text: i overensstemmelse med Fællesskabets finansforordning, at finanskontrol eller revision forestås af Kommissionen, OLAF og Revisionsretten eller efter disses bemyndigelse.Der fastlægges nærmere bestemmelser for finanskontrol eller revision, administrative foranstaltninger, sanktioner og tilbagesøgning, som giver Kommissionen, OLAF og Revisionsretten samme beføjelser, som de har over for modtagere og kontrahenter, der er etableret i Fællesskabet.Artikel 7Denne rammeaftale, i det følgende benævnt "aftalen", anvendes, så længe Euro-Middelhavsaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Staten Israel på den anden side er i kraft.Denne protokol undertegnes og godkendes af Fællesskabet og Israel i overensstemmelse med egne procedurer.Hver af parterne kan opsige protokollen ved skriftlig notifikation til den anden part. Denne protokol ophører med at være i kraft seks måneder efter datoen for denne notifikation.Artikel 8Senest tre år efter datoen for denne protokols ikrafttræden og hvert tredje år derefter kan hver af parterne vurdere gennemførelsen af denne protokol på grundlag af Israels reelle deltagelse i et eller flere fællesskabsprogrammer.Artikel 9Denne protokol gælder på den ene side for de områder, hvor traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab finder anvendelse, og på de betingelser, der er fastsat i nævnte traktat, og på den anden side for Israels område.Artikel 10Denne protokol træder i kraft den første dag i måneden efter den dato, på hvilken parterne ad diplomatisk vej giver hinanden notifikation om afslutningen af de procedurer, der er nødvendige i så henseende.Parterne er enige om i afventning af denne protokols ikrafttræden og uanset, om deres interne procedurer er afsluttet, midlertidigt at anvende bestemmelserne i denne protokol fra datoen for dens undertegnelse med forbehold af dens indgåelse.Artikel 11Denne protokol er udfærdiget i to eksemplarer på hvert af parternes officielle sprog.Hver sproglige udgave af teksten har samme gyldighed.Artikel 12Denne protokol udgør en integrerende del af Euro-Middelhavsaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Staten Israel på den anden side.Съставено в Брюксел на петнадесетия ден от месец април две хиляди и осма година.Hecho en Bruselas, el quince de abril de dos mil ocho.V Bruselu dne patnáctého dubna dva tisíce osm.Udfærdiget i Bruxelles, den femtende april to tusind og otte.Geschehen zu Brüssel am fünfzehnten April zweitausendacht.Kahe tuhande kaheksanda aasta aprillikuu viieteistkümnendal päeval Brüsselis.Έγινε στις Βρυξέλλες, στις δέκα πέντε Απριλίου δύο χιλιάδες οκτώ.Done at Brussels on the fifteenth day of April in the year two thousand and eight, which corresponds to the tenth day of Av in the year five thousand seven hundred and sixty eight in the Hebrew calendar.Fait à Bruxelles, le quinze avril deux mille huit.Fatto a Bruxelles, addì quindici aprile duemilaotto.Briselē, divtūkstoš astotā gada piecpadsmitajā aprīlī.Priimta du tūkstančiai aštuntų metų balandžio penkioliktą dieną Briuselyje.Kelt Brüsszelben, a kétezer-nyolcadik év április havának tizenötödik napján.Magħmul fi Brussell, fil- ħmistax-il jum ta' April tas-sena elfejn u tmienja.Gedaan te Brussel, de vijftiende april tweeduizend acht.Sporządzono w Brukseli, dnia piętnastego kwietnia roku dwa tysiące ósmego.Feito em Bruxelas, em quinze de Abril de dois mil e oito.Adoptat la Bruxelles, cincisprezece aprilie două mii opt.V Bruseli dňa pätnásteho


text: apríla dvetisícosem.V Bruslju, dne petnajstega aprila leta dva tisoč osem.Tehty Brysselissä viidentenätoista päivänä huhtikuuta vuonna kaksituhattakahdeksan.Som skedde i Bryssel den femtonde april tjugohundraåtta.+++++ TIFF +++++За Европейската общнoстPor la Comunidad EuropeaZa Evropské společenstvíFor Det Europæiske FællesskabFür die Europäische GemeinschaftEuroopa Ühenduse nimelΓια την Ευρωπαϊκή ΚοινότηταFor the European CommunityPour la Communauté européennePer la Comunità europeaEiropas Kopienas vārdāEuropos bendrijos varduAz Európai Közösség részérőlGħall-Komunità EwropeaVoor de Europese GemeenschapW imieniu Wspólnoty EuropejskiejPela Comunidade EuropeiaPentru Comunitatea EuropeanăZa Európske spoločenstvoZa Evropsko skupnostEuroopan yhteisön puolestaFör Europeiska gemenskapen+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++За държавата ИзраелPor el Estado de IsraelZa Stát IzraelFor Staten IsraelFür den Staat IsraelIisraeli Riigi nimelΓια το Κράτος του ΙσραήλFor the State of IsraelPour l'État d'IsraëlPer lo Stato di IsraeleIzraēlas Valsts vārdāIzraelio Valstybės varduIzrael Állam részérőlGħall-Istat ta' l-IżraelVoor de staat IsraëlW imieniu państwa IzraelPelo Estado de IsraelPentru Statul IsraelZa Izraelský štátZa Državo IzraelIsraelin valtion puolestaFör Staten Israel+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++[1] EFT L 147 af 21.6.2000, s. 3.[2] EUT L 310 af 9.11.2006, s. 1.--------------------------------------------------

