text:
give et tilfredsstillende resultat, såfremt:
 6.2.3.1.1.
 Den målte lysgennemgang, jf. bilag 3, punkt 9, ikke falder til under 95 % af værdien forud for vejerpåvirkningen. Hertil kommer, at værdien for vinduer af betydning for førerens sigtbarhed ikke må falde til under 70 %.
 6.2.3.1.2.
 Der må under vejrpåvirkningen ikke forekomme bobler eller synlig nedbrydning, misfarvning, uklarhed eller krakelering.
 6.2.4. En serie prøveemner eller prøveeksemplarer, der fremstilles til godkendelse, anses for at være tilfredsstillende med hensyn til simuleret vejrpåvirkning, hvis én af følgende betingelser er opfyldt:
 6.2.4.1.
 alle prøveemner giver et tilfredsstillende resultat
 6.2.4.2.
 et prøveemne giver et utilfredsstillende resultat, men en ny prøveserie udført på en ny serie prøveemner eller prøveeksemplarer giver et tilfredsstillende resultat.
 6.3. Krydsskæringsprøvning
 6.3.1. Vanskelighedsindeks og prøvningsmetode
 Forskrifterne i punkt 13 i bilag 3 finder kun anvendelse på beklædte stive produkter.
 6.3.2. Krydsskæringsprøvningen udføres på et af prøveemnerne i punkt 6.2.
 6.3.3. Fortolkning af resultater
 6.3.3.1
 Krydsskæringsprøvningen anses for at have givet et tilfredsstillende resultat, såfremt:
 6.3.3.1.1.
 Krydsskæringsværdien Gt1 opnås.
 6.3.3.2.
 Prøveemnet anses for tilfredsstillende for så vidt angår godkendelse, såfremt en af følgende betingelser er opfyldt:
 6.3.3.2.1.
 Prøvningen har givet tilfredsstillende resultat.
 6.3.3.2.2.
 En prøvning har givet et utilfredsstillende resultat, men en ny serie prøvninger udført på et resterende prøveemne fra prøvningen i 6.2 giver tilfredsstillende resultater.
 6.4. Prøvning af modstandsdygtigheden over for fugt
 6.4.1. Vanskelighedsindeks og prøvningsmetode
 Forskrifterne i punkt 7 i bilag 3 finder anvendelse.
 6.4.2. Der foretages prøvning af 10 plane kvadratiske prøveemner med sider på 300 mm.
 6.4.3. Fortolkning af resultater
 6.4.3.1
 Prøvningen af modstandsdygtighed over for fugt anses for at have givet et tilfredsstillende resultat, såfremt:
 6.4.3.1.1.
 der ikke forekommer nedbrydning såsom bobler eller uklarhed på nogen af prøveemnerne
 6.4.3.1.2
 og lysgennemgangen målt i henhold til punkt 9.1 i bilag 3 ikke falder til under 95 % af værdien forud for prøvningen og desuden ikke falder til under 70 % for et vindue af betydning for førerens udsyn.
 6.4.4. Efter prøvning skal prøveemnerne opbevares i mindst 48 timer ved en temperatur på 23 °C ± 2 °C og en relativ luftfugtighed på 50 % ± 5 % og derefter underkastes faldprøvning med kugle på 227 g som beskrevet i punkt 5 i dette bilag.
 7. OPTISKE EGENSKABER
 Forskrifterne i punkt 9.1 i bilag 3 finder kun anvendelse på produkter, som har betydning for førerens udsyn.
 7.1. Fortolkning af resultater
 En serie prøveeksemplarer, anses for tilfredsstillende, såfremt en af følgende to betingelser er opfyldt:
 7.1.1.
 Alle prøvninger giver et tilfredsstillende resultat.
 7.1.2.
 Et prøveemne giver et utilfredsstillende resultat, men en ny serie prøveemner giver tilfredsstillende resultater.
 8. BRANDBESTANDIGHEDSPRØVE
 8.1. Vanskelighedsindeks og prøvningsmetode
 Forskrifterne i punkt 10 i bilag 3 finder anvendelse.
 8.2. Fortolkning af resultater
 Brandbestandighedsprøvningen anses for at have givet et tilfredsstillende resultat, såfremt brandhastigheden er mindre end 110 mm/min.
 8.2.1.
 For så vidt angår godkendelse anses en serie prøveeksemplarer for tilfredsstillende, såfremt en af følgende to betingelser er opfyldt:
 8.2.1.1.
 Alle prøveeksemplarer giver et tilfredsstillende resultat.
 8.2.1.2.
 Et prøveeksemplar giver et utilfredsstillende resultat, men en ny serie prøveeksemplarer giver


text:
tilfredsstillende resultater.
 9. PRØVNING AF MODSTANDSDYGTIGHEDEN OVER FOR KEMISKE STOFFER
 9.1. Vanskelighedsindeks og prøvningsmetode
 Forskrifterne i punkt 11 i bilag 3 finder anvendelse.
 9.2. Fortolkning af resultater
 En serie prøveeksemplarer, anses for acceptable, såfremt en af følgende to betingelser er opfyldt:
 9.2.1.
 Alle prøveeksemplarer giver et tilfredsstillende resultat.
 9.2.2
 Et prøveeksemplar giver et utilfredsstillende resultat, men en ny serie prøveeksemplarer giver tilfredsstillende resultater.
 BILAG 15
 FLEKSIBLE PLASTRUDER BORTSET FRA FORRUDER
 1. DEFINITION AF TYPEN
 Fleksible plastruder anses for at tilhøre forskellige typer, hvis de er forskellige med hensyn til mindst ét af nedenstående primære eller sekundære kendetegn.
 1.1.
 De primære kendetegn er:
 1.1.1.
 fabriks- eller varemærker
 1.1.2.
 materialets kemiske betegnelse
 1.1.3.
 fabrikantens klassifikation af materialet
 1.1.4.
 fremstillingsproces
 1.1.5.
 den nominelle tykkelse (e), idet der tillades en fabrikationstolerance på: ± (0,1 mm + 0,1 e); d > 0,1 mm
 1.1.6.
 plastproduktets farvning
 1.1.7.
 overfladebeklædningens/overfladebeklædningernes art.
 1.2.
 De sekundære kendetegn er følgende:
 1.2.1.
 Ingen af de sekundære kendetegn tages i betragtning.
 2. ALMINDELIGE FORSKRIFTER
 2.1.
 For så vidt angår fleksible plastruder udføres prøvningerne på plane prøveemner, som enten er skåret ud fra færdige produkter eller specielt fremstillet. I begge tilfælde skal prøveemnerne i enhver henseende være absolut repræsentative for den produktion af ruder, for hvilken der ansøges om godkendelse.
 2.2.
 Prøveemnerne skal gøres fri for beskyttelsesfilm og rengøres omhyggeligt før prøvningen.
 2.2.1.
 De opbevares i 48 timer ved en temperatur på 23 °C ± 2 °C og ved en relativ fugtighed på 50 % ± 5 %.
 3. FLEKSIBILITETS- OG FOLDNINGSPRØVNING
 3.1. Vanskelighedsindeks for de sekundære kendetegn
 Ingen af de sekundære kendetegn tages i betragtning.
 3.2. Antal prøveemner
 Et plant prøveemne, der måler 300 mm × 25 mm, prøves.
 3.3. Prøvningsmetode
 3.3.1.
 Den metode, der skal anvendes, er den i punkt 12 i bilag 3 beskrevne.
 3.4. Fortolkning af resultater
 For at et prøveemne eller prøveeksemplar kan betragtes som fleksibelt, skal dets lodrette afbøjning være over 50 mm efter 60 sekunder.
 10 sekunder efter en bøjeprøvning på 180°, må materialet ikke udvise tegn på brud ved bøjningspunktet.
 4. PRØVNING AF MEKANISK MODSTANDSDYGTIGHED
 4.1. Vanskelighedsindeks for de sekundære kendetegn
 Ingen af de sekundære kendetegn tages i betragtning.
 4.2. Prøvning med kugle på 227 g ved 20 °C ± 5 °C
 4.2.1. Antal prøveemner
 Der foretages prøvning af 10 plane kvadratiske prøveemner med sider på 300 + 10/– 0 mm.
 4.2.2. Prøvningsmetode
 4.2.2.1.
 Den metode, der skal anvendes, er den i punkt 2.1 i bilag 3 foreskrevne.
 4.2.2.2.
 Faldhøjden er 2 m for alle tykkelser.
 4.2.3. Fortolkning af resultater
 4.2.3.1.
 Slagprøven med en kugle anses for at have givet et tilfredsstillende resultat, såfremt kuglen ikke går igennem prøveemnet.
 4.2.3.2.
 En serie prøveemner, der er indsendt til godkendelse, anses for tilfredsstillende med hensyn til prøvning med kuglen på 227 g, såfremt en af følgende betingelser er opfyldt:
 4.2.3.2.1.
 Otte eller flere prøvninger giver et tilfredsstillende resultat fra faldhøjden.
 4.2.3.2.2.
 Højst to prøvninger har givet et utilfredsstillende resultat ved mindste faldhøjde, men en ny serie prøvninger udført på en ny serie prøveemner giver tilfredsstillende resultater.
 4.3.

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
Prøvning med kugle på 227 g ved – 18 °C ± 2 °C
 4.3.1.
 For at mindske temperaturændringen i prøveemnet, udføres prøvningen senest 30 sekunder efter, at prøveemnet er fjernet fra konditioneringsanordningen.
 4.3.2.
 Prøvningsmetoden skal være den i punkt 4.4.2 i dette bilag beskrevne, dog skal prøveemnets temperatur være – 18 °C ± 2 °C.
 4.3.3.
 Fortolkning af resultaterne foretages i overensstemmelse med punkt 4.2.3 i dette bilag.
 5. MODSTANDSDYGTIGHED OVER FOR PÅVIRKNINGER FRA OMGIVELSERNE
 5.1. Prøvning for vejrbestandighed
 5.1.1. Vanskelighedsindeks og prøvningsmetode
 Forskrifterne i punkt 6.4 i bilag 3 finder anvendelse. Den samlede eksponering for ultraviolet bestråling med langbue-xenonlygten skal være 500 MJ/m2. Under bestrålingen eksponeres prøveemnerne for vandbestøvning i kontinuerlige cyklusser. Under en 120-timers-cyklus eksponeres prøveemnerne for lys uden vandbesprøjtning i 102 minutter og for lys med vandbesprøjtning i 18 minutter.
 5.1.1.1.
 Andre metoder, der giver tilsvarende resultater, tillades.
 5.1.2. Antal prøveemner
 Tre plane prøveemner, der måler 40 mm × 500 mm, udskåret fra et plant eksemplar af en rude, prøves.
 5.1.3. Fortolkning af resultater
 Prøvning af bestandigheden over for simuleret vejrpåvirkning anses for at give et tilfredsstillende resultat, såfremt:
 5.1.3.1.
 Den målte lysgennemgang, jf. bilag 3, punkt 9, ikke falder til under 95 % af værdien forud for vejerpåvirkningen. Hertil kommer, at værdien for vinduer af betydning for førerens sigtbarhed ikke må falde til under 70 %.
 5.1.3.2.
 Der må under vejrpåvirkningen ikke forekomme bobler eller synlig nedbrydning, misfarvning, uklarhed eller krakelering.
 5.1.4. En serie prøveemner eller prøveeksemplarer, der fremstilles til godkendelse, anses for at være tilfredsstillende med hensyn til simuleret vejrpåvirkning, hvis én af følgende betingelser er opfyldt:
 5.1.4.1.
 alle prøveemner giver et tilfredsstillende resultat
 5.1.4.2.
 et prøveemne giver et utilfredsstillende resultat, men en ny prøveserie udført på en ny serie prøveemner eller prøveeksemplarer giver et tilfredsstillende resultat.
 6. OPTISKE EGENSKABER
 Forskrifterne i punkt 9.1 i bilag 3 finder kun anvendelse på produkter, som har betydning for førerens udsyn.
 6.1. Fortolkning af resultater
 En serie prøveeksemplarer, anses for tilfredsstillende, såfremt en af følgende to betingelser er opfyldt:
 6.1.1.
 alle prøveeksemplarer giver et tilfredsstillende resultat
 6.1.2.
 et prøveeksemplar giver et utilfredsstillende resultat, men en ny serie prøveemner giver tilfredsstillende resultater.
 7. BRANDBESTANDIGHEDSPRØVE
 7.1. Vanskelighedsindeks og prøvningsmetode
 Forskrifterne i punkt 10 i bilag 3 finder anvendelse.
 7.2. Fortolkning af resultater
 Brandbestandighedsprøvningen anses for at have givet et tilfredsstillende resultat, såfremt brandhastigheden er mindre end 110 mm/min.
 7.2.1.
 For så vidt angår godkendelse anses en serie prøveeksemplarer for tilfredsstillende, såfremt en af følgende to betingelser er opfyldt:
 7.2.1.1.
 Alle prøveeksemplarer giver et tilfredsstillende resultat.
 7.2.1.2.
 Et prøveeksemplar giver et utilfredsstillende resultat, men en ny serie prøveeksemplarer giver tilfredsstillende resultater.
 8. PRØVNING AF MODSTANDSDYGTIGHEDEN OVER FOR KEMISKE STOFFER
 8.1. Vanskelighedsindeks og prøvningsmetode
 Forskrifterne i punkt 11.2.1 i bilag 3 finder anvendelse.
 8.2. Fortolkning af resultater
 En serie prøveeksemplarer, anses for acceptable, såfremt en af følgende to betingelser er opfyldt:
 8.2.1.
 alle prøveeksemplarer giver et tilfredsstillende resultat
 8.2.2.
 et prøveeksemplar giver et utilfredsstillende resultat, men en ny serie prøveeksemplarer giver tilfredsstillende resultater.
 BILAG 16
 DOBBELTRUDER AF STIFT PLAST
 1. DEFINITION AF


