text:
31 . 12 . 80 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 385/5
 AFGØRELSE Nr. 3/80 TRUFFET AF DEN BLANDEDE KOMITE
 om ændring af protokol nr. 3 angående definitionen af begrebet »varer med
 oprindelsesstatus« og angående metoderne for administrativt samarbejde i anledning af
 Den hellenske Republiks tiltrædelse af Fællesskabet
 DEN BLANDEDE KOMITE HAR — 2. I artikel 9, stk. 6, indsættes : »ANTirPAOO«
 efter » DUPLICATE «.
 Under henvisning til overenskomsten mellem Det
 europæiske økonomiske Fællesskab og republikken
 Finland, undertegnet i Bruxelles den 5 . oktober 3 . 1 artikel 13 , stk. 5 , indsættes : » ajiXouaxeujiévr)
 1973 , 8ia8iKaGia« efter » Vereenvoudigde procedure«.
 under henvisning til den protokol, der som følge af
 Den hellenske Republiks tiltrædelse af Fællesskabet 4. I artikel 24, stk. 2, indsættes »Grækenland« som
 er knyttet til denne overenskomst, særlig artikel 11 , nyt led efter leddet » Irland«.
 under henvisning til overenskomsten mellem med
 lemsstaterne i Det europæiske Kul - og Stålfælles
 skab og Det europæiske Kul - og Stålfællesskab på 5 . 1 artikel 25, stk. 1 , litra b), nr. 1 og litra c),
 den ene side og republikken Finland på den anden ændres »oprindelige udstrækning samt Irland« til
 side, undertegnet i Bruxelles den 5 . oktober 1973 , » oprindelige udstrækning samt Irland og Græken
 land «.
 under henvisning til den tillægsprotokol, der som
 følge af Den hellenske Republiks tiltrædelse af Fæl
 lesskabet er knyttet til sidstnævnte overenskomst, 6. I artikel 25, stk. 2, indsættes : » EOAPMOrH
 særlig artikel 9, og APØPOY 25.1 « efter » ART. 25.1 OPFYLDT«.
 ud fra følgende betragtninger :
 Protokol nr. 3 angående definitionen af begrebet
 »varer med oprindelsesstatus« og angående meto
 derne for administrativt samarbejde må som følge af
 Grækenlands tiltrædelse af De europæiske Fælles Artikel 2
 skaber ændres både i teknisk henseende og med
 hensyn til de overgangsbestemmelser, der er nød
 vendige for den rette gennemførelse af samhandelen 1. I artikel 23 , stk. 1 , indsættes som nyt afsnit :
 som omhandlet i de protokoller, der er en følge af
 Den hellenske Republiks tiltrædelse af Fællesska » Som en undtagelse fra denne sidste bestem
 bet ; melse om varer med oprindelsesstatus kan der
 dog ikke indrømmes toldgodtgørelse eller told
 fritagelse under nogen form for så vidt angår
 med overgangsbestemmelserne sikres den rette gen varer, som kommer fra Grækenland og er omfat
 nemførelse af denne samhandelsordning mellem tet af overenskomsten mellem EKSF og Fin
 Fællesskabet i dets udstrækning før Grækenlands land, uanset om de anvendes til fremstilling af
 tiltrædelse, i det følgende benævnt »de ni«, og Den varer i de ni eller i Finland, for hvilke der i de ni
 hellenske Republik på den ene side og republikken eller i Finland er udstedt eller udfærdiget et cer
 Finland på den anden side — tifikat EUR. 1 eller et certifikat EUR. 2, eller om
 de genudføres i uforandret stand fra disse terri
 torier ledsaget af et certifikat EUR. 1 eller et cer
 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE : tifikat EUR. 2 udstedt eller udfærdiget i de


text:
ni
 eller i Finland .«.
 2. I artikel 25 indsættes som stk. 5 :
 Artikel 1
 » 5 . Hvor der i henhold til artikel 3 i tillægspro
 1. I artikel 9, stk. 5, indsættes : » EKAOØEN EK tokollen til overenskomsten mellem EKSF og
 TON YETEPQN« efter » UDSTEDT EFTERFØL Finland er fastsat en anden toldmæssig behand
 GENDE«. ling for indførsel til Finland fra Grækenland
 ---pagebreak--- Nr. L 385/6 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31 . 12 . 80
 eller de ni , skal den særlige toldbehandling for skabet på vej til et andet bestemmelsessted samt
 Grækenland finde anvendelse på alle varer, som andre ordninger, der kun medfører opkrævning
 har oprindelse i Fællesskabet, og som ledsages af told, såfremt varerne overgår til fri omsæt
 af et certifikat EUR. 1 eller et certifikat EUR. 2 ning.«.
 udstedt eller udfærdiget i Grækenland.«.
 Artikel 3
 3. I forklarende note 8 til bilag I indsættes efter
 første afsnit : Denne afgørelse træder i kraft den 1 . januar 1981 .
 » Med henblik på anvendelsen af artikel 23 , Artikel 2 finder anvendelse indtil den 31 . december
 stk. 1 , dækker udtrykket toldfritagelse under 1985 .
 nogen form < i andet afsnit, for så vidt angår
 varer der genudføres i uforandret stand, også
 anvendelsen af ordningerne for frihavne, toldop
 lag eller transit gennem Finland eller Fælles På Den blandede Komité vegne

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
 20.10.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 271/44
 AFGØRELSE Nr. 1/2017 TRUFFET AF ØSA/EU-TOLDSAMARBEJDSUDVALGET
 af 2. oktober 2017
 om undtagelse fra oprindelsesreglerne i protokol 1 til den foreløbige aftale om fastlæggelse af en ramme for en økonomisk partnerskabsaftale mellem landene i det østlige og sydlige Afrika på den ene side og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den anden side hvad angår konserveret tunfisk og tunfiskefileter [2017/1923]
 TOLDSAMARBEJDSUDVALGET HAR —
 under henvisning til den foreløbige aftale om fastlæggelse af en ramme for en økonomisk partnerskabsaftale mellem landene i det østlige og sydlige Afrika på den ene side og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den anden side, særlig artikel 41,4, i protokol 1 til denne aftale, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Den foreløbige aftale om fastlæggelse af en ramme for en økonomisk partnerskabsaftale mellem landene i det østlige og sydlige Afrika på den ene side og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den anden side (1) (»den foreløbige ØPA«) anvendes midlertidigt mellem Unionen og Republikken Madagaskar, Republikken Mauritius, Republikken Seychellerne samt Republikken Zimbabwe fra den 14. maj 2012.
 (2)
 Protokol 1 til den foreløbige ØPA om definitionen af begrebet »produkter med oprindelsesstatus« og metoder for administrativt samarbejde omhandler oprindelsesregler for indførsel til Unionen af produkter med oprindelse i ØSA-landene.
 (3)
 I henhold til artikel 42,8, i protokol 1 til den foreløbige ØPA indrømmes der automatisk undtagelser inden for et årligt kontingent på 8 000 ton for tun på dåse og et årligt kontingent på 2 000 ton for tunfiskefileter.
 (4)
 ØSA/EU-Toldsamarbejdsudvalget vedtog den 29. november 2012 afgørelse nr. 1/2012 (2), hvori der indrømmes en automatisk undtagelse fra oprindelsesreglerne for tun på dåse og tunfiskefileter, der importeres til Unionen i overensstemmelse med artikel 42,8, i protokol 1 til den foreløbige ØPA i perioden fra 1. januar 2012 til 31. december 2017.
 (5)
 For at muliggøre en effektiv og fuld udnyttelse af det disponible kontingent anmodede Mauritius, Seychellerne og Madagaskar om en undtagelse for den årlige mængde på 8 000 ton tun på dåse og 2 000 ton tunfiskefileter, som importeres til Unionen fra den 1. januar 2018.
 (6)
 Eftersom det årlige kontingent automatisk indrømmes efter anmodning fra ØSA-landene, bør Toldsamarbejdsudvalget tildele ØSA-landene globalkontingentet. ØSA-landene bør derfor indrømmes en undtagelse for 8 000 ton tun på dåse og 2 000 ton tunfiskefileter.
 (7)
 I artikel 42,8, i protokol 1 til den foreløbige ØPA forstås der ved »tun på dåse« tun, der er konserveret i vegetabilsk olie eller på anden vis. I bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 (3) (»den kombinerede nomenklatur«) anvendes udtrykket »konserveret« om disse typer tun. Udtrykket »konserveret tunfisk« omfatter tun på dåse, men også tunfisk, der er vakuumpakket i plastposer eller anden emballage. Udtrykket »konserveret tunfisk« bør derfor anvendes.
 (8)
 For tydelighedens skyld vil det være hensigtsmæssigt at slå fast, at den tun uden oprindelsesstatus, som må anvendes til produktion af konserveret tunfisk, der henhører under KN-kode 1604 14 21, 31 og 41, 1604 14 28, 38 og 48 samt ex 1604


text:
20 70, og tunfiskefileter, der henhører under KN-kode 1604 14 26, 36 og 46, således at disse produkter er omfattet af undtagelsen, er tun henhørende under HS-kode 0302 og 0303.
 (9)
 I Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/2447 (4) er der fastsat regler for forvaltning af toldkontingenter. Disse regler bør finde anvendelse på forvaltningen af den mængde, som den nærværende afgørelse indrømmer undtagelse for.
 (10)
 Undtagelsen bør indrømmes for en periode på fem år, jf. artikel 42,10, litra a), i protokol 1 til den foreløbige ØPA.
 (11)
 Med henblik på en effektiv overvågning af undtagelsens anvendelse bør myndighederne i ØSA-landene med regelmæssige mellemrum meddele Kommissionen oplysninger om udstedte EUR.1-varecertifikater —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Uanset protokol 1 til den foreløbige ØPA og i overensstemmelse med artikel 42,8, i nævnte protokol anses konserveret tunfisk og tunfiskefileter henhørende under HS-kode 1604, som er fremstillet af tunfisk uden oprindelsesstatus henhørende under HS-kode 0302 eller 0303, for at have oprindelse i et ØSA-land på betingelserne i artikel 2-4 i denne afgørelse.
 Artikel 2
 Undtagelsen i artikel 1 finder anvendelse på årsbasis for de produkter og de mængder, der er fastsat i bilaget til denne afgørelse, og som angives til overgang til fri omsætning fra et ØSA-land til Unionen i perioden fra den 1. januar 2018 til den 31. december 2022.
 Artikel 3
 De mængder, der er fastsat i bilaget, forvaltes i overensstemmelse med artikel 49-54 i gennemførelsesforordning (EU) 2015/2447.
 Artikel 4
 1. Toldmyndighederne i ØSA-landene foretager mængdekontrol med udførslen af de i artikel 1 nævnte produkter.
 2. Inden udgangen af den efter hvert kvartal følgende måned sender toldmyndighederne i ØSA-landene via Toldsamarbejdsudvalgets sekretariat Kommissionen en opgørelse over de mængder, for hvilke der er udstedt EUR.1-varecertifikater i medfør af denne afgørelse, med angivelse af certifikaternes løbenumre.
 3. Rubrik 7 i EUR.1-varecertifikater, der udstedes i medfør af denne afgørelse, skal indeholde en af følgende angivelser:
 »Derogation — Decision No 1/2017 of the ESA-EU Customs Cooperation Committee of 2 October 2017«
 »Dérogation — Décision no 1/2017 du comité de coopération douanière AfOA-UE du 2 octobre 2017«.
 Artikel 5
 1. ØSA-landene og Unionen træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre gennemførelsen af denne afgørelse.
 2. Har Unionen på grundlag af objektive oplysninger konstateret uregelmæssigheder, svig eller gentagen manglende overholdelse af forpligtelserne i artikel 4, kan Unionen efter proceduren i artikel 22,5 og 6, i den foreløbige ØPA anmode om midlertidig suspension af undtagelsen i artikel 1.
 Artikel 6
 Denne afgørelse træder i kraft den 1. januar 2018.
 Udfærdiget i Antananarivo, den 2. oktober 2017.
 M.R. NABEE
 ØSA-repræsentant
 på vegne af ØSA-landene
 J.G. SANCHEZ
 Europa-Kommissionen
 på vegne af Den Europæiske Union
 (1) EUT L 111 af 24.4.2012, s. 2.
 (2) Afgørelse nr. 1/2012 truffet af ØSA/EU-Toldsamarbejdsudvalget den 29. november 2012 om undtagelse fra oprindelsesreglerne i protokol 1 til den foreløbige aftale om fastlæggelse af en ramme for en økonomisk partnerskabsaftale mellem landene i det østlige og sydlige Afrika på den ene side og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den anden side hvad angår konserveret tunfisk og tunfiskefileter (EUT


text:
L 347 af 15.12.2012, s. 38).
 (3) Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og Den Fælles Toldtarif (EFT L 256 af 7.9.1987, s. 1).
 (4) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/2447 af 24. november 2015 om gennemførelsesbestemmelser til visse bestemmelser i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013 om EU-toldkodeksen (EUT L 343 af 29.12.2015, s. 558).
 BILAG
 Løbenummer
 KN-kode
 Varebeskrivelse
 Periode
 Nettovægt
 (ton)
 09.1618
 1604 14 21 , 31 og 41
 1604 14 28 , 38 og 48
 ex 1604 20 70 (1)
 Konserveret tunfisk (2)
 1.1.2018-31.12.2018
 8 000
 1.1.2019-31.12.2019
 8 000
 1.1.2020-31.12.2020
 8 000
 1.1.2021-31.12.2021
 8 000
 1.1.2022-31.12.2022
 8 000
 09.1619
 1604 14 26 , 36 og 46
 Tunfiskefilet
 1.1.2018-31.12.2018
 2 000
 1.1.2019-31.12.2019
 2 000
 1.1.2020-31.12.2020
 2 000
 1.1.2021-31.12.2021
 2 000
 1.1.2022-31.12.2022
 2 000
 (1) Taric-kode 1604207030, 1604207040, 1604207050, 1604207092 og 1604207094.
 (2) I enhver form for emballage, der gør, at produktet betragtes som konserveret, jf. HS-kode 1604.