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
 Avis juridique important
 |
 21999A1019(01)
 Samarbejdsaftale mellem Det Europæiske Fællesskab og Kongeriget Cambodja - Fælles erklæringer - Brevveksling om søtransport
 EF-Tidende nr. L 269 af 19/10/1999 s. 0018 - 0028
 SAMARBEJDSAFTALEmellem Det Europæiske Fællesskab og Kongeriget CambodjaRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,på den ene side, ogREGERINGEN FOR KONGERIGET CAMBODJA,på den anden side,i det følgende benævnt "parter",SOM MED TILFREDSHED MÆRKER SIG udviklingen i samhandelen og styrkelsen af samarbejdet mellem Det Europæiske Fællesskab, i det følgende benævnt "Fællesskabet", på den ene side, og Kongeriget Cambodja, i det følgende benævnt "Cambodja", på den anden side,SOM ANERKENDER de gode forbindelser og venskabs- og samarbejdsbånd mellem Fællesskabet og Cambodja,SOM PÅ NY BEKRÆFTER betydningen af en styrkelse af forbindelserne mellem Fællesskabet og Cambodja,SOM ERKENDER den betydning, som parterne tillægger principperne i De Forenede Nationers pagt, verdenserklæringen om menneskerettighederne, Wien-erklæringen og handlingsplanen fra verdenskonferencen om menneskerettighederne i 1993, København-erklæringen af 1995 om fremskridt og udvikling på det sociale område og det dertil knyttede handlingsprogram samt Beijing-erklæringen af 1995 og handlingsprogrammet fra den fjerde verdenskonference om kvinder,SOM ERKENDER den fælles vilje til at befæste, uddybe og diversificere forbindelserne mellem parterne på områder af fælles interesse på basis af lighed, ikke-diskrimination, gensidig gavn og gensidighed,SOM ERKENDER parternes ønske om at skabe gunstige betingelser for udvikling af samhandelen og investeringerne mellem Fællesskabet og Cambodja og behovet for at overholde principperne for verdenshandelen, hvis mål er at fremme liberaliseringen af samhandelen på stabile, åbne og ikke-diskriminerende vilkår,SOM TAGER I BETRAGTNING, at det er nødvendigt at støtte den igangværende proces for økonomisk reform for at sikre en omstilling til markedsøkonomi i erkendelse af betydningen af den sociale udvikling, som skal forløbe side om side med den økonomiske udvikling, og at begge parter tilslutter sig respekten for de sociale rettigheder,SOM TAGER I BETRAGTNING, at det er nødvendigt at støtte den cambodjanske regerings indsats for at forbedre levevilkårene for de fattigste og mest ugunstigt stillede befolkningslag, idet der tages særligt hensyn til kvindernes stilling,SOM TAGER HENSYN TIL den betydning, som parterne tillægger miljøbeskyttelse på alle planer og en bæredygtig forvaltning af naturressourcerne under hensyntagen til forbindelsen mellem miljø og udvikling,HAR VEDTAGET at indgå denne aftale og har med henblik herpå som befuldmægtigede udpeget:RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION:Hans Van MIERLONederlandenes viceministerpræsident og udenrigsministerFormand for Rådet for Den Europæiske UnionManuel MARINNæstformand i Kommissionen for De Europæiske FællesskaberDEN KONGELIGE REGERING FOR CAMBODJA:Keat CHHON"Ministre d'Etat"Økonomi- og finansminister,SOM, efter at have udvekslet deres fuldmagter og fundet dem i god og behørig form,ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE BESTEMMELSER:Artikel 1GrundlagRespekten for menneskerettighederne og de demokratiske principper, som de kommer til udtryk i verdenserklæringen om menneskerettighederne, ligger til grund af Fællesskabets og Cambodjas interne og internationale politik og udgør et væsentligt element i denne aftale.Artikel 2MålDenne aftales vigtigste mål er at danne grundlag for en styrkelse af samarbejdet mellem parterne inden for rammerne af deres respektive beføjelser og med sigte på følgende:a) gensidig anvendelse af mestbegunstigelsesklausulen i samhandelen med varer på alle områder, der specifikt er omhandlet i aftalen, undtagen hvad angår fordele, der indrømmes af den ene eller den anden part