text:
TYPEN
 Dobbeltruder anses for at tilhøre forskellige typer, såfremt de er forskellige med hensyn til mindst ét af følgende primære eller sekundære kendetegn:
 1.1.
 De primære kendetegn er:
 1.1.1.
 Fabriks- eller varemærke
 1.1.2.
 De anvendte ruders kemiske betegnelse.
 1.1.3.
 Fabrikantens klassifikation af ruderne.
 1.1.4.
 De anvendte ruders tykkelse.
 1.1.5.
 Vinduesfremstillingsprocesssen.
 1.1.6.
 Bredden af mellemrummet mellem de anvendte ruder.
 1.1.7.
 Plastrudernes farvning
 1.1.8.
 Overfladebeklædningens type og art.
 1.2.
 De sekundære kendetegn er følgende:
 1.2.1.
 Ingen af de sekundære kendetegn tages i betragtning.
 2. ALMINDELIGE FORSKRIFTER
 2.1.
 Ved dobbeltruder i stift plast udføres prøvninger af enten plane prøveemner eller færdige dele, afhængigt af prøvningsforskrifterne.
 2.2.
 Prøveemnerne skal føres fri for beskyttelsesfilm og rengøres før prøvningen. De opbevares i 24 timer ved en temperatur på 23 °C + 2 °C og ved en relativ fugtighed på 50 % + 5 % forud for prøvningen.
 2.3.
 Den nominelle tykkelsestolerance for produkter i ekstruderet plast er ±10 % af den nominelle tykkelse. For plastprodukter fremstillet ved andre teknikker (f.eks. støbte akrylplader) findes den accepterede tykkelsestolerance ved hjælp af ligningen:
 tykkelsestolerance (mm) = ± (0,4 + 0,1 e)
 hvor e er rudens nominelle tykkelse.
 Referencestandarden er ISO 7823/1.
 NB: Hvis tykkelsen ikke er konstant pga. formgivningsteknikker, foretages målingen af tykkelsen ved enhedens geometriske centrum.
 2.4.
 De prøvninger, der udføres på dobbeltruder i stift plast med en nominel bredde for mellemrummet »e«, anses for at gælde for alle dobbeltruder i stift plast med de samme kendetegn og en nominel bredde af mellemrummet »e« ± 5 mm.
 Ansøgeren om godkendelse kan i stedet vælge at indsende de prøver, der har de største og mindste nominelle mellemrum.
 3. FLEKSIBILITETSPRØVNING
 3.1. Vanskelighedsindeks for de sekundære kendetegn
 Ingen af de sekundære kendetegn tages i betragtning.
 3.2. Antal prøveemner
 Et prøveemne for hver anvendt rude i vinduet med målene 300 mm × 25 mm, prøves.
 3.3. Prøvningsmetode
 3.3.1.
 Den metode, der skal anvendes, er den i punkt 12 i bilag 3 beskrevne.
 3.4. Fortolkning af resultater
 Den lodrette afvigelse af begge anvendte ruder skal være mindre end 50 mm efter 60 sekunder.
 4. PRØVNING MED ATTRAPHOVED
 4.1. Vanskelighedsindeks for de sekundære kendetegn
 Ingen af de sekundære kendetegn tages i betragtning.
 4.2. Antal prøveemner
 Seks repræsentative vinduer med målene 1 170 × 570 mm (+0/-2 mm i begge retninger) prøves. Prøveeksemplarerne skal kunne fastholdes i kanterne.
 4.3. Prøvningsmetode
 4.3.1.
 Den metode, der skal anvendes, er den i punkt 3.2 i bilag 3 beskrevne. Anslaget foretages mod vinduets inderside.
 4.3.2.
 For ruder som f.eks. skilleruder og adskillelsesvinduer med høj sandsynlighed for sammenstød skal faldhøjden være 3 m.
 Desuden måles HIC-værdien.
 4.3.3.
 For ruder som sidevinduer, bagvinduer og soltage, som har mindre sandsynlighed for sammenstød, skal faldhøjden være 1,5 m.
 Desuden måles HIC-værdien.
 4.3.4.
 For ruder uden kontaktmulighed, f.eks. vinduer i påhængskøretøjer og små vinduer, foretages ingen prøvning med hovedattrap. Et lille vindue er et vindue, hvori der ikke kan ridses en cirkel med en diameter på 150 mm.
 4.4. Fortolkning af resultater
 Prøven anses for at have givet et tilfredsstillende resultat, hvis følgende betingelser


text:
er opfyldt:
 4.4.1.
 Prøveemnet er hverken penetreret eller knust i helt fra hinanden adskilte store stykker.
 4.4.2.
 HIC-værdien er under 1 000.
 4.4.3.
 En serie prøveemner, der er indsendt til typegodkendelse, anses for tilfredsstillende med hensyn til prøvning med attraphoved, såfremt en af følgende betingelser er opfyldt:
 4.4.3.1.
 Alle prøvninger har givet et tilfredsstillende resultat, eller
 4.4.3.2.
 en prøve giver et negativt resultat, men en ny serie prøver på en ny serie prøver på en ny serie prøveemner giver tilfredsstillende resultater.
 5. PRØVNING AF DEN MEKANISKE MODSTANDSDYGTIGHED – PRØVNING MED KUGLE PÅ 227 g
 5.1. Vanskelighedsindseks for de sekundære kendetegn:
 Ingen af de sekundære kendetegn tages i betragtning.
 5.2. Antal prøveemner
 10 plane prøveemner af den ydre rude i enheden eller 10 færdige dele i størrelsen300 mm × 0 mm +10/-0 mm, prøves.
 5.3. Prøvningsmetode
 5.3.1.
 Den metode, der skal anvendes, er den i punkt 2.1 i bilag 3 foreskrevne.
 Anslaget foretages mod prøvevinduets yderside.
 5.3.2.
 Faldhøjden for de forskellige tykkelsesværdier for vinduets ydre del er anført i tabellen nedenfor:
 Tykkelse af yderrude (mm)
 Faldhøjde (m)
 < 3
 2
 4
 3
 5
 4
 > 6
 5
 Ved tykkelsesværdier i mellemområdet i intervallet mellem 3 mm og 6 mm skal faldhøjden interpoleres.
 5.4. Fortolkning af resultater
 5.4.1.
 Kugleprøvningen anses for at give et tilfredsstillende resultat, hvis følgende betingelser er opfyldt:
 —
 kuglen går ikke igennem prøveemnet
 —
 prøveemnet knuses ikke i flere adskilte stykker.
 5.4.2.
 En serie prøveemner, der er indsendt til godkendelse, anses for tilfredsstillende med hensyn til prøvning med kuglen på 227 g, såfremt en af følgende betingelser er opfyldt:
 5.4.2.1.
 Otte eller flere separate prøvninger giver et tilfredsstillende resultat fra faldhøjden.
 5.4.2.2.
 Tre eller flere prøvninger har givet et utilfredsstillende resultat, men en ny serie prøvninger udført på en ny serie prøveemner giver tilfredsstillende resultater.
 5.5. Prøvning med kugle på 227 g ved -18 °C ± 2 °C
 5.5.1.
 For at mindske temperaturændringen i prøveemnet, udføres prøvningen senest 30 sekunder efter, at prøveemnet er fjernet fra konditioneringsanordningen.
 5.5.2.
 Prøvningsmetoden skal være den i punkt 5.3 i dette bilag beskrevne, dog skal prøvetemperaturen være -18 °C ± 2 °C.
 5.5.3.
 Fortolkning af resultaterne foretages i overensstemmelse med punkt 5.4 i dette bilag.
 6. PRØVNING AF VIND- OG VEJRBESTANDIGHEDEN
 6.1. Prøvning af modstandsdygtigheden mod slid
 6.1.1. Vanskelighedsindeks og prøvningsmetode
 Forskrifterne i punkt 4 i bilag 3 finder anvendelse; prøvningen foretages i enten 1 000, 500 eller 100 cyklusser for at måle overfladeslid på produktet.
 6.1.2. Tre plane kvadratiske prøveemner med sider på 100 mm for hver overfladetype underkastes prøvning.
 6.1.3. Fortolkning af resultater
 6.1.3.1.
 I tilfælde af rudemateriale i klasse L skal slidprøvningen anses for at give et tilfredsstillende resultat, hvis den samlede lysspredning efterfølgende ikke overstiger 2 % efter 1 000 cyklusser på prøveemnets ydre overflade og 4 % efter 100 cyklusser på prøveemnets indre overflade.
 6.1.3.2.
 I tilfælde af rudemateriale i klasse M skal slidprøvningen anses for at give et tilfredsstillende resultat, hvis den samlede lysspredning efterfølgende ikke overstiger 2 % efter 500 cyklusser på prøveemnets ydre overflade


text:
og 4 % efter 100 cyklusser på prøveemnets indre overflade.
 6.1.3.3.
 Der kræves ingen slidprøvning for soltage.
 6.1.4. En serie prøveeksemplarer, der er indsendt til godkendelse, anses for tilfredsstillende, såfremt en af følgende to betingelser er opfyldt:
 —
 alle eksemplarerne opfylder kravene eller
 —
 en prøve giver utilfredsstillende resultat, men gentagelse af prøvningerne på en ny serie prøveeksemplarer giver tilfredsstillende resultat.
 6.2. Prøvning for vejrbestandighed
 6.2.1. Vanskelighedsindeks og prøvningsmetode
 Forskrifterne i punkt 6.4 i bilag 3 finder anvendelse. Den samlede eksponering for ultraviolet bestråling med langbue-xenonlygten skal være 500 MJ/m2. Under bestrålingen eksponeres prøveemnerne for vandbestøvning i kontinuerlige cyklusser. Under en 120-timers-cyklus eksponeres prøveemnerne for lys uden vandbesprøjtning i 102 minutter og for lys med vandbesprøjtning i 18 minutter.
 6.2.1.1.
 Andre metoder, der giver tilsvarende resultater, tillades.
 6.2.2. Antal prøveemner
 Tre plane prøveemner, der måler 130 mm × 40 mm, udskåret fra den ydre rude, prøves.
 6.2.3. Fortolkning af resultater
 6.2.3.1.
 Bestandigheden over for simuleret vejrpåvirkning anses for at give et tilfredsstillende resultat, såfremt:
 6.2.3.1.1.
 Den målte lysgennemgang, jf. bilag 3, punkt 9, ikke falder til under 95 % af værdien forud for vejerpåvirkningen. Hertil kommer, at værdien for vinduer af betydning for førerens sigtbarhed ikke må falde til under 70 %.
 6.2.3.1.2.
 Der må under vejrpåvirkningen ikke forekomme bobler eller synlig nedbrydning, misfarvning, uklarhed eller krakelering.
 6.2.4. En serie prøveemner eller prøveeksemplarer, der fremstilles til godkendelse, anses for at være tilfredsstillende med hensyn til simuleret vejrpåvirkning, hvis én af følgende betingelser er opfyldt:
 6.2.4.1.
 alle prøveemner giver et tilfredsstillende resultat
 6.2.4.2.
 et prøveemne giver et utilfredsstillende resultat, men en ny prøveserie udført på en ny serie prøveemner eller prøveeksemplarer giver et tilfredsstillende resultat.
 6.3. Krydsskæringsprøvning
 6.3.1. Vanskelighedsindeks og prøvningsmetode
 Forskrifterne i punkt 13 i bilag 3 finder kun anvendelse på beklædte produkter.
 6.3.2. Krydsskæringsprøvningen udføres på et af prøveemnerne i punkt 6.2.
 6.3.3. Fortolkning af resultater
 6.3.3.1.
 Krydsskæringsprøvningen anses for at have givet et tilfredsstillende resultat, såfremt:
 krydsskæringsværdien Gt1 opnås.
 6.3.3.2.
 Prøveemnet anses for tilfredsstillende for så vidt angår godkendelse, såfremt en af følgende betingelser er opfyldt:
 6.3.3.2.1.
 prøvningen har givet tilfredsstillende resultat
 6.3.3.2.2.
 en prøvning har givet et utilfredsstillende resultat, men en ny serie prøvninger udført på et resterende prøveemne fra prøvningen i punkt 6.2 giver tilfredsstillende resultater.
 6.4. Prøvning af modstandsdygtigheden mod fugt
 6.4.1. Vanskelighedsindeks og prøvningsmetode
 Forskrifterne i punkt 7 i bilag 3 finder anvendelse.
 6.4.2. Der foretages prøvning af 10 kvadratiske prøveemner eller -vinduer med sider på 300 mm.
 6.4.3. Fortolkning af resultater
 6.4.3.1.
 Prøvningen af modstandsdygtighed over for fugt anses for at have givet et tilfredsstillende resultat, såfremt:
 6.4.3.1.1.
 der ikke forekommer nedbrydning såsom bobler eller uklarhed på nogen af prøveemnerne
 6.4.3.1.2.
 og lysgennemgangen målt i henhold til punkt 9.1 i bilag 3 ikke falder til under 95 % af værdien forud for prøvningen og desuden ikke falder til under 70 % for et vindue af betydning for førerens udsyn.
 6.4.4. Efter prøvning skal prøveemnerne opbevares i mindst 48 timer ved en temperatur på 23 °C ± 2 °C og en relativ luftfugtighed på


