text: fra sidstnævnte.Artikel 4Anmodning om oplysningerHvis en parts konkurrencemyndighed bliver opmærksom på, at en sag, der enten også falder ind under eller kun falder ind under den anden myndigheds kompetence, synes at påvirke førstnævnte parts væsentlige interesser, kan den anmode om oplysninger om sagen hos den myndighed, der behandler sagen.Den myndighed, der behandler sagen, skal så vidt muligt og så betids, inden den træffer beslutning eller indgår et forlig, give tilstrækkelige oplysninger, at den oplysningssøgende myndigheds synspunkter kan tages i betragtning.Artikel 5Tavshedspligt og behandling af fortrolige oplysninger5.1. I henhold til artikel 63, stk. 7, i Europaaftalen har ingen konkurrencemyndigheder pligt til at udlevere oplysninger til den anden myndighed, hvis det i henhold til lovgivningen i den myndigheds land, der ligger inde med oplysningerne, er forbudt denne myndighed at give oplysningerne videre til den myndighed, der anmoder herom, eller hvis dette ville være uforeneligt med væsentlige interesser hos den part, hvis myndighed er i besiddelse af oplysningerne.5.2. Begge myndigheder forpligter sig til i videst mulig udstrækning at påse, at fortrolige oplysninger, som de modtager fra den anden myndighed, ikke videregives.Artikel 6GruppefritagelserVed anvendelsen af artikel 63 i Europaaftalen som fastsat i artikel 2 og 3 ovenfor skal konkurrencemyndighederne sikre, at principperne i de i Fællesskabet gældende forordninger om gruppefritagelser anvendes fuldt ud. Det estiske konkurrenceråd skal underrettes om enhver procedure vedrørende vedtagelse, ophævelse eller ændring af Fællesskabets gruppefritagelser.Hvis der fra estisk side rejses kraftig indsigelse mod sådanne gruppefritagelsesforordninger, bør der under henvisning til den tilnærmelse af lovgivningen, der er fastsat i Europaaftalen, indledes konsultationer i associeringsrådet i overensstemmelse med artikel 9.De samme principper gælder, for så vidt angår væsentlige ændringer i Fællesskabets og Estlands konkurrenceregler.Artikel 7FusionskontrolHvad angår fusioner, der henhører under Rådets forordning (EØF) nr. 4064/89 af 21. december 1989 om kontrol med virksomhedssammenslutninger(1), og som har en væsentlig indvirkning på den estiske økonomi, skal det estiske konkurrenceråd have ret til at fremsætte sine synspunkter under proceduren under hensyntagen til de i ovennævnte forordning fastsatte tidsfrister. Kommissionen skal tage behørigt hensyn til disse synspunkter, uden at dette dog berører noget indgreb i henhold til parternes respektive konkurrencelovgivning.Artikel 8Aktiviteter af ringe betydning8.1. Konkurrencebegrænsende aktiviteter, hvis virkninger på samhandelen mellem parterne eller konkurrenceforholdene er ubetydelig, falder ikke ind under artikel 63, stk. 1, i Europaaftalen og er derfor ikke omfattet af artikel 2 til 6 i disse gennemførelsesbestemmelser.8.2. Der er tale om ubetydelige virkninger som omhandlet i stk. 8.1, når- de deltagende virksomheders samlede omsætning i et regnskabsår ikke overstiger 200 mio. ECU,- de varer og tjenesteydelser, aftalen omfatter, og de af de deltagende virksomheders andre varer og tjenesteydelser, der på grund af deres egenskaber, pris og anvendelse af forbrugeren anses som værende af samme art, ikke på den del af det fælles marked, og på det estiske marked, som berøres af aftalen, udgør mere end 5 % af markedet for disse varer eller tjenesteydelser.Artikel 9Associeringsrådet9.1. Såfremt de i artikel 2 og 3 fastsatte procedurer ikke fører til en gensidig acceptabel løsning, samt i andre i nærværende gennemførelsesbestemmelser udtrykkeligt nævnte tilfælde, skal der på begæring


text: af en part afholdes drøftelser i associeringsrådet inden for en frist på tre måneder efter begæringens fremsættelse.9.2. På baggrund af disse drøftelser eller efter udløbet af den i stk. 9.1 nævnte frist kan associeringsrådet med forbehold af Europaaftalens artikel 63, stk. 6, rette passende henstillinger med henblik på afslutning af de pågældende sager. I disse henstillinger kan associeringsrådet tage hensyn til, at den myndighed, der er blevet anmodet om drøftelser, eventuelt ikke har kunnet fremsætte sine synspunkter over for den myndighed, der har anmodet om drøftelserne, inden for den i stk. 9.1, fastsatte frist.9.3. Disse procedurer i associeringsrådet berører ikke foranstaltninger, der træffes i medfør af gældende konkurrenceregler inden for parternes territorier.Artikel 10Negativ kompetencekonfliktHvis såvel Kommissionen som det estiske konkurrenceråd mener, at ingen af dem er kompetent til at behandle sagen på grundlag af deres respektive lovgivninger, skal der begæres drøftelser i associeringsrådet. Fællesskabet og Estland har pligt til med bistand fra associeringsrådet, som kan fremsætte passende henstillinger, at søge en gensidig acceptabel løsning i lyset af deres berørte væsentlige interesser, uden at dette i øvrigt berører artikel 63, stk. 6, i Europaaftalen og de enkelte af De Europæiske Fællesskabers medlemsstaters rettigheder i medfør af deres egne konkurrenceregler.ØKONOMISKE AKTIVITETER UNDER EKSF-TRAKTATENArtikel 11Traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab (EKSF)Bestemmelserne i artikel 1 til 6 og 8 til 10 finder også anvendelse på kul- og stålsektoren.Artikel 12Administrativ bistand (sprog)Kommissionen og det estiske konkurrenceråd drager omsorg for den praktiske tilrettelæggelse af den gensidige bistand og finder i øvrigt passende løsninger, især hvad angår oversættelse.(1) EFT L 395 af 30.12.1989, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 1310/97 (EFT L 180 af 9.7.1997, s. 1).

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
 27.2.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 58/22
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 168/2013
 af 8. oktober 2013
 om ændring af bilag II (Tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionens afgørelse 2012/32/EU af 19. januar 2012 om et krav til medlemsstaterne om at forbyde at skæreudstyr af slagletypen til bærbare håndholdte buskryddere bringes i omsætning (1) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Bilag II til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende punkt indsættes efter punkt 1c (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/42/EF) i kapitel XXIV i bilag II til EØS-aftalen:
 »1d.
 32012 D 0032: Kommissionens afgørelse 2012/32/EU af 19. januar 2012 om et krav til medlemsstaterne om at forbyde at skæreudstyr af slagletypen til bærbare håndholdte buskryddere bringes i omsætning (EUT L 18 af 21.1.2012, s. 5).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af direktiv 2012/32/EU, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 9. oktober 2013, forudsat at alle meddelelser er indgivet til Det Blandede EØS-Udvalg, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (2).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 8. oktober 2013.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Thórir IBSEN
 Formand
 (1) EUT L 18 af 21.1.2012, s. 5.
 (2) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 Avis juridique important
 |
 22003A1231(05)
 Aftale i form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Belarus om ændring af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Belarus om handel med tekstilvarer, paraferet den 1. april 1993, senest ændret ved aftalen i form af brevveksling, paraferet den 11. november 1999
 EU-Tidende nr. L 345 af 31/12/2003 s. 0151 - 0155
 Aftale i form af brevvekslingmellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Belarus om ændring af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Belarus om handel med tekstilvarer, paraferet den 1. april 1993, senest ændret ved aftalen i form af brevveksling, paraferet den 11. november 1999A. Brev fra Rådet for Den Europæiske UnionHr.,1. Jeg har den ære at henvise til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Belarus om handel med tekstilvarer, paraferet den 1. april 1993, senest ændret og forlænget ved aftalen i form af brevveksling, paraferet den 11. november 1999 (i det følgende benævnt "aftalen").2. Da aftalen udløber den 31. december 2003, vedtager Det Europæiske Fællesskab og Republikken Belarus i overensstemmelse med aftalens artikel 19, stk. 1, at forlænge aftalens varighed med en yderligere periode på et år med følgende ændringer og på følgende betingelser:2.1. Bilag I, hvori angives de i aftalens artikel 1 omhandlede produkter, erstattes med tillæg 1 til dette brev.2.2. Artikel 19, stk. 1, andet og tredje punktum, i aftalen affattes således:"Den anvendes indtil den 31. december 2004."2.3. Bilag II, hvori angives de kvantitative restriktioner for eksport fra Republikken Belarus til Det Europæiske Fællesskab, erstattes med tillæg 2 til dette brev.2.4. Bilaget til protokol C, hvori er angivet de kvantitative restriktioner for eksport fra Republikken Belarus til Det Europæiske Fællesskab efter passiv forædling i Republikken Belarus, erstattes for perioden fra 1. januar 2004 til 31. december 2004 med tillæg 3 til dette brev.2.5. Importen i Belarus af tekstilvarer og beklædningsgenstande med oprindelse i Det Europæiske Fællesskab pålægges i 2004 en told på ikke over den for 2003 gældende i henhold til tillæg 4 i aftalen i form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Belarus, paraferet den 11. november 1999.Anvendes disse satser ikke, har Fællesskabet ret til for aftalens resterende løbetid at genindføre de kvantitative restriktioner, der gjaldt for 2003 på et pro rata-grundlag som omhandlet i brevvekslingen, paraferet den 11. november 1999.3. Skulle Republikken Belarus blive medlem af Verdenshandelsorganisationen inden aftalens udløb, afvikles de gældende restriktioner i etaper inden for rammerne af WTO-aftalen om tekstilvarer og beklædningsgenstande og Republikken Belarus' protokol om tiltrædelse af WTO. Desuden anvendes bestemmelserne i artikel 2, stk. 2 og 3, artikel 3, 6, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, protokol A, protokol B, protokol C, godkendt protokollat nr. 1, godkendt protokollat nr. 2, godkendt protokollat nr. 3, godkendt protokollat nr. 4 og godkendt protokollat nr. 6 fortsat som et administrativt arrangement, jf. artikel 2, stk. 17, i WTO-aftalen om tekstilvarer og beklædningsgenstande.4. Jeg ville være Dem taknemmelig, såfremt De vil bekræfte, at Deres regering er indforstået med det ovenfor anførte. Er dette tilfældet, træder denne


text: aftale i form af brevveksling i kraft på den første dag i måneden efter den dag, på hvilken parterne har meddelt hinanden, at de nødvendige juridiske procedurer i så henseende er afsluttet. I mellemtiden anvendes den midlertidigt fra den 1. januar 2004 under forudsætning af gensidighed.Modtag, hr., forsikringen om min mest udmærkede højagtelse.For Rådet for Den Europæiske UnionB. Brev fra regeringen for Republikken BelarusHr.,Jeg har den ære at henvise til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Belarus om handel med tekstilvarer, paraferet den 1. april 1993, senest ændret og forlænget ved aftalen i form af brevveksling, paraferet den 11. november 1999 (i det følgende benævnt "aftalen"). Jeg skal hermed anerkende modtagelsen af Deres brev af ... med følgende ordlyd:"Hr.,1. Jeg har den ære at henvise til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Belarus om handel med tekstilvarer, paraferet den 1. april 1993, senest ændret og forlænget ved aftalen i form af brevveksling, paraferet den 11. november 1999 (i det følgende benævnt 'aftalen').2. Da aftalen udløber den 31. december 2003, vedtager Det Europæiske Fællesskab og Republikken Belarus i overensstemmelse med aftalens artikel 19, stk. 1, at forlænge aftalens varighed med en yderligere periode på et år med følgende ændringer og på følgende betingelser:2.1. Bilag I, hvori angives de i aftalens artikel 1 omhandlede produkter, erstattes med tillæg 1 til dette brev.2.2. Artikel 19, stk. 1, andet og tredje punktum, i aftalen affattes således:'Den anvendes indtil den 31. december 2004.'2.3. Bilag II, hvori angives de kvantitative restriktioner for eksport fra Republikken Belarus til Det Europæiske Fællesskab, erstattes med tillæg 2 til dette brev.2.4. Bilaget til protokol C, hvori er angivet de kvantitative restriktioner for eksport fra Republikken Belarus til Det Europæiske Fællesskab efter passiv forædling i Republikken Belarus, erstattes for perioden fra 1. januar 2004 til 31. december 2004 med tillæg 3 til dette brev.2.5. Importen i Belarus af tekstilvarer og beklædningsgenstande med oprindelse i Det Europæiske Fællesskab pålægges i 2004 en told på ikke over den for 2003 gældende i henhold til tillæg 4 i aftalen i form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Belarus, paraferet den 11. november 1999.Anvendes disse satser ikke, har Fællesskabet ret til for aftalens resterende løbetid at genindføre de kvantitative restriktioner, der gjaldt for 2003 på et pro rata-grundlag som omhandlet i brevvekslingen, paraferet den 11. november 1999.3. Skulle Republikken Belarus blive medlem af Verdenshandelsorganisationen inden aftalens udløb, afvikles de gældende restriktioner i etaper inden for rammerne af WTO-aftalen om tekstilvarer og beklædningsgenstande og Republikken Belarus' protokol om tiltrædelse af WTO. Desuden anvendes bestemmelserne i artikel 2, stk. 2 og 3, artikel 3, 6, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, protokol A, protokol B, protokol C, godkendt protokollat nr. 1, godkendt protokollat nr. 2, godkendt protokollat nr. 3, godkendt protokollat nr. 4 og godkendt protokollat nr. 6 fortsat som et administrativt arrangement, jf. artikel 2, stk. 17, i WTO-aftalen om tekstilvarer og beklædningsgenstande.4. Jeg ville være Dem taknemmelig, såfremt De vil bekræfte, at Deres regering er indforstået med