text:
 Avis juridique important
 |
 21995D0708(03)
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-Udvalg nr. 21/95 af 5. april 1995 om ændring af bilag XV (statsstøtte) til EØS-aftalen
 EF-Tidende nr. L 158 af 08/07/1995 s. 0043 - 0045
 AFGØRELSE TRUFFET AF DET BLANDEDE EØS-UDVALG nr. 21/95 af 5. april 1995 om ændring af bilag XV (statsstøtte) til EØS-aftalen DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR -under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som tilpasset ved protokollen om tilpasning af denne aftale i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98,under henvisning til den fælleserklæring om skibsbygningsindustrien, der blev vedtaget som led i Det Blandede EØS-Udvalgs beslutning nr. 7/94 af 21. marts 1994 om ændring af protokol 47 og visse bilag til EØS-aftalen, ogud fra følgende betragtninger:Bilag XV til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 7/94 truffet af Det Blandede EØS-Udvalg den 21. marts 1994 om ændring af protokol 47 og visse bilag til EØS-aftaler (1);Rådets direktiv 90/684/EØF af 21. december 1990 om støtte til skibsbygningsindustrien (2), ændret ved direktiv 93/115/EØF (3) og 94/73/EF (4) bør indarbejdes i aftalen -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1 I bilag XV til aftalen indsættes følgende nye overskrift og nye punkt efter punkt 1a (Kommissionens afgørelse nr. 3855/91/EKSF):»Støtte til skibsbygningsindustrien1b. 390 L 0684: Rådets direktiv 90/684/EØF af 21. december 1990 om støtte til skibsbygningsindustrien (EFT nr. L 380 af 31. 12. 1990, s. 27), ændret ved:- 393 L 0115: Rådets direktiv 93/115/EØF af 16. december 1993 (EFT nr. L 326 af 28. 12. 1993, s. 62)- 394 L 0073: Rådets direktiv 94/73/EF af 19. december 1994 (EFT nr. L 351 af 31. 12. 1994, s. 10).Direktivets bestemmelser gælder i forbindelse med aftalen med følgende tilpasninger:a) Ordet »medlemsstater« erstattes med »EF-medlemsstater eller EFTA-stater«.b) Ordet »medlemsstat« erstattes med »EF-medlemsstat eller EFTA-stat«.c) Ordet »Kommissionen« erstattes med »den kompetente tilsynsmyndighed, jf. artikel 62 i EØS-aftalen,«.d) Ordene »statsstøtte i henhold til Traktatens artikel 92 og 93« erstattes i artikel 1, litra d), med »statsstøtte til EØS-aftalens artikel 61 og 62«.e) Ordene »værfter i Fællesskabet« erstattes i artikel 3, stk. 2, med »værfter i Fællesskabet eller i EFTA«.f) Ordet »fællesskabsreglerne« erstattes i artikel 3, stk. 4, med »reglerne i EØS-aftalen«.g) Ordene »det fælles marked« erstattes i artikel 4, stk. 1, med »EØS aftalen«.h) Ordene »de mest konkurrencedygtige EF-værfters omkostninger« erstattes i artikel 4, stk. 2, første led, med »omkostningerne for de mest konkurrencedygtige værfter på det område, der omfattes af EØS-aftalen,«.i) Følgende tilføjes efter artikel 4, stk. 2, første led:»Inden de kompetente tilsynsmyndigheder, jf. EØS-aftalens artikel 62, fastlægger maksimumsgrænser, udveksler de information indbyrdes og hører hinanden, således at nævnte grænser finder ensartet anvendelse inden for EØS«.j) Ordene »Fællesskabets interesser« erstattes i artikel 4, stk. 3, med »den fælles interesse«.k) Følgende tilføjes efter andet punktum i artikel 4, stk. 3:»Inden de kompetente tilsynsmyndigheder, jf. EØS-aftalens artikel 62, tager maksimumsgrænserne op til revision, udveksler de information indbyrdes og hører hinanden, således at nævnte grænser finder ensartet anvendelse inden for EØS.«l) Artikel 4, stk. 5, andet led, affattes således:»Når værfter i forskellige stater inden for det territorium, der omfattes af


text: EØS-aftalen, konkurrerer om en bestemt kontrakt, kræver de kompetente tilsynsmyndigheder, jf. EØS-aftalens artikel 62, forudgående anmeldelse af de pågældende støtteprojekter. I så fald træffer tilsynsmyndighederne efter høring af de øvrige tilsynsmyndigheder afgørelse inden 30 dage fra anmeldelsen; sådanne støtteprojekter må ikke gennemføres, før tilsynsmyndighederne har godkendt dem. Tilsynsmyndighederne skal ved deres beslutning sikre, at den planlagte støtte ikke påvirker samhandelen inden for det territorium, der omfattes af EØS-aftalen, på en måde, der strider mod den fælles interesse.«m) Ordene »i en medlemsstat, når det pågældende skibsværfts indvirkning på fællesskabsmarkedet er minimal «erstattes i artikel 6, stk. 2, med »i en EF-medlemsstat eller EFTA-stat, når det pågældende skibsværfts indvirkning på EØS-markedet er minimal«.n) Ordene »Fællesskabets mål« erstattes i artikel 6, stk. 4, med »de fælles mål«.o) Ordene »Kommissionens tilladelse« erstattes i artikel 7, stk. 1, fjerde led, med »tilladelse fra de kompetente tilsynsmyndigheder, jf. EØS-aftalens artikel 62,«.p) Ordene »Kommissionens beslutning træffes« erstattes i artikel 7, stk. 1, femte led, med »De kompetente tilsynsmyndigheder, jf. EØS-aftalens artikel 62, træffer beslutning«.q) Ordene »EF-bestemmelser« erstattes i artikel 7, stk. 3, med »bestemmelser i EØS-aftalen«.r) Ordene »således som defineret af Kommissionen i bilag I til EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til forskning og udvikling« erstattes i artikel 8, stk. 2, med »således som defineret af Kommissionen i bilag I til EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til forskning og udvikling (*) og af EFTA's tilsynsmyndigheder i afsnit 14 af deres proceduremæssige og materielle regler for statsstøtte (**)(*) EFT nr. C 83 af 11. 4. 1986, s. 2.(**) EFT nr. L 231 af 3. 9. 1994, s. 25.«s) Ordene »Traktatens artikel 92 og 93« erstattes i artikel 11, stk. 1, med »EØS-aftalens artikel 61 og 62«.«Artikel 2 Teksterne til direktiv 90/684/EØF, direktiv 93/115/EØF og direktiv 94/73/EF på islandsk og norsk, som er knyttet til de respektive sproglige udgaver af denne afgørelse, er autentiske.Artikel 3 Denne afgørelse træder i kraft den 1. maj 1995, forudsat af Det Blandede EØS-Udvalg har modtaget alle fornødne meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1.Artikel 4 Denne afgørelse offentliggøres i EØS-afsnittet i og EØS-tillægget til De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 5. april 1995.På Det Blandede EØS-Udvalgs vegneFormandP. BENAVIDES(1) EFT nr. L 160 af 28. 6. 1994, s. 1.(2) EFT nr. L 380 af 31. 12. 1990, s. 27.(3) EFT nr. L 326 af 28. 12. 1993, s. 62.(4) EFT nr. L 351 af 31. 12. 1994, s. 10.


text:
 Avis juridique important
 |
 11957E/PRO/BEI/11
 TRAKTAT OM OPRETTELSE AF DET EUROPAEISKE OEKONOMISKE FAELLESSKAB, PROTOKOL VEDROERENDE VEDTAEGTERNE FOR DEN EUROPAEISKE INVESTERINGSBANK, ARTIKEL 11
 Artikel 11.1. Bestyrelsen har enebefoejelse til at traeffe beslutning om ydelse af kreditter og garantier og om optagelse af laan; den fastsaetter rentesatserne for udlaan og provisionen for ydelse af garantier; den foerer tilsyn med, at Banken administreres paa forsvarlig maade; den soerger for, at Banken ledes i overensstemmelse saavel med Traktatens og vedtaegternes bestemmelser som med de af Styrelsesraadet fastsatte almindelige retningslinjer.Ved regnskabsaarets udgang skal den forelaegge Styrelsesraadet en beretning og offentliggoere den, efter at den er godkendt.2. Bestyrelsen bestaar af 22 medlemmer og 12 suppleanter(*).(*) Stk. 2, foerste, andet og tredje afsnit, som aendret ved artikel 5 i protokol nr. 1 til tiltraedelsesakten SP/PORT.Medlemmerne udnaevnes af Styrelsesraadet for et tidsrum af fem aar saaledes:- tre medlemmer udpeget af Forbundsrepublikken Tyskland;- tre medlemmer udpeget af Den franske Republik;- tre medlemmer udpeget af Den italienske Republik;- tre medlemmer udpeget af Det forenede kongerige Storbritannien og Nordirland;- to medlemmer udpeget af kongeriget Spanien;- et medlem udpeget af kongeriget Belgien;- et medlem udpeget af kongeriget Danmark;- et medlem udpeget af Den hellenske Republik;- et medlem udpeget af Irland;- et medlem udpeget af storhertugdoemmet Luxembourg;- et medlem udpeget af kongeriget Nederlandene;- et medlem udpeget af republikken Portugal;- et medlem udpeget af Kommissionen(*).(*) Stk. 2, foerste, andet og tredje afsnit, som aendret ved artikel 5 i protokol nr. 1 til tiltraedelsesakten SP/PORT.Suppleanterne udnaevnes af Styrelsesraadet for et tidsrum af fem aar saaledes:- to suppleanter udpeget af Forbundsrepublikken Tyskland;- to suppleanter udpeget af Den franske Republik;- to suppleanter udpeget af Den italienske Republik;- to suppleanter udpeget af Det forenede kongerige Storbritannien og Nordirland;- en suppleant udpeget efter faelles aftale af kongeriget Danmark, Den hellenske Republik og Irland;- en suppleant udpeget efter faelles aftale af Benelux-landene;- en suppleant udpeget efter faelles aftale af kongeriget Spanien og republikken Portugal;- en suppleant udpeget af Kommissionen(*).(*) Stk. 2, foerste, andet og tredje afsnit, som aendret ved artikel 5 i protokol nr. 1 til tiltraedelsesakten SP/PORT.Medlemmernes og suppleanternes mandat kan fornyes(*).(*) Stk. 2, fjerde og femte afsnit, som aendret ved artikel 6 i protokol nr. 1 til tiltraedelsesakten DK/IRL/UK i den udformning, der fremgaar af artikel 37 i TA AT DK/IRL/UK.Suppleanterne kan deltage i bestyrelsens moeder. Suppleanter, der er udpeget af en stat eller efter faelles aftale af flere stater eller af Kommissionen, kan traede i stedet for medlemmer, der er udpeget henholdsvis af denne stat, af en af disse stater eller af Kommissionen. Suppleanterne har ikke stemmeret, medmindre de traeder i stedet for et eller flere medlemmer, eller dersom de har modtaget fuldmagt til at stemme i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 12, stk. 1(*).(*) Stk. 2, fjerde og femte afsnit, som aendret ved artikel 6 i protokol nr. 1 til tiltraedelsesakten DK/IRL/UK i den udformning, der fremgaar af artikel 37 i TA AT DK/IRL/UK.Direktionens formand, eller ved hans forfald en af naestformaendene, leder Bestyrelsens moeder uden at deltage i afstemningen.Til medlemmer af Bestyrelsen vaelges personer,


text: hvis uafhaengighed og sagkundskab er uomtvistelig; de er kun ansvarlige over for Banken.3. Kun naar et bestyrelsesmedlem ikke laengere opfylder de noedvendige betingelser for at udoeve sit hverv, kan styrelsesraadet med kvalificeret flertal afskedige ham.Saafremt aarsberetningen ikke godkendes, traeder bestyrelsen tilbage.4. Bestyrelsesposter, som ved doedsfald, frivillig fratraeden, afskedigelse eller samlet tilbagetraeden bliver ledige, besaettes i overensstemmelse med reglerne i stk. 2. De ledige poster besaettes, undtagen ved generelle nybesaettelser, for resten af mandatets loebetid.5. Styrelsesraadet fastsaetter bestyrelsesmedlemmernes honorar. Det fastlaar med enstemmighed hvilke former for virksomhed, der eventuelt er uforenelige med hvervet som bestyrelsesmedlem eller suppleant.