text:
50 % ± 5 % og derefter underkastes faldprøvning med kugle på 227 g som beskrevet i punkt 5 i dette bilag.
 7. OPTISKE EGENSKABER
 Forskrifterne i punkt 9.1 i bilag 3 finder kun anvendelse på produkter, som har betydning for førerens udsyn.
 7.1 Fortolkning af resultater
 En serie prøveeksemplarer, anses for tilfredsstillende, såfremt en af følgende to betingelser er opfyldt:
 7.1.1.
 alle prøveeksemplarer giver et tilfredsstillende resultat
 7.1.2.
 et prøveeksemplar giver et utilfredsstillende resultat, men en ny serie prøveemner giver tilfredsstillende resultater.
 8. BRANDBESTANDIGHEDSPRØVE
 8.1. Vanskelighedsindeks og prøvningsmetode
 Forskrifterne i punkt 10 i bilag 3 finder anvendelse.
 8.2. Fortolkning af resultater
 Prøven skal udføres separat på begge dobbeltrudens overflader.
 Brandbestandighedsprøvningen anses for at have givet et tilfredsstillende resultat, såfremt brandhastigheden er mindre end 110 mm/min.
 8.2.1.
 For så vidt angår godkendelse anses en serie prøveeksemplarer for tilfredsstillende, såfremt en af følgende to betingelser er opfyldt:
 8.2.1.1.
 Alle prøveeksemplarer giver et tilfredsstillende resultat.
 8.2.1.2.
 Et prøveeksemplar giver et utilfredsstillende resultat, men en ny serie prøveeksemplarer giver tilfredsstillende resultater.
 9. PRØVNING AF MODSTANDSDYGTIGHEDEN OVER FOR KEMISKE STOFFER
 9.1. Vanskelighedsindeks og prøvningsmetode
 Forskrifterne i punkt 11 i bilag 3 finder anvendelse.
 Der foretages kun prøvning af prøveemner, der er repræsentative for dobbeltrudens ydre overflade.
 9.2. Fortolkning af resultater
 En serie prøveeksemplarer, anses for acceptable, såfremt en af følgende to betingelser er opfyldt:
 9.2.1.
 alle prøveeksemplarer giver et tilfredsstillende resultat
 9.2.2.
 et prøveeksemplar giver et utilfredsstillende resultat, men en ny serie prøveeksemplarer giver tilfredsstillende resultater.
 BILAG 17
 Måling af segmenthøjderne og anslagspunkternes placering
 Figur 1
 Bestemmelse af segmenthøjden »h«
 Ved sikkerhedsruder med enkelt krumning vil segmenthøjden være lig med: h1 maksimum.
 Ved sikkerhedsruder med dobbelt krumning vil segmenthøjden være lig med: h1 maksimum + h2 maksimum.
 Figur 2
 Foreskrevne anslagspunkter for forruder
 Figur 3a), 3b) og 3c)
 Foreskrevne anslagspunkter for ruder af glas med ensartet hærdning
 Figur 3a)
 Plan glasrude
 Figur 3b)
 Plan glasrude
 Figur 3c)
 Krum glasrude
 Punkterne »2«, som vises i figur 3a), 3b) og 3c) er eksempler på placeringen af det i punkt 2.5 i bilag 5 foreskrevne punkt »2«.
 BILAG 18
 Metode til bestemmelse af prøvningszonerne på forruder på køretøjer i forhold til »V«-punkterne
 1. V-PUNKTERNES POSITION
 1.1. V-punkternes position i forhold til R-punktet (se bilag 19 til dette regulativ) som angivet af XYZ-koordinaterne i det tredimensionale referencesystem vises i tabel 1 og 2.
 1.2. I tabel 1 ses de grundlæggende koordinater for en konstruktiv bestemt hældningsvinkel for ryglænet på 25°. Aksernes positive retning er angivet i figur 3 i dette bilag.
 Tabel 1
 V-punkt
 a
 b
 c d)
 V1
 68 mm
 –5 mm
 665 mm
 V2
 68 mm
 –5 mm
 589 mm
 1.3. Korrektioner for konstruktivt bestemte hældningsvinkler for ryglænet, der afviger fra 25°
 1.3.1.
 I tabel 2 ses de supplerende korrektioner, der skal foretages i X - og Z-koordinaterne for hvert V-punkt, når den konstruktivt bestemte hældningsvinkel for ryglænet afviger fra 25°. Aksernes positive retning er angivet i figur 3 i dette bilag.
 Tabel 2
 Ryglænets hældningsvinkel
 (i °)
 Vandrette koordinater
 X
 Lodrette koordinater
 Z
 5
 –


text:
186 mm
 28 mm
 6
 – 176 mm
 27 mm
 7
 – 167 mm
 27 mm
 8
 – 157 mm
 26 mm
 9
 – 147 mm
 26 mm
 10
 – 137 mm
 25 mm
 11
 – 128 mm
 24 mm
 12
 – 118 mm
 23 mm
 13
 – 109 mm
 22 mm
 14
 –99 mm
 21 mm
 15
 –90 mm
 20 mm
 16
 –81 mm
 18 mm
 17
 –71 mm
 17 mm
 18
 –62 mm
 15 mm
 19
 –53 mm
 13 mm
 20
 –44 mm
 11 mm
 21
 –35 mm
 9 mm
 22
 –26 mm
 7 mm
 23
 –17 mm
 5 mm
 24
 –9 mm
 2 mm
 25
 0 mm
 0 mm
 26
 9 mm
 –3 mm
 27
 17 mm
 –5 mm
 28
 26 mm
 –8 mm
 29
 34 mm
 –11 mm
 30
 43 mm
 –14 mm
 31
 51 mm
 –17 mm
 32
 59 mm
 –21 mm
 33
 67 mm
 –24 mm
 34
 76 mm
 –28 mm
 35
 84 mm
 –31 mm
 36
 92 mm
 –35 mm
 37
 100 mm
 –39 mm
 38
 107 mm
 –43 mm
 39
 115 mm
 –47 mm
 40
 123 mm
 –52 mm
 2. PRØVNINGSZONER
 2.1.
 Ud fra V-punkterne bestemmes to prøvningszoner.
 2.2.
 »Prøvningszone A« er den zone på forrudens yderside, der afgrænses af skæringspunktet for følgende fire planer (se figur 1):
 a)
 et plan, der er rettet 3° opad i forhold til X-aksen og går gennem V1 og parallelt med Y-aksen (plan 1)
 b)
 et plan, der er rettet 1° nedad i forhold til X-aksen og går gennem V2 og parallelt med Y-aksen (plan 2)
 c)
 et lodret plan, der går gennem V1 og V2 og danner en vinkel på 13° til venstre for X-aksen på venstrestyrede køretøjer og til højre for X-aksen på højrestyrede køretøjer (plan 3)
 d)
 et lodret plan, der går gennem V1 og V2 og danner en vinkel på 20° til højre for X-aksen på venstrestyrede køretøjer og til venstre for X-aksen på højrestyrede køretøjer (plan 4).
 2.3.
 »Prøvningszone B« er den zone på forrudens yderside, der afgrænses af skæringspunktet for følgende fire planer:
 a)
 et plan, der er rettet 7° opad i forhold til X-aksen og går gennem V1 og parallelt med Y-aksen (plan 5)
 b)
 et plan, der er rettet 5° nedad i forhold til X-aksen og går gennem V2 og parallelt med Y-aksen (plan 6)
 c)
 et lodret plan, der går gennem V1 og V2 og danner en vinkel på 17° til venstre for X-aksen på venstrestyrede køretøjer og til højre for X-aksen på højrestyrede køretøjer (plan 7)
 d)
 et plan, der er symmetrisk med det plan 7 i forhold til køretøjets længdemidterplan (plan 8).
 2.4.
 »Den reducerede prøvningszone B« er zone B med undtagelse af følgende områder (1) (se figur 2 og 3):
 2.4.1.
 prøvningszone A, som defineret i punkt 2.2, udvidet i overensstemmelse med punkt 9.2.2.1 i bilag 3
 2.4.2.
 efter køretøjsfabrikantens skøn anvendes et af følgende to punkter:
 2.4.2.1.
 eventuel uigennemsigtig solskærm, som nedadtil afgrænses af plan 1 og til siden af plan 4 og


text:
dets symmetriplan i forhold til køretøjets længdemidterplan (plan 4), eller
 2.4.2.2.
 en eventuel uigennemsigtig solskærm, som nedadtil afgrænses af plan 1, forudsat at den befinder sig i et 300 mm bredt område, hvis midterlinje ligger i køretøjets længdemidterplan, og som under sporet for plan 5 ligger i et område, der i siderne afgrænses af sporene for de planer, som går parallelt på sporet for henholdsvis plan 4 og 4' gennem afgrænsningslinjerne for et 150 mm bredt segment (2).
 2.4.3.
 en eventuel uigennemsigtig solskærm, der på forrudens yderside afgrænses af skæringspunktet med:
 a)
 et plan, der er rettet 4° nedad i forhold til X-aksen og går gennem V2 og parallelt med Y-aksen (plan 9)
 b)
 plan 6
 c)
 plan 7 og 8 eller kanten af forrudens yderside, hvis skæringspunktet for plan 6 med plan 7 (eller plan 6 med plan 8) ikke krydser forrudens yderside
 2.4.4.
 en eventuel uigennemsigtig solskærm, der på forrudens yderside afgrænses af skæringspunktet med:
 a)
 et vandret plan, der går gennem V1 (plan 10)
 b)
 plan 3 (3)
 c)
 plan 7 (4) eller kanten af forrudens yderside, hvis skæringspunktet for plan 6 med plan 7 (eller plan 6 med plan 8) ikke krydser forrudens yderside
 d)
 plan 9
 2.4.5.
 et område på 25 mm målt fra kanten af forrudens udvendige side eller fra en uigennemsigtig solskærm. Dette område må ikke strække sig ind i den udvidede prøvningszone A.
 2.5.
 Definition af referencepunkter (se figur 3)
 Referencepunkterne er de punkter, hvor de linjer, der i fremadgående retning udgår fra V-punkterne, skærer forrudens yderside:
 2.5.1.
 øvre lodrette referencepunkt beliggende foran V1 og 7° over vandret (Pr1)
 2.5.2.
 nedre lodrette referencepunkt beliggende foran V2 og 5° under vandret (Pr2)
 2.5.3
 vandrette referencepunkt beliggende foran V1 og 17° til venstre (Pr3)
 2.5.4.
 tre yderligere referencepunkter, som er symmetriske med de i punkt 2.5.1-2.5.3 definerede punkter i forhold til køretøjets længdemidterplan (henholdsvis P'r1, P'r2, P'r3).
 Figur 1
 Prøvningszone »A« (eksempel fra et venstrestyret køretøj)
 Figur 2a
 Den reducerede prøvningszone »B« (eksempel fra venstrestyret køretøj) — øvre uigennemsigtigt område, jf. punkt 2.4.2.2.
 Figur 2b
 Den reducerede prøvningszone »B« (eksempel fra venstrestyret køretøj) — øvre uigennemsigtigt område, jf. punkt 2.4.2.1.
 Figur 3
 Bestemmelse af referencepunkterne (eksempel fra venstrestyret køretøj)
 (1) Idet der dog tages højde for, at de i punkt 2.5 definerede referencepunkter skal være placeret i det transparente område.
 (2) Målt på forrudens yderside og ved sporet for plan 1.
 (3) For forrudens anden side: med et symmetriplan for plan 3 i forhold til køretøjets længdemidterplan.
 (4) For forrudens anden side: med plan 8.
 BILAG 19
 Metode til bestemmelse af H-punkt og faktisk torsovinkel for siddepladser i motorkøretøjer
 1. FORMÅL
 Den i dette bilag beskrevne metode anvendes til bestemmelse af H-punkt og faktisk torsovinkel for en eller flere siddepladser i et motorkøretøj og til efterprøvning af sammenhængen mellem målte data og de konstruktivt bestemte specifikationer, som er angivet af fabrikanten. (1)
 2. DEFINITIONER
 I dette bilag forestås ved:
 2.1. »Referencedata«: en eller flere af følgende specifikationer for siddepladsen:
 2.2. »Tredimensional H-punktmaskine«: (3-D H-maskine):


text:
anordning til bestemmelse af H-punkter og faktiske torsovinkler. Denne anordning er beskrevet i tillæg 1 til dette bilag.
 2.3. »H-punkt«: omdrejningscentrum for torso og lår af 3-D H-maskinen, når denne er anbragt i køretøjets sæde i overensstemmelse med punkt 3 nedenfor. H-punktet er placeret i centrum af anordningens centerlinje, som ligger mellem sigtekornene for »H«-punktet på begge sider af 3-D H-maskinen. H-punktet svarer teoretisk til R-punktet (vedr. tolerancer henvises til punkt 3.2.2 nedenfor). Når H-punktet er bestemt efter fremgangsmåden i punkt 4, betragtes H-punktet som fastliggende i forhold til sædehyndens konstruktion og flytter sammen med denne, når sædet justeres.
 2.4. »R-punkt« eller »sædets referencepunk«: et konstruktivt bestemt punkt, som fastlægges af køretøjsfabrikanten for hver siddeplads, og er bestemt i forhold til det tredimensionale referencesystem.
 2.5. »Torsolinje«: midteraksen af 3-D H-maskinens målestok, når denne er ført helt tilbage.
 2.6. »Faktisk torsovinkel«: vinklen mellem en lodret linje gennem H-punktet og torsolinjen, målt med 3-D H-maskinens rygvinkelkvadrant. Den faktiske torsovinkel svarer teoretisk til den konstruktivt bestemte torsovinkel (vedrørende tolerancer henvises til punkt 3.2.2. nedenfor).
 2.7. »Konstruktivt bestemt torsovinkel«: vinklen som målt mellem en lodret linje gennem punktet »R« og torsolinjen i en stilling, der svarer til den position for ryglænet, som fabrikanten har beregnet.
 2.8. »Førerens/passagerens midterplan« (CPO): midterplanet af 3-D H-maskinen, som er anbragt på hver af de foreskrevne siddepladser; det repræsenteres af H-punktets koordinat på Y-aksen. For enkeltsæder falder sædets midterplan sammen med passagerens/førerens midterplan. For de øvrige sæder angives førerens/passagerens midterplan af fabrikanten.
 2.9. »Tredimensionalt referenceplan«: et system svarende til det, der er beskrevet i tillæg 2 til dette bilag.
 2.10. »Referencemærker«: fysiske punkter (huller, overflader, mærker eller fordybninger) på karrosseriets overflade som defineret af fabrikanten.
 2.11. »Køretøjets målestilling«: køretøjets position, bestemt ved referencemærkernes koordinater i det tredimensionale referencesystem.
 3. FORSKRIFTER
 3.1. Datapræsentation
 For hver siddeplads, for hvilken der kræves referencedata til at godtgøre overensstemmelsen med dette regulativs bestemmelser, skal alle nedenstående data eller et passende udvalg heraf forelægges i den form, der er angivet i tillæg 3 til dette bilag:
 3.1.1.
 R-punktets koordinater i det tredimensionale referencesystem
 3.1.2.
 den konstruktivt bestemte torsovinkel
 3.1.3.
 alle angivelser, som er nødvendige for indstilling af sædet (såfremt det er indstilleligt) i den i punkt 4.3 nedenfor fastlagte måleposition.
 3.2. Forhold mellem måleværdier og konstruktivt bestemte specifikationer
 3.2.1.
 H-punktets koordinater og værdien af den faktiske torsovinkel, som fremkommer ved den i punkt 4 nedenfor beskrevne fremgangsmåde, sammenholdes med henholdsvis R-punktets koordinater og værdien af den konstruktivt bestemte torsovinkel angivet af køretøjets fabrikant.
 3.2.2.
 For den pågældende siddeplads anses den indbyrdes beliggenhed af R-punktet og H-punktet og forholdet mellem den konstruktivt bestemte torsovinkel og den faktiske torsovinkel for tilfredsstillende, såfremt H-punktet, bestemt ved sine koordinater, ligger inden for et kvadrat, hvis sidelængde er 50 mm, og hvis diagonaler skærer hinanden i R-punktet, og såfremt den faktiske torsovinkel er inden for 5° fra den konstruktivt bestemte torsovinkel.
 3.2.3.
 Er disse betingelser opfyldt, anvendes R-punktet og den konstruktivt bestemte torsovinkel til påvisning af, at dette regulativs bestemmelser er overholdt.
 3.2.4.
 Opfylder H-punktet og den faktiske torsovinkel ikke