text: det ovenfor anførte. Er dette tilfældet, træder denne aftale i form af brevveksling i kraft på den første dag i måneden efter den dag, på hvilken parterne har meddelt hinanden, at de nødvendige juridiske procedurer i så henseende er afsluttet. I mellemtiden anvendes den midlertidigt fra den 1. januar 2004 under forudsætning af gensidighed.Modtag, hr., forsikringen om min mest udmærkede højagtelse."Jeg har den ære hermed at bekræfte, at min regering er indforstået med indholdet af den pågældende skrivelse.Modtag, hr., forsikringen om min mest udmærkede højagtelse.For Regeringen for Republikken BelarusTillæg 1Bilag I til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Belarus om handel med tekstilvarer, paraferet den 1. april 1993, som indeholder tekstilvarekategorierne og varebeskrivelsen, erstattes med bilag I til forordning (EØF) nr. 3030/93(1). Det vedtages, at varebeskrivelsen, uden at dette berører tariferingsbestemmelserne i den kombinerede nomenklatur, betragtes som værende alene af vejledende karakter, eftersom varerne i hver kategori bestemmes i dette bilag af KN-koder. Er der anført "ex" foran KN-koden, bestemmes varerne i hver kategori af KN-koden og den tilsvarende varebeskrivelse.(1) EFT L 357 af 31.12.2002, s. 91.Tillæg 2BILAG II>TABELPOSITION>Tillæg 3Bilag til protokol C>TABELPOSITION>


text:
 Avis juridique important
 |
 21994A0824(01)
 Samarbejdsaftale mellem Det Europæiske Økonomiske Atomenergifællesskab og Kongeriget Norge om strålingsbeskyttelse
 EF-Tidende nr. L 219 af 24/08/1994 s. 0002
 SAMARBEJDSAFTALE mellem Det Europaeiske OEkonomiske Atomenergifaellesskab og Kongeriget Norge om straalingsbeskyttelseDET EUROPAEISKE ATOMENERGIFAELLESSKAB, i det foelgende benaevnt »Faellesskabet«, og KONGERIGET NORGE, i det foelgende benaevnt »Norge«, tilsammen i det foelgende benaevnt »de kontraherende parter« - er ud fra nedenstaaende betragtninger: Faellesskabet og Norge har indgaaet en rammeaftale om videnskabeligt og teknisk samarbejde, som traadte i kraft den 17. juli 1987; Raadet for De Europaeiske Faellesskaber, i det foelgende benaevnt »Raadet«, vedtog ved beslutning af 28. november 1991 et saerprogram for forskning og uddannelse inden for sikkerhed i forbindelse med nuklear fission (1990-1994), hvis omraade 1 hedder »straalingsbeskyttelse«, i det foelgende benaevnt »Faellesskabets delprogram«; Norges deltagelse i Faellesskabets delprogram kan bidrage til at goere de kontraherende parters forskning i sikkerhed i forbindelse med nuklear fission mere effektiv og forhindre unyttigt dobbeltarbejde; baade Faellesskabet og Norge forventer at faa gavn af Norges deltagelse i Faellesskabets delprogram - BLEVET ENIGE OM FOELGENDE: Artikel 1 Norge deltager herved fra den 1. juli 1992 i gennemfoerelsen af Faellesskabets delprogram »straalingsbeskyttelse«, som er gengivet i bilag A. Delprogrammets gennemfoerelse og Faellesskabets finansielle bidrag beskrives i bilag B. Artikel 2 Det finansielle bidrag, der paahviler Norge som foelge af dets deltagelse i gennemfoerelsen af Faellesskabets delprogram, fastsaettes i forhold til det beloeb, der hvert aar afsaettes paa De Europaeiske Faellesskabers almindelige budget som forpligtelsesbevilling til daekning af finansielle forpligtelser, Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, i det foelgende benaevnt »Kommissionen«, paadrager sig i forbindelse med arbejde, der udfoeres paa grundlag af forskningskontrakter med omkostningsdeling, for at gennemfoere Faellesskabets delprogram, og i form af udgifter til delprogrammets tilrettelaeggelse og administration. Proportionalitetsfaktoren for Norges bidrag beregnes ud fra forholdet mellem Norges bruttonationalprodukt (BNP) i markedspriser og summen af Faellesskabets medlemsstaters og Norges bruttonationalprodukter i markedspriser. Dette forhold beregnes paa grundlag af de seneste statistiske oplysninger fra Organisationen for OEkonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD). Overslag over de noedvendige midler til udfoerelse af Faellesskabets delprogram, beloebet for Norges bidrag til tilrettelaeggelse og administration og kontrakter, og forfaldsplanen for de anslaaede forpligtelser findes i bilag C. Reglerne for Norges finansielle bidrag findes i bilag D. Artikel 3 Betingelserne for norske forskeres og forsknings- og udviklingsinstitutters indsendelse af forslag, for bedoemmelse af dem og for indgaaelse af kontrakter i forbindelse med Faellesskabets delprogram er de samme som dem, der gaelder for forskere og forsknings- og udviklingsinstitutter i Faellesskabet, under forudsaetning af, at retten til adgang til resultaterne begraenses til den, der gaelder i henhold til delprogrammets kontrakter. Naermere betegnet gaelder Faellesskabets almindelige bestemmelser for forskningskontrakter, under forbehold af denne artikel og med de noedvendige aendringer, for spoergsmaal vedroerende told, skat og udnyttelse af forskningsresultater i forbindelse med forskningskontrakter med norske forskere og forsknings- og udviklingsinstitutter. Artikel 4 Kommissionen er ansvarlig for delprogrammets udfoerelse og bistaas hermed af det raadgivende udvalg for forvaltning og koordination (CGC) i forbindelse med straalingsbeskyttelse, som blev oprettet ved afgoerelse 84/338/Euratom, EKSF, EOEF af 29.


text: juni 1984 om strukturer og procedurer ved forvaltning og koordination af Faellesskabets forsknings-, udviklings- og demonstrationsaktiviteter (1). Udvalget udvides med to repraesentanter udnaevnt af Norge, som kan bistaas eller afloeses af en norsk ekspert. De deltager kun i udvalgets arbejde, naar det i forskellig sammensaetning traeder sammen for at udfoere opgaver i forbindelse med omraade 1, »straalingsbeskyttelse«, i Faellesskabets program for sikkerhed i forbindelse med nuklear fission. Artikel 5 1. I delprogrammets andet loebeaar tager Kommissionen det op til fornyet vurdering og sender en rapport om vurderingens resultater til Europa-Parlamentet, Raadet, Det OEkonomiske og Sociale Udvalg og Norge; rapporten ledsages eventuelt af aendringsforslag. 2. Ved delprogrammets afslutning foretager en gruppe uafhaengige eksperter en vurdering af resultaterne for Kommissionen. Gruppens rapport forelaegges med Kommissionens kommentarer for Europa-Parlamentet, Raadet og Det OEkonomiske og Sociale Udvalg og sendes til Norge. 3. De i stk. 1 og 2 omtalte rapporter udarbejdes under hensyntagen til maalsaetningerne i bilag A. Artikel 6 De kontraherende parter forpligter sig til efter deres respektive regler og bestemmelser at lette mobilitet og ophold for forskere, der deltager i aktiviteter, som omfattes af denne aftale og finder sted i Norge og Faellesskabet. Artikel 7 Kommissionen og Norges landbrugsvitenskaplige forskningsraad, som fra 1. januar 1993 er erstattet af Norges Forskningsraad, sikrer denne aftales gennemfoerelse. Artikel 8 Bilag A, B, C og D udgoer en integrerende del af aftalen. Artikel 9 1. Aftalen indgaas for Faellesskabets delprograms gyldighedsperiode og udloeber den 31. december 1994. AEndrer Faellesskabet delprogrammet, kan aftalen opsiges efter naermere aftale. Norge underrettes om det aendrede delprograms noejagtige indhold senest en uge efter Faellesskabets vedtagelse af det. De kontraherende parter underretter hinanden senest tre maaneder efter vedtagelsen af Faellesskabets beslutning, hvis opsigelse af aftalen paataenkes. 2. Vedtager Faellesskabet et nyt forsknings- og udviklingsprogram for straalingsbeskyttelse, kan aftalen genforhandles eller fornyes efter naermere aftale. 3. Uanset stk. 1 kan de kontraherende parter paa et hvilket som helst tidspunkt opsige aftalen med seks maaneders varsel. Projekter og opgaver, som er i gang paa opsigelsestidspunktet og/eller ved aftalens udloeb, viderefoeres paa aftalens betingelser, indtil de er faerdige. Artikel 10 Aftalen godkendes af de kontraherende parter efter deres egne procedurer. Aftalen traeder i kraft paa det tidspunkt, hvor de kontraherende parter meddeler hinanden, at de hertil kraevede procedurer er tilendebragt. Artikel 11 Denne aftale gaelder for Kongeriget Norges territorium og paa de i traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Atomenergifaellesskab fastsatte betingelser for de territorier, som omfattes af denne traktat. Artikel 12 Denne aftale udfaerdiges i to eksemplarer i en dansk, engelsk, fransk, graesk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk, tysk og norsk version, der alle har samme gyldighed. Udfaerdiget i Bruxelles, den 20. juli 1994. For Det Europaeiske Atomenergifaellesskab For Kongeriget Norge BILAG A DELPROGRAMMETS MAALSAETNINGER OG VIDENSKABELIGE OG TEKNISKE INDHOLD STRAALINGSBESKYTTELSE Maalet er at tilvejebringe tilstraekkelig specialiseret viden til en objektiv vurdering af straalingsvirkninger og -risici samt metoder til en optimal straalingsbeskyttelse. Forskningen skal tage sigte paa at definere omfanget af straalingsudsaettelse og de maader, hvorpaa naturlige, medicinske og industrielle kilder bidrager hertil, ligesom man


text: vil studere de sundhedsmaessige virkninger, herunder behandling efter overdosis, og ved sammenlignende kvantitativ analyse vurdere de risici, som straaling kan indebaere for mennesker og miljoe. Denne specialiserede viden er en forudsaetning for en loebende ajourfoering af de »grundlaeggende sikkerhedsnormer for sundhedsbeskyttelse af offentligheden og arbejdstagere mod farerne ved ioniserende straaling« og vil danne det videnskabelige grundlag for en fortsat udvikling af straalingsbeskyttelsesbegreber og -praksis. Aktionen tager ligeledes sigte paa at fastholde og udvide baade de tekniske og de lovgivningsmaessige aspekter af ekspertise i straalingsbeskyttelse og vil saette de kompetente myndigheder i stand til at vurdere virkningerne af langsigtede energipolitiske valg for mennesker og miljoe, klare normale driftssituationer og krisesituationer samt bortskaffelsen af affald og underrette offentligheden objektivt om risici og fordele ved straaling. Der vil blive foretaget en analyse af sundhedsrisikoen i forbindelse med nedlukning af baade systemer til indeslutning af radioaktivitet i forbindelse med alvorlige ulykker og af anlaeg, der er nedlukket eller snart skal nedlukkes ved udloebet af deres normale driftsperiode. Man vil behandle emner i forbindelse med bekymringen vedroerende straaling og dens virkninger, navnlig siden Tjernobyl-ulykken, og nyere oplysninger om risikovurdering og omfanget af straalingsudsaettelse fra naturlige, medicinske og industrielle kilder. Forskningen vil tage sigte paa i et stadig mere komplekst miljoe at mindske usikkerheden omkring vurdering af risikoen ved svage doser og/eller lave dosishastigheder ved at kombinere de oplysninger, der er indhentet fra en raekke forskellige forsoeg, med epidemiologiske oplysninger. Der vil blive foretaget en vurdering af risici i forbindelse med radon i boliger. Der vil blive gennemfoert sammenlignende undersoegelser, hvori der tages hensyn til relevante forhold (geografiske omraader, byggematerialer, levevis mv.). Herigennem forventes tilvejebragt de elementer, som vil goere det muligt at ivaerksaette eventuelle effektive og varige modforanstaltninger til nedbringelse af befolkningens straalingsudsaettelse. Der vil blive gennemfoert forskning i optimal roentgendiagnostik med henblik paa at mindske patienters udsaettelse for straaling. Der vil blive udviklet forvaltningsprocedurer baseret paa forbedrede videnskabelige oplysninger for at optimere straalingsbeskyttelsen paa arbejdspladsen. Der vil blive udviklet videnskabelige procedurer for at muliggoere en realistisk vurdering af virkningerne af straalingsfare og forbedre forvaltningen heraf, saa det bliver muligt at ivaerksaette de mest effektive modforanstaltninger og mindske overfoerslen af radioaktiv kontamination til mennesker samt behandle ofrene for utilsigtet bestraaling. Loesningen af de komplekse problemer i forbindelse med dette kraever, at oplysninger fra vidt forskellige omraader integreres i en tvaerfaglig fremgangsmaade, hvor foelgende emner behandles: Menneskers udsaettelse for straaling og radioaktivitet Maalet er at udvikle metoder til maaling af straalingsdoser paa en praecis og paalidelig maade og definere de kritiske veje for spredning af radioaktivitet i miljoeet og mulige strategier til at hindre overfoersel af radionukleider til mennesker. Radionukleiders adfaerd i miljoeet vil blive studeret, isaer naturlige og kunstige radionukleider med lang levetid, som kan ophobes i naturlige eller delvis naturlige oekosystemer eller undergaa kemiske og biologiske aendringer. Desuden vil man undersoege modforanstaltninger til at mindske foelgerne af radioaktiv kontamination for miljoe og mennesker. Foelger af menneskers udsaettelse for straaling: vurdering, forebyggelse og behandling Maalet er kvantitativt at bestemme de virkninger, som forekommer ved svage