text: som led i toldunioner, frihandelsområder, bestemmelser vedrørende handelen med nabolande eller specifikke forpligtelser i medfør af internationale råvareoverenskomsterb) fremme og intensivering af samhandelen mellem parterne og gradvis opbygning af et varigt økonomisk samarbejde på basis af principperne om lighed og gensidig interessec) styrkelse af samarbejdet på alle områder, der har forbindelse med økonomisk fremskridt, og som giver gensidige fordeled) bidrag til Cambodjas indsats for at højne livskvaliteten og leveniveauet for de fattigste befolkningsgrupper sideløbende med indsatsen for genopbygning af landete) tilskyndelse til jobskabelse både i Fællesskabet og i Cambodja med en prioritering af programmer og foranstaltninger, der kan bidrage hertil. Parterne udveksler tillige synspunkter og oplysninger om deres respektive initiativer på området, intensiverer og diversificerer deres gensidige økonomiske forbindelser og skaber gode vilkår for jobskabelsef) de nødvendige foranstaltninger til beskyttelse af miljøet og en bæredygtig forvaltning af naturressourcerne.Artikel 3UdviklingssamarbejdeFællesskabet erkender Cambodjas behov for udviklingsbistand og er rede til at øge samarbejdet ved gennem specifikke projekter og programmer i overensstemmelse med de prioriteter, der er fastsat i Rådets forordning (EØF) nr. 443/92 af 25. februar 1992 om finansiel og faglig bistand til og økonomisk samarbejde med udviklingslandene i Asien og Latinamerika, at bidrage til Cambodjas egne bestræbelser på at opnå en bæredygtig udvikling og sociale fremskridt for befolkningen.I overensstemmelse med ovennævnte rådsforordning rettes bistanden i første række mod rehabilitering og genopbygning af landet og mod de fattigste befolkningsgrupper. I samarbejdet prioriteres aktioner for bekæmpelse af fattigdom, navnlig sådanne, som kan befordre jobskabelsen, fremme udviklingen på lokalt plan og kvindernes rolle i udviklingen. Desuden arbejder parterne for, at der vedtages passende foranstaltninger til forebyggelse af aids, og de tager initiativer til at styrke udviklingen på lokalt plan og uddannelsen på dette område samt sundhedsvæsenets evne til at gribe ind.Samarbejdet mellem parterne rettes desuden mod narkotikaproblemet for at tilskynde til og forbedre erhvervsuddannelsen, uddannelsen, sundhedsplejen og genindpasningen af stofmisbrugere.Parterne erkender betydningen af udviklingen af de menneskelige ressourcer, den sociale udvikling, forbedringen af leve- og arbejdsvilkårene, udviklingen af erhvervskvalifikationer og beskyttelse af de mest sårbare befolkningsgrupper. Udviklingen af de menneskelige ressourcer og den sociale udvikling skal udgøre en integrerende del af det økonomiske samarbejde og udviklingssamarbejdet. I denne forbindelse rettes opmærksomheden på passende måde mod uddannelse til opfyldelse af institutionelle behov og specifikke erhvervsuddannelsesaktiviteter til forbedring af den lokale arbejdskrafts erhvervskvalifikationer.Fællesskabet fortsætter i betragtning af det betydelige bidrag, det yder til minerydningsprogrammet i Cambodja, i sit fremtidige engagement med at fremme de prioriteter, der er vedtaget i fællesskab, for således at garantere bistandens nyttevirkning og bæredygtighed.EF-samarbejdet på alle områder rettes mod de prioriteter, der er vedtaget i fællesskab, for således at garantere bistandens nyttevirkning og bæredygtighed. De foranstaltninger, der gennemføres som led i udviklingssamarbejdet, skal være forenelige med de udviklingsstrategier, der iværksættes under Bretton Woods-institutionernes auspicier.Artikel 4Handelssamarbejde1. Parterne bekræfter, at de er besluttede på:a) at træffe alle egnede foranstaltninger til at skabe gunstige vilkår for udviklingen af deres samhandelb) i videst mulige omfang at forbedre strukturen i deres samhandel med henblik på at diversificere denc) at arbejde for fjernelse af handelshindringer og foranstaltninger for