text:
kravene i punkt 3.2.2 ovenfor, bestemmes H-punktet og den faktiske torsovinkel yderligere to gange (tre gange i alt). Såfremt resultaterne af to af disse tre gennemførelser opfylder forskrifterne, finder betingelserne i punkt 3.2.3 ovenfor anvendelse.
 3.2.5.
 Såfremt resultaterne af mindst to af de i punkt 3.2.4 ovenfor beskrevne gennemførelser ikke opfylder kravene i punkt 3.2.2 ovenfor, eller såfremt efterprøvning ikke kan finde sted, fordi køretøjets fabrikant har undladt at give oplysninger om R-punktets beliggenhed eller om den konstruktivt bestemte torsovinkel, finder det geometriske tyngdepunkt af de tre målte punkter eller gennemsnittet af de tre målte vinkler anvendelse og anses for at gælde i alle tilfælde, hvor der henvises til R-punkt eller konstruktivt bestemt torsovinkel i dette regulativ.
 4. METODE TIL BESTEMMELSE AF H-PUNKT OG FAKTISK TORSOVINKEL
 4.1.
 Køretøjets konditioneres efter fabrikantens skøn ved en temperatur på 20 °C ± 10 °C for at sikre, at sædematerialet har rumtemperatur. Har prøvesædet aldrig været benyttet, anbringes en 70 til 80 kg tung person eller anordning på sædet to gange ét minut for at komprimere sædehynde og ryglæn. Hvis fabrikanten anmoder herom, skal alle sæder være ubelastet i et tidsrum af mindst 30 min. før montering af 3-D H-maskinen.
 4.2.
 Køretøjet skal være i den i punkt 2.11 ovenfor fastlagte måleposition.
 4.3.
 Er sædet justerbart, indstilles det i den bageste normale køreposition eller siddestilling, som angives af køretøjets fabrikant, idet kun sædets indstilling i længderetningen tages i betragtning, og idet der ses bort fra indstilling til andet formål end normal kørsel. Findes der andre former for indstilling af sædet (højde, vinkel, ryglæn osv.), vælges den indstilling, som foreskrives af køretøjets fabrikant. Affjedrede sæder skal i lodret retning være stift fastgjort i den normale kørestilling angivet af fabrikanten.
 4.4.
 Det område af sædet, som optages af 3-D H-maskinen, skal være dækket af bomuldsmusselin af tilstrækkelig størrelse og passende vævning, beskrevet som almindeligt bomuldsstof med 18,9 tråde pr. cm2 og vægt 0,228 kg, eller af strikket eller uvævet stof med tilsvarende egenskaber. Hvis prøvningen udføres på et sæde uden for køretøjet, skal underlaget, som sædet anbringes på, have de samme væsentlige egenskaber (2) som gulvet i det køretøj, hvor sædet er beregnet til at blive brugt.
 4.5.
 3-D H-maskinens sæde og ryglæn anbringes således, at den siddendes midterplan (CPO) falder sammen med 3-D H-maskinens midterplan. På fabrikantens begæring kan 3-D H-maskinen flyttes, så den er inden for CPO, hvis 3-D H-maskinen er anbragt så yderligt, at sædets kant ikke gør det muligt at bringe 3-D H-maskinen i niveau.
 4.6.
 Fod-/underbensenhederne fastgøres til sædeskålen, enten enkeltvis eller ved hjælp af T-stykket med underben. En linje gennem sigtekornene for H-punktet skal være parallel med jorden og vinkelret på sædets længdemidterplan.
 4.7.
 3-D H-anordningens fod- og benposition indstilles som følger:
 4.7.1.
 Sæde til fører og yderste forsædepassager:
 4.7.1.1.
 De to fod-/benenheder føres fremad, så fødderne indtager deres naturlige stilling på gulvet, om nødvendigt mellem betjeningspedalerne. Den venstre fod skal om muligt anbringes omtrent lige så langt til venstre for 3-D H-maskinens midterplan som den højre fod er til


text:
højre. Den libelle, som kontrollerer 3-D H-maskinens indstilling i tværretningen, bringes i vater, om nødvendigt ved efterindstilling af sædeskålen eller ved, at ben-/fodenhederne stilles bagud. Linjen gennem sigtekornene for H-punktet holdes vinkelret på sædets længdemidterplan.
 4.7.1.2.
 Hvis det venstre ben ikke kan holdes parallelt med højre ben, og venstre fod ikke kan understøttes af konstruktionen, flyttes venstre fod, indtil den er understøttet. Sigtepunkternes indstilling skal bibeholdes.
 4.7.2.
 Yderste bagsæder
 For bagsæde og ekstrasæder anbringes benene som foreskrevet af fabrikanten. Hvis de dele af bunden, som fødderne derved støtter mod, har forskellig højde, benyttes som reference den fod, som først kommer i berøring med forsædet, og den anden fod anbringes således, at libellen til angivelse af sædets indstilling i tværretningen er i vater.
 4.7.3.
 Andre sæder:
 Hertil benyttes den generelle metode i punkt 4.7.1. ovenfor bortset fra, at fødderne anbringes som foreskrevet af køretøjets fabrikant.
 4.8.
 Der påsættes vægtlodder for underben og lår, og 3-D H-maskinen bringes i vater.
 4.9.
 Ryglænsskålen skubbes frem mod det forreste stop, og 3-D H-maskinen trækkes fri af ryglænet ved hjælp af T-stykket. 3-D H-maskinen genindstilles i sædet ved hjælp af en af følgende metoder:
 4.9.1.
 Hvis 3-D H-maskinen er tilbøjelig til at glide tilbage, benyttes denne procedure: Man lader 3-D H-maskinen glide tilbage, indtil T-stykket ikke længere behøver at belastes for at begrænse bevægelsen fremad-vandret, dvs. indtil sædets skål ligger an mod ryglænet. Om nødvendigt korrigeres underbenets position.
 4.9.2.
 Hvis 3-D H-maskinen ikke er tilbøjelig til at glide tilbage, benyttes denne procedure: 3-D H maskinen skubbes tilbage ved, at T-stykket påføres en bagudrettet vandret belastning, indtil sædeskålen ligger an mod ryglænet (se fig. 2 i tillæg 1 til dette bilag).
 4.10.
 Der påføres en belastning på 100 ± 10 N på 3-D H-maskinens ryglæn og skål i skæringspunktet mellem hoftevinkelkvadranten og T-stykkets hus. Belastningens retning holdes langs en linje mellem ovennævnte skæringspunkt og et punkt lige over lårbjælkens hus (jf. figur 2 i tillæg 1 til dette bilag). Derefter føres rygskålen forsigtigt tilbage til ryglænet. Under den resterende del af proceduren må man omhyggeligt forhindre 3-D H-maskinen i at glide frem.
 4.11.
 Vægtlodderne svarende til højre og venstre balde monteres, derefter skiftevis de otte torsovægtlodder. 3-D H-maskinen skal holdes i vater.
 4.12.
 Rygskålen vippes fremad, så ryglænet aflastes. 3-D H-maskinen vippes fra side til side gennem en bue på 10° (5° på hver side af det lodrette midterplan) i tre fuldstændige cyklusser for at frigive eventuel akkumuleret friktion mellem 3-D H-maskinen og sædet.
 Under den rokkende bevægelse kan 3-D H-maskinens T-stykke være tilbøjeligt til at flytte sig fra den foreskrevne vandrette og lodrette indstilling. T-stykket må derfor fastholdes ved, at man påfører det en passende sideværts belastning under den rokkende bevægelse. Det skal sikres, at der ved fastholdelse af T-stykket og den rokkende bevægelse af 3-D H-maskinen ikke utilsigtet påføres nogen udvendig lodret eller frem- og tilbagerettet belastning.
 3-D H-maskinens fødder må ikke holdes tilbage eller blokeres under dette trin. Hvis fødderne ændrer stilling, skal man indtil videre lade dem forblive i denne stilling.
 Derefter


text:
føres rygskålen forsigtigt tilbage til ryglænet, og det kontrolleres, at begge libeller står i nulstilling. Har fødderne flyttet sig under den rokkende bevægelse af 3-D H-maskinen, skal de justeres på følgende måde:
 Hver fod løftes skiftevis mindst muligt fri af bunden, indtil der ikke fremkommer nogen yderligere flytning af fødderne. Under denne løftning skal fødderne kunne dreje frit, og der må ikke påføres nogen fremadgående eller sideværts belastning. Når hver fod føres tilbage i sænket stilling, skal hælen være i berøring med den del af konstruktionen, der er beregnet til dette.
 Kontrollér, at libellen for sideværts indstilling er i nulstilling. Om nødvendigt påføres rygskålen foroven en tilstrækkelig sideværts belastning til at bringe 3-D H-maskinens sædeskål i vater på sædet.
 4.13.
 Idet T-stykket holdes for at undgå, at 3-D H-maskinen glider fremad på sædehynden, gør man således:
 a)
 rygskålen føres tilbage til ryglænet
 b)
 Der påføres en vekslende afbrudt vandret bagudrettet belastning på højst 25 N på rygvinkelstangen i en højde omtrent svarende til midten af torsovægtlodderne, indtil hoftevinkelkvadranten viser, at der er nået en stabil stilling efter ophør af belastningen. Det bør omhyggeligt sikres, at 3-D H-maskinen ikke påføres nogen ydre nedadrettet eller sideværts belastning. Er det nødvendigt igen at bringe 3-D H-maskinen i niveau, drejer man rygskålen fremad og i vater og gentager proceduren fra pkt. 4.12.
 4.14.
 Tag alle mål:
 4.14.1.
 H-punktets koordinater måles i forhold til det tredimensionale referencesystem.
 4.14.2.
 Den faktiske torsovinkel aflæses ved 3-D H-maskinens rygvinkelkvadrant med måleanordningen i den stilling, der er længst bagud.
 4.15.
 Ønskes installationen af 3-D H-maskinen gentaget, skal alle sæder være ubelastet i mindst 30 minutter, før gentagelsen finder sted. 3-D H-maskinen må ikke efterlades i belastet stand på sædet længere end den tid, det tager at udføre prøvningen.
 4.16.
 Hvis sæderne i samme række kan anses for at svare til hinanden (bænkesæde, identiske sæder osv.), bestemmes for hver sæderække kun ét H-punkt og én faktisk torsovinkel, idet den i dette bilags tillæg 1 beskrevne 3-D H-maskine anbringes på en siddeplads, som er repræsentativ for rækken. Denne plads skal være:
 4.16.1.
 for forreste sæderække: førersædet
 4.16.2.
 for bagsæderække(r): en yderplads.
 (1) Hvis H-punktet for nogen siddeplads bortset fra forsæderne ikke kan bestemmes ved hjælp af den tredimensionale H-punkt-maskine eller andre metoder, kan det af køretøjsfabrikanten angivne »R-punkt« efter den kompetente myndigheds skøn anvendes som referencepunkt.
 (2) Hældning, højdeforskel med et sædebeslag, overfladestruktur osv.
 TILLÆG 1
 Beskrivelse af den tredimensionale H-punkt maskine
 (1)
 (3-D H-maskine)
 1. RYGLÆNS- OG SÆDESKÅL
 Ryglæns- og sædeskålene er udført i armeret plast og metal; de simulerer den menneskelige krops torso og lår og er mekanisk hængslet i H-punktet. Til måling af den faktiske torsovinkel er der til målestokken fastgjort en kvadrant, som er hængslet i H-punktet. En indstillelig lårbjælke, fastgjort til sædeskålen, fastlægger lårets centerlinje og fungerer som grundlinje for hoftevinkelkvadranten.
 2. KROPS- OG BENELEMENTER
 Underbenselementerne er forbundet med sædeskålen ved T-stykket, der samler knæene og er en sideværts forlængelse af den indstillelige lårbjælke. Underbenselementerne er forsynet med kvadranter til måling af knævinklerne. Sko- og fodenhederne