text:
 Avis juridique important
 |
 21996D0724(01)
 Afgørelse nr. 1/96 truffet af Samarbejdsudvalget EF-San Marino den 20. juni 1996 om ændring af afgørelse nr. 1/93 om fastsættelse af de nærmere bestemmelser for overdragelsen til San Marinos statskasse af importafgifter, som Fællesskabet opkræver for Republikken San Marinos regning
 EF-Tidende nr. L 184 af 24/07/1996 s. 0035 - 0036
 AFGØRELSE Nr. 1/96 TRUFFET AF SAMARBEJDSUDVALGET EF-SAN MARINO den 20. juni 1996 om ændring af afgørelse nr. 1/93 om fastsættelse af de nærmere bestemmelser for overdragelsen til San Marinos statskasse af importafgifter, som Fællesskabet opkræver for Republikken San Marinos regning (96/445/EF) SAMARBEJDSUDVALGET HAR -under henvisning til interimsaftalen om handel og toldunion mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken San Marino (1), særlig artikel 7, stk. 3, ogud fra følgende betragtninger:Ved afgørelse nr. 1/93 truffet af Samarbejdsudvalget EØF-San Marino af 27. juli 1993 om fastsættelse af de nærmere bestemmelser for overdragelsen til San Marinos statskasse af importafgifter, som Fællesskabet opkræver for Republikken San Marinos regning (2), indførtes den procedure, der skal følges ved fastlæggelsen af, kontrollen med og overdragelsen til San Marinos myndigheder af de importafgifter, der opkræves på varer bestemt for dette land;der bør anføres nærmere bestemmelser for fastlæggelse af importafgifterne på produkter eller varer, for hvilke der er opstået en toldskyld i henhold til proceduren for aktiv forædling, suspensionsordningen, jf. artikel 114-129 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (3), eller i henhold til proceduren for midlertidig indførsel, jf. artikel 137-144 i nævnte forordning -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1 Afgørelse nr. 1/93 ændres således:1) Artikel 1, litra b), affattes således:»b) kun de afgifter, der fastlægges af de toldsatser, som er anført i bilaget til aftalen, opføres i førnævnte regnskab. Disse afgifter opføres kun, for så vidt eksemplar nr. 5 af dokument T2 SM eller genparten af dokument T2 L SM, der tjener som dokumentation for, at de pågældende varer er ankommet til San Marino, er påtegnet af Republikken San Marinos toldmyndigheder og behørigt forelagt for det toldsted, der har udstedt den, jf. dog artikel 1a.«2) Følgende artikel indsættes:»Artikel 1aVed anvendelse af proceduren for aktiv forædling, jf. artikel 114-129 i forordning (EØF) nr. 2913/92 eller proceduren for midlertidig indførsel, jf. artikel 137-144 i samme forordning, opfører de toldsteder, som er anført i bilaget til aftalen, de fastlagte afgifter i det regnskab, som er omhandlet i artikel 1, litra a), når:a) eksemplar nr. 5 af dokument T2 SM eller genparten af dokument T2 L SM, der er udstedt med henblik herpå, og som tjener som dokumentation for, hvilke mængder forædlingsprodukter eller varer i uforandret stand der er afsat inden for San Marinos område, efter proceduren for aktiv forædling, suspensionsordningen, er påtegnet af Republikken San Marinos toldmyndigheder og behørigt forelagt for det toldsted, der har udstedt denb) en bekræftet genpart af det tolddokument, på grundlag af hvilket indførselsvarerne er blevet henført under proceduren, og som tjener som dokumentation for, at indførselsvarerne er anvendt inden for San Marinos område, efter afslutningen af proceduren for midlertidig indførsel er påtegnet af Republikken


text: San Marinos toldmyndigheder og behørigt forelagt for det toldsted, som har bevilget den pågældende toldprocedure af økonomisk betydning.«Artikel 2 Denne afgørelse træder i kraft den første dag i måneden efter måneden for dens vedtagelse.Udfærdiget i Bruxelles, den 20. juni 1996.For SamarbejdsudvalgetS. ABOUFormand(1) EFT nr. L 359 af 9. 12. 1992, s. 14.(2) EFT nr. L 208 af 19. 8. 1993, s. 38.(3) EFT nr. L 302 af 19. 10. 1992, s. 1. Forordningen er ændret ved tiltrædelsesakten af 1994.


text:
 17.7.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 211/24
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 16/2014
 af 14. februar 2014
 om ændring af bilag II (Tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Rådets direktiv 86/529/EØF (1), der er indarbejdet i EØS-aftalen, udløb den 31. december 1991, og henvisningen hertil bør derfor udgå af EØS-aftalen.
 (2)
 Kommissionens beslutning 96/630/EF (2) og 97/526/EF (3) blev ophævet ved beslutning 98/574/EF (4), der alle er indarbejdet i EØS-aftalen, og henvisningen til beslutning 96/630/EF og 97/526/EF bør derfor udgå af EØS-aftalen.
 (3)
 Kommissionens beslutning 97/528/EF (5) blev ophævet ved beslutning 98/575/EF (6), der begge er indarbejdet i EØS-aftalen, og henvisningen til beslutning 97/528/EF bør derfor udgå af EØS-aftalen.
 (4)
 Kommissionens beslutning 2000/638/EF (7) blev ophævet ved beslutning 2004/71/EF (8), der begge er indarbejdet i EØS-aftalen, og henvisningen til beslutning 2000/638/EF bør derfor udgå af EØS-aftalen.
 (5)
 Bilag II til EØS aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Teksten i punkt 1 (Rådets direktiv 86/529/EØF), 4o (Kommissionens beslutning 96/630/EF), 4u (Kommissionens beslutning 97/526/EF), 4w (Kommissionens beslutning 97/528/EF) og andet led i punkt 4zg (Kommissionens beslutning 2000/638/EF) i kapitel XVIII i bilag II til EØS-aftalen udgår.
 Artikel 2
 Denne afgørelse træder i kraft den 15. februar 2014, forudsat at alle meddelelser er indgivet til Det Blandede EØS-Udvalg, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (9).
 Artikel 3
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 14. februar 2014.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Gianluca GRIPPA
 Formand
 (1) EFT L 311 af 6.11.1986, s. 28.
 (2) EFT L 282 af 1.11.1996, s. 79.
 (3) EFT L 215 af 7.8.1997, s. 54.
 (4) EFT L 278 af 15.10.1998, s. 30.
 (5) EFT L 215 af 7.8.1997, s. 60.
 (6) EFT L 278 af 15.10.1998, s. 35.
 (7) EFT L 269 af 21.10.2000, s. 52.
 (8) EUT L 16 af 23.1.2004, s. 54.
 (9) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 8.10.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 263/38
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 248/2014
 af 13. november 2014
 om ændring af Protokol 31 til EØS-aftalen om samarbejdet på særlige områder ud over de fire friheder [2015/1807]
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »EØS-aftalen«, særlig artikel 86 og 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Norge har deltaget i og bidraget finansielt til aktiviteterne under de europæiske GNSS-programmer, som følger af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 683/2008 (1), og vil fortsat deltage i og bidrage finansielt til de aktiviteter, der følger af forordning (EU) nr. 1285/2013 (2) ved indarbejdelse af disse forordninger i protokol 31 til EØS-aftalen.
 (2)
 Norge og Island har interesse i alle tjenester, der leveres af det system, som er etableret under Galileo-programmet, herunder i den statsregulerede tjeneste (»PRS«).
 (3)
 Samarbejdet mellem EØS-aftalens kontraherende parter bør derfor udvides til at omfatte Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1104/2011/EU af 25. oktober 2011 om reglerne for adgang til den statsregulerede tjeneste, der leveres af det globale satellitbaserede navigationssystem etableret under Galileo-programmet (3).
 (4)
 Norge kan blive en PRS-deltager, forudsat at betingelserne i artikel 3, stk. 5, i afgørelse nr. 1104/2011/EU er opfyldt.
 (5)
 Aftalen mellem Kongeriget Norge og Den Europæiske Union om sikkerhedsprocedurer for udveksling af klassificerede oplysninger (4), som blev undertegnet den 22. november 2004, har været anvendt siden den 1. december 2004.
 (6)
 Samarbejdsaftalen om satellitnavigation mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater og Kongeriget Norge (5), som blev undertegnet den 22. september 2010, har været anvendt midlertidigt siden den 1. maj 2011.
 (7)
 Protokol 31 til EØS-aftalen bør ændres for at muliggøre dette udvidede samarbejde —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende stykke indsættes efter stk. 8aa i artikel 1 i protokol 31 til EØS-aftalen:
 »8ab.
 a)
 EFTA-staterne deltager i de aktiviteter, der måtte følge af følgende EU-retsakt:
 —
 32011 D 1104: Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1104/2011/EU af 25. oktober 2011 om reglerne for adgang til den statsregulerede tjeneste, der leveres af det globale satellitbaserede navigationssystem etableret under Galileo-programmet (EUT L 287 af 4.11.2011, s. 1).
 b)
 EFTA-staterne kan blive PRS-deltagere, hvis de indgår de aftaler, der er omhandlet i artikel 3, stk. 5, litra a) og b), i afgørelse nr. 1104/2011/EU.
 c)
 EFTA-staternes deltagelse i de forskellige udvalg og ekspertgrupper vedrørende PRS behandles i de respektive forretningsordener.
 d)
 Artikel 10 i afgørelse nr. 1104/2011/EU finder ikke anvendelse på EFTA-staterne.
 e)
 Dette stykke gælder ikke for Liechtenstein.
 f)
 For Islands vedkommende suspenderes dette stykke, indtil der træffes anden afgørelse af Det Blandede EØS-Udvalg.«
 Artikel 2
 Denne afgørelse træder i kraft dagen efter, at den sidste meddelelse er indgivet til Det Blandede EØS-Udvalg, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (6).
 Artikel 3
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 13. november 2014.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Kurt JÄGER
 Formand
 (1) EUT L 196 af 24.7.2008, s. 1.
 (2) EUT L 347 af 20.12.2013, s.


text:
 Avis juridique important
 |
 21984A1005(01)
 Aftale i form af brevveksling mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab på den ene side og den danske regering og landsstyret på Færøerne på den anden side om indførelse af en ordning for laksefiskeriet i det nordlige Atlanterhav
 EF-Tidende nr. L 264 af 05/10/1984 s. 0002
 ***** AFTALE i form af brevveksling mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab paa den ene side og den danske regering og landsstyret paa Faeroeerne paa den anden side om indfoerelse af en ordning for laksefiskeriet i det nordlige Atlanterhav A. Brev fra Faeroeernes landsstyre Hr. . . . . . ., De faeroeske myndigheder har taget til efterretning, at Det europaeiske oekonomiske Faellesskab har udtrykt bekymring over det faeroeske laksefiskeri. Jeg skal hermed bekraefte, at de faeroeske myndigheder har givet tilsagn om for nedenfor anfoerte fangstsaeson at indfoere foelgende restriktioner for det faeroeske laksefiskeri, indtil der vedtages en reguleringsordning som led i konventionen om bevarelse af laksebestanden i Nordatlanten; 1. De faeroeske myndigheder vil begraense fangsterne af laks i faeroeske farvande (Faeroeernes fiskerijurisdiktion) til i alt 625 tons fersk, hel fisk i saesonen, der begynder den 1. oktober 1984 og slutter den 31. maj 1985. 2. Laksefiskeri vil ikke finde sted uden for den under punkt 1 naevnte fangstsaeson. Jeg ville vaere Dem taknemmelig, saafremt De vil bekraefte, at Det europaeiske oekonomiske Faellesskab er indforstaaet med det ovenfor anfoerte. Modtag, hr. . . . . . ., forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse. For Faeroeernes landsstyre B. Brev fra Det europaeiske oekonomiske Faellesskab Hr. . . . . . ., Jeg har den aere at anerkende modtagelsen af Deres skrivelse af dags dato med foelgende ordlyd: »De faeroeske myndigheder har taget til efterretning, at Det europaeiske oekonomiske Faellesskab har udtrykt bekymring over det faeroeske laksefiskeri. Jeg skal hermed bekraefte, at de faeroeske myndigheder har givet tilsagn om for nedenfor anfoerte fangstsaeson at indfoere foelgende restriktioner for det faeroeske laksefiskeri, indtil der vedtages en reguleringsordning som led i konventionen om bevarelse af laksebestanden i Nordatlanten: 1. De faeroeske myndigheder vil begraense fangsterne af laks i faeroeske farvande (Faeroeernes fiskerijurisdiktion) til i alt 625 tons fersk, hel fisk i saesonen, der begynder den 1. oktober 1984 og slutter den 31. maj 1985. 2. Laksefiskeri vil ikke finde sted uden for den under punkt 1 naevnte fangstsaeson. Jeg ville vaere Dem taknemmelig, saafremt De vil bekraefte, af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab er indforstaaet med det ovenfor anfoerte.«. Jeg har den aere at meddele Dem, at Faellesskabet har noteret sig indholdet af Deres skrivelse. Modtag, hr. . . . . ., forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse. Paa vegne Raadet for De europaeiske Faellesskaber