text: doser og/eller lave dosishastigheder (stokastiske straalingsvirkninger), udvikle midler til at vurdere og behandle virkningerne af utilsigtet bestraaling (ikke-stokastiske virkninger) og at vurdere virkningerne paa organismens udvikling. Der vil blive anvendt en samordnet fremgangsmaade baseret paa mikrodosimetri, biofysisk modelopstilling, molekylaere og cellulaere undersoegelser samt dyreundersoegelser og epidemiologi for at forstaa de implicerede mekanismer og vurdere risiciene for straalingsfremkaldte kraeftformer og genetiske skader hos mennesker, idet der bl.a. skal anvendes proeveudtagninger og sammenlignende epidemiologiske undersoegelser foretaget i forskellige omraader. Dette vil i vaesentlig grad fremme fortolkningen af epidemiologiske data vedroerende mennesker og ekstrapolation af disse data til svage doser og/eller lave dosishastigheder. Diagnose og behandling af virkningerne af ulykker, der medfoerer ekstern lokal bestraaling eller helkropsbestraaling eller intern kontamination med radionukleider, vil blive forbedret ved at studere deres sygdomsfremkaldende evner og anvende nye molekylaere og cellulaere teknikker. Undersoegelser af organismens udvikling vil blive koncentreret om hjerneskader efter bestraaling i livmoderen, straalingsfremkaldt kraeft og overfoersel af radionukleider til fostre, spaedboern og boern. Risici ved og forvaltning af straalingsudsaettelse Formaalet er at evaluere de generelle risici ved menneskers udsaettelse for straaling og tilvejebringe metoder til optimering og forvaltning af straalingsbeskyttelse under normale forhold og i ulykkessituationer. Der vil blive indsamlet systematiske oplysninger om menneskers udsaettelse for straaling fra naturlige, medicinske og industrielle kilder, idet der laegges vaegt paa epidemiologiske undersoegelser, herunder af personer udsat for straaling paa arbejdspladsen eller for oeget naturlig radioaktivitet. De faktorer, der paavirker befolkningens udsaettelse for radon i boliger, og mulige modforanstaltninger vil blive undersoegt. Straalingsrisici vil blive sat i relation til andre risici. Man vil undersoege optimeringen af straalingsbeskyttelse under normale forhold og i ulykkessituationer for at tilpasse den til de nye beskyttelsesnormer. Modeller vedroerende virkningerne af straalingsulykker og kriseforvaltningsprocedurer vil blive yderligere udviklet. Der vil blive udviklet en optimal roentgendiagnostik ved hjaelp af foranstaltningerne til sikring af billedkvaliteten og analyse af risici og fordele ved forskellige fremgangsmaader. BILAG B DELPROGRAMMETS UDFOERELSE OG FAELLESKABETS FINANSIELLE BIDRAG 1. Kommissionen vil udfoere delprogrammet paa grundlag af maalsaetningerne og det videnskabelige og tekniske indhold i bilag A. 2. Udvaelgelsen af projekter sker paa grundlag af kriterierne i bilag III til Raadets afgoerelse 90/221/Euratom, EOEF (1) om det tredje rammeprogram og maalsaetningerne i bilag A til denne aftale. Delprogrammet udfoeres fortrinsvis ved hjaelp af forskningsprojekter med omkostningsdeling. Projekterne omfattes af forsknings- og udviklingskontrakter med omkostningsdeling, og Faellesskabets finansielle bidrag bliver normalt ikke over 50 %. Universiteter og andre forskningscentre, der deltager i projekter med omkostningsdeling, kan for hvert projekt anmode om enten 50 % finansiering af de samlede udgifter eller 100 % finansiering af ekstra graenseomkostninger. Projekter med omkostningsdeling skal udfoeres af deltagere med hjemsted i Faellesskabet og i Norge. Projekter, der blandt deltagerne har f.eks. universiteter, forskningsinstitutter og industrivirksomheder, herunder smaa og mellemstore virksomheder, skal have mindst to deltagere, som er uafhaengige af hinanden og har hjemsted i forskellige EF-medlemsstater. Kontrakter om forskningsprojekter med omkostningsdeling indgaas som regel efter en udvaelgelsesprocedure paa grundlag af en indkaldelse af forslag, der offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende. 3. Viden, som opnaas under projektets udfoerelse,


text: videreformidles baade inden for delprogrammet og ved hjaelp af en centraliseret aktion paa grundlag af den afgoerelse, som omtales i afgoerelse 90/221/Euratom, EOEF, artikel 4, tredje led. BILAG C FINANSIELLE BESTEMMELSER 1. Delprogrammets udfoerelse anslaas at kraeve et beloeb paa 41 140 000 ECU. 2. Norges finansielle bidrag i forbindelse med dets deltagelse i Faellesskabets delprogram anslaas til 707 608 ECU, som sammen med eventuelle andre bidrag fra tredjelande laegges til ovenstaaende beloeb i overensstemmelse med denne aftales artikel 2. 3. Den vejledende forfaldsplan for forpligtelsesbevillingerne til delprogrammet og for Norges bidrag ser saaledes ud: >TABELPOSITION></(BLK0)COL><(BLK0)COL ID="2"> >TABELPOSITION></(BLK0)COL></(BLK0)ROW></(BLK0)CORPUS></(BLK0)TBL> BILAG D FINANSIELLE BESTEMMELSER 1. Dette bilag indeholder de naermere bestemmelser for det i aftalens artikel 2 omtalte finansielle bidrag fra Norge. 2. Ved hvert aars begyndelse, eller naar en aendring af Faellesskabets delprogram medfoerer en forhoejelse af det beloeb, programmets udfoerelse anslaas at kraeve, beder Kommissionen Norge indbetale et beloeb, der svarer til landets aftalemaessige bidrag til omkostningerne. Dette bidrag angives baade i ecu, hvis sammensaetning er defineret i forordning (EOEF) nr. 3180/78 (1), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 1971/89 (2), og i norsk valuta. Det i ecu angivne bidrags vaerdi i norsk valuta beregnes paa det tidspunkt, hvor opfordringen til indbetaling fremsaettes. 3. Norge indbetaler sit aftalemaessige bidrag til de aarlige omkostninger ved hvert aars begyndelse og senest tre maaneder efter, at opfordringen til indbetaling er blevet fremsat. Ved for sen indbetaling af bidraget betaler Norge renter til en sats, som er lig med den hoejeste diskontosats i Faellesskabets medlemsstater paa forfaldsdagen. Satsen forhoejes med 0,25 procentpoint for hver maaneds forsinkelse. Den forhoejede sats gaelder for hele forsinkelsesperioden. Dog forfalder renten kun, hvis bidraget indbetales mere end tre maaneder efter, at Kommissionen har fremsat sin opfordring. 4. Rejseudgifter, som norske repraesentanter og eksperter paadrager sig i forbindelse med det i aftalens artikel 4 omtalte udvalgs arbejde, refunderes af Kommissionen efter de gaeldende procedurer for repraesentanter og eksperter fra Faellesskabets medlemsstater og i overensstemmelse med afgoerelse 84/338/Euratom, EKSF, EOEF. 5. De beloeb, Norge indbetaler, krediteres Faellesskabets delprogram som budgetindtaegter, der opfoeres under den relevante budgetpost i oversigten over indtaegter i De Europaeiske Faellesskabers almindelige budget. 6. Forvaltningen af bevillingerne omfattes af den gaeldende finansforordning for De Europaeiske Faellesskabers almindelige budget. 7. Ved hvert aars afslutning udarbejdes en oversigt over bevillingerne til Faellesskabets delprogram, og denne oversigt sendes Norge til orientering.


text:
 Avis juridique important
 |
 21984A0609(06)
 Brevveksling om forlængelse af et arrangement vedrørende punkt 2 i aftalen i form af brevveksling mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og Den tjekkoslovakiske socialistiske Republik om handel med får og geder samt kød heraf
 EF-Tidende nr. L 154 af 09/06/1984 s. 0047 - 0048
 ***** BREVVEKSLING om forlaengelse af et arrangement vedroerende punkt 2 i aftalen i form af brevveksling mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og Den tjekkoslovakiske socialistiske Republik om handel med faar og geder samt koed heraf Brev nr. 1 Hr. . . . . . ., Under henvisning til aftalen mellem Den tjekkoslovakiske socialistiske Republik og Det europaeiske oekonomiske Faellesskab om handel med faar og geder samt koed heraf, undertegnet den 14. juni 1982, og navnlig til de droeftelser, der har fundet sted mellem de to parter i henhold til punkt 13 i naevnte aftale, har jeg den aere at meddele Dem, at regeringen for Den tjekkoslovakiske socialistiske socialistiske Republik i aftalens gyldighedsperiode fortsat vil drage omsorf for, at afsaetningen af tjekkoslovakiske produkter inden for Faellesskabet foregaar paa en saadan maade, at der ikke sker aendringer i det traditionelle moenster for samhandelen med de saerlige markedsomraader, der betragtes som foelsomme. De kompetente tjekkoslovakiske myndigheder vil navnlig paase, at udfoerslerne til Frankrig og Irland hvert aar begraenses saaledes: - Frankrig: nul, - Irland: nul. Jeg ville vaere Dem taknemmelig, saafremt De vil anerkende modtagelsen af denne skrivelse. Modtag, hr. . . . . ., forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse. For regeringen for Den tjekkoslovakiske socialistiske Republik Brev nr. 2 Hr. . . . . . ., Jeg har den aere hermed at anerkende modtagelsen af Deres skrivelse af dags dato med foelgende ordlyd: »Under henvisning til aftalen mellem Den tjekkoslovakiske socialistiske Republik og Det europaeiske Faellesskab om handel med faar og geder samt koed heraf, undertegnet den 14. juni 1982, og navnlig til de droeftelser, der har fundet sted mellem de to parter i henhold til punkt 13 i naevnte aftale, har jeg den aere at meddele Dem, at regeringen for Den tjekkoslovakiske socialistiske Republik i aftalens gyldighedsperiode fortsat vil drage omsorg for, at afsaetningen af tjekkoslovakiske produkter inden for Faellesskabet foregaar paa en saadan maade, at der ikke sker aendringer i det traditionelle moenster, for samhandelen med de saerlige markedsomraader, der betragtes som foelsomme. De kompetente tjekkoslovakiske myndigheder vil navnlig paase, at udfoerslerne til Frankrig og Irland hvert begraenses saaledes: - Frankrig: nul; - Irland: nul. Jeg ville vaere Dem taknemmelig, saafremt De vil anerkende modtagelsen af denne skrivelse.« Modtag, hr . . . . . . forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse. Paa vegne af Raadet for De europaeiske Faellesskaber