text:
er kalibreret til måling af fodvinklen. Til den rumlige orientering af anordningen findes to libeller. Vægtlodder svarende til de forskellige kropselementer er anbragt i de respektive tyngdepunkter, så de giver samme indtrængning i sædet som den, der bevirkes af en mandsperson på 76 kg. Det kontrolleres, at alle 3-D H-maskinens led arbejder frit uden at frembyde nævneværdig friktion.
 Figur 1
 Betegnelser for 3-D H-maskinens dele
 Figur 2
 Dimensioner for 3-D H-maskinens dele og vægtfordeling
 (1) Vedrørende nærmere enkeltheder i konstruktionen af 3-D H-maskinen henvises til Society of Automobile Engineers (SAE), 400 Commonwealth Drive, Warrendale, Pennsylvania 15096, USA.
 Maskinen svarer til den, der er beskrevet i ISO Standard 6549:1980.
 TILLÆG 2
 TREDIMENSIONALT REFERENCESYSTEM
 1.
 Det tredimensionale referencesystem er defineret ved tre ortogonale planer, som fastlægges af køretøjets fabrikant (jf. illustrationen) (1).
 2.
 Køretøjets målestilling fastlægges ved, at køretøjet anbringes på støttefladen, således at referencemærkernes koordinater svarer til de værdier, der angives af fabrikanten.
 3.
 Koordinaterne for »R«-punktet og »H«-punktet bestemmes i forhold til målepunkterne, som defineres af køretøjsfabrikanten.
 Figur
 Det tredimensionale referencesystem
 (1) Referencesystemet svarer til ISO-standard 4130:1978
 TILLÆG 3
 REFERENCEDATA FOR SIDDEPLADSER
 1. KODNING AF REFERENCEDATA
 Referencedata er angivet fortløbende for hver siddeplads. Siddepladser er identificeret ved en kode bestående af to tegn. Det første tegn er et arabertal, som angiver sæderækken, regnet fra køretøjets forende til bagenden. Det andet tegn er et stort bogstav, som angiver sædets placering i rækken, set i køretøjets normale køreretning; der anvendes følgende bogstaver:
 L = venstre
 C = midt
 R = højre
 2. BESKRIVELSE AF KØRETØJETS MÅLESTILLING
 2.1. Referencemærkernes koordinater:
 X ...
 Y ...
 Z ...
 3. FORTEGNELSE OVER REFERENCEDATA
 3.1. Siddeplads: ...
 3.1.1. R-punktets koordinater
 X ...
 Y ...
 Z ...
 3.1.2. Konstruktivt bestemt torsovinkel: ...
 3.1.3. Specifikationer for sædeindstilling (1)
 vandret: ...
 lodret: ...
 vinkelindstilling: ...
 torsovinkel: ...
 Bemærk:
 Referencedata for yderligere siddepladser angives under 3.2, 3.3, osv..
 (1) Det ikke gældende overstreges.
 BILAG 20
 KONTROL AF PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE
 1. DEFINITIONER
 I dette bilag forstås ved:
 1.1. »Produkttype«: alle ruder med de samme primære kendetegn
 1.2. »Tykkelsesklasse«: alle ruder, hvis forskellige dele har samme tykkelse inden for de tilladte tolerancer
 1.3. »Produktionsenhed«: alle de produktionsmidler for en eller flere rudetyper, som har samme geografiske beliggenhed; den kan omfatte flere fabrikationskæder.
 1.4. »Skif«: en produktionsperiode på den samme produktionslinje i løbet af en arbejdsdag.
 1.5. »Produktionsperiode«: en periode uden afbrydelse med produktion af samme produkttype på samme produktionslinje.
 1.6. »Ps«: antallet af ruder af samme produkttype fremstillet af samme skift.
 1.7. »Pr«: antallet af ruder af samme produkttype fremstillet under en produktionsperiode.
 2. PRØVNING
 Ruderne underkastes følgende prøver:
 2.1. Forruder af hærdet glas
 2.1.1.
 Brud- og splintringsprøve i henhold til forskrifterne i punkt 2 i bilag 4.
 2.1.2.
 Lysgennemgangsmåling i henhold til forskrifterne i punkt 9.1 i bilag 3.
 2.1.3.
 Prøvning af den optiske forvrængning i henhold til forskrifterne i punkt 9.2 i bilag 3.
 2.1.4.
 Prøvning af sekundærbilledseparationen i henhold til forskrifterne i punkt 9.3 i bilag 3.
 2.2. Ruder af glas med ensartet hærdning
 2.2.1.
 Brud- og splintringsprøve i henhold


text:
til forskrifterne i punkt 2 i bilag 5.
 2.2.2.
 Lysgennemgangsmåling i henhold til forskrifterne i punkt 9.1 i bilag 3.
 2.2.3.
 For ruder, der anvendes som forruder:
 2.2.3.1.
 Prøvning af den optiske forvrængning i henhold til forskrifterne i punkt 9.2 i bilag 3.
 2.2.3.2.
 Prøvning af sekundærbilledseparationen i henhold til forskrifterne i punkt 9.3 i bilag 3.
 2.3. Forruder af almindeligt lamineret glas og forruder af plexiglas
 2.3.1.
 Prøvning med attraphoved i henhold til forskrifterne i punkt 3 i bilag 6.
 2.3.2.
 Prøvning med kugle på 2 260 g i henhold til forskrifterne i punkt 4.2 i bilag 6 og punkt 2.2 i bilag 3.
 2.3.3.
 Prøvning af modstandsdygtighed over for høje temperaturer i henhold til forskrifterne i punkt 5 i bilag 3.
 2.3.4.
 Lysgennemgangsmåling i henhold til forskrifterne i punkt 9.1 i bilag 3.
 2.3.5.
 Prøvning af den optiske forvrængning i henhold til forskrifterne i punkt 9.2 i bilag 3.
 2.3.6.
 Prøvning af sekundærbilledseparationen i henhold til forskrifterne i punkt 9.3 i bilag 3.
 2.3.7.
 Udelukkende for forruder af plexiglas:
 2.3.7.1.
 Prøvning af modstandsdygtighed over for slid i henhold til forskrifterne i punkt 2.1 i bilag 9.
 2.3.7.2.
 Prøvning af modstandsdygtighed over for fugt i henhold til forskrifterne i punkt 3 i bilag 9.
 2.3.7.3.
 Prøvning af modstandsdygtighed over for kemiske stoffer i henhold til forskrifterne i punkt 11.2.1 i bilag 3.
 2.4. Ruder af almindeligt lamineret glas og af plexiglas bortset fra forruder
 2.4.1.
 Prøvning med kugle på 227 g i henhold til forskrifterne i punkt 4 i bilag 7.
 2.4.2.
 Prøvning af modstandsdygtighed over for høje temperaturer i henhold til forskrifterne i punkt 5 i bilag 3.
 2.4.3.
 Lysgennemgangsmåling i henhold til forskrifterne i punkt 9.1 i bilag 3.
 2.4.4.
 Udelukkende for ruder af plexiglas:
 2.4.4.1.
 Prøvning af modstandsdygtighed over for slid i henhold til forskrifterne i punkt 2.1 i bilag 9.
 2.4.4.2.
 Prøvning af modstandsdygtighed over for fugt i henhold til forskrifterne i punkt 3 i bilag 9.
 2.4.4.3.
 Prøvning af modstandsdygtighed over for kemiske stoffer i henhold til forskrifterne i punkt 11.2.1 i bilag 3.
 2.4.5.
 Ovenstående betingelser anses for opfyldt, såfremt de tilsvarende prøvninger er udført på en forrude af samme sammensætning.
 2.5. Forruder af behandlet lamineret glas
 2.5.1.
 Ud over prøvningerne i punkt 2.3 i dette bilag foretages der en brud– og splintringsprøvning i overensstemmelse med forskrifterne i punkt 8 i bilag 4.
 2.6. Ruder beklædt med plastmateriale
 Ud over de i de forskellige punkter i dette bilag foreskrevne prøver udføres følgende prøver:
 2.6.1.
 Prøvning af modstandsdygtighed over for slid i henhold til forskrifterne i punkt 2.1 i bilag 9.
 2.6.2.
 Prøvning af modstandsdygtighed over for fugt i henhold til forskrifterne i punkt 3 i bilag 9.
 2.6.3.
 Prøvning af modstandsdygtighed over for kemiske stoffer i henhold til forskrifterne i punkt 11.2.1 i bilag 3.
 2.7. Dobbeltruder
 2.7.1.
 Der foretages de prøvninger, der er fastsat i nærværende bilag for hver af de ruder, der indgår i dobbeltruden, med samme hyppighed og samme krav.
 2.7.2.
 Ved dobbeltruder udføres lysgennemgangsmåling i henhold til forskrifterne i


text:
punkt 9.1 i bilag 3.
 2.8. Stive plastruder bortset fra forruder
 2.8.1.
 Faldprøvning med kugle på 227 g i henhold til forskrifterne i punkt 5 i bilag 14.
 2.8.2.
 Lysgennemgangsmåling i henhold til forskrifterne i punkt 9.1 i bilag 3.
 2.8.3.
 Slidprøvning i henhold til forskrifterne i punkt 6.1 i bilag 14.
 2.8.4.
 Krydsskæringsprøvning i henhold til forskrifterne i punkt 6.3 i bilag 14.
 NB: Prøvningen i punkt 2.8.2 ovenfor finder kun anvendelse, såfremt ruden skal anvendes i en placering af betydning for førerens sigtbarhed.
 Prøvningen i punkt 2.8.4 ovenfor udføres på prøveeksemplarer, som ikke har været underkastet prøvning i henhold til forskrifterne i punkt 6.2 i bilag 14.
 2.8.5.
 Prøvning af modstandsdygtighed over for kemiske stoffer i henhold til punkt 11 i bilag 3.
 2.9. Stive plastruder bortset fra forruder
 2.9.1.
 Faldprøvning med kugle på 227 g i henhold til forskrifterne i punkt 4 i bilag 15.
 2.9.2.
 Lysgennemgangsmåling i henhold til punkt 9.1 i bilag 3.
 NB: Prøvningen i punkt 2.9.2 ovenfor finder kun anvendelse, såfremt ruden skal anvendes i en placering af betydning for førerens sigtbarhed.
 2.9.3.
 Prøvning af modstandsdygtighed over for kemiske stoffer i henhold til punkt 1.2.1 i bilag 3.
 2.10. Dobbeltruder af stift plast
 2.10.1.
 Faldprøvning med kugle på 227 g i henhold til forskrifterne i punkt 5 i bilag 16.
 2.10.2.
 Lysgennemgangsmåling i henhold til punkt 9.1 i bilag 3.
 NB: Prøvningen i punkt 2.10.2 ovenfor finder kun anvendelse, såfremt ruden skal anvendes i en placering af betydning for førerens sigtbarhed.
 2.10.3.
 Prøvning af modstandsdygtighed over for kemiske stoffer i henhold til punkt 11 i bilag 3.
 3. HYPPIGHEDEN AF PRØVNINGERNE OG DISSES RESULTATER
 3.1. Brud- og splintringsprøvning
 3.1.1. Prøvninger
 3.1.1.1.
 Der udføres en indledende serie prøver med et brud i hvert af de i dette regulativ foreskrevne anslagspunkter ved hver ny rudetypes produktionsstart med henblik på at bestemme det største brudpunkt. Resultaterne af prøvningen registreres.
 For så vidt angår forruder af hærdet glas skal denne indledende serie prøvninger imidlertid kun foretages, såfremt årsproduktionen af ruder af denne type er på mere end 200 enheder.
 3.1.1.2.
 I løbet af produktionsperioden udføres en kontrolprøve i det i punkt 3.1.1.1 fastsatte brudpunkt.
 3.1.1.3.
 Ved hver produktionsperiodes begyndelse eller efter en farveændring udføres kontrol.
 3.1.1.4.
 I løbet af produktionsperioden udføres kontrolprøver med følgende minimumsfrekvens:
 Forruder af hærdet glas
 Ruder af hærdetglas bortset fra forruder
 Forruder af behandlet lamineret glas
 Ps > 200: en pr. produktionsperiode
 Pr ≤ 500: en pr. skift
 0,1 % pr. type
 Ps > 200: en hver fjerde produktionstime
 Pr > 500: to pr. skift
 3.1.1.5.
 Ved produktionsperiodens afslutning udføres en kontrolprøve på en af de sidst fremstillede ruder.
 3.1.1.6.
 Såfremt Pr < 20, skal der kun foretages en enkelt brudprøvning pr. produktionskampagne.
 3.1.2. resultater
 alle resultater skal registreres, herunder de resultater for hvilke der ikke foretages permanent registrering af brudmønstret.
 desuden skal der én gang pr. skift, bortset fra Pr ≤ 500, foretages permanent registrering af brudmønstret. i sidstnævnte tilfælde foretages kun én prøvning med permanent registrering af brudmønstret pr. produktionsperiode.
 3.2.


text:
prøvning med attraphoved
 3.2.1. prøvninger
 kontrollen foretages på en prøve svarende til mindst 0,5 % af en fabrikationskædes daglige produktion af laminerede forruder, med et maksimum af 15 forruder pr. dag.
 valget af prøveemner skal være repræsentativt for produktionen af de forskellige typer forruder.
 i stedet for kan disse prøvninger, efter aftale med den administrative instans, erstattes med prøvningen med kuglen på 2 260 g (jf. punkt 3.3 nedenfor). under alle omstændigheder foretages der prøvning med attraphoved på mindst to prøver pr. tykkelsesklasse pr. år.
 3.2.2. resultater
 alle prøveresultater skal registreres.
 3.3. slagprøve med en kugle på 2 260 g
 3.3.1. prøvninger
 kontrollen foretages mindst én gang pr. måned og pr. tykkelsesklasse.
 3.3.2. resultater
 alle prøveresultater skal registreres.
 3.4. slagprøve med en kugle på 227 g
 3.4.1. prøvninger
 prøverne skæres ud af prøveemnerne. af praktiske grunde kan prøvningerne imidlertid foretages på færdige produkter eller på dele af disse.
 kontrollen foretages på en prøve svarende til mindst 0,5 % af produktionen for et skift, med højst ti prøver pr. dag.
 3.4.2. resultater
 alle prøveresultater skal registreres.
 3.5. prøvning ved høj temperatur
 3.5.1. prøvninger
 prøverne skæres ud af prøveemnerne. af praktiske grunde kan prøvningerne imidlertid foretages på færdige produkter eller på en del af disse produkter. sidstnævnte udvælges således, at alle mellemlæggene prøves i forhold til deres anvendelse.
 kontrollen foretages på mindst tre prøver af den daglige produktion pr. farve af mellemlægget.
 3.5.2. resultater
 alle prøveresultater skal registreres.
 3.6. lysgennemgang
 3.6.1. prøvninger
 der foretages prøvninger af repræsentative prøver af færdige tonede produkter.
 kontrollen foretages mindst ved begyndelsen af hver produktionsperiode, såfremt en ændring af rudens kendetegn har indflydelse på resultaterne af prøvningen.
 forruder og andre ruder med en regelmæssig lysgennemgang, som blev målt i forbindelse med typegodkendelsen, på mindst 75 %, og ruder med symbolet V (se punkt 5.5.2 i dette regulativ), undtages for denne prøvning.
 i stedet for prøvningen kan glasleverandøren i forbindelse med ruder af hærdet glas fremlægge et bevis for, at ovenstående forskrifter er opfyldt.
 3.6.2. resultater
 målingen af den regelmæssige lysgennemgang skal registreres. for så vidt angår forruder med uigennemsigtig solskærm kontrolleres det endvidere ud fra de tegninger, der er omtalt i dette regulativs punkt 3.2.1.2.2.4, at sådanne bånd befinder sig uden for prøvningszone B eller zone i afhængigt af, hvilken køretøjsklasse forruden er beregnet til. eventuelle uigennemsigtig solskærm skal være i overensstemmelse med bestemmelserne i bilag 18.
 3.7. optisk forvrængning og adskillelse af sekundærbilledet
 3.7.1. prøvninger
 alle forruder undersøges med henblik på at finde formatfejl. ved hjælp af de i dette regulativ foreskrevne metoder eller enhver anden metode, der giver lignende resultater, foretages der endvidere målinger i de forskellige synszoner med følgende mindste hyppighed:
 enten, hvis Ps ≤ 200, en prøve pr. skift,
 eller, hvis Ps > 200, to prøver pr. skift
 eller 1 % af hele produktionen, idet de udtagne prøver er repræsentative for hele produktionen.
 3.7.2. Resultater
 Alle prøveresultater skal registreres.
 3.8. Prøvning af modstandsdygtigheden mod slid
 3.8.1. Prøvninger
 Kun ruder beklædt med plastmateriale og ruder af plexiglas underkastes denne prøvning. Kontrollen udføres mindst én