text:
 Avis juridique important
 |
 31995Y0811(03)
 Memorandum fra Det Rådgivende Udvalg for EKSF om perspektiverne i forbindelse med EKSF-traktatens udløb i 2002 (1)
 EF-Tidende nr. C 206 af 11/08/1995 s. 0007 - 0012
 MEMORANDUM FRA DET RÅDGIVENDE UDVALG FOR EKSF om perspektiverne i forbindelse med EKSF-traktatens udløb i 2002 (95/C 206/06)(Tekst af betydning for EØS)(Vedtaget med enstemmighed, bortset fra en stemme imod, på det 320. plenarmøde den 28. juni 1995)Det Rådgivende Udvalg for EKSF henleder opmærksomheden på sin tidligere stillingtagen vedrørende EKSF-traktatens udløb, bl.a.:- memorandum om EKSF-traktatens fremtid, vedtaget den 20. november 1992 (1)- memorandum om fremtiden for EKSF's finansielle virksomhed, vedtaget den 24. marts 1994 (2).I disse to memoranda, som blev vedtaget enstemmigt, var der taget hensyn til de på daværende tidspunkt foreliggende dokumenter, udarbejdet af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen, navnlig - for så vidt angår memorandummet af 24. marts 1994 - Kommissionens arbejdsdokument til opdatering af dens meddelelse til Rådet om EKSF-traktatens fremtid - finansiel virksomhed, dateret 20. oktober 1993 (3).Det Rådgivende Udvalg er bekendt med de dokumenter om samme emne, som er offentliggjort siden da af de vedkommende europæiske institutioner, bl.a.:- Rådets konklusioner om EKSF-traktatens fremtid, dateret 22. april 1994 (4)- Europa-Parlamentets beslutning om forslag til EKSF's aktionsbudget for 1995, dateret 26. oktober 1994 (5)- udtalelse fra Europa-Parlamentets udvalg om forskning, teknologisk udvikling og energi om traktaten om Den Europæiske Union og dennes funktion med henblik på regeringskonferencen i 1996, dateret 23. februar 1995 (6)- betænkning fra Europa-Parlamentets budgetkontroludvalg om meddelelse af decharge til Kommissionen for forvaltningen af EKSF for regnskabsåret 1993, dateret 22. marts 1995 (7)- Revisionsrettens årsberetninger om EKSF's regnskabsforvaltning og finansielle administration - senest foreliggende beretning vedrører regnskabsåret 1993 (8).Det Rådgivende Udvalg er - ligesom Europa-Parlamentet - klar over nødvendigheden af at anlægge en mere politisk og mere global indfaldsvinkel til de forskellige aspekter i forbindelse med EKSF-traktatens udløb. Udvalget mener derfor, at tiden nu er kommet til at få opdateret og samordnet dets stillingtagen hertil. Som bekendt:- rystede fra 1992 til 1994 en alvorlig krise endnu en gang jern- og stålindustrien, og den viste, at det er nødvendigt hele tiden af foretage strukturtilpasninger med heraf følgende alvorlige industrielle, sociale og regionale konsekvenser- har Kommissionens offentliggørelse af en grønbog om en energipolitik for Den Europæiske Union (9) givet anledning til en principdebat om den langsigtede strategi i politikken vedrørende kulindustrien- har udvidelsen af Den Europæiske Union til at omfatte 15 medlemsstater og dens udvidelse inden for den nærmeste fremtid til at omfatte endnu flere, bl.a. central- og østeuropæiske stater, en betydelig indvirkning på kul- og stålindustrien, og vil også have det fremover.Det Rådgivende Udvalg blev oprettet ved EKSF-traktaten som et forum for dialogen mellem erhvervslivets parter (producenter, arbejdstagere, forbrugere og forhandlere) og Kommissionen og mellem disse parter indbyrdes på tværs af de nationale grænser. Udvalget mener derfor, at det har særlige forudsætninger for og er kompetent til at kunne udtale sig om bestemmelserne i EKSF-traktaten og om, hvordan de er blevet anvendt. Ingen er bedre end Udvalget i stand til at bedømme, hvilken indflydelse


text: EKSF-traktatens bestemmelser har haft i forbindelse med de meget omfattende strukturændringer i disse industrier i mere end 40 år, og til at vurdere de konjunktursvingninger, der navnlig påvirker jern- og stålindustrien.1. GENERELLE BEMÆRKNINGERDet Rådgivende Udvalg bekræfter sine tidligere principielle holdninger, nemlig:1.1. at EKSF-traktaten skal bevares som særskilt juridisk instrument indtil år 2002, og at den indtil da skal anvendes normalt, dog under hensyntagen til de særlige bemærkninger nedenfor1.2. at visse af EKSF-traktatens bestemmelser, som har bestået deres prøve, skal indarbejdes i EF-traktaten, som foreslået i Kommissionens meddelelse til Rådet af 15. marts 1991 (10)1.3. at Kommissionen fortsat skal samarbejde tæt med Det Rådgivende Udvalg om fastslæggelsen af Unionens kul- og stålpolitik og i de kommende overvejelser omkring de forskellige aspekter i forbindelse med EKSF-traktatens udløb i år 2002.2. SÆRLIGE BEMÆRKNINGERDet Rådgivende Udvalg har følgende bemærkninger og kommentarer til visse af EKSF-traktatens bestemmelser:2.1. Det Rådgivende Udvalg konstaterer, at EKSF's statistiske instrumenter - dvs. de af Eurostat udarbejdede industrielle, økonomiske, handelsmæssige og sociale statistikker - har bestået deres prøve til alle berørte parters tilfredshed.Det at der sker en forudgående anmeldelse af investeringsprogrammer, og at der indberettes oplysninger om produktionskapaciteten, betyder, at der sikres større gennemsigtighed i forbindelse med investeringsbeslutninger, uden at der herved opstår juridiske problemer i henseende til konkurrencen. Tværtimod - for samtidig med at denne gennemsigtighed er et vigtigt element i den normale konkurrence, er den til gavn for producenterne, forhandlerne og forbrugerne og desuden et vigtigt element i overvågningen af konkurrencen.Udarbejdelse af skøn på kort og mellemlang sigt samt en regelmæssig revision af disse skøn stimulerer den samlede konkurrenceevne og gør det samtidig lettere at gennemføre tålelige sociale tilpasninger for det berørte personale i tilfælde af strukturbetingede kriser.Det statistiske værktøj samt virksomhedernes og Kommissionens oplysningspligt bør bibeholdes, ikke kun indtil EKSF-traktaten udløber, men også efter denne dato.2.2. Det Rådgivende Udvalg kræver enekompetence for én, og kun én europæisk myndighed på konkurrenceområdet, i det foreliggende tilfælde Kommissionen, sådan som det er fastsat i EKSF-traktaten.Omfanget af kompetencen og især den forudgående kontrol, i samråd med de berørte virksomheder, giver disse yderligere juridisk sikkerhed og er regler, som har bestået deres prøve.En opdeling af den overnationale kompetence, som hidtil har været samlet hos én enkelt myndighed, nemlig Kommissionen, ville i den aktuelle situation med et fælles marked betyde et tilbageskridt. Også efter udløbet af traktaten bør Kommissionens kompetence og de regler, som har bestået deres prøve, bibeholdes.2.3. Det Rådgivende Udvalg ser i de fleksible midler, Europa-Kommissionen har til rådighed til at sætte ind i krisestituationer - og således afbøde, især for stålmarkedets vedkommende, de konsekvenser, som ofte følger i kølvandet på en nedgang i efterspørgslen - et instrument i EKSF-traktaten, som har vist sig at være meget nyttigt. Indtil traktaten udløber, er en ændring af dette instrument ikke påkrævet.I al den tid EKSF har eksisteret, har jern- og stålindustrien måttet gennemleve en lang række kraftige konjunktursvingninger og vil også fremover være udsat for store konjunkturbevægelser. I betragtning af sådanne ekstraordinære situationer er det nødvendigt fortsat at have et passende instrumentarium til rådighed,


text: men iværksættelsen af det må først ske efter forudgående høring af samtlige berørte parter.Også efter EKSF-traktatens udløb vil sådanne ekstraordinære situationer kunne opstå, og det er derfor nødvendigt fortsat at kunne gribe ind ved hjælp af en fælles metode.2.4. Det Rådgivende Udvalg indskærper endnu en gang, at de principper, der regulerer den finansielle støtte, der ydes af medlemsstaterne til de forskellige EKSF-sektorer, forbliver i kraft.2.4.1. Derfor bør for jern- og stålindustriens vedkommende det strenge forbud mod støtte - navnlig i form af investerings- eller driftssubsidier, som virker konkurrenceforvridende - opretholdes, også efter EKSF-traktatens udløb, under hensyntagen til de aktuelle støtteregler, som kun tillader statsstøtte i særlige undtagelsestilfælde.Efter gentagne krænkelser af forbudet mod statsstøtte har Kommissionen og Rådet forpligtet sig til ikke længere at give tilladelse til nye undtagelser fra forbudet mod ydelse af tilskud. På den baggrund ville Det Rådgivende Udvalg stille sig uforstående, såfremt den lovramme, som EKSF-traktaten udgør sammen med støttereglerne, blev gjort mere fleksibel.Det strenge forbud mod ydelse af tilskud bør absolut opretholdes for at beskytte virksomhederne mod enhver form for begunstigelse, som har en konkurrenceforvridende virkning, og dette forbud bør ligeledes gælde for de industribrancher, der konkurrerer med jern- og stålsektoren.2.4.2. Hvad angår kulindustrien, er situationen en anden. Det forholder sig faktisk således, at en del af Den Europæiske Unions kulproduktion for øjeblikket ikke er konkurrencedygtig i forhold til importeret kul, og der foregår ikke nogen nævneværdig handel med kul mellem medlemslandene. Derfor forstyrrer medlemsstaternes støtte ikke fællesmarkedets funktion. De nugældende støtteregler (beslutning nr. 3632/93/EKSF) må betragtes som et passende energipolitisk instrument, som desuden har indvirkning på det sociale og regionale plan.Det Rådgivende Udvalg mener, at denne form for støtte fra medlemsstaterne også efter EKSF-traktatens udløb skal være officielt tilladt.2.5. Det Rådgivende Udvalg vil gerne påpege, at kul- og stålsektoren, navnlig kulindustrien, er det eneste energiområde, der er opstillet særlige målsætninger for i en europæisk traktat. Det Rådgivende Udvalg henviser bl.a. til de bestemmelser i traktaten, der præciserer disse målsætninger, specielt dem, der sigter mod at undgå alvorlige forstyrrelser i det økonomiske liv, sikre regelmæssig forsyning af det fælles marked og forbedre Fællesskabets produktionspotentiale, uden at der sker en uhensigtsmæssig udnyttelse af ressourcerne. Det er præcis disse målsætninger, der efter Det Rådgivende Udvalgs opfattelse viser, at energipolitiske foranstaltninger, herunder foranstaltninger på kulområdet, aldrig må vurderes isoleret fra den generelle økonomiske situation. Det Rådgivende Udvalg understreger ligeledes, at disse foranstaltninger har en betydelig regional- og socialpolitisk dimension.Det Rådgivende Udvalg understreger, at Fællesskabet også efter EKSF-traktatens udløb skal tage hensyn til disse principper ved at tilpasse dem den skiftende udvikling, navnlig i betragtning af medlemsstaternes egne energiressourcers bidrag til den løbende forsyning af Fællesskabet med energi. I den forbindelse bør anvendelsen af subsidiaritetsprincippet spille en vigtig rolle, idet alle de vigtige interesser behørigt tilgodeses på fællesskabsniveau. På den anden side sker etableringen af nye effektive og gennemsigtige beslutningsstrukturer i Den Europæiske Union frem for alt gennem en fælles høring af alle interesserede parter. Efter EKSF-traktatens udløb bør andre energiområder samt de energiforbrugende industriers interesser, især jern- og stålsektorens


