fællesskab, herefter benævnt » Fælles omhu at sørge for, at licitationen om søtransport
 skabet «, som gave 12 000 tons blød hvede i form af ikke ubilligt foregriber konkurrencens frie spil .
 7 947 tons mel af blød hvede til Mauritius, herefter Spørgsmål , som måtte opstå i denne forbindelse, vil
 benævnt » bestemmelseslandet «. blive -gjort til genstand for konsultationer i henhold
 til artikel IV.
 Artikel 11
 Leveringerne effektueres fob fællesskabshavne i nye Artikel V
 jutesække eller jute-aloe sække med et nettoindhold
 på 67 kg hver.
 Bestemmelseslandet forpligter sig til at anvende de
 Artikel III
 som hjælp modtagne varer til konsum, og ved salget
 af varerne på sit marked at anvende de priser, som
 normalt noteres på dette marked for varer af tilsva
 Fællesskabets og bestemmelseslandets forpligtelser rende kvalitet.
 og ansvar, vedrørende især levering og overtagelse,
 fastsættes i bilaget, som udgør en integrerende del Udbyttet fra dette salg, med fradrag af omkostnin
 af denne aftale . ger ved søtransport, forsikring og normale afsæt
 ningsomkostninger på bestemmelseslandets marked,
 Artikel IV indbetales på en særlig konto i nævnte lands stats
 kasse og anvendes til finansiering af en eller flere
 Bestemmelseslandet forpligter sig til at træffe alle udviklingsplaner, som er foreslået af bestemmelses
 nødvendige foranstaltninger med henblik på trans landet og godkendt af Fællesskabet.
 ---pagebreak--- 25 . 2. 74 Dc Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 53/39
 Artikel VI denne aftale. Med henblik herpå giver det Kommis
 sionen for De europæiske Fællesskaber følgende op
 De kontraherende parter forpligter sig til at gennem lysninger :
 føre denne aftale således, at produktionen og den
 internationale samhandels normale struktur ikke be
 1 . senest 30 dage efter losning af hver ladning : ski
 røres. Med henblik herpå træffer de de nødvendige bets ankomsthavn og -tid ; den lossede vares art,
 foranstaltninger for at sikre, at hjælpeforsyningerne mængde og kvalitet ; datoen for losningens afslut
 ikke erstatter, men supplerer de handelstransaktio ning ;
 ner, der med rimelighed kunne forventes i mangel
 af sådanne leverancer. Navnlig forpligter bestemmel 2 . hver 3 . måned, indtil de som hjælp modtagne
 seslandet sig til mellem den 1 . juli 1973 og den 30 . mængder er fuldstændigt opbrugt ; solgte mæng
 juni 1974 fra et hvilket som helst eksportland og på der, afsætningsform, anvendt salgspris : normale
 sædvanlige handelsvilkår at indføre mindst 53 000 afsætningsomkostninger på bestemmelseslandets