text:
gang pr. måned og pr. type plastbeklædningsmateriale eller plastmateriale.
 3.8.2. Resultater
 Målingen af lysspredningen skal registreres.
 3.9. Prøvning af modstandsdygtigheden over for fugt
 3.9.1. Prøvninger
 Kun ruder beklædt med plastmateriale og ruder af plexiglas underkastes denne prøvning. Kontrollen udføres mindst én gang pr. måned og pr. type plastbeklædningsmateriale eller plastmateriale.
 3.9.2. Resultater
 Alle prøveresultater skal registreres.
 3.10. Prøvning af modstandsdygtighed mod kemiske stoffer
 3.10.1. Prøvninger
 Kun ruder beklædt med plastmateriale, plexiglasruder og plastruder underkastes denne prøvning. Kontrollen udføres mindst én gang pr. måned og pr. type plastbeklædningsmateriale eller plastmateriale.
 3.10.2. Resultater
 Alle prøveresultater skal registreres.
 3.11. Krydsskæringsprøvning
 3.11.1. Prøvninger
 Kun stive plastruder med en beklædning, der er modstandsdygtig over for slid, underkastes denne prøvning. Der foretages mindst en kontrol pr. uge og pr. type plastmateriale og beklædning af prøveeksemplarer, som ikke har været underkastet vejrbestandighedsprøvning (bilag 14, punkt 6.2).
 Der foretages prøvning af prøveeksemplarer, der har været underkastet simulerede vejrforhold, hver tredje måned.
 3.11.2. Resultater
 Alle prøveresultater skal registreres.
 BILAG 21
 Bestemmelser vedrørende montering af sikkerhedsruder på køretøjer
 1. ANVENDELSESOMRÅDE
 Dette bilag indeholder bestemmelser vedrørende montering af sikkerhedsruder på køretøjer i klasse M, N og O (1) for at sikre et højt sikkerhedsniveau for fører og passager og især sikre føreren et godt udsyn under alle trafikale forhold, ikke kun fremad, men også bagud og til siderne.
 Det finder ikke anvendelse på pansrede køretøjer, jf. definitionen i punkt 2.3.
 2. DEFINITIONER
 I dette bilag forstås ved:
 2.1.
 »Køretøj«: et motorkøretøj eller en anhænger hertil, som er beregnet til færdsel på vej, med mindst fire hjul, og hvis højeste konstruktivt bestemt hastighed er over 25 km/h, bortset fra køretøjer, som kører på skinner, og mobile maskiner.
 2.2.
 »Køretøjsklasse«: en række køretøjer, der hører til den relevante køretøjsklasse, som er vedtaget i bilag 7 til den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3) (1)
 2.3.
 »Køretøj til særlig anvendelse«, »campingbil«, »pansret køretøj«, »ambulance«, »rustvogn«, »cabriolet«: er defineret i bilag 7 til den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3) (1)
 2.4.
 »Dobbeltdækkerbusser«: er defineret i punkt 2.1.2 i regulativ nr. 107.
 3. GENERELLE FORSKRIFTER, DER FINDER ANVENDELSE PÅ KØRETØJER IKLASSE M, N OG O
 3.1.
 Sikkerhedsruder skal monteres på en sådan måde, at de kan modstå de påvirkninger, som køretøjet udsættes for under normale kørselsforhold, forbliver på plads og fortsætter med at sikre førerens og passagerernes udsyn og sikkerhed i køretøjet.
 3.2.
 Sikkerhedsruder skal være forsynet med det relevante typegodkendelsesmærke som beskrevet i punkt 5.4 i dette regulativ, eventuelt efterfulgt af et af de yderligere symboler, som er omhandlet i punkt 5.5.
 4. SÆRLIGE BESTEMMELSER, DER FINDER ANVENDELSE PÅ KØRETØJER I KLASSE M OG N (1)
 4.1. Forruder
 4.1.1.
 Den regelmæssige lysgennemgang må ikke være under 70 %.
 4.1.2.
 Forruden skal være typegodkendt for den køretøjstype, som den er beregnet til montering på.
 4.1.3.
 Forruden skal være korrekt monteret i forhold til førerens R-punkt i køretøjet.
 4.1.4.
 Der må ikke monteres hærdede forruder på køretøjer, hvis konstruktivt bestemte maksimale hastighed er over 40 km/h.
 4.2. Sikkerhedsruder bortset fra forruder og skilleruder.
 4.2.1. Sikkerhedsruder af


text:
betydning for førerens synsfelt fremad
 4.2.1.1.
 Sikkerhedsruder igennem hvilke føreren har sit synsfelt fremad, jf. definitionen i punkt 2.18.1 i dette regulativ, skal have en regelmæssig lysgennemgang på mindst 70 %.
 4.2.1.2.
 Sikkerhedsruder i plast skal forsynes med et yderligere symbol /B/L som defineret i punkt 5.5.5 og 5.5.7 i dette regulativ.
 4.2.2. Sikkerhedsruder af betydning for førerens synsfelt bagud
 4.2.2.1.
 De sikkerhedsruder, der er defineret i punkt 2.18.2 i dette regulativ, skal have en lysgennemgang på mindst 70 %; dog tillades en lysgennemgang på mindre end 70 %, såfremt der er monteret to ydre førerspejle, forudsat at ruden er forsynet med det yderligere symbol V, som omhandlet i punkt 5.5.2 i dette regulativ.
 4.2.2.2.
 Sikkerhedsruder i plast skal forsynes med et yderligere symbol A/L eller B/L som defineret i punkt 5.5.5 og 5.5.7 i dette regulativ.
 I stedet kan bagruden i et foldetag på et cabrioletkøretøj forsynes med det yderligere symbol /B/M.
 Bagruden i et foldetag til et cabrioletkøretøj kan være lavet af en fleksibel plastrude.
 4.2.3. Andre sikkerhedsruder
 4.2.3.1.
 Sikkerhedsruder, der ikke er omfattet af definitionerne i punkt 2.18.1 og 2.18.2 i dette regulativ, skal forsynes med det yderligere symbol V som omhandlet i punkt 5.5.2 i dette regulativ, såfremt lysgennemgangen er mindre en 70 %.
 4.2.3.2.
 Sikkerhedsruder i plast skal forsynes med et af de yderligere symboler, som er defineret i punkt 5.5.5, 5.5.6 og 5.5.7 i dette regulativ. Hvis køretøjet imidlertid er beregnet til passagertransport, er ruder med de yderligere symboler /C/L eller /C/M ikke tilladt på steder, hvor der er risiko for sammenstød med hovedet.
 4.2.4. Undtagelser
 For så vidt angår sikkerhedsruder i plast finder bestemmelserne om modstandsdygtighed over for slid, jf. punkt 4.2.2.2 og 4.2.3.2 i dette bilag, ikke anvendelse for følgende køretøjer og rudeplaceringer:
 a)
 ambulancer
 b)
 rustvogne
 c)
 påhængskøretøjer, herunder campingvogne
 d)
 soltage og ruder placeret i køretøjets tag
 e)
 alle ruder på øverste dæk i en dobbeltdækkerbus.
 Der kræves ikke symbol eller prøvning for slid.
 4.3. Særlige forskrifter
 4.3.1.
 Eventuelle fremadvendende ruder bortset fra forruder skal enten udgøres af en lamineret glasrude eller en plastrude med det yderligere symbol /A, jf. definitionen i punkt 5.5.5 og 5.5.7 i dette regulativ.
 4.3.2.
 Punkt 4.3.1 finder ikke anvendelse på køretøjer med en konstruktivt bestemt højeste hastighed på under 40 km/h.
 (1) Som defineret i bilag 7 til den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3), (TRANS/WP.29/78/Rev.1 og Amend.2).


text:
 Avis juridique important
 |
 21999D0722(05)
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-Udvalg nr. 86/98 af 25. september 1998 om ændring af bilag II (tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen
 EF-Tidende nr. L 189 af 22/07/1999 s. 0058 - 0059
 AFGØRELSE TRUFFET AF DET BLANDEDE EØS-UDVALGNr. 86/98af 25. september 1998om ændring af bilag II (tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalenDET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR -under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som tilpasset ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt "aftalen", særlig artikel 98, ogud fra følgende betragtninger:Bilag II til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 10/96 truffet af Det Blandede EØS-Udvalg den 1. marts 1996(1);Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/63/EF af 24. november 1997 om ændring af direktiverne 76/116/EØF, 80/876/EØF, 89/284/EØF og 89/530/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om gødning(2) bør indarbejdes i aftalen -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Følgende led indsættes i punkt 1 (Rådets direktiv 76/116/EØF) i kapitel XIV i bilag II til aftalen: "- 397 L 0063: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/63/EF af 24. november 1997 (EFT L 335 af 6.12.1997, s. 15)."Artikel 2Følgende indsættes i punkt 3 (Rådets direktiv 80/876/EØF) i kapitel XIV i bilag II til aftalen: ", som ændret ved:- 397 L 0063: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/63/EF af 24. november 1997 (EFT L 335 af 6.12.1997, s. 15)."Artikel 3Følgende indsættes i punkt 5 (Rådets direktiv 89/284/EØF) i kapitel XIV i bilag II til aftalen: ", som ændret ved:- 397 L 0063: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/63/EF af 24. november 1997 (EFT L 335 af 6.12.1997, s. 15)."Artikel 4Følgende led indsættes i punkt 7 (Rådets direktiv 89/530/EØF) i kapitel XIV i bilag II til aftalen: ", som ændret ved:- 397 L 0063: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/63/EF af 24. november 1997 (EFT L 335 af 6.12.1997, s. 15)."Artikel 5Teksterne til direktiv 97/63/EF på islandsk og norsk, som er knyttet til de respektive sproglige udgaver af denne afgørelse, er autentiske.Artikel 6Denne afgørelse træder i kraft den 26. september 1998, forudsat at Det Blandede EØS-Udvalg har modtaget alle fornødne meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1.Artikel 7Denne afgørelse offentliggøres i EØS-afsnittet i og EØS-tillægget til De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 25. september 1998.På Det Blandede EØS-udvalgs vegneN. v. LIECHTENSTEINFormand(1) EFT L 124 af 23.5.1996, s. 11.(2) EFT L 335 af 6.12.1997, s. 15.


text:
 30.10.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 310/14
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 71/2014
 af 16. maj 2014
 om ændring af bilag I (Dyre- og plantesundhed) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1006/2013 af 18. oktober 2013 om godkendelse af L-cystin som tilsætningsstof til foder til alle dyrearter (1) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1014/2013 af 22. oktober 2013 om ændring af forordning (EF) nr. 2380/2001, (EF) nr. 1289/2004, (EF) nr. 1455/2004, (EF) nr. 1800/2004, (EF) nr. 600/2005, (EU) nr. 874/2010 og af gennemførelsesforordning (EU) nr. 388/2011, (EU) nr. 532/2011 og (EU) nr. 900/2011 for så vidt angår navnet på indehaveren af godkendelsen af visse fodertilsætningsstoffer (2) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (3)
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1016/2013 af 23. oktober 2013 om godkendelse af et præparat af en mikroorganismestamme DSM 11798 af Coriobacteriaceae-familien som fodertilsætningsstof til svin som fodertilsætningsstof til svin (3) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (4)
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1059/2013 af 29. oktober 2013 om godkendelse af et præparat af Saccharomyces cerevisiae MUCL 39885 som tilsætningsstof til foder til slagtekvæg og om ændring af forordning (EF) nr. 492/2006 (indehaver af godkendelsen er Prosol SpA) (4) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (5)
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1061/2013 af 29. oktober 2013 om godkendelse af et præparat af Enterococcus faecium NCIMB 10415 som tilsætningsstof til foder til kalve, kid, katte og hunde og om ændring af forordning (EF) nr. 1288/2004 (indehaver af godkendelsen er DSM Nutritional Products Ltd repræsenteret ved DSM Nutritional products Sp. Z o.o) (5) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (6)
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1077/2013 af 31. oktober 2013 om godkendelse af et præparat af Enterococcus faecium NBIMCC 8270, Lactobacillus acidophilus NBIMCC 8242, Lactobacillus helveticus NBIMCC 8269, Lactobacillus delbrueckii ssp. lactis NBIMCC 8250, Lactobacillus delbrueckii ssp. bulgaricus NBIMCC 8244 og Streptococcus thermophilus NBIMCC 8253 som tilsætningsstof til foder til pattegrise (indehaver af godkendelsen er Lactina Ltd) (6) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (7)
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1101/2013 af 6. november 2013 om godkendelse af et præparat af Enterococcus faecium DSM 7134 og Lactobacillus rhamnosus DSM 7133 som tilsætningsstof til foder til kalve til opdræt og om ændring af forordning (EF) nr. 1288/2004 (indehaver af godkendelsen er Lactosan GmbH & CoKG) (7) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (8)
 Gennemførelsesforordning (EU) nr. 1061/2013 ophæver Kommissionens forordning (EF) nr. 102/2009 (8), som er indarbejdet i EØS-aftalen og derfor nu skal udgå af den igen.
 (9)
 Denne afgørelse vedrører lovgivning om foderstoffer. Lovgivning om foderstoffer gælder ikke for Liechtenstein, så længe Liechtenstein er omfattet af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om handel med landbrugsprodukter, jf. de sektorspecifikke tilpasninger i bilag I til EØS-aftalen. Denne afgørelse skal derfor ikke gælder for Liechtenstein.
 (10)
 Bilag I til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 I bilag I til EØS-aftalen, kapitel II, foretages følgende ændringer:
 1)
 Følgende led indsættes i punkt