text:
 Avis juridique important
 |
 22001D0046
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalg nr. 46/2001 af 30. marts 2001 om ændring af bilag XI (tjenesteydelser på telekommunikationsområdet) til EØS-aftalen
 EF-Tidende nr. L 158 af 14/06/2001 s. 0060 - 0061
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalgnr. 46/2001af 30. marts 2001om ændring af bilag XI (tjenesteydelser på telekommunikationsområdet) til EØS-aftalenDET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR -under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt "aftalen", særlig artikel 98, ogud fra følgende betragtninger:(1) Bilag XI til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 17/2001 truffet af Det Blandede EØS-udvalg den 28. februar 2001(1).(2) Kommissionens beslutning 2001/22/EF af 22. december 2000 om ændring af bilag III til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/10/EF af 26. februar 1998 om ONP-vilkår for taletelefonitjenesten og om udbud af forsyningspligtydelser på teleområdet under konkurrenceforhold(2) bør indarbejdes i aftalen -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Følgende indsættes før tilpasningen i punkt 5c (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/10/EF ) i bilag XI til aftalen: "ændret ved:- 32001 D 0022: Kommissionens beslutning 2001/22/EF af 22. december 2000 (EFT L 5 af 10.1.2001, s. 12)."Artikel 2Teksterne til Kommissionens beslutning 2001/22/EF på islandsk og norsk, som offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidendes EØS-tillæg, er autentiske.Artikel 3Denne afgørelse træder i kraft den 31. marts 2001, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle fornødne meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1(3).Artikel 4Denne afgørelse offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidendes EØS-afdeling og EØS-tillæg.Udfærdiget i Bruxelles, den 30. marts 2001.På Det Blandede EØS-udvalgs vegneP. WesterlundFormand(1) EFT L 117 af 26.4.2001, s. 21.(2) EFT L 5 af 10.1.2001, s. 12.(3) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 |
 22010A0407(01)
 Aftale mellem Den Europæiske Union og Det Schweiziske Forbund om vilkår og betingelser for Det Schweiziske Forbunds deltagelse i programmet aktive unge og i handlingsprogrammet for livslang læring (2007-2013)
 EU-Tidende nr. L 87 af 07/04/2010 s. 0009 - 0018
 Aftalemellem Den Europæiske Union og Det Schweiziske Forbund om vilkår og betingelser for Det Schweiziske Forbunds deltagelse i programmet "aktive unge" og i handlingsprogrammet for livslang læring (2007-2013)DEN EUROPÆISKE UNION, i det følgende benævnt "Unionen",på den ene sideog DET SCHWEIZISKE FORBUND, i det følgende benævnt "Schweiz",på den anden side,i det følgende benævnt "parterne", ER —ud fra følgende betragtninger:(1) I medfør af den fælles erklæring, der er vedlagt de syv aftaler mellem Det Europæiske Fællesskab og Schweiz, der blev undertegnet den 21. juni 1999, skal der hurtigt afholdes forhandlinger om en aftale om Schweiz’ deltagelse i programmerne på uddannelses- og ungdomsområdet.(2) Programmet "Aktive Unge" for perioden 2007-2013 og handlingsprogrammet for livslang læring blev oprettet ved henholdsvis Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1719/2006/EF [1] og 1720/2006/EF [2] af 15. november 2006.(3) Artikel 5 i afgørelse nr. 1719/2006/EF og artikel 7 i afgørelse nr. 1720/2006/EF fastsætter, at Schweiz kan deltage i programmet med forbehold af, at der indgås en bilateral aftale med dette land —BLEVET ENIGE OM FØLGENDE BESTEMMELSER:Artikel 1Schweiz deltager i programmet "Aktive Unge" og i handlingsprogrammet for livslang læring (i det følgende benævnt "programmerne") i henhold til de vilkår og betingelser, der er fastsat i denne aftale og i bilag I, II, og III, der indgår som en integrerende del i aftalen.Artikel 2Denne aftale er gældende i de områder, på hvilke de traktater, der udgør grundlaget for Unionen, finder anvendelse, og på de betingelser, der er fastsat i disse traktater, på den ene side, og i Schweiz på den anden side.Artikel 3Denne aftale indgås for en periode, der svarer til de igangværende programmers varighed. Hvis Unionen beslutter at forlænge denne varighed uden at foretage ændringer i programmerne, forlænges denne aftale automatisk, dog med forbehold af andet afsnit i denne artikel, tilsvarende, dog ikke hvis en af parterne inden 30 dage efter beslutningen om at forlænge programmerne meddeler den anden part sin beslutning om ikke forlænge samarbejdet. I den forlængede periode erlægger Schweiz et årligt økonomisk bidrag svarende til det økonomiske bidrag for 2013.Denne aftale forlænges ikke, hvis aftalen af 21. juni 1999 om fri bevægelighed for personer mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side udløber eller opsiges.Unionen eller Schweiz kan opsige aftalen ved at meddele den anden part sin beslutning herom. Aftalen finder ikke længere anvendelse fra det budgetår, der følger efter meddelelsen, undtagen hvis denne dato er senere end 1. oktober. I modsat fald ophører aftalen fra det andet budgetår efter meddelelsen.Projekter og aktiviteter, der finansieres over de budgetår, der ligger forud for det år, hvor aftalen udløber, videreføres og afsluttes på de betingelser, der er fastsat i aftalen og bilagene og i henhold til de kontraktmæssige bestemmelser, der gør sig gældende for disse projekter og


text: aktiviteter. Parterne træffer ved fælles overenskomst afgørelse om alle andre eventuelle følger af opsigelsen.Artikel 4Kommissionens repræsentanter og den nationale myndigheds repræsentanter, der er udpeget som observatører i programudvalgene, rådfører sig efter behov og på foranledning af en af parterne med hinanden om aktiviteter, der gennemføres som led i aftalen. Som følge af disse møder bemyndiges det blandede udvalg, der blev oprettet ved aftalen af 21. juni 1999 mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, på den ene side, og Det Schweiziske Forbund, på den anden side, om fri bevægelighed for personer, til at ændre bilagene til denne aftale som regel ved skriftlig procedure, hvis dette skulle vise sig nødvendigt for at tage højde for de regler, der gør sig gældende for programmerne, eller for udviklingen i Schweiz’ absorptionskapacitet. Ændringerne i bilagene træder i kraft dagen efter vedtagelsen i det blandede udvalg. Hvis parterne derimod vedtager en ændring af bestemmelserne i denne aftale, træder disse først i kraft, når de kontraherende parter har givet meddelelse om, at de har afsluttet deres respektive interne procedurer.Artikel 5Denne aftale ratificeres eller indgås af parterne i overensstemmelse med deres interne procedurer. Den træder i kraft på den første dag i den anden måned efter den sidste meddelelse fra parterne om, at de har afsluttet deres respektive procedurer.Parterne anvender aftalen foreløbigt, indtil de i stk. 1 nævnte procedurerne er afsluttet, for de aktiviteter, der finansieres over Den Europæiske Unions almindelige budget for året efter undertegnelsen, og tidligst for budgettet for 2011, med forbehold af at betingelserne i bilag I, punkt 2, er opfyldt.Meddeler en af parterne den anden part, at man ikke ratificerer eller indgår den undertegnede aftale, ophører den foreløbige anvendelse ved udløbet af det budgetår, der følger efter meddelelsen. Meddelelsen om, at den foreløbige anvendelse bringes til ophør, påvirker ikke parternes forpligtelser vedrørende de projekter og aktiviteter, der finansieres over Den Europæiske Unions almindelige budget det år, hvor parterne har givet meddelelse, eller Schweiz’ betaling af bidrag for det år, hvor meddelelsen finder sted.Artikel 6Aftalen er udfærdiget i to eksemplarer på bulgarsk, dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, rumænsk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk, og ungarsk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.Съставено в Брюксел на петнайсети февруари две хиляди и десета година.Hecho en Bruselas, el quince de febrero de dos mil diez.V Bruselu dne patnáctého února dva tisíce deset.Udfærdiget i Bruxelles den femtende februar to tusind og ti.Geschehen zu Brüssel am fünfzehnten Februar zweitausendzehn.Kahe tuhande kümnenda aasta veebruarikuu viieteistkümnendal päeval Brüsselis.Έγινε στις Βρυξέλλες, στις δέκα πέντε Φεβρουαρίου δύο χιλιάδες δέκα.Done at Brussels on the fifteenth day of February in the year two thousand and ten.Fait à Bruxelles, le quinze février deux mille dix.Fatto a Bruxelles, addì quindici febbraio duemiladieci.Briselē, divi tūkstoši desmitā gada piecpadsmitajā februārī.Priimta du tūkstančiai dešimtų metų vasario penkioliktą dieną Briuselyje.Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizedik év február havának tizenötödik napján.Magħmul fi Brussell, fil- ħmistax-il jum ta’ Frar tas-sena elfejn u għaxra.Gedaan te Brussel, de vijftiende februari tweeduizend tien.Sporządzono w Brukseli dnia piętnastego lutego


text: roku dwa tysiące dziesiątego.Feito em Bruxelas, em quinze de Fevereiro de dois mil e dez.Întocmit la Bruxelles, la cincisprezece februarie două mii zece.V Bruseli dňa pätnásteho februára dvetisícdesať.V Bruslju, dne petnajstega februarja leta dva tisoč deset.Tehty Brysselissä viidentenätoista päivänä helmikuuta vuonna kaksituhattakymmenen.Som skedde i Bryssel den femtonde februari tjugohundratio.За Европейския съюзPor la Unión EuropeaZa Evropskou uniiFor Den Europæiske UnionFür die Europäische UnionEuroopa Liidu nimelΓια την Ευρωπαϊκή ΈνωσηFor the European UnionPour l'Union européennePer l'Unione europeaEiropas Savienības vārdāEuropos Sajungos varduAz Európai Unió részérőlGħall-Unjoni EwropeaVoor de Europese UnieW imieniu Unii EuropejskiejPela União EuropeiaPentru Uniunea EuropeanăZa Európsku úniuZa Evropsko unijoEuroopan unionin puolestaFör Europeiska unionen+++++ TIFF +++++За Конфедерация ШвейцарияPor la Confederación SuizaZa Švýcarskou konfederaciFor Det Schweiziske ForbundFür die Schweizerische EidgenossenschaftŠveitsi Konföderatsiooni nimelΓια την Ελβετική ΣυνομοσπονδίαFor the Swiss ConfederationPour la Confédération suissePer la Confederazione svizzeraŠveices Konfederācijas vārdāŠveicarijos Konfederacijos varduA Svájci Államszövetség részérőlGħall-Konfederazzjoni ŻvizzeraVoor de Zwitserse BondsstaatW imieniu Konfederacji SzwajcarskiejPela Confederação SuíçaPentru Confederația ElvețianăZa Švajčiarskou konfederáciuZa Švicarsko konfederacijoSveitsin valaliiton puolestaFör Schweiziska edsförbundet+++++ TIFF +++++[1] EUT L 327 af 24.11.2006, s. 30.[2] EUT L 327 af 24.11.2006, s. 45.--------------------------------------------------BILAG IVilkår og betingelser for Schweiz’ deltagelse i programmet "Aktive Unge" og handlingsprogrammet for livslang læring1. Schweiz deltager i programmet "Aktive Unge" og i handlingsprogrammet for livslang læring (i det følgende benævnt "programmerne"), og medmindre andet fremgår af aftalen, finder dette sted under hensyntagen til de formål, kriterier, procedurer og frister, der er fastlagt i afgørelse nr. 1719/2006/EF og nr. 1720/2006/EF.2. I overensstemmelse med betingelserne i artikel 8 i afgørelse nr. 1719/2006/EF og artikel 6 i afgørelse nr. 1720/2006/EF og i overensstemmelse med Kommissionens beslutninger om medlemsstaternes, Kommissionens og de nationale kontorers ansvar i forbindelse med gennemførelsen af programmerne:- forpligter Schweiz sig til at etablere eller udpege og overvåge en hensigtsmæssig struktur (det schweiziske nationale kontor) for den koordinerede forvaltning af gennemførelsen af aktioner under programmerne på nationalt plan- påtager Schweiz sig ansvaret for, at det schweiziske nationale kontor på korrekt vis forvalter de midler, der overføres hertil til støtte for projekter, og- træffer Schweiz de nødvendige foranstaltninger til at sikre passende finansiering og revision af samt finansielt tilsyn med det schweiziske nationale kontor, som fra Kommissionen modtager et bidrag til udgifterne til ledelse og gennemførelse.Schweiz træffer alle andre foranstaltninger, der er nødvendige, for at programmerne kan fungere effektivt på nationalt plan.3. For at deltage i programmet betaler Schweiz hvert år et bidrag til Den Europæiske Unions almindelige budget efter de betingelser, der er anført i bilag II.4. Vilkårene og betingelserne for indgivelse, vurdering og udvælgelse af ansøgninger fra støtteberettigede institutioner, organisationer og enkeltpersoner i Schweiz er de samme som dem, der finder anvendelse for berettigede institutioner, organisationer og enkeltpersoner i Unionen.5. For at sikre, at programmerne har en EU-dimension, skal projekter og aktiviteter omfatte mindst en partner fra en af Unionens medlemsstater for at være berettigede til at modtage finansiel støtte fra Unionen.6. Den procentdel af Schweiz’ bidrag, jf. punkt 3, som fordeles til de aktioner, der forvaltes af det schweiziske nationale kontor i henhold til programmernes bestemmelser, afspejler disse aktioners andel af programbudgettet på EU-plan. Bidraget til det