text: interesser, således fortsat tilgodeses.Hvad angår den plads, som kul skal indtage i energipolitikken, understreger Det Rådgivende Udvalg, at Kommissionen med sin grønbog har indledt debatten om en nyorientering af denne politik.Det Rådgivende Udvalg vedtog den 28. juni 1995 en beslutning om Kommissionens grønbog. Udvalget vil afgive udtalelse om hvidbogen, så snart Kommissionen har færdiggjort denne.2.6. Det Rådgivende Udvalg mener ikke, at der skulle være noget til hinder for overførsel til Kommissionen af kompetencen vedrørende politikken for udenrigshandel med EKSF-produkter, i lighed med de regler, der er fastsat herom i EF-traktaten.Udvalget henleder opmærksomheden på det hensigtsmæssige i at udøve denne kompetence efter en indgående høring af de pågældende interessegrupper, og idet der tages særligt hensyn til de regioner i Den Europæiske Union, som er mere følsomme end andre over for handel med tredjelande.2.7. Det Rådgivende Udvalg vil gerne påpege, at den sociale dimension af EKSF-traktaten er indiskutabel. I medfør af denne traktat har Fællesskabets organer til opgave at forbedre arbejdstagernes leve- og arbejdsvilkår.Den støtte, der er foreskrevet i traktaten i tilfælde af tab af arbejdspladser, har en særlig betydning. I tilfælde af ekstraordinære krisesituationer, som gør det vanskeligt at opertholde beskæftigelsen af fritstillet personale, kan Fællesskabet yde ikke-tilbagebetalingspligtig støtte til at løse strukturkriser. Disse interventioner kan bl.a. antage følgende former: ydelse af dagpenge indtil genansættelse eller indtil pensionering, omskoling af arbejdstagere, herunder lønstøtte under omskolingen.Det Rådgivende Udvalg vil endelig henlede opmærksomheden på, at fællesskabsforanstaltninger finansieret over EKSF's budgetmidler til fremme af opførelsen af socialt boligbyggeri er enestående i Fællesskabet.Indtil udløbet af traktaten i år 2002 bør traktatens bestemmelser bibeholdes i deres helhed. I dette øjemed skal der hvert år afsættes tilstrækkelige finansielle midler, som nævnt nedenfor i punkt 2.9.2, første led.De første resultater af en gradvis indførelse af omskolingsforanstaltninger i EF-traktaten, især for så vidt angår faglig uddannelse, har vist, at det ikke har været muligt at indføre regler, der har samme værdi. Det Rådgivende Udvalg finder det ønskeligt, at de vanskeligheder, man er stødt på i den forbindelse, analyseres med henblik på at finde frem til en passende løsning.Efter traktatens udløb er det nødvendigt, at den socialpolitiske ånd i EKSF-traktaten overføres til EF-traktaten. Den vanskelige situation, som det europæiske arbejdsmarked befinder sig i, navnlig i områder med kulindustri og jern- og stålindustri, som ofte er kendetegnet ved en monostruktur, kræver at der anvendes afprøvede socialpolitiske instrumenter.2.8. Der Rådgivende Udvalg henviser til de meget fine resultater, der er opnået takket være støtten til den forskning inden for EKSF-sektoren, der er gennemført i virksomhederne på sektorplan og tværnationalt. Afkastet af de investeringer, der er foretaget på dette grundlag, har udgjort en mangedobling af den oprindelige investering og har sideløbende givet en væsentlig forbedring af arbejdsvilkårene.Den sociale forskning med alle dens forskellige forskningsområder (ergonomi, arbejdsmiljø inden for jern- og stålindustrien, sundhed og sikkerhed i minerne, arbejdsmedicin) er enestående i EU. Især har ergonomiprogrammerne været til stor nytte for andre brancher. Både inden for den sociale og tekniske forskning har det været muligt gennem en passende høringsprocedure at få inddraget alle interesserede grupper i


text: forberedelsen, udviklingen og evalueringen af forsknings- og demonstrationsprogrammerne. Denne praksis bør også fortsætte, således at arbejdstagernes repræsentanter inddrages, hver gang der er anledning til det.Det Rådgivende Udvalg understreger, at indtil EKSF-traktatens udløb i år 2002 og idet der tages hensyn til de små og mellemstore virksomheders tekniske særpræg:a) bør der ydes optimal støtte til EKSF-forskningen i Fællesskabets teknologiske og sociale rammeprogrammerb) som angivet nedenfor i punkt 2.9.2, første led, bør der hvert år bevilges tilstrækkelige midler i EKSF's aktionsbudget til de forskellige forskningsområder for at støtte de EKSF-forskningsaktiviteter, som ikke kan optages i fællesskabsrammeprogrammerne.Støtten til Fællesskabets sektorforskning for at forbedre såvel produktionen og anvendelsen af stål og kul som arbejdsforholdene og -sikkerheden bør efter Det Rådgivende Udvalgs mening fortsætte også efter EKSF-traktatens udløb.Opretholdelsen af denne støtte skal lettes og sikres gennem en finansiel mekanisme (f.eks. en fond). Denne mekanisme kunne i givet fald baseres på ikke-udnyttede EKSF-reserver, jf. punkt 2.9.5 nedenfor.Størrelsen af den sænkning af afgiftssatsen, som Det Rådgivende Udvalg har ønsket, står direkte i forbindelse med de udgifter, der skal finansieres, og den gradvise frigørelse af reserver (se punkt 2.9.4 nedenfor).2.9. Finansielle aspekter:2.9.1. Det Rådgivende Udvalg bekræfter, for så vidt angår EKSF-afgiften, den holdning, det gentagne gange har givet udtryk for. Det konstaterer, at denne specifikke ekstra byrde, som kun belaster kulvirksomhederne og jern- og stålvirksomhederne i Den Europæiske Union, og som hverken påvirker importerede EKSF-produkter eller konkurrerende materialer, er diskriminatorisk.Det Rådgivende Udvalg noterer, at Kommissionen i sit arbejdsdokument til opdatering af sin meddelelse til Rådet om EKSF-traktatens fremtid - finansiel virksomhed, dateret 20. oktober 1993, som arbejdshypotese tager udgangspunkt i en fortsættelse af den gradvise nedsættelse af afgiften, som blev indledt i 1991, og dens endelige forsvinden i 1999.2.9.2. Det Rådgivende Udvalg- finder det ønskeligt, at der i EKSF's aktionsbudget indtil traktatens udløb i år 2002 afsættes tilstrækkelige midler til finansiering af de ønskede sociale foranstaltninger, i overensstemmelse med punkt 2.7 ovenfor, samt til støtte af den tekniske og sociale forskning, i overensstemmelse med punkt 2.8- henleder opmærksomheden på, at finansieringen af omstillingslån hurtigst muligt bør foretages inden for rammerne af EF-traktaten- forventer, at Kommissionen vil høre Det Rådgivende Udvalg forud for udarbejdelsen af de fremtidige aktionsbudgetter, sådan som det har været tilfældet hidtil.2.9.3. Hvad angår reserverne, gør Det Rådgivende Udvalg opmærksom på den holdning, det hele tiden har haft, nemlig at disse fortrinsvis bør anvendes til gavn for virksomhederne og arbejdstagerne, som siden 1952 har leveret størsteparten af de midler, der har gjort det muligt at oprette disse reserver.Derfor bør de reserver, som er opbygget i forbindelse med EKSF's virksomhed, dvs.:- garantifonden- den særlige reserve- den tidligere pensionsfondefter Det Rådgivende Udvalgs mening frigøres i takt med afviklingen og det senere ophør af de finansielle aktiviteter, som har ligget til grund for opbygningen af reserverne, og som også ligger til grund for en midlertidig opretholdelse af dem.Det Rådgivende Udvalg konstaterer, at denne udvikling for øvrigt er forudset i det kommissionsarbejdsdokument, som er nævnt i punkt 2.9.1 ovenfor.2.9.4. Det rådgivende Udvalg tilslutter sig Kommissionens arbejdshypotese, ifølge hvilken de reserver,


text: som frigøres i perioden indtil EKSF-traktatens udløb i år 2002, bør bidrage til finansieringen af aktionsbudgettet. Størrelsen af dette bidrag fastsættes hvert år under hensyntagen til størrelsen af de andre indtægter og begrænses, således at det kun dækker kul- og stålindustriarbejdernes og -virksomhedernes prioriterede behov. Det Rådgivende Udvalg ønsker regelmæssigt at blive hørt i denne forbindelse, og vel at mærke i tilstrækkelig god tid før udarbejdelsen af budgetterne.2.9.5. Det Rådgivende Udvalg foreslår, at de resterende midler af de reserver, som frigøres indtil år 2002, og som ikke udnyttes til finansiering af aktionsbudgettet, i overensstemmelse med punkt 2.9.4 ovenfor, samt de reserver, som vil blive frigjort senere i forbindelse med den gradvise afvikling og det senere endelige ophør af de finansielle aktiviteter, som ligger til grund for dem, anvendes til en finansiel mekanisme (f.eks. en fond) i en form, som skal fastsættes senere, idet Kommissionen behørigt inddrages i forvaltningen af denne mekanisme og i overvejelserne om, hvordan disse midler skal anvendes. Formålet med denne finansielle mekanisme er at støtte de aktiviteter, som Det Rådgivende Udvalg betragter som prioriterede - nemlig den tekniske forskning inden for kul- og stålsektoren og den sociale forskning - også efter EKSF-traktatens udløb.2.10. Det Rådgivende Udvalg mener, at de regler, procedurer og institutioner, som kræver og muliggør en dialog mellem producenter, arbejdstagere, forbrugere og forhandlere på den ene side og Kommissionen på den anden side inden for de sektorielle områder, har givet meget tilfredsstillende resultater. Specielt har den samtidige tilstedeværelse af de tre interessekategorier i EKSF's Rådgivende Udvalg vist sig at være meget nyttig.Det Rådgivende Udvalg finder det derfor ønskeligt, at de procedurer og de institutioner, der er foreskrevet i EKSF-traktaten, for så vidt angår høringsfasen, fortsætter med at blive anvendt normalt indtil traktatens udløb i år 2002.Det Rådgivende Udvalg understreger desuden disse dialogers politiske betydning og deres økonomiske og sociale virkninger i perioder, hvor der skal foretages en strukturtilpasning.Der bør derfor også efter EKSF-traktatens udløb sikres en fælles, samtidig, gennemsigtig og struktureret høring af alle interesserede parter inden for kul- og stålsektoren.(1) EFT nr. C 14 af 20. 1. 1993, s. 5.(2) EFT nr. C 116 af 27. 4. 1994, s. 4.(3) SEK(93) 1596 endelig udg.(4) Rådsdokument 6442/94 (Presse 76).(5) EFT nr. C 323 af 21. 11. 1994, s. 66.(6) Dok. PE 211.254/endelig udg.(7) Dok. PE 211.584/endelig udg.(8) EFT nr. C 346 af 7. 12. 1994, s. 1.(9) KOM(94) 659 endelig udg. af 11. 1. 1995.(10) SEK(91) 407 endelig udg.


text:
 19.1.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 14/22
 AFGØRELSE TRUFFET AF DET BLANDEDE EØS-UDVALG
 Nr. 134/2005
 af 21. oktober 2005
 om ændring af bilag XVIII (Sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, arbejdsret og ligebehandling af mænd og kvinder) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Bilag XVIII til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 43/2005 truffet af Det Blandede EØS-udvalg (1).
 (2)
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/37/EF af 29. april 2004 om beskyttelse af arbejdstagerne mod risici for under arbejdet at være udsat for kræftfremkaldende stoffer eller mutagener (sjette særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i Rådets direktiv 89/391/EØF) (2), bør indarbejdes i aftalen.
 (3)
 Direktiv 2004/37/EF ophæver Rådets direktiv 90/394/EØF (3), som er indarbejdet i aftalen, og som derfor ophæves i henhold til aftalen —
 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 I bilag XVIII til aftalen foretages følgende ændringer:
 1)
 Følgende punkt indsættes efter punkt 14 (Rådets direktiv 90/394/EØF):
 »14a.
 32004 L 0037: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/37/EF af 29. april 2004 om beskyttelse af arbejdstagerne mod risici for under arbejdet at være udsat for kræftfremkaldende stoffer eller mutagener (sjette særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i Rådets direktiv 89/391/EØF) (EUT L 158 af 30.4.2004, s. 50), som ændret ved EUT L 229 af 29.6.2004, s. 23.«
 2)
 Teksten i punkt 14 (Rådets direktiv 90/394/EØF) udgår.
 Artikel 2
 Den islandske og norske udgave af direktiv 2004/37/EF, som ændret ved EUT L 229 af 29.6.2004, s. 23, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 22. oktober 2005, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle fornødne meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1 (4).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 21. oktober 2005.
 På vegne af Det Blandede EØS-udvalg
 SD Prinz Nikolaus von LIECHTENSTEIN
 Formand
 (1) EUT L 198 af 28.7.2005, s. 45.
 (2) EUT L 158 af 30.4.2004, s. 50. Ændret ved EUT L 229 af 29.6.2004, s. 23.
 (3) EFT L 196 af 26.7.1990, s. 1.
 (4) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 Avis juridique important
 |
 21993D0406(02)
 93/192/EØF: Afgørelse nr. 3/92 truffet af Den Blandede Komité EØF-SCHWEIZ af 18. november 1992 om ændring af protokol nr. 3 angående definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og angående metoderne for administrativt samarbejde
 EF-Tidende nr. L 085 af 06/04/1993 s. 0021 - 0021
 AFGOERELSE Nr. 3/92 TRUFFET AF DEN BLANDEDE KOMITÉ EOEF-SCHWEIZ af 18. november 1992 om aendring af protokol nr. 3 angaaende definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og angaaende metoderne for administrativt samarbejde (93/192/EOEF)DEN BLANDEDE KOMITÉ HAR - under henvisning til overenskomsten mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Schweiz, undertegnet i Bruxelles den 22. juli 1972, under henvisning til protokol nr. 3 angaaende definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og angaaende metoderne for administrativt samarbejde, i det foelgende benaevnt »protokol nr. 3«, saerlig artikel 28, og ud fra foelgende betragtninger: Beklaedningsgenstande og tilbehoer dertil samt andre varer af pelsskind skal ifoelge oprindelsesreglerne, som de er fastlagt i listen i bilag III til protokol nr. 3 under HS-pos. 4303, fremstilles paa basis af garvede eller beredte ikke sammensatte pelsskind, der henhoerer under HS-pos. 4302; en fodnote tillod dog anvendelse indtil den 31. marts 1990 af sammensatte pelsskind af suzluki, graa sibirisk egern og hamster henhoerende under HS-pos. 4302; denne undtagelse fra oprindelsesreglerne boer genindfoeres for en toaars periode, og anvendelse af sammensatte skind af burunduk, peschanik, pahmi, kinesisk lam og kinesisk gedekid boer ogsaa tillades - TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE: Artikel 1 Henvisning (1) og den tilsvarende fodnote i skemaet i bilaget til naervaerende afgoerelse skal tilfoejes listen i bilag III til protokol nr. 3 til overenskomsten EOEF-Schweiz. Artikel 2 Denne afgoerelse anvendes fra den 1. november 1992. Udfaerdiget i Bruxelles, den 18. november 1992. Paa Den Blandede Komités vegne B. de TSCHARNER Formand BILAG Liste over forarbejdninger eller bearbejdninger, som materialer uden oprindelsesstatus skal undergaa, for at den fremstillede vare kan faa oprindelsesstatus >TABELPOSITION>