text:
1y (Kommissionens forordning (EF) nr. 2380/2001), punkt 1zy (Kommissionens forordning (EF) nr. 1289/2004), punkt 1zza (Kommissionens forordning (EF) nr. 1455/2004), punkt 1zzd (Kommissionens forordning (EF) nr. 1800/2004), punkt 1zzj (Kommissionens forordning (EF) nr. 600/2005), punkt 2h (Kommissionens forordning (EU) nr. 874/2010), punkt 2zc (Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 388/2011), punkt 2zi (Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 532/2011) og punkt 2zp (Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 900/2011):
 »—
 32013 R 1014: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1014/2013 af 22. oktober 2013 (EUT L 281 af 23.10.2013, s. 1).«
 2)
 Følgende led tilføjes i punkt 1zt (Kommissionens forordning (EF) nr. 1288/2004):
 »—
 32013 R 1061: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1061/2013 af 29. oktober 2013 (EUT L 289 af 31.10.2013, s. 38)
 —
 32013 R 1101: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1101/2013 af 6. november 2013 (EUT L 296 af 7.11.2013, s. 1).«
 3)
 Følgende led indsættes i punkt 1zzv (Kommissionens forordning (EF) nr. 492/2006):
 »—
 32013 R 1059: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1059/2013 af 29. oktober 2013 (EUT L 289 af 31.10.2013, s. 30).«
 4)
 Følgende punkter indsættes efter punkt 2zzn (Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1222/2013):
 »2zzo.
 32013 R 1006: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1006/2013 af 18. oktober 2013 om godkendelse af L-cystin som tilsætningsstof til foder til alle dyrearter (EUT L 279 af 19.10.2013, s. 59).
 2zzp.
 32013 R 1016: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1016/2013 af 23. oktober 2013 om godkendelse af et præparat af en mikroorganismestamme DSM 11798 af Coriobacteriaceae-familien som fodertilsætningsstof til svin (EUT L 282 af 24.10.2013, s. 36).
 2zzq.
 32013 R 1059: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1059/2013 af 29. oktober 2013 om godkendelse af et præparat af Saccharomyces cerevisiae MUCL 39885 som tilsætningsstof til foder til slagtekvæg og om ændring af forordning (EF) nr. 492/2006 (indehaver af godkendelsen er Prosol SpA) (EUT L 289 af 31.10.2013, s. 30).
 2zzr.
 32013 R 1061: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1061/2013 af 29. oktober 2013 om godkendelse af et præparat af Enterococcus faecium NCIMB 10415 som tilsætningsstof til foder til kalve, kid, katte og hunde og om ændring af forordning (EF) nr. 1288/2004 (indehaver af godkendelsen er DSM Nutritional Products Ltd repræsenteret ved DSM Nutritional products Sp. Z o.o) (EUT L 289 af 31.10.2013, s. 38).
 2zzs.
 32013 R 1077: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1077/2013 af 31. oktober 2013 om godkendelse af et præparat af Enterococcus faecium NBIMCC 8270, Lactobacillus acidophilus NBIMCC 8242, Lactobacillus helveticus NBIMCC 8269, Lactobacillus delbrueckii ssp. lactis NBIMCC 8250, Lactobacillus delbrueckii ssp. bulgaricus NBIMCC 8244 og Streptococcus thermophilus NBIMCC 8253 som tilsætningsstof til foder til pattegrise (indehaver af godkendelsen er Lactina Ltd) (EUT L 292 af 1.11.2013, s. 3).
 2zzt.
 32013 R 1101: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1101/2013 af 6. november 2013 om godkendelse af et præparat af Enterococcus faecium DSM 7134 og Lactobacillus rhamnosus DSM 7133 som tilsætningsstof til foder til kalve til opdræt og om ændring af forordning (EF) nr. 1288/2004 (indehaver af godkendelsen er Lactosan GmbH & CoKG) (EUT L 296 af 7.11.2013, s. 1).«
 5)
 Teksten i punkt 1zzzzzg (Kommissionens forordning (EF) nr. 102/2009) udgår.
 Artikel 2
 Den


text:
islandske og den norske udgave af gennemførelsesforordning (EU) nr. 1006/2013, (EU) nr. 1014/2013, (EU) nr. 1016/2013, (EU) nr. 1059/2013, (EU) nr. 1061/2013, (EU) nr. 1077/2013 og (EU) nr. 1101/2013, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 17. maj 2014, forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (9).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 16. maj 2014.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Gianluca GRIPPA
 Formand
 (1) EUT L 279 af 19.10.2013, s. 59.
 (2) EUT L 281 af 23.10.2013, s. 1.
 (3) EUT L 282 af 24.10.2013, s. 36.
 (4) EUT L 289 af 31.10.2013, s. 30.
 (5) EUT L 289 af 31.10.2013, s. 38.
 (6) EUT L 292 af 1.11.2013, s. 3.
 (7) EUT L 296 af 7.11.2013, s. 1.
 (8) EUT L 34 af 4.2.2009, s. 8.
 (9) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 Avis juridique important
 |
 22000D0921(11)
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalg nr. 58/2000 af 28. juni 2000 om ændring af bilag II (tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen
 EF-Tidende nr. L 237 af 21/09/2000 s. 0074 - 0074
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalgnr. 58/2000af 28. juni 2000om ændring af bilag II (tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalenDET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR -under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som tilpasset ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt "aftalen", særlig artikel 98, ogud fra følgende betragtninger:(1) Bilag II til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 42/2000 truffet af Det Blandede EØS-udvalg den 19. maj 2000(1).(2) Kommissionens beslutning 1999/511/EF af 7. juli 1999 om en fælles teknisk forskrift for tilslutningskrav til High Speed Circuit Switched Data (HSCSD) multislot-mobilstationer(2) bør indarbejdes i aftalen -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Følgende punkt indsættes efter punkt 4zzh (Kommissionens beslutning 1999/645/EF) i kapitel XVIII i bilag II til aftalen:"4zzi. 399 D 0511: Kommissionens beslutning 1999/511/EF af 7. juli 1999 om en fælles teknisk forskrift for tilslutningskrav til High Speed Circuit Switched Data (HSCSD) multislot-mobilstationer (EFT L 195 af 28.7.1999, s. 34)."Artikel 2Teksterne til beslutning 1999/511/EF på islandsk og norsk, som offentliggøres i EØS-tillægget til De Europæiske Fællesskabers Tidende, er autentiske.Artikel 3Denne afgørelse træder i kraft den 29. juni 2000, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle fornødne meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1.(3)Artikel 4Denne afgørelse offentliggøres i EØS-afsnittet i og EØS-tillægget til De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 28. juni 2000.På Det Blandede EØS-udvalgs vegneF. BarbasoFormand(1) EFT L 174 af 13.7.2000, s. 53.(2) EFT L 195 af 28.7.1999, s. 34.(3) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 22.8.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 250/67
 Kun de originale FN/ECE-tekster har retlig virkning i henhold til folkeretten. Dette regulativs nuværende status og ikrafttrædelsesdato bør kontrolleres i den seneste version af FN/ECE's statusdokument TRANS/WP.29/343, der findes på adressen: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html .
 Regulativ nr. 112 fra De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (FN/ECE) — Ensartede forskrifter for godkendelse af forlygter, som er bestemt til anvendelse på motordrevne køretøjer og afgiver asymmetrisk nærlys og/eller fjernlys og er udstyret med glødelamper og/eller LED-moduler
 Omfattende al gældende tekst frem til:
 Supplement 4 til ændringsserie 01 — ikrafttrædelsesdato: 15. juli 2013
 INDHOLDSFORTEGNELSE
 A. Administrative bestemmelser
 Anvendelsesområde
 1.
 Definitioner
 2.
 Ansøgning om godkendelse af en forlygte
 3.
 Mærkning
 4.
 Godkendelse
 B. Tekniske forskrifter for forlygter
 5.
 Almindelige forskrifter
 6.
 Belysningsstyrke
 7.
 Farve
 8.
 Måling af ulempe
 C. Yderligere administrative bestemmelser
 9.
 Ændring af en forlygtetype og udvidelse af godkendelse
 10.
 Produktionens overensstemmelse
 11.
 Sanktioner i tilfælde af produktionens manglende overensstemmelse
 12.
 Endeligt ophør af produktionen
 13.
 Navne og adresser på de tekniske tjenester, som forestår godkendelsesprøvningerne, og på de typegodkendende myndigheder
 14.
 Overgangsbestemmelser
 BILAG
 1.
 Meddelelse
 2.
 Eksempler på udformning af godkendelsesmærker
 3.
 Sfærisk koordinatmålesystem og prøvningspunkter
 4.
 Prøvning for stabilitet af fotometriske præstationer af forlygter i brug
 5.
 Mindstekrav for metoder til kontrol af produktionens overensstemmelse
 6.
 Forskrifter for lygter med lygteglas af plast — prøvning af lygteglas eller materialeprøver samt af komplette lygter
 7.
 Mindstekrav til prøveudtagning ved en inspektør
 8.
 Oversigt over driftsperioder i forbindelse med prøvning af den fotometriske ydelses stabilitet
 9.
 Kontrol af »afskæring« for nærlyslygter ved hjælp af instrumenter
 10.
 Forskrifter for LED-moduler og forlygter med LED-moduler
 11.
 En overordnet illustration af hovednærlyset, bidragende lyskilder og relaterede lyskildemuligheder
 A. ADMINISTRATIVE BESTEMMELSER
 ANVENDELSESOMRÅDE (1)
 Dette regulativ finder anvendelse på forlygter til køretøjer i klasse L, M, N og T (2).
 1. DEFINITIONER
 I denne forordning forstås ved:
 1.1.
 »lygteglas«: forlygtens (enhedens) yderste del, som afgiver lys gennem den lysende overflade
 1.2.
 »coating«: et eller flere produkter, som er påført i et eller flere lag på ydersiden af lygteglasset
 1.3.
 »forlygter af forskellig type«: forlygter, som afviger på væsentlige punkter såsom:
 1.3.1.
 handelsnavn eller -mærke
 1.3.2.
 egenskaberne af det optiske system
 1.3.3.
 hvorvidt de indeholder komponenter, som under funktion er i stand til at ændre de optiske virkninger ved refleksion, brydning, absorption og/eller deformation
 1.3.4.
 egnethed for højre- eller venstrekørsel eller for begge færdselsretninger
 1.3.5.
 den frembragte lysstråles art (nærlys eller fjernlys eller både nær- og fjernlys)
 1.3.6.
 den anvendte glødelampekategori og/eller den særlige identifikationskode for LED-modulet.
 1.3.7.
 Dog skal en anordning beregnet til montering i køretøjets venstre side og den tilsvarende anordning beregnet til montering i køretøjets højre side anses for at være af samme type.
 1.4.
 Ved forlygter af forskellige »klasser« (A eller B) forstås forlygter, som er identificeret ved bestemte fotometriske forskrifter.
 1.5.
 Definitionerne i regulativ nr. 48 og de ændringsserier dertil, som er i kraft på tidspunktet for typegodkendelsesansøgningen, finder anvendelse i dette regulativ.
 1.6.
 Henvisninger i dette regulativ til standardglødelamper (étalon) og til regulativ nr.