text: schweiziske nationale kontors udgifter til forvaltning og gennemførelse af programmerne beregnes i henhold til de kriterier, der er gældende for Unionens medlemsstater.7. Inden for rammerne af de gældende bestemmelser bestræber Unionens medlemsstater og Schweiz sig på at fremme den frie bevægelighed og opholdet for studerende, undervisere, praktikanter, erhvervslærere, administrativt personale på universiteterne, unge og andre, der er berettigede, og som rejser mellem Schweiz og Unionens medlemsstater i forbindelse med deltagelse i aktiviteter, som er omfattet af denne aftale.8. Uden at dette berører Kommissionens og Revisionsretten for Den Europæiske Unions ansvar for overvågning og evaluering af programmerne, overvåges Schweiz’ deltagelse i programmerne løbende i samarbejde mellem Kommissionen og Schweiz. Schweiz forelægger Kommissionen relevante rapporter og medvirker ved andre særlige aktiviteter, som Unionen tager initiativ til i denne sammenhæng.Kommissionens beslutninger om henholdsvis medlemsstaternes, Kommissionens og de nationale kontorers ansvar i forbindelse med gennemførelsen af programmerne og de fælles normer, der er fastsat i vejledningen for de nationale kontorer, og som vedlægges kontrakterne mellem Kommissionen og det nationale kontor i Schweiz, finder anvendelse for forholdet mellem Schweiz, Kommissionen og det schweiziske nationale kontor.Tilskudsaftalerne mellem Kommissionen og det schweiziske nationale kontor eller støttemodtagere i Schweiz og mellem det schweiziske nationale kontor og støttemodtagere i Schweiz baseres på de relevante bestemmelser i finansforordningen vedrørende Den Europæiske Unions almindelige budget og gennemførelsesbestemmelserne hertil, især hvad angår tildeling af tilskud og undertegnelse af aftaler. Disse bestemmelser finder anvendelse både for schweiziske deltagere og for alle andre deltagere i programmerne.Supplerende regler for finanskontrol, inddrivelse af fordringer og andre foranstaltninger til bekæmpelse af svig findes i bilag III.I tilfælde af uregelmæssigheder, forsømmelighed eller svig, som kan tillægges det schweiziske nationale kontor, hvis Kommissionen ikke fuldt ud kan inddrage de midler, som det schweiziske nationale kontor skylder, er det de schweiziske myndigheder, der er ansvarlige for de midler, der ikke er dækning for.9. Det sprog, der anvendes i forbindelse med alle former for kontakter med Kommissionen, for så vidt angår ansøgningsprocedurer, kontrakter, rapporter, der skal indgives, og andre administrative ordninger i forbindelse med programmet, skal være et af EU-institutionernes officielle sprog.--------------------------------------------------BILAG IISchweiz’ finansielle bidrag til programmet "Aktive Unge" og handlingsprogrammet for livslang læring1. Aktive ungeDet finansielle bidrag, som Schweiz skal indbetale til Den Europæiske Unions almindelige budget for at deltage i programmet "Aktive Unge", er som følger (mio. EUR):2011 | 2012 | 2013 |1,7 | 1,8 | 1,9 |2. Handlingsprogrammet for livslang læringDet finansielle bidrag, som Schweiz skal indbetale til Den Europæiske Unions almindelige budget for at deltage i handlingsprogrammet for livslang læring, er som følger (mio. EUR):2011 | 2012 | 2013 |14,2 | 14,9 | 15,6 |3. Rejse- og opholdsudgifter afholdt af repræsentanter og eksperter fra Schweiz i forbindelse med deres deltagelse som observatører i møder i de i artikel 9 i afgørelse nr. 1719/2006/EF og i artikel 10 i afgørelse nr. 1720/2006/EF omhandlede udvalg eller andre møder med henblik på gennemførelsen af programmerne, godtgøres af Kommissionen på samme grundlag og efter samme procedurer som dem, der gælder for repræsentanter og eksperter fra Unionens medlemsstater.4. Efter denne aftales ikrafttræden


text: eller når denne aftale anvendes foreløbigt, og i begyndelsen af hvert af de følgende år sender Kommissionen en betalingsanmodning til de schweiziske myndigheder på et beløb, der udgør det schweiziske bidrag til programbudgetterne i henhold til aftalen.Det schweiziske bidrag angives og betales i euro.Schweiz indbetaler bidraget inden den 1. marts, hvis Kommissionen fremsender betalingsanmodningen inden den 1. februar, eller, hvis denne sendes senere end den 1. februar, senest 30 dage efter betalingsanmodningen.For sen betaling af bidraget medfører, at Schweiz skal betale renter af det udestående beløb fra forfaldsdagen. Rentesatsen er den sats, som Den Europæiske Centralbank pr. den første kalenderdag i forfaldsmåneden anvender på sine væsentligste refinansieringstransaktioner, og som offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende, C-udgaven, forhøjet med tre og et halvt procentpoint.--------------------------------------------------BILAG IIIFINANSKONTROL, INDDRIVELSE AF FORDRINGER OG ANDRE FORANSTALTNINGER TIL BEKÆMPELSE AF SVIGI. Unionens revision og foranstaltninger til bekæmpelse af svig1. Kommissionen kommunikerer direkte med de i Schweiz hjemmehørende programdeltagere og med deres underkontrahenter. Alle informationer og relevante dokumenter, som disse personer har pligt til at forelægge i medfør af de retlige instrumenter, der henvises til i nærværende aftale, og i medfør af de kontrakter, der indgås på grundlag af disse retlige instrumenter, kan sendes direkte til Kommissionen.2. I henhold til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget [1], senest ændret ved forordning (EF, Euratom) nr. 1995/2006 af 13. december 2006 [2], og Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 af 23. december 2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget [3], senest ændret ved forordning (EF, Euratom) nr. 478/2007 af 23. april 2007 [4], samt andre forskrifter, der henvises til i denne aftale, kan det i afgørelser om tilskudsaftaler, der involverer deltagere i programmet etableret i Schweiz, fastsættes, at ansatte i Kommissionen eller andre af Kommissionen hertil bemyndigede personer til enhver tid kan foretage finansiel revision hos deltagerne eller deres underkontrahenter.Ansatte i Kommissionen eller andre af Kommissionen hertil bemyndigede personer kan føre tilsyn med det schweiziske nationale kontors regnskaber og aktiviteter. Der kan desuden føres tilsyn med, hvorvidt de rammer, som Schweiz har opstillet, gør det muligt at gennemføre de programmer, som er omhandlet i aftalen, og opfylde behovet for sund økonomisk forvaltning i henhold til kriterierne i de relevante artikler i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002, senest ændret ved forordning (EF, Euratom) nr. 1995/2006 af 13. december 2006, og i forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002, senest ændret ved forordning (EF, Euratom) nr. 478/2007 af 23. april 2007.3. Ansatte i Kommissionen eller andre af Kommissionen hertil bemyndigede personer skal have passende adgang til arbejdssteder, arbejder og dokumenter samt alle nødvendige informationer, herunder også i elektronisk form, med henblik på gennemførelse af disse revisioner. Denne adgangsret omhandles udtrykkeligt i de kontrakter, der indgås for at gennemføre de instrumenter, der er omhandlet i denne aftale. Revisionsretten for Den Europæiske Union har samme rettigheder som Kommissionen.Revisionerne kan i overensstemmelse med bestemmelserne i de pågældende kontrakter finde sted efter udløbet af programmerne


text: eller efter udløbet af denne aftale.4. Som led i denne aftale bemyndiges Kommissionen/Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) til i overensstemmelse med de proceduremæssige bestemmelser i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2185/96 af 11. november 1996 om Kommissionens kontrol og inspektion på stedet med henblik på beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser mod svig og andre uregelmæssigheder [5] at foretage kontrol og inspektion på stedet på schweizisk område.Kommissionen forbereder og gennemfører kontrol og inspektion på stedet i nært samarbejde med de schweiziske myndigheder udpeget af den schweiziske regering, som underrettes i god tid om kontrollens og inspektionens indhold, formål og retsgrundlag, således at de kan yde den fornødne bistand.Hvis de berørte schweiziske myndigheder ønsker det, gennemføres den pågældende kontrol og inspektion på stedet af Kommissionen og disse myndigheder i fællesskab.Hvis deltagerne i programmerne modsætter sig kontrol eller inspektion på stedet, yder de schweiziske myndigheder i overensstemmelse med de nationale bestemmelser Kommissionens/OLAF's inspektører den bistand, der er nødvendig for, at de kan udføre den kontrol og inspektion på stedet, som de er blevet pålagt.Kommissionen/OLAF meddeler straks de schweiziske myndigheder alle oplysninger om uregelmæssigheder eller mistanke om uregelmæssigheder, som de har fået kendskab til under gennemførelsen af kontrollen eller inspektionen på stedet. Kommissionen/OLAF skal under alle omstændigheder underrette ovennævnte myndighed om resultatet af kontrollen eller inspektionen.II. De schweiziske myndigheders revision og foranstaltninger til bekæmpelse af svig1. Den kompetente nationale finanskontrolmyndighed gennemfører en hensigtsmæssig finanskontrol af programmernes gennemførelse, jf. artikel 8 i Kommissionens beslutninger om henholdsvis medlemsstaternes, Kommissionens og de nationale kontorers ansvar i forbindelse med gennemførelsen af programmet "Aktive Unge" og handlingsprogrammet for livslang læring (2007–2013) og de fælles normer, der er fastsat i vejledningen for de nationale kontorer, og som vedlægges kontrakterne mellem Kommissionen og det schweiziske nationale kontor. Mistanke om eller konstatering af svig og uregelmæssigheder samt alle de foranstaltninger, som det schweiziske nationale kontor og de nationale myndigheder har truffet i den forbindelse, meddeles hurtigst muligt til Kommissionen. De schweiziske myndigheder sikrer en korrekt behandling af enhver mistanke om eller konstatering af svig og uregelmæssigheder, som konstateres i forbindelse med den schweiziske kontrolmyndigheds eller Unionens kontrolforanstaltninger.Ved "uregelmæssighed" forstås enhver overtrædelse af en relevant bestemmelse i EU-retten, som finder anvendelse i henhold til denne aftale, eller af de deraf følgende kontraktmæssige bestemmelser, som kan tilskrives en virksomheds handling eller undladelse, der skader eller kunne skade Den Europæiske Unions almindelige budget eller budgetter, der forvaltes af Den Europæiske Union, ved afholdelse af en uretmæssig udgift.Ved "svig" forstås enhver forsætlig handling eller undladelse vedrørende:- anvendelse eller forelæggelse af falske, urigtige eller ufuldstændige erklæringer eller dokumenter, med det formål uretmæssig at oppebære eller tilbageholde midler hidrørende fra Den Europæiske Unions almindelige budget eller fra budgetter, der forvaltes af eller for Den Europæiske Union- manglende indberetning af en oplysning i strid med en specifik oplysningspligt, med samme formål- uretmæssig anvendelse af sådanne midler til andre formål end dem, de oprindelig var bevilget til.2. De schweiziske myndigheder træffer alle egnede foranstaltninger til at forhindre og modvirke enhver form for aktiv eller passiv


text: bestikkelse på ethvert trin i proceduren vedrørende indgåelse af offentlige indkøbsaftaler eller vedrørende tildeling af et tilskud eller under gennemførelsen af kontrakter i forbindelse hermed.Ved "aktiv bestikkelse" forstås, at en person med forsæt, direkte eller gennem tredjemand, lover eller yder en tjenestemand en fordel, uanset dennes art, for ham selv eller for tredjemand, for at han i strid med sine officielle pligter foretager eller undlader at foretage en handling, der er omfattet af hans hverv eller udøvelsen heraf, og som skader eller vil kunne skade Den Europæiske Unions finansielle interesser.Ved "passiv bestikkelse" forstås, at en tjenestemand med forsæt, direkte eller gennem tredjemand, anmoder om eller modtager fordele, uanset disses art, for sig selv eller for tredjemand, eller tager imod et løfte herom, for i strid med sine officielle pligter at udføre eller undlade at udføre en handling, der er omfattet af vedkommendes hverv eller udøvelsen heraf, og som skader eller vil kunne skade Den Europæiske Unions finansielle interesser.3. De schweiziske myndigheder og de ansatte, der er involveret i gennemførelsen af programmerne, forpligter sig til at træffe alle de nødvendige forholdsregler for at undgå enhver risiko for interessekonflikter og underretter straks Kommissionen, hvis der opstår en sådan konflikt eller en situation, der kan føre til en interessekonflikt.III. TavshedspligtAlle oplysninger, der er meddelt eller modtaget i medfør af dette bilag, er, uanset formen, omfattet af tavshedspligt og nyder den samme beskyttelse som den, lignende oplysninger har efter schweizisk lovgivning og efter de tilsvarende bestemmelser, der gælder for EU-institutionerne. Oplysningerne må ikke meddeles til andre end dem, der i EU-institutionerne, medlemsstaterne eller i Schweiz i kraft af deres hverv skal have kendskab til dem, eller anvendes til andre formål end til at sikre en effektiv beskyttelse af parternes finansielle interesser.IV. Administrative foranstaltninger og sanktionerUden at det berører anvendelsen af den schweiziske strafferet kan Kommissionen pålægge administrative foranstaltninger og sanktioner i henhold til forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002, senest ændret ved forordning (EF, Euratom) nr. 1995/2006 af 13. december 2006, forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002, senest ændret ved forordning (EF, Euratom) nr. 478/2007 af 23. april 2007, og Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser [6].V. Inddrivelse af fordringerVed indirekte central forvaltning af projekter påhviler det det schweiziske nationale kontor at udstede indtægtsordrer til og træffe alle nødvendige juridiske foranstaltninger over for støttemodtagerne i samråd med Kommissionen. I tilfælde af uregelmæssigheder, forsømmelighed eller svig, som kan tillægges det schweiziske nationale kontor, er det de schweiziske myndigheder, der er ansvarlige for de midler, der ikke er dækning for.Ved direkte central forvaltning af projekter kan afgørelser truffet af Kommissionen som led i denne aftale, og som indebærer en forpligtelse for andre end stater til at betale en pengeydelse, tvangsfuldbyrdes i Schweiz. Tvangsfuldbyrdelsen finder sted efter gældende schweiziske retsplejeregler. Fuldbyrdelsesbeslutningen vedlægges denne afgørelse uden anden kontrol end en prøvelse af fuldbyrdelsesgrundlagets ægthed af den myndighed, som den schweiziske regering har udpeget, og som dernæst underretter Kommissionen herom. Når disse formkrav er opfyldt på Kommissionens begæring, kan