text:
 Avis juridique important
 |
 21998D1008(09)
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-Udvalg Nr. 9/98 af 6. marts 1998 om ændring af bilag II (Tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen
 EF-Tidende nr. L 272 af 08/10/1998 s. 0013 - 0013
 AFGØRELSE TRUFFET AF DET BLANDEDE EØS-UDVALG Nr. 9/98 af 6. marts 1998 om ændring af bilag II (Tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR -under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som tilpasset ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, ogud fra følgende betragtninger:Bilag II til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 92/97 truffet af Det Blandede EØS-Udvalg (1);Kommissionens direktiv 97/10/EF af 26. februar 1997 om tredje tilpasning til den tekniske udvikling af bilag I til Rådets direktiv 76/769/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om begrænsning af markedsføring og anvendelse af visse farlige stoffer og præparater (kræftfremkaldende, mutagene og reproduktionstoksiske) (2) bør indarbejdes i aftalen -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Følgende led indsættes i punkt 4 (Rådets direktiv 76/769/EØF) i kapitel XV i bilag II til aftalen:»- 397 L 0010: Kommissionens direktiv 97/10/EF af 26. februar 1997 (EFT L 68 af 8.3.1997, s. 24).«Artikel 2Teksterne til direktiv 97/10/EF på islandsk og norsk, som er knyttet til de respektive sproglige udgaver af denne afgørelse, er autentiske.Artikel 3Denne afgørelse træder i kraft den 7. marts 1998, forudsat at Det Blandede EØS-Udvalg har modtaget alle fornødne meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1.Artikel 4Denne afgørelse offentliggøres i EØS-afsnittet i og EØS-tillægget til De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 6. marts 1998.På Det Blandede EØS-Udvalgs vegneF. BARBASOFormand(1) EFT L 193 af 9.7.1998, s. 48.(2) EFT L 68 af 8.3.1997, s. 24.


text:
 Avis juridique important
 |
 42000A0712(01)
 Konvention udarbejdet af Rådet i henhold til artikel 34 i traktaten om Den Europæiske Union om gensidig retshjælp i straffesager mellem Den Europæiske Unions medlemstater - Erklæring fra Rådet ad artikel 10, stk. 9 - Erklæring fra Det Forenede Kongerige ad artikel 20
 EF-Tidende nr. 197 af 12/07/2000 s. 0003 - 0023
 BILAGKONVENTIONudarbejdet af Rådet i henhold til artikel 34 i traktaten om Den Europæiske Union om gensidig retshjælp i straffesager mellem Den Europæiske Unions medlemstaterDE HØJE KONTRAHERENDE PARTER i denne konvention, den Europæiske Unions medlemsstater,SOM HENVISER TIL Rådets retsakt om udarbejdelse af konventionen om gensidig retshjælp i straffesager mellem Den Europæiske Unions medlemsstater,SOM ØNSKER at forbedre det strafferetlige samarbejde mellem Den Europæiske Unions medlemsstater uden dog derved at berøre reglerne om beskyttelse af den enkeltes frihed,SOM UNDERSTREGER, at det er i medlemsstaternes fælles interesse at sikre, at gensidig retshjælp mellem medlemsstaterne fungerer effektivt og hurtigt og på en måde, der er forenelig med de grundlæggende retsprincipper i medlemsstaternes nationale ret, og som tilgodeser den enkeltes rettigheder og principperne i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, undertegnet den 4. november 1950 i Rom,SOM GIVER UDTRYK FOR tillid til den måde, hvorpå deres retssystemer er opbygget og fungerer, og til alle medlemsstaters evne til at sikre en retfærdig rettergang,SOM ER BESLUTTET PÅ at supplere den europæiske konvention af 20. april 1959 om gensidig retshjælp i straffesager og andre konventioner, der er gældende på området, med en konvention indgået af Den Europæiske Union,SOM ANERKENDER, at bestemmelserne i ovennævnte konventioner fortsat gælder i alle spørgsmål, der ikke er omfattet af nærværende konvention,SOM TAGER I BETRAGTNING, at medlemsstaterne finder det vigtigt at styrke det retlige samarbejde, men samtidig fortsat agter at anvende proportionalitetsprincippet,SOM UNDERSTREGER, at denne konventions bestemmelser om gensidig retshjælp i straffesager bygger på principperne i konventionen af 20. april 1959,SOM TAGER I BETRAGTNING, at artikel 20 i denne konvention omhandler visse særlige situationer i forbindelse med aflytning af telekommunikation uden dog på nogen måde at have implikationer for andre lignende situationer, som falder uden for denne konvention,SOM TAGER I BETRAGTNING, at de almindelige folkeretlige principper finder anvendelse i situationer, som ikke er omfattet af denne konvention,SOM ERKENDER, at denne konvention ikke er til hinder for, at medlemsstaterne kan udøve deres beføjelser med hensyn til opretholdelse af lov og orden og beskyttelse af den indre sikkerhed, og at det tilkommer den enkelte medlemsstat at bestemme, i overensstemmelse med artikel 33 i traktaten om den Europæiske Union, hvordan den vil opretholde lov og orden og beskytte den indre sikkerhed,ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE BESTEMMELSER:AFSNIT IALMINDELIGE BESTEMMELSERArtikel 1Forholdet til andre konventioner om gensidig retshjælp1. Denne konvention har til formål at supplere bestemmelserne i og lette anvendelsen mellem Den Europæiske Unions medlemsstater af:a) den europæiske konvention af 20. april 1959 om gensidig retshjælp i straffesager, i det følgende benævnt "den europæiske retshjælpskonvention"b) tillægsprotokollen af 17. marts 1978 til den europæiske retshjælpskonventionc) de bestemmelser om gensidig retshjælp i straffesager i konventionen af 19. juni 1990 om gennemførelse


text: af Schengen-aftalen af 14. juni 1985 om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser, i det følgende benævnt "Schengen-gennemførelseskonventionen", der ikke ophæves i medfør af artikel 2, stk. 2d) kapitel 2 i traktaten af 27. juni 1962 om udlevering og gensidig retshjælp i straffesager mellem Kongeriget Belgien, Storhertugdømmet Luxembourg og Kongeriget Nederlandene, ændret ved protokol af 11. maj 1974, i det følgende benævnt "Benelux-traktaten", for så vidt angår forbindelserne mellem medlemsstaterne i Den Økonomiske Union Benelux.2. Denne konvention berører ikke anvendelsen af mere gunstige bestemmelser i bilaterale eller multilaterale aftaler mellem medlemsstaterne eller, som fastsat i artikel 26, stk. 4, i den europæiske retshjælpskonvention, arrangementer om gensidig retshjælp i straffesager på grundlag af overensstemmende lovgivning eller en særlig ordning, som hjemler gensidig gennemførelse af retshjælpsforanstaltninger på deres respektive områder.Artikel 2Bestemmelser, der vedrører Schengen-reglerne1. Bestemmelserne i artikel 3, 5, 6, 7, 12 og 23 og, i det omfang der er relevant for artikel 12, i artikel 15 og 16 samt, i det omfang det er relevant for de nævnte artikler, i artikel 1 udgør foranstaltninger, der ændrer eller udbygger de bestemmelser, der er nævnt i bilag A til aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne(1).2. Artikel 49, litra a), samt artikel 52, 53 og 73 i Schengen-gennemførelseskonventionen ophæves hermed.Artikel 3Sager, i forbindelse med hvilke der også skal ydes gensidig retshjælp1. Der ydes ligeledes gensidig retshjælp ved retsforfølgning for handlinger, der ifølge den anmodede medlemsstats eller den anmodende medlemsstats eller eventuelt begges nationale ret betragtes som overtrædelser af bestemmelser, som kan afgøres af administrative myndigheder, hvis afgørelser kan indankes for en domstol med kompetence i navnlig straffesager.2. Gensidig retshjælp ydes ligeledes i forbindelse med straffesager og sager som omhandlet i stk. 1, der vedrører handlinger eller overtrædelser, som en juridisk person kan drages til ansvar for i den anmodende medlemsstat.Artikel 4Formkrav og fremgangsmåde ved udførelse af anmodninger om gensidig retshjælp1. Når der ydes gensidig retshjælp, respekterer den anmodede medlemsstat de formkrav og den fremgangsmåde, som den anmodende medlemsstat udtrykkeligt angiver, medmindre andet er bestemt i denne konvention, og medmindre de pågældende formkrav og den pågældende fremgangsmåde strider mod de grundlæggende retsprincipper i den anmodede medlemsstat.2. Den anmodede medlemsstat udfører anmodningen om retshjælp så hurtigt som muligt, idet den i videst muligt omfang tager hensyn til de procesfrister og andre frister, som den anmodende medlemsstat måtte have angivet. Den anmodende medlemsstat begrunder fristerne.3. Kan anmodningen ikke eller kun delvis imødekommes i overensstemmelse med den anmodende medlemsstats krav, underetter den anmodede medlemsstats myndigheder straks den anmodende medlemsstats myndigheder herom og anfører, på hvilke betingelser anmodningen vil kunne imødekommes. Myndighederne i den anmodende medlemsstat og den anmodede medlemsstat kan efterfølgende aftale, hvorledes anmodningen videre skal behandles, om nødvendigt gøre den videre behandling betinget af, at ovennævnte betingelser opfyldes.4. Hvis det kan forudses, at den anmodende medlemsstats frist for udførelsen af anmodningen ikke kan overholdes, og hvis det af den i stk. 2, andet punktum, nævnte


text: begrundelse konkret fremgår, at enhver forsinkelse betydeligt vil vanskeliggøre den retsforfølgning, der finder sted i den anmodende medlemsstat, oplyser den anmodede medlemsstats myndigheder straks, hvor lang tid der skønnes nødvendig for at udføre anmodningen. Den anmodende medlemsstats myndigheder oplyser straks, om anmodningen alligevel opretholdes. Myndighederne i den anmodende medlemsstat og den anmodede medlemsstat kan efterfølgende aftale, hvorledes anmodningen videre skal behandles.Artikel 5Fremsendelse og forkyndelse af retsdokumenter1. En medlemsstat fremsender retsdokumenter, som er bestemt for personer, der opholder sig på en anden medlemsstats område, direkte til disse med posten.2. Retsdokumenter må kun fremsendes gennem de kompetente myndigheder i den anmodede medlemsstat,a) hvis adressen på den person, som dokumentet er bestemt for, er ukendt eller usikker, ellerb) hvis den anmodende medlemsstats relevante processuelle regler kræver bevis for dokumentets forkyndelse for modtageren ud over det bevis, der kan opnås i forbindelse med fremsendelse med posten, ellerc) hvis det ikke har været muligt at postforkynde dokumentet, ellerd) hvis den anmodende medlemsstat har gode grunde til at mene, at fremsendelse med posten vil være virkningsløs eller er uhensigtsmæssig.3. Når der er grund til at antage, at modtageren ikke forstår det sprog, retsdokumentet er affattet på, skal dette, eller i det mindste de væsentlige afsnit heraf, oversættes til det eller et af de nationale sprog i den medlemsstat, på hvis område modtageren opholder sig. Hvis den myndighed, som retsdokumentet kommer fra, er bekendt med, at modtageren kun forstår et andet sprog, skal dokumentet, eller i det mindste de væsentlige afsnit heraf, oversættes til dette andet sprog.4. Alle retsdokumenter skal ledsages af en følgeskrivelse, hvori det meddeles, at modtageren kan indhente oplysninger hos den myndighed, som dokumentet kommer fra, eller hos andre myndigheder i den pågældende medlemsstat om vedkommendes rettigheder og pligter i forbindelse med dokumentet. Stk. 3 gælder også for denne følgeskrivelse.5. Denne artikel berører ikke anvendelsen af artikel 8, 9 og 12 i den europæiske retshjælpskonvention og artikel 32, 34 og 35 i Benelux-traktaten.Artikel 6Fremsendelse af anmodninger om gensidig retshjælp1. Anmodninger om gensidig retshjælp og spontan udveksling af oplysninger som omhandlet i artikel 7 formuleres skriftligt eller ved hjælp af ethvert middel, der kan frembringe skriftlig dokumentation på en måde, der tillader den modtagende medlemsstat at fastslå ægtheden. Sådanne anmodninger fremsendes direkte mellem de judicielle myndigheder, der har stedlig kompetence til at fremsætte og udføre anmodninger, og tilbagesendes gennem samme myndigheder, medmindre andet bestemmes i denne artikel.Enhver oplysning fra en medlemsstat med henblik på iværksættelse af retsforfølgning ved en anden medlemsstats domstole som omhandlet i artikel 21 i den europæiske retshjælpskonvention og artikel 42 i Benelux-traktaten kan fremsendes direkte mellem de kompetente judicielle myndigheder.2. Stk. 1 er ikke til hinder for, at anmodninger i særlige tilfælde kan fremsendes og tilbagesendesa) mellem en medlemsstats centrale myndighed og en anden medlemsstats centrale myndighed, ellerb) mellem en medlemsstats judicielle myndigheder og en anden medlemsstats centrale myndighed.3. Uanset stk. 1 kan Det Forenede Kongerige og Irland samtidig med afgivelsen af den i artikel 27, stk. 2, omhandlede notifikation erklære, at anmodninger og meddelelser specificeret i erklæringen, der er stilet