text:
37 læses som henvisninger til regulativ nr. 37 og de ændringsserier dertil, som er i kraft på tidspunktet for typegodkendelsesansøgningen.
 2. ANSØGNING OM GODKENDELSE AF EN FORLYGTE
 2.1.
 Ansøgningen om godkendelse skal indgives af indehaveren af fabriks- eller firmamærket eller af dennes bemyndigede repræsentant. I ansøgningen skal følgende oplyses:
 2.1.1.
 om forlygten er bestemt til at afgive både nærlys og fjernlys eller kun nærlys eller fjernlys
 2.1.2.
 for forlygter til nærlys, om lygten er bestemt for både venstre- og højrekørsel eller kun venstre- eller højrekørsel
 2.1.3.
 for forlygter med indstillelig reflektor, forlygtens monteringsposition(er), angivet i forhold til vejbanen og til køretøjets midterplan i længderetningen
 2.1.4.
 om ansøgningen omhandler en forlygte af klasse A eller B
 2.1.5.
 den anvendte kategori glødelamp(e), jf. listen i regulativ nr. 37 og ændringsserierne hertil, som er i kraft på tidspunktet for typegodkendelsesansøgningen, og/eller for eventuelle LED-modulers vedkommende den specifikke identifikationskode for modulet.
 2.2.
 Hver ansøgning om godkendelse skal være ledsaget af:
 2.2.1.
 tegninger i tre eksemplarer, som er tilstrækkeligt detaljerede til, at typen kan identificeres, og som viser forlygten set forfra og eventuelle detaljer i form af ribning af lygteglasset, samt tværsnit; tegningerne skal angive de(t) område(r), der er forbeholdt godkendelsesmærket og ved LED-moduler desuden de(n) specifikke identifikationskode(r) for modulet/modulerne
 2.2.1.1.
 såfremt forlygten er udstyret med indstillelig reflektor, forlygtens monteringsposition(er), angivet i forhold til vejbanen og til køretøjets midterplan i længderetningen, hvis forlygten er bestemt til anvendelse alene i de(n) pågældende position(er)
 2.2.2.
 en kortfattet teknisk beskrivelse, herunder, såfremt forlygterne anvendes til at frembringe kurvelys, yderpositionerne i henhold til punkt 6.2.7 nedenfor. Hvis der er tale om LED-moduler, skal specifikationen omfatte:
 a)
 en kortfattet teknisk specifikation af LED-modulet/modulerne
 b)
 en tegning med dimensioner og de grundlæggende elektriske og fotometriske værdier samt den objektive lysstrøm og for hver LED-modul, en erklæring om, hvorvidt dette er udskifteligt
 c)
 ved elektronisk lyskilderegulering oplysninger om den elektriske brugerflade, som kræves til godkendelsesprøvning
 2.2.3.
 to prøveeksemplarer af hver type forlygte, en beregnet til montering i venstre side af køretøjet og en beregnet til montering i højre side af køretøjet.
 2.2.4.
 Til afprøvning af det plastmateriale, som lygteglasset er fremstillet af:
 2.2.4.1.
 14 stk. lygteglas
 2.2.4.1.1.
 10 af disse lygteglas kan erstattes af 10 materialeprøver, som måler mindst 60 × 80 mm og har flad eller konveks ydre overflade og i midten et omtrent fladt areal (krumningsradius mindst 300 mm), som måler mindst 15 × 15 mm
 2.2.4.1.2.
 hver(t) sådan(t) lygteglas eller materialeprøve skal være fremstillet med den metode, som vil blive anvendt til massefabrikation
 2.2.4.2.
 en reflektor, hvorpå lygteglassene kan monteres efter fabrikantens anvisninger.
 2.2.5.
 Til prøvning af ultraviolet lystransmitterende plastdeles bestandighed over for UV-stråling fra LED-moduler i forlygten:
 2.2.5.1.
 en prøve af hvert af de relevante materialer, som anvendes i forlygten, eller en prøve af forlygten indeholdende disse; hver materialeprøve skal have samme fremtræden og eventuel overfladebehandling, som påtænkes anvendt i den forlygte, der søges godkendt
 2.2.5.2.
 det er ikke nødvendigt at prøve indvendige materialers bestandighed over for UV-stråling, hvis der ikke anvendes andre LED-moduler end typen med lav


text:
UV-stråling i henhold til bilag 10 til dette regulativ, eller hvis de relevante dele af forlygten afskærmes mod UV-stråling, f.eks. med glasfiltre.
 2.2.6.
 En elektronisk lyskilderegulering, hvis en sådan forefindes.
 2.3.
 De materialer, som lygteglas og eventuel coating består af, skal være ledsaget af prøvningsrapporten vedrørende egenskaberne for de pågældende materialer og coatinger, hvis disse allerede er prøvet.
 3. MÆRKNING
 3.1.
 Forlygter, som forelægges til godkendelse, skal være påført ansøgerens firmanavn eller mærke.
 3.2.
 På linsen og på lygtehuset (3) skal lygterne omfatte arealer af tilstrækkelig størrelse til godkendelsesmærket og til de i punkt 4 omhandlede tillægssymboler; disse pladser skal være vist på de i punkt 2.2.1 ovenfor omhandlede tegninger.
 3.3.
 Forlygter til nærlys, som er konstrueret til at opfylde forskrifterne for både højre- og venstrekørsel, skal være påført mærker, som angiver de to indstillinger af den optiske enhed eller LED-modulet på køretøjet eller af glødelampen på reflektoren; disse mærker skal bestå af bogstaverne »R/D« for positionen svarende til højrekørsel og bogstaverne »L/G« for positionen svarende til venstrekørsel.
 3.4.
 Hvis der er tale om lygter med LED-modul(er), skal lygten være mærket med nominel spænding og nominel effekt samt lyskildemodulets specifikke identifikationskode.
 3.5.
 LED-modul(er) forelagt i forbindelse med lygtens godkendelse:
 3.5.1.
 skal være mærket med ansøgerens fabriks- eller varemærke. Denne mærkning skal være let læselig og må ikke kunne fjernes
 3.5.2.
 skal være mærket med modulets specifikke identifikationskode. Denne mærkning skal være let læselig og må ikke kunne fjernes.
 Den særlige identifikationskode skal omfatte begyndelsesbogstaverne »MD« for »MODUL«, efterfulgt af godkendelsesmærket, uden den i punkt 4.2.1 nedenfor beskrevne cirkel og, hvis der er tale om flere ikke identiske lyskildemoduler, efterfulgt af yderligere symboler eller tegn. Denne specifikke identifikationskode skal være angivet på de i punkt 2.2.1 ovenfor omhandlede tegninger. Godkendelsesmærket behøver ikke være det samme som på den lygte, hvor modulet anvendes, men begge mærker skal være fra samme ansøger.
 3.5.3.
 Hvis der er tale om ikke-udskiftelige LED-moduler, er mærkning af modulerne ikke påkrævet.
 3.6.
 Hvis et elektronisk styringsanlæg for lyskilder, der ikke er en del af et LED-modul, anvendes til at drive et eller flere LED-moduler, skal det mærkes med dets specifikke identifikationskode(r), nominel spænding (volt) og nominel effekt (watt).
 4. GODKENDELSE
 4.1. Generelt
 4.1.1.
 Er dette regulativs forskrifter opfyldt af alle de i henhold til punkt 2 ovenfor indleverede prøveeksemplarer af en type forlygte, meddeles godkendelse.
 4.1.2.
 Når sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden indbyggede lygter opfylder forskrifterne i flere end ét regulativ, kan der påføres ét enkelt internationalt godkendelsesmærke, forudsat at hver enkel af de sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden indbyggede lygter opfylder de forskrifter, som finder anvendelse på disse.
 4.1.3.
 Der tildeles et godkendelsesnummer til hver godkendt type. De første to cifre er den ændringsserie, som angiver de seneste større tekniske ændringer, som er foretaget af dette regulativ på godkendelsestidspunktet. En aftalepart må ikke tildele samme nummer til to forskellige typer forlygter, der er omfattet af dette regulativ.
 4.1.4.
 Meddelelse om godkendelse, udvidelse, nægtelse eller inddragelse af en godkendelse, eller endeligt ophør af produktionen af en type forlygter


text:
i henhold til dette regulativ, skal gives de kontraherende parter i 1958-overenskomsten, der anvender dette regulativ, ved hjælp af en formular svarende til modellen i bilag 1 med de angivelser, der er omhandlet i punkt 2.2.1.1.
 4.1.4.1.
 Såfremt forlygten er udstyret med indstillelig reflektor og kun er bestemt til anvendelse i positioner svarende til angivelserne i punkt 2.2.1.1, forpligtes ansøgeren gennem den typegodkendende myndighed til på passende måde at oplyse brugeren om de(n) korrekte monteringsposition(er).
 4.1.5.
 Hver forlygte, som er i overensstemmelse med en type, som er godkendt i henhold til dette regulativ, skal ud over det i punkt 3.1 foreskrevne mærke påføres et godkendelsesmærke, som svarer til beskrivelsen i punkt 4.2 og 4.3 nedenfor, på de i punkt 3.2 ovenfor omhandlede arealer.
 4.2. Godkendelsesmærkets opbygning
 Godkendelsesmærket består af:
 4.2.1.
 Et internationalt godkendelsesmærke, bestående af:
 4.2.1.1.
 en cirkel, som omslutter bogstavet »E« efterfulgt af kendingsnummeret på den stat, som har meddelt godkendelse (4)
 4.2.1.2.
 det i punkt 4.1.3 foreskrevne godkendelsesnummer.
 4.2.2.
 Følgende tillægssymbol(er):
 4.2.2.1.
 på forlygter, der kun opfylder forskrifterne for venstrekørsel, en vandret pil, der for en iagttager rettet mod forlygten peger mod højre, dvs. mod den side af vejen, hvor der køres
 4.2.2.2.
 på forlygter, der er konstrueret til at opfylde forskrifterne for begge færdselsretninger ved passende justering af den optiske enhed eller glødelampen eller LED-modul(er), en vandret pil med hoved i begge ender, altså en pil som peger både mod venstre og højre
 4.2.2.3.
 på forlygter, der opfylder dette regulativs forskrifter alene hvad angår nærlys, bogstavet »C« for forlygter af klasse A og »HC« for forlygter af klasse B
 4.2.2.4.
 på forlygter, der opfylder dette regulativs forskrifter alene hvad angår fjernlyset, bogstavet »R« for forlygter af klasse A og »HR« for forlygter af klasse B
 4.2.2.5.
 på forlygter, der opfylder forskrifterne i dette regulativ hvad angår både nær- og fjernlys, bogstaverne »CR« for forlygter af klasse A og »HCR« for forlygter af klasse B
 4.2.2.6.
 på forlygter med lygteglas af plast, bogstavgruppen »PL«, som påføres nær de symboler, som foreskrives i punkt 4.2.2.3 til 4.2.2.5 ovenfor
 4.2.2.7.
 på forlygter, der opfylder dette regulativs forskrifter hvad angår fjernlys, den maksimale lysstyrke, angivet ved et henvisningsmærke som foreskrevet i punkt 6.3.4 nedenfor, placeret tæt ved cirklen, som omslutter bogstavet »E«
 for sammenbyggede eller i hinanden indbyggede fjernlysforlygter, angivelse af den maksimale lysstyrke af fjernlyset som helhed, udtrykt som ovenfor angivet.
 4.2.3.
 I hvert tilfælde skal den pågældende arbejdsfunktion i henhold til punkt 1.1.1.1 i bilag 4 og de(n) tilladte spænding(er) i henhold til punkt 1.1.1.2 i bilag 4 være fastlagt på godkendelsesattesterne og på de anmeldelsesformularer, som fremsendes til de stater, der er parter i overenskomsten og anvender dette regulativ.
 I de pågældende tilfælde skal anordningen være mærket som følger:
 4.2.3.1.
 På forlygter, som opfylder forskrifterne i dette regulativ og er konstrueret således, at hovednærlyset fra glødelampe eller LED-moduler ikke tænder samtidigt med nogen anden lygtefunktion, i hvilken den er gensidigt indbygget: anføres i godkendelsesmærket en skråstreg (/) efter symbolet, som angiver den forlygte, der frembringer nærlyset.
 4.2.3.2.
 På


text:
forlygter med glødelamper, som opfylder forskrifterne i bilag 4 til dette regulativ alene når de tilføres 6 V eller 12 V spænding, skal der nær glødelampens fatning være anført tallet 24, overstreget med et skævvinklet kryds (x).
 4.2.4.
 De to cifre i godkendelsesnummeret, som angiver den ændringsserie, som omfatter de seneste vigtige tekniske ændringer af regulativet på godkendelsens udstedelsestidspunkt, og om nødvendigt kan den påkrævede pil være angivet nær ovenstående tillægssymboler.
 4.2.5.
 De mærker og symboler, der henvises til i punkt 4.2.1 til 4.2.3 ovenfor, skal være let læselige og må ikke kunne slettes. De kan være anbragt på en indvendig eller udvendig del (gennemsigtig eller ej) af forlygten, som ikke må kunne fjernes fra den gennemsigtige del af forlygten, som udsender lyset. Under alle omstændigheder skal de være synlige, når forlygten er monteret på køretøjet, eller når en bevægelig del som f.eks. kølerhjelmen åbnes.
 4.3. Godkendelsesmærkets sammensætning
 4.3.1. Uafhængige lygter
 Eksempler på godkendelsesmærkets sammensætning med ovennævnte tillægssymboler findes i bilag 2, figur 1 til 10, i dette regulativ.
 4.3.2. Sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden indbyggede lygter
 4.3.2.1.
 Når sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden indbyggede lygter er fundet i overensstemmelse med forskrifterne i flere forskellige regulativer, kan der påføres ét enkelt internationalt godkendelsesmærke, bestående af en cirkel, som omslutter bogstavet »E« efterfulgt af kendingsnummeret på den stat, som har meddelt typegodkendelsen, samt et godkendelsesnummer. Dette godkendelsesmærke kan være placeret et vilkårligt sted på de sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden indbyggede lygter, forudsat at:
 4.3.2.1.1.
 det er synligt, jf. punkt 4.2.5
 4.3.2.1.2.
 ingen lysoverførende del af de sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden indbyggede lygter kan fjernes, uden at godkendelsesmærket samtidig fjernes.
 4.3.2.2.
 Identifikationssymbolet for hver lygte svarende til hvert regulativ, i henhold til hvilket der er meddelt godkendelse, sammen med den tilsvarende ændringsserie, som indeholder de seneste større tekniske ændringer af regulativet på tidspunktet for udstedelsen af godkendelsen og, om nødvendigt, den foreskrevne pil, skal være påført:
 4.3.2.2.1.
 enten på den pågældende lysemitterende flade
 4.3.2.2.2.
 eller i en gruppe, på en sådan måde, så hver af de sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden indbyggede lygter tydeligt kan identificeres (fire mulige eksempler herpå er givet i bilag 2).
 4.3.2.3.
 Komponenterne i et enkelt godkendelsesmærke må ikke være mindre end den mindstestørrelse, som for det mindste af de enkelte mærker foreskrives i det regulativ, i henhold til hvilket godkendelsen er udstedt.
 4.3.2.4.
 Der tildeles et godkendelsesnummer til hver godkendt type. Samme aftalepart kan ikke tildele samme nummer til en anden type sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden indbyggede lygter, som er omfattet af dette regulativ.
 4.3.2.5.
 I bilag 2, figur 11, i dette regulativ findes eksempler på sammensætning af godkendelsesmærker for sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden indbyggede lygter med alle ovennævnte ekstra symboler.
 4.3.3. Lygter, hvis lygteglas anvendes til forskellige forlygtetyper, som kan indbygges i hinanden eller sammenbygges med andre lygter
 Bestemmelserne i punkt 4.3.2 ovenfor finder anvendelse.
 4.3.3.1.
 Når samme lygteglas anvendes, kan dette endvidere være påført forskellige godkendelsesmærker vedrørende de forskellige typer forlygter eller lygteenheder, forudsat at forlygtens hus, uanset at det ikke