text: denne lade tvangsfuldbyrdelsen udføre i overensstemmelse med den nationale lovgivning ved indbringelse direkte for den kompetente myndighed. Lovligheden af Kommissionens beslutning er underlagt Den Europæiske Unions Domstols kontrol.Afgørelser, der træffes af Den Europæiske Unions Domstol i medfør af en voldgiftsbestemmelse i en kontrakt vedrørende denne aftale, kan tvangsfuldbyrdes på samme betingelser.[1] EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.[2] EUT L 390 af 30.12.2006, s. 1.[3] EFT L 357 af 31.12.2002, s. 1.[4] EUT L 111 af 28.4.2007, s. 13.[5] EFT L 292 af 15.11.1996, s. 2.[6] EFT L 312 af 23.12.1995, s. 1.--------------------------------------------------RÅDETS ERKLÆRING OM SCHWEIZ, DELTAGELSE I UDVALGSMØDERDer er enighed i Rådet om, at de schweiziske repræsentanter deltager med observatørstatus og for de punkter, de er berørt af, i møder i programudvalgene for programmet "Aktive Unge" og i handlingsprogrammet for livslang læring (2007-2013). De schweiziske repræsentanter er ikke til stede under afstemninger i disse udvalg.--------------------------------------------------


text:
 Avis juridique important
 |
 22003X0830(10)
 Indgåelse af et aftalememorandum med Slovenien om deltagelse i et program for Fællesskabets indsats inden for folkesundhed (2003-2008)
 EU-Tidende nr. C 205 af 30/08/2003 s. 0008 - 0008
 Indgåelse af et aftalememorandum med Slovenien om deltagelse i et program for Fællesskabets indsats inden for folkesundhed (2003-2008)(2003/C 205/14)Aftalememorandummet mellem Europa-Kommissionen på Det Europæiske Fællesskabs vegne og regeringen for Slovenien om deltagelse i et program for Fællesskabets indsats inden for folkesundhed (2003-2008) blev undertegnet den 13. december 2002.Aftalememorandummets fulde tekst på engelsk findes på følgende netside:http://europa.eu.int/comm/ enlargement/pas/ocp/ocp_index.htm


text:
 Avis juridique important
 |
 11992M/APS/02
 Traktat om Den Europæiske Union - Aftale om social- og arbejdsmarkedspolitikken indgået mellem Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater med undtagelse af Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland - Artikel 2
 EF-Tidende nr. C 191 af 29/07/1992 s. 0091
 Artikel 2 1. Med henblik paa at virkeliggoere de i artikel 1 fastlagte maal stoetter og supplerer Faellesskabet Medlemsstaternes indsats paa foelgende omraader: - forbedring af isaer arbejdsmiljoeet for at beskytte arbejdstagernes sikkerhed og sundhed, - arbejdsvilkaarene, - information og hoering af arbejdstagerne, - lige muligheder for maend og kvinder paa arbejdsmarkedet og ligebehandling i arbejdet, - erhvervsmaessig integration af personer, der er udstoedt fra arbejdsmarkedet, jf. dog artikel 127 i Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, i det foelgende benaevnt »Traktaten«. 2. Med henblik herpaa kan Raadet ved udstedelse af direktiver vedtage minimumsforskrifter, der skal gennemfoeres gradvis under hensyn til de vilkaar og tekniske bestemmelser, der gaelder i hver af Medlemsstaterne. I disse direktiver skal det undgaas at paalaegge administrative, finansielle og retlige byrder af en saadan art, at de haemmer oprettelse og udvikling af smaa og mellemstore virksomheder. Raadet traeffer afgoerelse efter fremgangsmaaden i Traktatens artikel 189 C og efter hoering af Det OEkonomiske og Sociale Udvalg. 3. Raadet traeffer dog paa foelgende omraader afgoerelse med enstemmighed paa forslag af Kommissionen og efter hoering af Europa-Parlamentet og Det OEkonomiske og Sociale Udvalg: - arbejdstagernes sociale sikring og sociale beskyttelse, - beskyttelse af arbejdstagere ved ophaevelse af en arbejdskontrakt, - repraesentation af og kollektivt forsvar for arbejdstagernes og arbejdsgivernes interesser (herunder medbestemmelse), jf. dog stk. 6, - beskaeftigelsesvilkaar for tredjelandsstatsborgere, der lovligt opholder sig paa Faellesskabets omraade, - finansielle bidrag til beskaeftigelsesfremme og jobskabelse, uden at dette dog griber ind i bestemmelserne vedroerende Socialfonden. 4. En Medlemsstat kan overlade det til arbejdsmarkedets parter, efter en faelles anmodning fra disse, at gennemfoere direktiver, der er udstedt i henhold til stk. 2 og 3. I saa tilfaelde sikrer den sig, at arbejdsmarkedets parter senest paa den dato, hvor et direktiv skal vaere gennemfoert i overensstemmelse med artikel 189, har indfoert de noedvendige bestemmelser ad aftalemaessig vej, idet den skal traeffe de noedvendige foranstaltninger for paa et hvilket som helst tidspunkt at vaere i stand til at sikre de resultater, der er foreskrevet i det paagaeldende direktiv. 5. Bestemmelser, som vedtages i henhold til denne artikel, er ikke til hinder for, at de enkelte Medlemsstater opretholder eller indfoerer strengere beskyttelsesforanstaltninger, naar de er forenelige med Traktaten. 6. Bestemmelserne i denne artikel gaelder ikke for loenforhold, organisationsret, strejkeret eller ret til lockout.


text:
 23.5.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 135/1
 Kun de originale FN/ECE-tekster har retlig virkning i henhold til folkeretten. Dette regulativs nuværende status og ikrafttrædelsesdato bør kontrolleres i den seneste version af FN/ECE's statusdokument TRANS/WP.29/343/, der findes på adressen: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.
 Regulativ nr. 48 fra De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (FN/ECE) — Ensartede forskrifter for godkendelse af køretøjer for så vidt angår montering af lygter og lyssignaler
 Tillæg nr. 47: Regulativ nr. 48
 Revision 4
 Ændringsserie 04 — Trådt i kraft: 11. juli 2008
 INDHOLDSFORTEGNELSE
 REGULATIV
 1.
 Anvendelsesområde
 2.
 Definitioner
 3.
 Ansøgning om godkendelse
 4.
 Godkendelse
 5.
 Generelle forskrifter
 6.
 Særlige forskrifter
 7.
 Ændringer og udvidelse af godkendelsen af køretøjstypen eller monteringen af dens lygter og lyssignaler
 8.
 Produktionens overensstemmelse
 9.
 Sanktioner i tilfælde af produktionens manglende overensstemmelse
 10.
 Endeligt ophør af produktionen
 11.
 Navn og adresse på de tekniske tjenester, som er ansvarlige for udførelse af godkendelsesprøvningen, og på de administrative myndigheder
 12.
 Overgangsbestemmelser
 BILAG
 Bilag 1 —
 Meddelelse om godkendelse eller udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelse eller endeligt ophør af produktionen af en type køretøj hvad angår monteringen af lygter og lyssignalanordninger i henhold til regulativ nr. 48
 Bilag 2 —
 Udformning af godkendelsesmærker
 Bilag 3 —
 Lygteflade, referenceakse og -centrum samt vinkler for geometrisk synlighed
 Bilag 4 —
 En rød lygtes synlighed fremad og en hvid lygtes synlighed bagud
 Bilag 5 —
 Belastningstilstande, der skal tages i betragtning ved bestemmelse af variationer i nærlysets lodrette indstilling
 Bilag 6 —
 Måling af variationer i nærlysets fald som funktion af belastningstilstanden
 Bilag 7 —
 Angivelse af den i regulativets punkt 6.2.6.1.1. omhandlede oprindelige indstilling
 Bilag 8 —
 Betjeningsorganer til de i regulativets punkt 6.2.6.2.2. omhandlede anordninger til indstilling af forlygteniveauet
 Bilag 9 —
 Kontrol med produktionens overensstemmelse
 Bilag 10 —
 Eksempler på lyskildemuligheder
 Bilag 11 —
 Synlighedsmærkningers synlighed bagud og til siden
 1. ANVENDELSESOMRÅDE
 Dette regulativ finder anvendelse på køretøjer i klasse M og N og på påhængskøretøjer dertil (klasse O) (1) for så vidt angår montering af lygter og lyssignaler.
 2. DEFINITIONER
 I dette regulativ forstås ved:
 2.1. »Godkendelse af et køretøj«: godkendelse af en køretøjstype med hensyn til antallet af og monteringen af lygter og lyssignaler
 »Køretøjstype, for så vidt angår montering af lygter og lyssignaler«: køretøjer, der ikke adskiller sig fra hinanden på de i punkt 2.2.1 til 2.2.4 nævnte væsentlige områder.
 Følgende betragtes ikke som »andre køretøjstyper«: køretøjer, der adskiller sig fra hinanden på de i punkt 2.2.1 til 2.2.4 nævnte områder, uden at dette medfører ændringer af de for den pågældende køretøjstype foreskrevne lygters art, antal, placering, geometriske synlighed og nærlysfald, samt køretøjer med eller uden tilladte ekstralygter:
 2.2.1. køretøjets ydre dimensioner og form
 2.2.2. lygternes/lyssignalernes antal og placering
 2.2.3. systemet til indstilling af forlygteniveauet
 2.2.4. affjedringssystem.
 2.3. »Tværplan«: et lodret plan vinkelret på køretøjets midterplan i længderetningen.
 2.4. »Ulastet køretøj«: et køretøj uden fører, mandskab, passagerer og last, men med fuld brændstoftank, reservehjul og værktøj, der normalt medføres.
 2.5. »Lastet køretøj«: køretøjet lastet til den af fabrikanten angivne teknisk tilladte


text:
totalmasse; fabrikanten fastsætter også fordelingen af vægten på akslerne i henhold til den i bilag 5 beskrevne fremgangsmåde.
 »Anordning«: et element eller kompleks af elementer, som skal udføre en eller flere funktioner.
 2.6.1. »Lysfunktion«: det lys, der udsendes af en anordning for at belyse vej og genstande i køretøjets bevægelsesretning.
 2.6.2. »Lyssignalfunktion«: det lys, der udsendes eller reflekteres af en anordning for visuelt at signalere køretøjets tilstedeværelse, identifikation og/eller retningsændring over for andre trafikanter.
 »Lygte«: en anordning, der har til formål at belyse vejbanen eller at afgive et lyssignal til andre trafikanter. Også nummerpladelygter og refleksanordninger betragtes som lygter. For så vidt angår dette regulativ betragtes lysemitterende bagnummerplader og lyssystemer ved udstigningsdøre i henhold til bestemmelserne i regulativ nr. 107 vedrørende køretøjer i klasse M2 og M3 ikke som lygter.
 Lyskilde (2)
 »Lyskilde«: et eller flere elementer til synlig stråling, som kan være samlet med en eller flere gennemsigtige omslutninger og med en sokkel til mekanisk og elektrisk tilslutning.
 En lyskilde kan også være den yderste udgang af en lysleder som del af et distribueret lys- eller lyssignalsystem uden indbygget ydre lygteglas.
 2.7.1.1.1. »Udskiftelig lyskilde«: en lyskilde, der er konstrueret til at kunne isættes i og udtages af anordningens holder uden brug af værktøj.
 2.7.1.1.2. »Ikke-udskiftelig lyskilde«: en lyskilde, der kun kan udskiftes ved udskiftning af den anordning, som lyskilden er fastgjort på
 a)
 hvis der er tale om et lyskildemodul: en lyskilde, der kun kan udskiftes ved udskiftning af det lyskildemodul, som lyskilden er fastgjort på
 b)
 hvis der er tale om et adaptivt forlygtesystem (AFS): en lyskilde, der kun kan udskiftes ved udskiftning af den lygteenhed, som lyskilden er fastgjort på.
 2.7.1.1.3. »Lyskildemodul«: en optisk del af en anordning, som ikke er specifik for den pågældende anordning, som indeholder en eller flere ikke-udskiftelige lyskilder, og som kun kan fjernes fra anordningen ved anvendelse af værktøj. Et lyskildemodul en konstrueret således, at det, uanset om der anvendes værktøj, ikke kan udskiftes med nogen udskiftelig godkendt lyskilde.
 2.7.1.1.4. »Lyskilde med glødetråd«: (glødelampe) en lyskilde, hvor elementerne for synlig stråling er en eller flere opvarmede glødetråde, der frembringer termisk stråling.
 2.7.1.1.5. »Gasudladningslyskilde«: en lyskilde, hvor elementet for synlig stråling er en udladningsbue, der frembringer elektro-luminiscens/elektro-fluorescens.
 2.7.1.1.6. »Lysemitterende diode-lyskilde (LED)«: en lyskilde, hvor elementet for synlig stråling er én eller flere halvledersamlinger, der frembringer injektionsluminiscens/injektionsfluorescens.
 2.7.1.1.7. »LED-modul«: et lyskildemodul, der kun har LED'er som lyskilder.
 »Styringsanordninger for elektronisk lyskilde«: en eller flere komponenter mellem strømforsyning og lyskilde til styring af lyskildens spænding og/eller elektriske strøm.
 2.7.1.2.1. »Forkobling«: en styringsanordning for elektronisk lyskilde mellem strømforsyning og lyskilde til stabilisering af den elektriske strøm i lyskilde med gasudladning.
 2.7.1.2.2. »Starter«: en styringsanordning for en elektronisk lyskilde til start af buen i en gasudladningslyskilde.
 2.7.1.3. »Variabel intensitetsregulering«: den anordning, der automatisk regulerer bagudrettede lyssignalanordninger med variabel lysintensitet for at sikre, at signalerne hele tiden er lige synlige. Den variable intensitetsregulering udgør en del af lygten, en del af køretøjet eller er fordelt på både lygten og køretøjet.
 2.7.2. »Tilsvarende lygter«: lygter, der har samme funktion