text: til dem, skal fremsendes gennem deres respektive centrale myndigheder. Disse medlemsstater kan til enhver tid ved en ny erklæring begrænse rækkevidden af en sådan erklæring med henblik på at lade stk. 1 finde mere udstrakt anvendelse. De skal gøre dette, når bestemmelserne om gensidig retshjælp i Schengen-gennemførelseskonventionen får virkning for dem.Enhver medlemsstat kan anvende princippet om gensidighed i forbindelse med ovennævnte erklæringer.4. Enhver anmodning om gensidig retshjælp kan i hastende sager fremsendes gennem Den Internationale Kriminalpolitiorganisation (Interpol) eller et organ, der er kompetent ifølge bestemmelser vedtaget i medfør af traktaten om den Europæiske Union.5. Hvis den myndighed, der er kompetent til at behandle anmodninger efter artikel 12, 13 eller 14, i den ene medlemsstat er en judiciel myndighed eller en central myndighed og i den anden medlemsstat en politi- eller toldmyndighed, kan anmodningerne fremsendes og tilbagesendes direkte mellem disse myndigheder. Stk. 4 finder anvendelse på sådanne kontakter.6. Hvis den myndighed, der er kompetent til at behandle anmodninger om gensidig retshjælp i forbindelse med retsforfølgning som omhandlet i artikel 3, stk. 1, i den ene medlemsstat er en judiciel myndighed eller en central myndighed og i den anden medlemsstat en administrativ myndighed, kan anmodningerne fremsendes og tilbagesendes direkte mellem disse myndigheder.7. Enhver medlemsstat kan samtidig med afgivelsen af den i artikel 27, stk. 2, omhandlede notifikation erklære, at den ikke er bundet af stk. 5, første punktum, eller af stk. 6, eller af begge, eller at den kun vil anvende de nævnte bestemmelser under visse nærmere angivne omstændigheder. En sådan erklæring kan til enhver tid trækkes tilbage eller ændres.8. Følgende anmodninger og meddelelser fremsendes gennem medlemsstaternes centrale myndigheder:a) anmodninger om midlertidig overførelse eller transit af frihedsberøvede personer som omhandlet i artikel 9 i denne konvention samt i artikel 11 i den europæiske retshjælpskonvention og artikel 33 i Benelux-traktatenb) oplysninger om straffedomme som omhandlet i artikel 22 i den europæiske retshjælpskonvention og artikel 43 i Benelux-traktaten. Dog kan anmodninger om genparter af straffedomme og foranstaltninger som omhandlet i artikel 4 i tillægsprotokollen til den europæiske retshjælpskonvention fremsendes direkte til de kompetente myndigheder.Artikel 7Spontan udveksling af oplysninger1. Medlemsstaternes kompetente myndigheder kan i det omfang, der er hjemmel herfor i national ret, og uden at der foreligger en anmodning, udveksle oplysninger om sådanne strafbare handlinger og overtrædelser af bestemmelser af den i artikel 3, stk. 1, nævnte art, som det på tidspunktet for meddelelsen af oplysningerne påhviler den modtagende myndighed at behandle.2. Den meddelende myndighed kan i medfør af national ret fastsætte betingelser for, hvordan den modtagende myndighed må anvende sådanne oplysninger.3. Den modtagende myndighed er bundet af disse betingelser.AFSNIT IIANMODNINGER OM VISSE SÆRLIGE FORMER FOR GENSIDIG RETSHJÆLPArtikel 8Tilbagelevering1. Den anmodede medlemsstat kan efter anmodning fra den anmodende medlemsstat, og uden at godtroende tredjemands rettigheder berøres, stille uretmæssigt erhvervede genstande til rådighed for den anmodende medlemsstat med henblik på tilbagelevering til den retmæssige ejer.2. Ved anvendelsen af artikel 3 og 6 i den europæiske retshjælpskonvention samt artikel 24, stk. 2, og artikel 29 i Benelux-traktaten kan den anmodede medlemsstat, før eller efter at genstandene


text: overdrages til den anmodende medlemsstat, give afkald på tilbagesendelse, hvis dette kan fremme tilbageleveringen af genstandene til den retmæssige ejer. Godtroende tredjemands rettigheder berøres ikke.3. Giver den anmodede medlemsstat afkald på tilbagesendelse, før genstandene overdrages til den anmodende medlemsstat, kan den ikke påberåbe sig panteret eller anden regresret i medfør af sin skatte- eller toldlovgivning for så vidt angår disse genstande.Afkald som omhandlet i stk. 2 berører ikke den anmodede medlemsstats ret til at opkræve skatter eller afgifter fra den retmæssige ejer.Artikel 9Midlertidig overførelse af frihedsberøvede personer med henblik på efterforskning1. Hvis de berørte medlemsstaters kompetente myndigheder indgår aftale herom, kan en medlemsstat, som har anmodet, om en efterforskningsmæssig foranstaltning, der kræver tilstedeværelsen af en person, der er frihedsberøvet på dens eget område, midlertidigt overføre denne person til den medlemsstats område, hvor efterforskningen skal finde sted.2. I aftalen fastsættes de nærmere vilkår for den midlertidige overførelse af personen og fristen for, hvornår vedkommende skal sendes tilbage til den anmodende medlemsstats område.3. Hvis der kræves samtykke til overførelse fra den frihedsberøvede person, fremlægges der omgående en samtykkeerklæring eller en genpart heraf for den anmodede medlemsstat.4. Den periode, personen tilbringer i forvaring på den anmodede medlemsstats område, trækkes fra den periode, i hvilken den pågældende skal eller vil skulle være i forvaring på den anmodende medlemsstats område.5. Artikel 11, stk. 2 og 3, samt artikel 12 og 20 i den europæiske retshjælpskonvention finder tilsvarende anvendelse på denne artikel.6. Hver medlemsstat kan samtidig med afgivelsen af den i artikel 27, stk. 2, omhandlede notifikation erklære, at det i stk. 3 omhandlede samtykke vil blive krævet forud for indgåelsen af en aftale efter stk. 1, eller at det vil blive krævet på visse betingelser specificeret i erklæringen.Artikel 10Afhøring ved hjælp af videokonference1. Hvis en person befinder sig på én medlemsstats område og skal afhøres som vidne eller sagkyndig af de judicielle myndigheder i en anden medlemsstat, kan denne anden medlemsstat, såfremt det ikke er hensigtsmæssigt eller muligt, at den pågældende møder personligt frem på dens område, anmode om, at afhøringen foretages ved hjælp af videokonference som fastsat i stk. 2-8.2. Den anmodede medlemsstat giver sin tilladelse til afhøring ved hjælp af videokonference, forudsat at anvendelse af videokonference ikke strider mod dens grundlæggende retsprincipper, og forudsat at den råder over de tekniske hjælpemidler, der er nødvendige for at gennemføre en sådan afhøring. Råder den anmodede medlemsstat ikke over de tekniske hjælpemidler, der er nødvendige for en videokonference, kan den anmodende medlemsstat stille dem til rådighed efter aftale med den anmodede medlemsstat.3. Anmodninger om afhøring ved hjælp af videokonference skal ud over de oplysninger, der er nævnt i artikel 14 i den europæiske retshjælpskonvention og artikel 37 i Benelux-traktaten, indeholde en begrundelse for, at det ikke er hensigtsmæssigt eller muligt, at vidnet eller den sagkyndige møder personligt frem, samt navnet på den judicielle myndighed og de personer, der skal foretage afhøringen.4. Den anmodede medlemsstats judicielle myndighed indkalder den person, der skal afhøres, til at give møde i overensstemmelse med formkravene i national ret.5. Følgende regler gælder


text: for afhøring ved hjælp af videokonference:a) En repræsentant for den anmodede medlemsstats judicielle myndighed, om nødvendigt bistået af en tolk, overværer afhøringen og er ansvarlig for identifikationen af den person, der skal afhøres, og for overholdelsen af de grundlæggende retsprincipper i den anmodede medlemsstat. Hvis repræsentanten for den anmodede medlemsstats judicielle myndighed mener, at grundlæggende retsprincipper i den anmodede medlemsstat tilsidesættes under afhøringen, træffer den pågældende omgående de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at afhøringen fortsættes i overensstemmelse med disse principper.b) Den anmodende og den anmodede medlemsstats kompetente myndigheder aftaler om nødvendigt foranstaltninger med henblik på at beskytte den person, der skal afhøres.c) Afhøringen foretages direkte af eller under ledelse af den anmodende medlemsstats judicielle myndighed i overensstemmelse med denne medlemsstats nationale ret.d) Efter anmodning fra den anmodende medlemsstat eller den person, der skal afhøres, sørger den anmodede medlemsstat for, at den person, der skal afhøres, om nødvendigt bistås af en tolk.e) Den person, der skal afhøres, kan påberåbe sig ret til at nægte at afgive forklaring, som måtte være hjemlet i enten den anmodende medlemsstats eller den anmodende medlemsstats nationale ret.6. Med forbehold af eventuelle foranstaltninger, som er aftalt med henblik på at beskytte personer, udfærdiger repræsentanten for den anmodede medlemsstats judicielle myndighed ved afhøringens afslutning et referat af afhøringen med angivelse af tid og sted, den afhørte persons identitet, identiteten på alle andre personer i den anmodede medlemsstat, som har deltaget i afhøringen, og den egenskab, hvori de har deltaget, eventuelle edsaflæggelser eller afgivelser af tro og love-erklæringer samt de tekniske omstændigheder, under hvilke afhøringen har fundet sted. Dette referat fremsendes af den anmodende medlemsstats kompetente myndighed.7. Udgifterne til oprettelse af videoforbindelsen, udgifterne i forbindelse med betjeningen af videoforbindelsen i den anmodede medlemsstat, udgifter til aflønning af de tolke, som den anmodede medlemsstat stiller til rådighed, og til godtgørelse til vidner og sagkyndige samt disses rejseudgifter i den anmodede medlemsstat refunderes den anmodede medlemsstat af den anmodende medlemsstat, medmindre den anmodede medlemsstat giver afkald på et få refunderet alle eller nogle af disse udgifter.8. Hver medlemsstat træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at dens nationale ret finder anvendelse, når vidner eller sagkyndige afhøres på dens område i overensstemmelse med denne artikel og nægter at afgive forklaring, selv om de er forpligtet dertil, eller afgiver falsk forklaring, på samme måde, som hvis afhøringen fandt sted i en national retssag.9. Medlemsstaterne kan efter eget skøn, hvor det er hensigtsmæssigt og med de kompetente judicielle myndigheders samtykke, også anvende denne artikel på afhøring af en tiltalt ved hjælp af videokonference. I så tilfælde skal benyttelsen af videokonference og den måde, hvorpå videokonferencen gennemføres, aftales mellem de berørte medlemsstater i overensstemmelse med deres nationale ret og med relevante internationale instrumenter, herunder den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder fra 1950.Enhver medlemsstat kan samtidig med afgivelsen af den i artikel 27, stk. 2, nævnte notifikation erklære, at den ikke vil anvende første afsnit. En sådan erklæring kan til enhver tid trækkes tilbage.Afhøring må kun ske med den tiltaltes samtykke.