text: at forbedre gennemsigtigheden, navnlig ved afskaffelse til sin tid af ikke-toldmæssige hindringer under hensyntagen til arbejdet i andre internationale organisationer, samtidig med at der sikres en passende beskyttelse af persondata.2. De to parter indrømmer i deres handelsforbindelser hinanden mestbegunstigelsesbehandling i samhandelen med varer på alle områder vedrørende:a) told og afgifter af enhver art, herunder reglerne for deres opkrævningb) ordninger, procedurer og formaliteter i forbindelse med fortoldning, forsendelse, oplagring og omladningc) afgifter og anden intern beskatning, der opkræves direkte eller indirekte på indførsel eller udførseld) administrative formaliteter ved udstedelse af import- eller eksportlicenser.3. Parterne forpligter sig inden for rammerne af deres respektive beføjelser til:a) at søge midler til på søtransportområdet at etablere et samarbejde om markedsadgang, som bygger på kommercielle og ikke-diskriminerende kriterier under hensyntagen til arbejdet på området i andre internationale organisationerb) at forbedre toldsamarbejdet mellem deres respektive myndigheder, særlig inden for erhvervsuddannelse, forenkling og harmonisering af toldprocedurer og administrativ bistand ved bekæmpelse af toldsvigc) at udveksle information om afsætningsmarkeder, der byder på gensidige fordele, navnlig inden for turisme og samarbejde vedrørende statistikker.4. Stk. 2 og stk. 3, litra a), finder ikke anvendelse, når det drejer sig om:a) fordele, som en af parterne indrømmer stater, der sammen med den er part i en toldunion eller et frihandelsområdeb) fordele, som en af parterne indrømmer nabolande med sigte på at lette grænsehandelenc) foranstaltninger, som en af parterne kan træffe for at indfri sine forpligtelser i henhold til internationale råvareoverenskomster.5. Cambodja forbedrer betingelserne for beskyttelse og passende og effektiv udøvelse af intellektuelle, industrielle og kommercielle ejendomsrettigheder i overensstemmelse med de højeste internationale standarder. Med sigte herpå tiltræder Cambodja de relevante internationale konventioner om intellektuel, industriel og kommerciel ejendomsret(1), som landet endnu ikke er part i. Der kan overvejes faglig bistand for at hjælpe Cambodja med at indfri ovennævnte forpligtelser.6. Parterne vedtager inden for rammerne af deres respektive beføjelser, regler og lovgivninger at konsultere hinanden om alle punkter, problemer eller tvister vedrørende deres samhandel.Artikel 5MiljøsamarbejdeParterne erkender, at en passende lovgivning, en effektiv gennemførelse af den og dens integration i andre politikker er en forudsætning for en bedre beskyttelse af miljøet.Hovedmålet for samarbejdet på miljøområdet er at forbedre udsigterne for en bæredygtig økonomisk vækst og en social udvikling, idet respekten for naturmiljøet prioriteres højt, herunder:a) udarbejdelse af en effektiv miljøbeskyttelsespolitik omfattende passende lovgivning og tilstrækkelige ressourcer til at sikre dens gennemførelse. En korrekt gennemførelse af disse foranstaltninger er af allerstørste betydning for, at ulovlig skovhugst kan bringes til ophør. Dette indebærer bl.a. erhvervsuddannelse, kapacitetsudvikling og overførsel af egnet teknologi på miljøområdetb) samarbejde om udvikling af vedvarende og ikke-forurenende energikilder og udforskning af løsninger på problemerne med industri- og byforureningc) ophør med miljøskadelige aktiviteter, navnlig i regioner, hvor økosystemet er skrøbeligt, samtidig med at turismen udvikles på en sådan måde, at den kan blive en varig indtægtskilded) undersøgelser vedrørende indvirkningerne på miljøet, som er et væsentligt element i projekter for udvikling og genopbygning på alle områder, såvel under forberedelserne som under gennemførelsene) et nært samarbejde for at nå de mål, der er fastlagt i multilaterale miljøaftaler,


text: som begge parter er part if) en særlig indsats og initiativer til fordel for bevarelse af bestående primærskove og en bæredygtig udvikling af nye skovressourcer.Artikel 6Økonomisk samarbejdeParterne forpligter sig til inden for rammerne af deres respektive beføjelser og de finansielle midler, der er til rådighed, at fremme det økonomiske samarbejde til gensidig fordel.Dette samarbejde tager sigte på:a) at forbedre de økonomiske vilkår i Cambodja ved at lette adgangen til Fællesskabets knowhow og teknologib) at lette kontaktformidlingen mellem erhvervsdrivende og fremme andre foranstaltninger til styrkelse af samhandelenc) inden for rammerne af parternes respektive lovgivning, forskrifter og politik at fremme investeringsprogrammer i den offentlige og private sektor med henblik på at styrke det økonomiske samarbejde, herunder samarbejde mellem virksomheder, overførsel af teknologi, licensaftaler og underentrepriserd) at lette udvekslingen af oplysninger og initiativer og samarbejdet om erhvervspolitik, især med henblik på