text:
og er tilladt i det land, hvor køretøjet er indregistreret; sådanne lygter kan have andre specifikationer end de lygter, der ved godkendelsen er påmonteret køretøjet, forudsat de opfylder forskrifterne i dette regulativ.
 2.7.3. »Uafhængige lygter«: anordninger med særskilte lysflader (3), særskilte lyskilder og særskilte lygtehuse.
 2.7.4. »Sammenbyggede lygter«: anordninger med særskilte lysflader (3) og særskilte lyskilder, men fælles lygtehus.
 2.7.5. »Kombinerede lygter«: anordninger med særskilte lysflader (3), men fælles lyskilde og fælles lygtehus.
 2.7.6. »Lygter, som er indbygget i hinanden«: anordninger med særskilte lyskilder eller med en fælles lyskilde, som fungerer under forskellige betingelser (f.eks. optiske, mekaniske eller elektriske forskelle), helt eller delvis fælles lysflader (3) og fælles lygtehus.
 2.7.7. »Enkeltfunktionslygte«: en del af en anordning, som udfører en enkelt belysnings- eller signaleringsfunktion.
 2.7.8. »Lygte, som kan skjules«: en lygte, der kan skjules helt eller delvis, når den ikke er i brug. Dette kan ske ved hjælp af et bevægeligt dæksel, ved ændring af lygtens position eller på andre måder. Betegnelsen »indtrækkelig lygte« benyttes mere specielt om en lygte, som, når den ændrer position, kan trækkes ind i karrosseriet.
 2.7.9. »Fjernlyslygte«: en lygte, der belyser en længere vejstrækning foran køretøjet.
 »Nærlyslygte«: en lygte, der belyser vejstrækningen foran køretøjet uden at blænde eller genere modgående bilister eller trafikanter unødigt.
 2.7.10.1. »Hovednærlysstråle«: den nærlysstråle, der fremkommer uden bidrag fra en infrarød (IR) lysafgiver og/eller ekstra lyskilder til kurvelys.
 2.7.11. »Retningsviserblinklygte«: en lygte, som skal advare andre trafikanter om, at føreren har til hensigt at skifte retning til højre eller venstre.
 En retningsviserblinklygte kan også anvendes ifølge bestemmelserne i regulativ nr. 97.
 2.7.12. »Stoplygte«: en lygte, som skal advare trafikanter bag køretøjet om, at køretøjets bevægelse i længderetningen forsætlig nedbremses.
 2.7.13. »Bagnummerpladebelysningsanordning«: en anordning, der skal belyse den bageste nummerplades anbringelsessted; den kan bestå af forskellige optiske elementer.
 2.7.14. »Positionslygte fortil«: en lygte, der skal angive køretøjets tilstedeværelse og dets bredde set forfra.
 2.7.15. »Baglygte«: en lygte, der skal angive køretøjets tilstedeværelse og dets bredde set bagfra.
 »Refleksanordning«: en anordning, der skal angive et køretøjs tilstedeværelse ved at tilbagekaste lyset fra en lyskilde, som ikke er forbundet med køretøjet, men befinder sig i nærheden af iagttageren.
 I dette regulativ betragtes følgende ikke som refleksanordninger:
 2.7.16.1. reflekterende nummerplader
 2.7.16.2. de i ADR (den europæiske konvention om international transport af farligt gods ad vej) nævnte refleksskilte
 2.7.16.3. andre refleksplader og refleksskilte, som ifølge medlemsstaternes forskrifter skal benyttes i forbindelse med bestemte køretøjsklasser eller bestemte former for virksomhed
 2.7.16.4. reflekterende materialer godkendt som klasse D eller E i henhold til regulativ nr. 104 og anvendt til andre formål i henhold til nationale forskrifter, f.eks. reklame.
 »Synlighedsmærkning«: en anordning, der skal øge et køretøjs synlighed, når dette ses fra siden eller bagfra, ved at tilbagekaste lyset fra en lyskilde, som ikke er forbundet med køretøjet, men befinder sig i nærheden af iagttageren.
 »Konturmarkering«: en synlighedsmærkning, der skal vise et køretøjs horisontale og vertikale dimensioner (længde, bredde og højde).
 2.7.17.1.1. »Fuld konturmarkering«: en konturmarkering, der viser køretøjets omrids med en kontinuerlig linje.
 2.7.17.1.2. »Delvis konturmarkering«: en konturmarkering, der


text:
viser køretøjets horisontale dimension med en kontinuerlig linje og dets vertikale dimension ved markering af de øvre hjørner.
 2.7.17.2. »Linjemarkering«: en synlighedsmærkning, der skal vise et køretøjs horisontale dimensioner (længde og bredde) ved en kontinuerlig linje.
 2.7.18. »Havariblink«: alle køretøjets retningsviserblinklygter i samtidig funktion for at vise, at køretøjet udgør en midlertidig særlig fare for andre trafikanter.
 2.7.19. »Tågeforlygte«: en lygte, der skal forbedre belysningen af vejen i tåge eller under alle andre lignende forhold med nedsat sigtbarhed.
 2.7.20. »Tågebaglygte«: en lygte, der skal gøre køretøjet mere synligt bagfra i tæt tåge.
 2.7.21. »Baklygte«: en lygte, der skal belyse vejstrækningen bag køretøjet og advare andre trafikanter om, at køretøjet bakker eller skal til at bakke.
 2.7.22. »Parkeringslygte«: en lygte, der skal gøre opmærksom på et parkeret køretøj i bebygget område. Den erstatter under disse omstændigheder positionslygterne fortil og baglygterne.
 2.7.23. »Endemarkeringslygte«: en lygte, som er anbragt ved køretøjets yderkant så nær dets overkant som muligt for tydeligt at angive køretøjets totalbredde. For visse køretøjer og påhængskøretøjer skal den sammen med positionslygterne fortil og baglygterne gøre opmærksom på køretøjets størrelse.
 2.7.24. »Sidemarkeringslygte«: en lygte, der skal gøre opmærksom på køretøjets tilstedeværelse, når det ses fra siden.
 2.7.25. »Kørelyslygte«: en fremadrettet lygte, der skal gøre køretøjet lettere synligt under kørsel i dagslys.
 2.7.26. »Kurvelyslygte«: en lygte, der giver yderligere oplysning af den del af vejen, der befinder sig nær køretøjets forreste hjørne i den side, som køretøjet skal til at dreje mod.
 2.7.27. »Objektiv lysstrøm«: en nominel værdi for en udskiftelige lyskildes eller et lyskildemoduls lysstrøm. Denne skal opnås inden for de specificerede tolerancer, når den udskiftelige lyskilde eller lyskildemodulet tilføres strøm fra strømforsyningen ved en nærmere fastsat prøvespænding som angivet i lyskildens datablad eller de tekniske specifikationer, som er fremsendt sammen med lyskildemodulet.
 »Adaptivt forlygtesystem« (eller »AFS«): en lysanordning godkendt i henhold til regulativ nr. 123, hvor lysstrålerne har forskellige karakteristika med henblik på automatisk tilpasning til forskellige forhold under brug af nærlys og, hvis relevant, fjernlys.
 2.7.28.1. »Lygteenhed«: en lysemitterende komponent konstrueret til at levere eller bidrage til en eller flere forlysfunktioner i det adaptive forlygtesystem (AFS).
 2.7.28.2. »Installationsenhed«: et udeleligt hus (lygtehus), som indeholder en eller flere lygteenheder.
 2.7.28.3. »Lysmodus« eller »modus«: status for en forlygtefunktion i AFS-systemet som specificeret af fabrikanten og beregnet til tilpasning til specifikke køretøjsforhold og omgivende forhold.
 2.7.28.4. »Systemstyring«: den eller de dele af AFS, der modtager AFS-styresignaler fra køretøjet og automatisk styrer lygteenhedernes funktion.
 2.7.28.5. »AFS-styresignal« (V, E, W, T): input til AFS i overensstemmelse med punkt 6.22.7.4 i dette regulativ.
 2.7.28.6. »Neutraltilstand«: den AFS-tilstand, hvor en defineret modus af et klasse C-nærlys (»standardnærlys«) eller eventuelt af et fjernlys frembringes uden anvendelse af et AFS-styresignal.
 2.8. »Lysemitterende flade« på en »belysningsanordning«, en »lyssignalanordning« eller en refleksanordning hele den udvendige overflade af det gennemskinnelige materiale eller en del af den, som anført på tegningen i fabrikantens ansøgning om typegodkendelse, jf. bilag 3.
 »Lysflade« (se bilag 3).
 2.9.1. »En belysningsanordnings lysflade« (punkt 2.7.9., 2.7.10., 2.7.19. 2.7.21 og 2.7.26): hele reflektoråbningens projektion vinkelret på et tværplan,


text:
for forlygter med ellipsoidisk reflektor dog »projektionsglassets« projektion. Har belysningsanordningen ingen reflektor, benyttes definitionen i punkt 2.9.2. Dækker lygtens lysemitterende flade kun en del af hele reflektoråbningen, tages kun denne dels projektion i betragtning.
 Nærlyslygters lysflade begrænses af afskæringens synlige spor over lygteglasset. Kan reflektor og lygteglas indstilles i forhold til hinanden, benyttes midterindstillingen.
 Hvis der er monteret AFS:
 Hvis en lysfunktion frembringes af to eller flere lygteenheder, der er i funktion samtidigt, i den ene side af køretøjet, udgøres den pågældende lysflade af de enkelte lysflader under ét (i figuren i punkt 6.22.4 nedenfor f.eks. udgør lysfladerne af lygteenhed 8, 9 og 11 under ét, og under hensyntagen til deres respektive placering, den pågældende lysflade for køretøjets højre side).
 2.9.2. »Lyssignalers, dog ikke refleksanordningers, lysflade« (punkt 2.7.11-2.7.15, 2.7.18, 2.7.20. og 2.7.22-2.7.25): lygtens projektion vinkelret på et plan, som står vinkelret på dens referenceakse og berører dens udvendige lysemitterende flade, således at skærmkanterne i dette plan afgrænser projektionen og nedsætter den samlede lysintensitet i referenceaksens retning til 98 %.
 Til bestemmelse af lysfladens grænser foroven, forneden og til siden benyttes kun skærme med vandrette eller lodrette kanter for at kunne kontrollere afstanden til køretøjets yderkantet og højden over jorden.
 For andre aspekter af lysfladen, f.eks. afstanden mellem to lygter eller funktioner, anvendes formen af denne lysflades omkreds. Skærmene skal forblive parallelle, men kan vendes i andre retninger.
 Hvis der er tale om en lyssignalanordning, hvis lysflade helt eller delvist omslutter en anden funktions lysflade eller en ikke-oplyst flade, kan lysfladen anses for at være den lysemitterende flade.
 2.9.3. »Refleksanordningers lysflade« (punkt 2.7.16): refleksanordningens projektion vinkelret på et plan, som står vinkelret på dens referenceakse, afgrænset af planer, som går gennem de angivne yderkanter på refleksanordningens optiske system og er parallelle med den nævnte akse, som angivet af ansøgeren under komponentgodkendelsesproceduren for refleksanordninger. Til bestemmelse af anordningens over-, under- og sidekanter benyttes kun lodrette og vandrette planer.
 2.10. »Synlig overflade«: i en bestemt iagttagelsesretning — efter fabrikantens eller dennes bemyndigede repræsentants valg —
 enten projektionen af grænsen for lysfladens projektion på lygteglassets yderside (a-b)
 eller projektionen af den lysemitterende flade (c-d)
 vinkelret på et plan, der er vinkelret på iagttagelsesretningen og tangerer lygteglassets yderste punkt (jf. dette regulativs bilag 3).
 Kun hvis der er tale om en lyssignalanordning med variabel lysintensitet, skal dens synlige overflade, der kan være variabel, som specificeret i punkt 2.7.1.3, betragtes under alle de forhold, som den variable intensitetregulering tillader, hvis dette er relevant.
 2.11. »Referenceakse«: lygtens særegne akse, der bestemmes af (lygte)fabrikanten og benyttes som retningsreference (H = 0°, V = 0°) for vinkler for fotometriske målinger og lygtens montering på køretøjet.
 2.12. »Referencecentrum«: skæringspunktet mellem referenceaksen og den ydre lysemitterende flade; referencecentret angives af lygtefabrikanten.
 2.13. »Vinkler for geometrisk synlighed«: de vinkler, der afgrænser området inden for den mindste rumvinkel, hvori lygtens synlige overflade skal kunne ses. Rumvinklens område bestemmes af de afsnit, den skærer af en kugle med centrum i referencecentret og storcirkel parallelt med jorden. Disse afsnit bestemmes ud fra referenceaksen. De vandrette