text: De bestemmelser, der måtte være nødvendige for at beskytte tiltaltes rettigheder, fastsættes af Rådet i et retligt bindende instrument.Artikel 11Afhøring af vidner og sagkyndige ved hjælp af telefonkonference1. Hvis en person befinder sig på én medlemsstats område og skal afhøres som vidne eller sagkyndig af de judicielle myndigheder i en anden medlemsstat, kan denne anden medlemsstat, hvis der er hjemmel herfor i national ret, anmode om bistand fra den første medlemsstat med henblik på at foretage afhøringen ved hjælp af telefonkonference som fastsat i stk. 2-5.2. Afhøring kan kun foretages ved hjælp af telefonkonference, hvis vidnet eller den sagkyndige indvilliger i, at afhøringen foregår på denne måde.3. Den anmodede medlemsstat giver sin tilladelse til afhøring ved hjælp af telefonkonference, hvis dette ikke strider mod dens grundlæggende retsprincipper.4. Anmodninger om afhøring ved hjælp af telefonkonference skal ud over de oplysninger, der er nævnt i artikel 14 i den europæiske retshjælpskonvention og artikel 37 i Benelux-traktaten, indeholde navnet på den judicielle myndighed og de personer, der skal foretage afhøringen, samt en angivelse af, at vidnet eller den sagkyndige er rede til at medvirke ved en afhøring ved hjælp af telefonkonference.5. Den praktiske tilrettelæggelse af afhøringen aftales mellem de berørte medlemsstater. I forbindelse med en sådan aftale forpligter den anmodede stat sig til at:a) underrette vidnet eller den sagkyndige om tid og sted for afhøringenb) sørge for identifikationen af vidnet eller den sagkyndigec) kontrollere, at vidnet eller den sagkyndige har indvilliget i afhøringen ved hjælp af telefonkonference.Den anmodede medlemsstat kan gøre sit samtykke betinget af hel eller delvis anvendelse af de relevante bestemmelser i artikel 10, stk. 5 og 8. Medmindre andet er aftalt, finder artikel 10, stk. 7, tilsvarende anvendelse.Artikel 12Kontrollerede leverancer1. Hver medlemsstat forpligter sig til efter anmodning fra en anden medlemsstat at tillade kontrollerede leverancer på sit område som led i strafferetlig efterforskning af strafbare handlinger, som kan medføre udlevering.2. Beslutninger om anvendelse af kontrollerede leverancer træffes i hvert enkelt tilfælde af den anmodede medlemsstats kompetente myndigheder under behørigt hensyn til denne medlemsstats nationale ret.3. Kontrollerede leverancer finder sted efter procedurerne i den anmodede medlemsstat. Beføjelsen til at handle og til at styre og kontrollere operationerne tilfalder de kompetente myndigheder i denne medlemsstat.Artikel 13Fælles efterforskningshold1. Ved en fælles aftale kan de kompetente myndigheder i to eller flere medlemsstater med et bestemt formål og for et begrænset tidsrum, der kan forlænges efter fælles overenskomst, oprette fælles efterforskningshold med henblik på strafferetlig efterforskning i en eller flere af de medlemsstater, der opretter holdet. Sammensætningen af holdet fastsættes i aftalen.Fælles efterforskningshold kan især oprettes,a) hvis en medlemsstats efterforskning af strafbare handlinger nødvendiggør en vanskelig og krævende efterforskning, der har forbindelse til andre medlemsstaterb) hvis flere medlemsstater er i færd med at efterforske strafbare handlinger, der som følge af sagens omstændigheder kræver, at de berørte medlemsstater koordinerer og afstemmer deres indsats.Anmodning om oprettelse af et fælles efterforskningshold kan fremsættes af en hvilken som helst af de berørte medlemsstater. Holdet oprettes i en af de medlemsstater, hvor efterforskningen formodes at skulle finde sted.2. Anmodninger om


text: oprettelse af fælles efterforskningshold skal ud over de oplysninger, som er nævnt i de relevante bestemmelser i artikel 14 i den europæiske retshjælpskonvention og artikel 37 i Benelux-traktaten, indeholde forslag til sammensætning af holdet.3. Et fælles efterforskningshold opererer på de medlemsstaters område, som opretter holdet, på følgende generelle betingelser:a) Holdet ledes af en repræsentant for den kompetente myndighed, der deltager i den strafferetlige efterforskning, fra den medlemsstat, hvor holdet opererer. Holdets leder handler inden for sine beføjelser i henhold til national ret.b) Holdet udfører sine operationer i overensstemmelse med national ret i den medlemsstat, hvor det opererer. Medlemmerne af holdet udfører deres opgaver under ledelse af den person, som er omhandlet i litra a), under hensyn til de betingelser, der er fastlagt af deres egne myndigheder i aftalen om oprettelse af holdet.c) Den medlemsstat, hvor holdet opererer, træffer de nødvendige organisatoriske foranstaltninger for operationen.4. Medlemmer af det fælles efterforskningshold, der kommer fra andre medlemsstater end den medlemsstat, hvor holdet opererer, betegnes i denne artikel som medlemmer, der er "udlånt" til holdet.5. Medlemmer, der er udlånt til det fælles efterforskningshold, har ret til at være til stede, når der træffes efterforskningsmæssige foranstaltninger i den medlemsstat, hvor holdet opererer. Holdets leder kan dog af særlige grunde i overenstemmelse med national ret i den medlemsstat, hvor holdet opererer, træffe anden afgørelse.6. Et medlem, der er udlånt til det fælles efterforskningshold, kan i overensstemmelse med national ret i den medlemsstat, hvor holdet opererer, af holdets leder få til opgave at gennemføre visse efterforskningsmæssige foranstaltninger, for så vidt dette er blevet godkendt af de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor holdet opererer, og i den medlemsstat, der har udlånt medlemmet.7. Hvis et fælles efterforskningshold finder det nødvendigt at træffe efterforskningsmæssige foranstaltninger i en af de medlemsstater, der har oprettet holdet, kan de medlemmer, der er udlånt til holdet af den pågældende medlemsstat, anmode denne stats kompetente myndigheder om at træffe disse foranstaltninger. Foranstaltningerne vurderes i den pågældende medlemsstat på samme måde, som hvis der blev anmodet om dem i forbindelse med en national efterforskning.8. Hvis et fælles efterforskningshold har brug for bistand fra andre medlemsstater end dem, der har oprettet holdet, eller fra et tredjeland, kan anmodningen om bistand fremsættes af de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor holdet opererer, over for de kompetente myndigheder i den anden berørte stat i overensstemmelse med de relevante instrumenter eller aftaler.9. Et medlem af et fælles efterforskningshold kan i overensstemmelse med den nationale ret, som vedkommende er underlagt, og inden for sine beføjelser give holdet oplysninger, som er tilgængelige i den medlemsstat, hvorfra vedkommende er udlånt, med henblik på den strafferetlige efterforskning, som holdet foretager.10. Oplysninger, som et medlem eller et medlem, der er udlånt til holdet, retmæssigt er kommet i besiddelse af i forbindelse med sin deltagelse i et fælles efterforskningshold, og som ikke på anden vis er tilgængelige for de kompetente myndigheder i de berørte medlemsstater, må anvendesa) til de formål, der lå til grund for oprettelsen af holdetb) med forbehold af forudgående samtykke fra den


text: medlemsstat, hvor oplysningerne blev stillet til rådighed, til at afsløre, efterforske og forfølge andre strafbare handlinger. Et sådant samtykke kan kun nægtes i de tilfælde, hvor en sådan anvendelse ville bringe en strafferetlig efterforskning i den pågældende medlemsstat i fare, eller hvor denne medlemsstat ville kunne afslå gensidig retshjælpc) til at afværge en umiddelbar, alvorlig trussel mod den offentlige sikkerhed, jf. dog litra b), forudsat at der efterfølgende indledes en strafferetlig efterforskningd) til andre formål, i den udstrækning dette er aftalt mellem de medlemsstater, der har oprettet holdet.11. Denne artikel berører ikke andre eksisterende bestemmelser eller ordninger om oprettelse af fælles efterforskningshold og om sådanne holds operationer.12. I den udstrækning der er hjemmel herfor i den nationale ret i de berørte medlemsstater eller i eventuelle juridiske instrumenter, der finder anvendelse mellem dem, kan det aftales, at andre end repræsentanter for de kompetente myndigheder i de medlemsstater, der opretter det fælles efterforskningshold, kan deltage i holdets arbejde. Der kunne f.eks. være tale om embedsmænd fra organer, der er oprettet i medfør af traktaten om Den Europæiske Union. De rettigheder, der ved denne artikel tilkendes medlemmer af holdet eller medlemmer, der er udlånt til holdet, gælder ikke for sådanne personer, medmindre andet udtrykkeligt er aftaltArtikel 14Diskrete undersøgelser1. Medlemsstater kan aftale at bistå hinanden i efterforskningen af strafbare handlinger og lade embedsmænd arbejde under skjult eller falsk identitet (diskrete undersøgelser).2. Anmodninger om diskrete undersøgelser behandles i hvert enkelt tilfælde af den anmodede medlemsstats kompetente myndigheder under behørigt hensyn til national ret og nationale procedurer. Den anmodende medlemsstat og den anmodede medlemsstat aftaler indbyrdes under behørigt hensyn til deres nationale ret og nationale procedurer, hvor længe den diskrete undersøgelse skal vare, hvilke nærmere vilkår der skal gælde herfor, og hvilken retsstilling de berørte embedsmænd skal have under den diskrete undersøgelse.3. Diskrete undersøgelser gennemføres i overensstemmelse med national ret og nationale procedurer i den medlemsstat, på hvis område de foregår. De berørte medlemsstater samarbejder om forberedelsen og overvågningen af diskrete undersøgelser og træffer foranstaltninger vedrørende sikkerheden for de embedsmænd, der arbejder under skjult eller falsk identitet.4. Enhver medlemsstat kan samtidig med afgivelsen af den i artikel 27, stk. 2, omhandlede notifikation erklære, at den ikke er bundet af nærværende artikel. En sådan erklæring kan til enhver tid trækkes tilbage.Artikel 15Strafferetligt ansvarUnder operationer efter artikel 12, 13 og 14 sidestilles embedsmænd fra en anden medlemsstat end den medlemsstat, hvor operationen gennemføres, med embedsmænd fra sidstnævnte medlemsstat for så vidt angår eventuelle strafbare handlinger, der begås mod eller af dem.Artikel 16Civilretligt ansvar1. Når en medlemsstats embedsmænd udfører opgaver på en anden medlemsstats område efter artikel 12, 13 og 14, er førstnævnte medlemsstat ansvarlig for den skade, de måtte forvolde under udførelsen af deres opgaver, i overensstemmelse med den nationale ret i den medlemsstat, på hvis område de opererer.2. Den medlemsstat, på hvis område den i stk. 1 nævnte skade forvoldes, erstatter disse skader på samme måde som skader forvoldt af dens egne embedsmænd.3. Den medlemsstat, hvis embedsmænd har forvoldt skader på en anden medlemsstats område, skal godtgøre


text: alle de beløb, som sidstnævnte medlemsstat har udbetalt i skadeserstatning til skadelidte eller disses retssuccessorer.4. Bortset fra de i stk. 3 nævnte tilfælde giver den enkelte medlemsstat i det tilfælde, der er nævnt i stk. 1, afkald på at kræve skadeserstatninger godtgjort af en anden medlemsstat, og med forbehold af eventuelle rettigheder over for tredjemand.AFSNIT IIIAFLYTNING AF TELEKOMMUNIKATIONArtikel 17Myndigheder, der er kompetente til at beordre aflytning af telekommunikationVed anvendelsen af artikel 18, 19 og 20 forstås ved "kompetent myndighed" en judiciel myndighed, eller hvor judicielle myndigheder ikke har kompetence på det område, som de nævnte bestemmelser dækker, en tilsvarende kompetent myndighed, der er udpeget i medfør af artikel 24, stk. 1, litra e), og som handler med henblik på strafferetlig efterforskning.Artikel 18Anmodninger om aflytning af telekommunikation1. Med henblik på strafferetlig efterforskning kan en kompetent myndighed i den anmodende medlemsstat i overensstemmelse med kravene i national ret fremsætte en anmodning til en kompetent myndighed i den anmodede medlemsstat om:a) aflytning og øjeblikkelig overførsel af telekommunikation til den anmodende medlemsstat, ellerb) aflytning, optagelse og efterfølgende overførsel af optagelsen af telekommunikationen til den anmodende medlemsstat.2. Der kan fremsættes anmodninger efter stk. 1 vedrørende den aflyttede persons brug af telekommunikationsmidler, når den aflyttede person befinder sig i:a) den anmodende medlemsstat, og den anmodende medlemsstat har brug for den anmodede medlemsstats tekniske assistance til at aflytte vedkommendes kommunikationerb) den anmodede medlemsstat, og vedkommendes kommunikationer kan aflyttes i denne medlemsstatc) en tredje medlemsstat, der er blevet underrettet i overensstemmelse med artikel 20, stk. 2, litra a), og den anmodende medlemsstat har brug for den anmodede medlemsstats tekniske assistance til at aflytte vedkommendes kommunikationer.3. Uanset artikel 14 i den europæiske retshjælpskonvention og artikel 37 i Benelux-traktaten skal anmodninger fremsat i henhold til denne artikel indeholde:a) en angivelse af en myndighed, der har fremsat anmodningenb) en bekræftelse på, at der foreligger en lovmæssig beslutning om aflytning i tilknytning til en strafferetlig efterforskningc) oplysninger med henblik på identifikation af den aflyttede persond) en angivelse af den strafbare adfærd, der ligger til grund for efterforskningene) en angivelse af den ønskede varighed af aflytningen, ogf) om muligt fyldestgørende tekniske data, navnlig det relevante nettilslutningsnummer, for at sikre, at anmodningen kan efterkommes4. En anmodning som omhandlet i stk. 2, litra b), skal også omfatte en redegørelse for de konkrete omstændigheder i sagen. Den anmodede medlemsstat kan udbede sig eventuelle supplerende oplysninger, som den måtte finde nødvendige for at afgøre, om den ville træffe den ønskede foranstaltning i en tilsvarende national sag.5. Den anmodede medlemsstat forpligter sig til at efterkomme anmodninger efter stk. 1, litra a),a) i forbindelse med en anmodning som omhandlet i stk. 2, litra a) og c), når den har modtaget de i stk. 3 omhandlede oplysninger. Den anmodede medlemsstat kan tillade, at aflytningen sker uden videre formaliteterb) i forbindelse med en anmodning som omhandlet i stk. 2, litra b), når den har fået de i stk. 3 og 4 omhandlede oplysninger, forudsat at den ville træffe den ønskede foranstaltning i en tilsvarende national sag. Den anmodede medlemsstat kan stille