at forbedre forretningsklimaet og tilskynde til tættere kontaktere) at øge den gensidige forståelse af parternes respektive økonomiske vilkår som grundlag for et effektivt samarbejde.På disse områder er hovedmålene:- at bistå Cambodja i bestræbelserne på at omorganisere landets økonomiske struktur ved at skabe passende økonomiske vilkår og et gunstigt erhvervsklima- at tilskynde til samarbejde mellem de respektive erhvervssektorer, navnlig de to parters private sektorer- inden for parternes respektive beføjelser og i overensstemmelse med deres lovgivning, forskrifter og politik at etablere et gunstigt klima for private investeringer ved at skabe bedre vilkår for kapitaloverførsel og ved om nødvendigt at støtte indgåelsen af aftaler mellem Fællesskabets medlemsstater og Cambodja om fremme og beskyttelse af investeringer.Parterne fastlægger ved fælles overenskomst og til gensidig fordel, hvilke områder der skal indgå i de økonomiske samarbejdsprogrammer og -aktiviteter, og hvorledes de skal prioriteres.Artikel 7LandbrugssamarbejdeParterne forpligter sig i en ånd af gensidig forståelse til at samarbejde inden for landbrugssektoren og til at undersøge:a) mulighederne for udvikling af samhandelen med landbrugsprodukterb) sanitære, fytosanitære og miljømæssige foranstaltninger og deres virkninger samt levering af bistand for at undgå handelshindringer, under hensyntagen til de to parters lovgivningc) muligheden af at bistå den cambodjanske regering i dens bestræbelser for at diversificere landbrugsproduktionen.Artikel 8EnergiParterne erkender, at energisektoren er af største betydning for den økonomiske og sociale udvikling, og de er rede til at styrke deres samarbejde på det energipolitiske område gennem en dialog mellem parterne. I denne dialog skal der tages behørigt hensyn til hovedmålet, som er at drage omsorg for, at udviklingen af energikilderne i Cambodja sker på et bæredygtigt grundlag.Artikel 9Regionalt samarbejdeSamarbejdet mellem parterne kan omfatte foranstaltninger, der iværksættes inden for rammerne af samarbejds- eller integrationsaftaler med andre lande i samme region, forudsat at sådanne foranstaltninger er forenelige med nævnte aftaler.Uden at udelukke noget område vil der især kunne lægges vægt på:a) faglig bistand (bistand fra eksterne eksperter og uddannelse af fagligt personale i visse praktiske integrationsaspekter)b) fremme af samhandelen inden for regionenc) støtte til regionale institutioner og projekter og initiativer, der iværksættes under regionale organisationerd) undersøgelser vedrørende regionale forbindelser, transport og kommunikation.Artikel 10Videnskabeligt og teknologisk samarbejdeParterne fremmer i overensstemmelse med deres respektive politik, til gensidig fordel og inden for rammerne af deres respektive


text: beføjelser, samarbejdet om videnskab og teknologi.Formålet med dette samarbejde er:- udveksling af oplysninger og erfaringer på regionalt plan (Europa/Sydøstasien), især om gennemførelsen af politikker og programmer- fremme af varige forbindelser mellem parternes forskersamfund- intensivering af aktiviteter til fremme af innovation i industrien, herunder teknologioverførsel.Samarbejdet kan omfatte:- fælles regionale (Europa/Sydøstasien) forskningsprojekter, eventuelt med aktiv deltagelse fra erhvervsside- udveksling af videnskabsfolk til fremme af forberedelsen af forskningsprojekter og af uddannelse på højt niveau- videnskabelige møder til fremme af informationsudvekslingen og samvirke og til fastlæggelse af fælles forskningsområder- udbredelse af resultaterne og opbygning af forbindelserne mellem den offentlige og den private sektor- evaluering af de pågældende aktiviteter.Parternes institutioner for højere uddannelse, forskningscentre og erhvervsliv deltager på passende måde i dette samarbejde.Artikel 11Kemiske prækursorer til narkotikafremstilling samt hvidvaskning af pengeParterne er i overensstemmelse med deres respektive beføjelser og gældende lovgivning og under hensyntagen til arbejdet i de berørte internationale organisationer enige om at samarbejde om at forebygge uberettiget anvendelse af kemiske prækursorer til narkotikafremstilling og er ligeledes enige om at gøre alt for at forebygge hvidvaskning af penge.De to parter overvejer at træffe særlige foranstaltninger til bekæmpelse af ulovlig dyrkning og produktion af og handel med narkotika og psykotrope stoffer samt foranstaltninger til forebyggelse