text:
vinkler β svarer til længde, og de lodrette vinkler α svarer til bredde. Inden for vinklerne for geometrisk synlighed må der ikke over en uendelig afstand være hindringer for lysets spredning fra alle dele af lygtens synlige overflade.
 Foretages der målinger i kortere afstand fra lygten, flyttes observationsretningen parallelt for at opnå samme nøjagtighed.
 Inden for vinklerne for geometrisk synlighed tages der ikke hensyn til hindringer, som blev påvist, allerede da lygten blev typegodkendt.
 Er dele af lygtens synlige overflade efter monteringen skjult af andre dele af køretøjet, skal det bevises, at den del af lygten, der ikke er skjult, stadig er i overensstemmelse med de fotometriske værdier, som er en betingelse for, at anordningen kan godkendes som optisk enhed (se dette regulativs bilag 3). Kan den lodrette vinkel for geometrisk synlighed under vandret imidlertid reduceres til 5° (refleksanordningen er anbragt mindre end 750 mm over jorden), kan de fotometriske målinger af den monterede optisk enhed reduceres til 5° under vandret.
 »Yderste kant«: på hver side af køretøjet, et plan parallelt med køretøjets midterplan i længderetningen, som berører sidens yderkant, idet følgende fremspring lades ude af betragtning:
 2.14.1. dæk i nærheden af deres berøringspunkt med vejbanen samt tilslutninger til dæktrykmålere
 2.14.2. eventuelle anordninger mod udskridning på hjulene
 2.14.3. anordninger til indirekte udsyn
 2.14.4. sideblinklygter, endemarkeringslygter, positionslygter fortil, baglygter, parkeringslygter, refleksanordninger og sidemarkeringslygter
 2.14.5. toldplomber på køretøjet og fastgørelses- og beskyttelsesanordninger til dem
 2.14.6. lyssystemer ved udstigningsdøre i køretøjer i klasse M2 og M3, som specificeret i punkt 2.7.
 2.15. »Total bredde«: afstanden mellem de to i punkt 2.14 definerede lodrette planer.
 »Enkeltlygter og sammensatte lygter«
 2.16.1. »Enkeltlygte«:
 a)
 en anordning eller del af en anordning, som har én lys- eller lyssignaleringsfunktion, én eller flere lyskilder og én synlig overflade i referenceaksens retning, som kan være en kontinuerlig overflade eller sammensat af to eller flere særskilte dele, eller
 b)
 en samling af to uafhængige lygter med samme funktion, uanset om de er ens eller ikke, begge godkendt som type-D lygter og monteret på en sådan måde, at:
 i)
 deres synlige overflade projekteret i referenceaksens retning dækker mindst 60 % af det mindste rektangel, hvormed de nævnte synlige overflader projekteret i referenceaksens retning kan omskrives, eller
 ii)
 afstanden mellem to tilstødende/tangentielle særskilte dele ikke er over 15 mm, når den måles vinkelret på referenceaksen, eller
 c)
 enhver samling af to separate refleksanordninger, uanset om de er ens eller ej, som er blevet godkendt særskilt og er monteret på en sådan måde, at:
 i)
 deres synlige overflade projekteret i referenceaksens retning dækker mindst 60 % af det mindste rektangel, hvormed de nævnte synlige overflader projekteret i referenceaksens retning kan omskrives, eller
 ii)
 afstanden mellem to tilstødende/tangentielle særskilte dele ikke er over 15 mm, når den måles vinkelret på referenceaksen.
 2.16.2. »To lygter« eller »et lige antal lygter«: forudsat lygterne er anbragt symmetrisk i forhold til køretøjets midterplan i længderetningen, en enkelt, båndformet lysemitterende flade, som er mindst 800 mm lang og i begge sider højst 400 mm fra køretøjets yderste kant. Fladen oplyses


text:
af mindst to lyskilder, anbragt så tæt ved dens yderpunkter som muligt. Den lysemitterende flade kan bestå af en række elementer, som er anbragt ved siden af hinanden, forudsat at de enkelte lysemitterende fladers projektion på samme tværplan dækker mindst 60 % af det mindste rektangel, hvormed den kan omskrives.
 2.17. »Afstanden mellem to lygter«, som vender i samme retning: den korteste afstand mellem de to synlige overflader i referenceaksens retning. Er det åbenbart, at afstanden mellem lygterne opfylder regulativets forskrifter, behøver de synlige overfladers kanter ikke at bestemmes nøjagtigt.
 2.18. »Funktionskontrol«: et lys- eller lydsignal (eller et tilsvarende signal), der viser, at anordningen er tændt, og om den fungerer korrekt eller ikke.
 2.19. »Tilslutningskontrol«: et lyssignal (eller tilsvarende signal), der viser, at anordningen er tændt, men ikke, om den fungerer korrekt.
 2.20. »Tilladt ekstralygte«: en lygte, som bilfabrikanten kan montere efter eget valg.
 2.21. »Jorden«: den flade, køretøjet står på. Den skal stort set være vandret.
 2.22. »Bevægelige komponenter«: karrosseripaneler eller andre vogndele, der kan ændre stilling ved at vippes, drejes eller forskydes uden brug af værktøj. De omfatter ikke førerhuse på lastvogne, som kan vippes fremover.
 2.23. »Bevægelige komponenters normale brugsstilling«: den bevægelige komponents af fabrikanten angivne stilling(er) i forbindelse med køretøjets normale brugs- og parkeringstilstand.
 »Køretøjets normale brugstilstand«:
 2.24.1. for motorkøretøjers vedkommende, køretøjet i køreklar stand med motoren i gang og de bevægelige komponenter i den (de) i punkt 2.23 definerede normale stilling(er)
 2.24.2. for påhængskøretøjers vedkommende, påhængskøretøjet tilkoblet et trækkende motorkøretøj i den i punkt 2.24.1 beskrevne tilstand med påhængskøretøjets bevægelige komponenter i den (de) i punkt 2.23 definerede normale stilling(er).
 »Køretøjets parkeringstilstand«:
 2.25.1. for motorkøretøjers vedkommende, køretøjet i holdende stilling med motoren slukket og de bevægelige komponenter i den (de) i punkt 2.23 definerede normale stilling(er).
 2.25.2. for påhængskøretøjers vedkommende, påhængskøretøjet tilkoblet et trækkende motorkøretøj i den i punkt 2.25.1 beskrevne tilstand med påhængskøretøjets bevægelige komponenter i den (de) i punkt 2.23 definerede normale stilling(er).
 2.26. »Kurvelys«: en lygtefunktion, der giver en forbedret belysning i kurver.
 »Par«, et sæt lygter med samme funktion i køretøjets venstre og højre side.
 2.27.1. »Afstemt par«, et sæt lygter med samme funktion i køretøjets venstre og højre side, der som et par opfylder de fotometriske forskrifter.
 2.28. »Nødbremsesignal«: et signal, der viser andre trafikanter bag køretøjet, at køretøjet er påført en kraftig nedbremsningskraft i forhold til vejforholdene.
 3. ANSØGNING OM GODKENDELSE
 3.1. Ansøgning om godkendelse af en køretøjstype hvad angår montering af lygter og lyssignaler skal indgives af køretøjets fabrikant eller dennes behørigt befuldmægtigede repræsentant.
 Ansøgningen skal bilægges nedennævnte dokumenter og oplysninger i tre eksemplarer:
 3.2.1. en beskrivelse af køretøjstypen for så vidt angår de punkter, der er nævnt i punkt 2.2.1-2.2.4 ovenfor med angivelse af grænserne for køretøjets belastning, navnlig den største tilladte last i bagagerummet
 3.2.2. en liste over de anordninger, der ifølge fabrikantens angivelser indgår i belysnings- og lyssignalsystemet. Listen kan omfatte flere typer til hver funktion. Hver type skal være behørigt identificeret (komponent, typegodkendelsesmærke, fabrikantens navn osv.), og listen kan desuden med hensyn til hver


text:
funktion indeholde den supplerende anmærkning »eller tilsvarende anordninger«
 3.2.3. tegning af belysnings- og lyssignaludstyret som helhed med angivelse af de forskellige anordningernes placering på køretøjet
 3.2.4. tegning(er) af de enkelte lygter, som viser den i punkt 2.9 definerede lysflade, den i punkt 2.8 definerede lysemitterende flade, den i punkt 2.11 definerede referenceakse og det i punkt 2.12 definerede referencecentrum, såfremt disse tegninger er nødvendige for at kontrollere belysnings- og lyssignalsystemets overensstemmelse med dette regulativs forskrifter; disse oplysninger er ikke nødvendige for bagnummerpladelygten (punkt 2.7.13).
 3.2.5. ansøgningen skal indeholde en erklæring om den metode, der er benyttet til bestemmelse af den synlige overflade (jf. punkt 2.10).
 hvis et adaptivt forlygtesystem (AFS) er monteret på køretøjet, skal ansøgeren indsende en detaljeret beskrivelse indeholdende følgende oplysninger:
 3.2.6.1. de lygtefunktioner og modusser, som det adaptive forlygtesystem (AFS) er godkendt til
 3.2.6.2. de tilhørende AFS-styresignaler og deres tekniske specifikationer som defineret i henhold til bilag 10 til regulativ nr. 123
 3.2.6.3. de bestemmelser, der er anvendt med hensyn til automatisk tilpasning af forlysfunktioner og modusser i henhold til punkt 6.22.7.4 i dette regulativ
 3.2.6.4. eventuelle særlige anvisninger vedrørende inspektion af lyskilder og den visuelle inspektion af lysstrålen
 3.2.6.5. dokumenter i henhold til punkt 6.22.9.2 i dette regulativ
 3.2.6.6. sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden indbyggede lygter i AFS-systemet
 3.2.6.7. lygteenheder, der er konstrueret til at opfylde forskrifterne i punkt 6.22.5 i dette regulativ.
 3.3. Til den tekniske tjeneste, der forestår godkendelsesprøvningen, indleveres et ulastet køretøj monteret med et komplet sæt belysnings- og lyssignalgivningsudstyr, som foreskrevet i punkt 3.2.2 ovenfor, der er repræsentativ for den køretøjstype, der søges godkendt.
 3.4. Det i bilag I til dette regulativ viste dokument vedlægges typegodkendelsesdokumentationen.
 4. GODKENDELSE
 4.1. Opfylder den køretøjstype, der indleveres med henblik på godkendelse i henhold til dette regulativ, regulativets forskrifter med hensyn til alle de i listen nævnte anordninger, godkendes den pågældende køretøjstype.
 4.2. Der tildeles et godkendelsesnummer til hver godkendt type. De første to cifre (i øjeblikket 04, svarende til ændringsserie 04) angiver den serie ændringer, som omfatter de seneste vigtige tekniske ændringer af regulativet på godkendelsens udstedelsestidspunkt. Medmindre andet følger af bestemmelserne i dette regulativs punkt 7, må samme nummer ikke af samme kontraherende part tildeles en anden køretøjstype eller samme køretøjstype, som er blevet indleveret til prøvning med udstyr, der ikke er nævnt i den i punkt 3.2.2 ovenfor omhandlede liste.
 4.3. Meddelelse om godkendelse, udvidelse af godkendelse eller nægtelse af godkendelse eller om endeligt ophør af produktionen af en køretøjstype/del i henhold til dette regulativ, skal fremsendes til de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, ved hjælp af en formular, der er i overensstemmelse med modellen i bilag 1 til dette regulativ.
 Ethvert køretøj, som er i overensstemmelse med en type, som er godkendt efter dette regulativ, skal på et let synligt og let tilgængeligt sted, der er angivet i godkendelsesattesten, være påført et internationalt godkendelsesmærke bestående af følgende:
 4.4.1. en cirkel, som omslutter bogstavet »E«, efterfulgt af kendingsnummeret på den stat, som har meddelt godkendelse (4)
 4.4.2. nummeret på dette regulativ fulgt