af stofmisbrug.Samarbejdet kan omfatte:- foranstaltninger til at fremme andre former for økonomisk udvikling- udveksling af relevante oplysninger med forbehold af en passende beskyttelse af persondata.Artikel 12Fysisk infrastrukturParterne erkender, at den fysiske infrastrukturs nuværende tilstand i Cambodja udgør en alvorlig hindring for de private investeringer og den økonomiske udvikling i almindelighed. Parterne er i denne forbindelse enige om, at de vil tilskynde til gennemførelse af specifikke programmer for rehabilitering, bygning og udvikling af infrastrukturerne i Cambodja, særlig på transportområdet.Artikel 13Information, kommunikation og kulturParterne samarbejder i overensstemmelse med deres respektive beføjelser og politik og til fælles fordel på området information, kommunikation og kultur med henblik på at skabe en bedre gensidig forståelse og på at styrke de bestående forbindelser mellem parterne. I betragtning af den betydning, der må tillægges den gamle khmer-civilisation og arven herfra, kan der også ydes passende bistand til at fremme nye initiativer på følgende områder:a) forundersøgelser og faglig bistand til bevarelse af kulturarven, navnlig til turistformålb) samarbejde om medier og audiovisuel dokumentationc) tilrettelæggelse af arrangementer og udvekslinger for at fremme den kulturelle forståelse.Parterne erkender betydningen af samarbejdet inden for telekommunikation, informationssamfundet og multimedia-applikationer. Dette samarbejde kan omfatte informationsudveksling om parternes respektive politik og forskrifter for telekommunikation, mobilkommunikation, herunder fremme af globale satellitnavigationssystemer (GNSS), informationssamfundet, multimedia-teknologi til brug for telekommunikation, telenet og -applikationer (f.eks. transport, sundhed, uddannelse og miljø).Artikel 14Institutionelle aspekter1. Parterne vedtager at nedsætte et blandet udvalg, der skal have til opgave:a) at sikre, at denne aftale fungerer tilfredsstillende og gennemføres korrektb) at rette passende henstillinger til fremme af denne aftales målc) at opstille en prioritering af aktionerne til realisering af denne aftales mål.2. Det blandede udvalg består af repræsentanter af tilstrækkelig høj rang for hver af parterne. Det træder sædvanligvis sammen hvert andet år, skiftevis i Phnom Penh og i Bruxelles, på et tidspunkt, der fastsættes ved


text: fælles overenskomst. Der kan indkaldes til ekstraordinære møder, når parterne er enige om det.3. Det blandede udvalg kan nedsætte specialiserede undergrupper til at bistå sig i udøvelsen af sit hverv og til at koordinere udarbejdelsen og gennemførelsen af projekter og programmer som led i denne aftale.4. Dagsordenen for det blandede udvalgs møder fastsættes efter fælles overenskomst mellem parterne.5. Parterne vedtager, at det ligeledes påhviler det blandede udvalg at drage omsorg for, at enhver sektoraftale, som er indgået eller måtte blive indgået mellem Fællesskabet og Cambodja, fungerer korrekt.6. Parterne fastsætter det blandede udvalgs organisationsstruktur og funktionsregler.Artikel 15Fremtidig udvikling1. Parterne kan efter fælles overenskomst og inden for rammerne af deres respektive beføjelser udvide denne aftale med henblik på at udvikle samarbejdet og supplere det med aftaler vedrørende særlige aktiviteter eller sektorer.2. Hver af parterne kan inden for rammerne af denne aftale fremsætte forslag om udvidelse af området for samarbejdet på basis af indhøstede erfaringer med aftalens gennemførelse.Artikel 16Andre aftalerMed forbehold af de relevante bestemmelser i traktaterne om oprettelse af De Europæiske Fællesskaber berører denne aftale og enhver foranstaltning i henhold til den på ingen måde Den Europæiske Unions medlemsstaters beføjelser til at gennemføre bilaterale aktioner med Cambodja inden for rammerne af det økonomiske samarbejde og til eventuelt at indgå nye aftaler om økonomisk samarbejde med Cambodja.Artikel 17FaciliteterFor at lette samarbejdet inden for rammerne af denne aftale stiller de cambodjanske myndigheder de garantier og faciliteter til rådighed for embedsmænd og eksperter fra Fællesskabet, som er nødvendige for udøvelsen af deres hverv. De nærmere bestemmelser fastlægges i en særskilt brevveksling.Artikel 18Territorial anvendelseDenne aftale gælder på den ene side for de områder, hvor traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab finder anvendelse, og på den anden side for Cambodjas område.Artikel 19Ikke-gennemførelse af aftalenSåfremt en part finder, at den anden part har tilsidesat en af sine forpligtelser i henhold til denne aftale, kan den træffe passende foranstaltninger. Bortset fra særligt hastende tilfælde meddeler den forud herfor det blandede udvalg alle nødvendige oplysninger for at muliggøre en grundig undersøgelse af situationen med henblik på at nå frem til en for parterne acceptabel løsning.De foranstaltninger, der medfører færrest forstyrrelser i aftalens funktion, skal foretrækkes. Disse foranstaltninger meddeles straks det blandede udvalg og bliver dér på anmodning af den anden part genstand for konsultationer.Artikel 20BilagBilag I og II til denne aftale udgør en integrerende del af aftalen.Artikel 21Ikrafttrædelse og forlængelse1. Denne aftale træder i kraft på den første dag i måneden efter den dato, på hvilken parterne har givet hinanden notifikation om afslutningen af de procedurer, som er nødvendige i så henseende.2. Denne aftale indgås for et tidsrum på fem år. Den forlænges automatisk fra år til år, medmindre en af parterne opsiger den med et varsel på seks måneder forud for udløbsdatoen.Artikel 22Autentiske teksterDenne aftale er udfærdiget i to eksemplarer på dansk, engelsk, finsk, fransk, græsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk, svensk, tysk og cambodjansk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.Udfærdiget i Luxembourg, den 29. april 1997.For Det Europæiske Fællesskab>PIC FILE= "L_1999269DA.002301.EPS">For Kongeriget Cambodja>PIC FILE= "L_1999269DA.002302.EPS">(1) Se


text: bilag II.BILAG IFælles erklæring om artikel 19 - ikke-gennemførelse af aftalena) Med henblik på fortolkningen og den praktiske anvendelse af denne aftale er parterne enedes om, at der ved de særligt hastende tilfælde, der er omtalt i artikel 19 i aftalen, forstås tilfælde af en af parternes substantielle overtrædelse af aftalens bestemmelser. En substantiel overtrædelse af aftalens bestemmelser består i:- tilsidesættelse af aftalen uden hjemmel i folkerettens almindelige regler- overtrædelse af de væsentlige elementer i aftalen som omhandlet i artikel 1.b) Parterne er enige om, at der ved "passende foranstaltninger" som omhandlet i artikel 19 forstås foranstaltninger truffet i overensstemmelse med folkeretten. Træffer en af parterne en foranstaltning i et særligt hastende tilfælde i henhold til artikel 19, kan den anden part påberåbe sig tvistbilæggelsesproceduren.BILAG IIFælles erklæring om intellektuel, industriel og kommerciel ejendomsretParterne er enige om, at intellektuel, industriel og kommerciel ejendomsret med henblik på anvendelsen af aftalen i særdeleshed omfatter beskyttelse af ophavsret og beslægtede rettigheder, patenter, industrielle mønstre og modeller, programmel, varemærker, integrerede kredsløbs topografi, geografiske oprindelsesbetegnelser samt beskyttelse mod illoyal konkurrence og beskyttelse af fortrolig information om knowhow.Fælles erklæring om tilbagetagelse af statsborgereDet Europæiske Fællesskab minder om den betydning, dets medlemsstater tillægger et effektivt samarbejde med tredjelande om at lette tilbagetagelsen af sidstnævntes statsborgere, som befinder sig ulovligt på en medlemsstats område.Kongeriget Cambodja accepterer at forpligte sig til at indgå aftaler med de af Den Europæiske Unions medlemsstater, som måtte anmode derom, om tilbagetagelse af cambodjanske statsborgere, der opholder sig ulovligt i disse medlemsstater.BREVVEKSLINGom søtransportA. Brev fra FællesskabetLuxembourg, den 29. april 1997Hr. ......Hvad angår eventuelle hindringer for samhandelen, som for Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater samt for Kongeriget Cambodja måtte følge af søtransports korrekte funktion, er der enighed om, at der skal findes gensidigt tilfredsstillende løsninger under overholdelse af princippet om fri og redelig konkurrence på et kommercielt og ikke-diskriminerende grundlag.Jeg ville være Dem taknemmelig, såfremt De over for mig vil bekræfte, at Deres regering er indforstået med det ovenfor anførte.Modtag, hr. ......, forsikringen om min mest udmærkede højagtelse.På vegne af Rådet for Den Europæiske Union>PIC FILE= "L_1999269DA.002602.EPS">B. Brev fra CambodjaLuxembourg, den 29. april 1997Hr. ......Jeg har den ære hermed at anerkende modtagelsen af Deres skrivelse af dags dato med følgende ordlyd: "Hvad angår eventuelle hindringer for samhandelen, som for Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater samt for Kongeriget Cambodja måtte følge af søtransports korrekte funktion, er det vedtaget, at der skal findes gensidigt tilfredsstillende løsninger under overholdelse af princippet om fri og redelig konkurrence på et kommercielt og ikke-diskriminerende grundlag.Jeg ville være Dem taknemmelig, såfremt De over for mig vil bekræfte, at Deres regering er indforstået med det ovenfor anførte."Jeg kan hermed over for Dem bekræfte, at min regering er indforstået med indholdet af den pågældende skrivelse.Modtag, hr. ......, forsikringen om min mest udmærkede højtagelse.For Kongeriget Cambodja>PIC FILE= "L_1999269DA.002701.EPS">


text:
 Avis juridique important
 |
 21975D1231(13)
 Den blandede EØF-SCHWEIZ Komités Afgørelse nr. 1/75 af 2. december 1975 om ændring af artikel 23 i protokol nr. 3 angående definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og angående metoderne for administrativt samarbejde
 EF-Tidende nr. L 338 af 31/12/1975 s. 0074
 DEN BLANDEDE KOMITÉ AFGOERELSE Nr. 1/75 af 1. december 1975 om aendring af artikel 23 i protokol nr. 3 angaaende definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og angaaende metoderne for administrativt samarbejdeDEN BLANDEDE KOMITÉ HAR - under henvisning til overenskomsten mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og Schweiz, undertegnet i Bruxelles den 22 juli 1972, under henvisning til protokol nr. 3 angaaende definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og angaaende metoderne for administrativt samarbejde, i det foelgende benaevnt protokol nr. 3, saerlig artikel 28, og ud fra foelgende betragtninger: De nugaeldende bestemmelser i artikel 23, stk. 1, i protokol nr. 3, der er suspenderet indtil den 31. december 1975 ved Den blandede Komités afgoerelse nr. 4/74 af 2. december 1974, fastsaetter, at varer, som ikke har oprindelsesstatus, og som er anvendt til fremstilling af varer med oprindelsesstatus, ikke kan opnaa toldgodtgoerelse eller toldfritagelse under nogen form fra den dato, hvor den told, der skal anvendes paa varer med oprindelsesstatus, der er af samme art som de varer, der er benyttet til fremstillingen, er nedsat til 40% af basistolden i Faellesskabet eller i Schweiz; henvisningen til et bestemt toldafviklingsniveau med henblik paa at fastsaette datoen for anvendelsen af disse bestemmelser vil kunne medfoere praktiske vanskeligheder, saerlig paa grund af forskellene mellem de toldordninger, der anvendes saavel paa de faerdige varer som paa de varer med oprindelsesstatus, der er af samme art som de varer, der er benyttet til fremstillingen; der boer derfor fastsaettes en faelles dato for alle de beroerte varer; denne dato kan vaere datoen for denne afgoerelses ikrafttraeden; de nugaeldende bestemmelser i artikel 23, stk. 2 og 3, fastsaetter, at ved anvendelsen af den toldordning, der er i kraft i medfoer af overenskomstens artikel 3, stk. 1, kan der kun for de varer, der er omhandlet i artikel 25, stk. 1, i protokol nr. 3, indroemmes toldgodtgoerelse eller toldfritagelse under nogen form i samhandelen mellem de tidligere EFTA-lande; det foelger i praksis af disse bestemmelser, at toldgodtgoerelse eller toldfritagelse under nogen form er forbudt for varer med oprindelsesstatus i Faellesskabet i dets oprindelige udstraekning eller Irland, og som anvendes til fremstilling af varer, som kan begunstiges af den toldordning, der foelger af overenskomstens artikel 3, stk.1; dette forbud boer opretholdes saa laenge toldordningen, der foelger af overenskomstens artikel 3, stk. 1, ikke er identisk med den toldordning, der foelger af samme artikels stk. 2; for stoersteparten af de beroerte varer vil dette forbud kun blive opretholdt indtil den 30. juni 1977; det er hensigtsmaessigt ud fra et oenske om forenkling at anvende denne dato for alle de omhandlende vaer - VEDTAGET FOELGENDE AFGOERELSE: Artikel 1 Artikel 23 i protokol nr. 3 affattes saaledes: »Artikel 23 1. Med forbehold af bestemmelserne i artikel 1


text: i protokol nr. 2 kan der for varer af samme art som de af overenskomsten omfattede, og som er anvendt til fremstilling af varer, for hvilke der er udstedt eller udfaerdiget et varecertifikat EUR.1 eller et certifikat EUR.2, kun indroemmes toldgodtgoerelse eller toldfritagelse under nogen form, naar der er tale om varer med oprindelse i Faellesskabet, Schweiz eller et af de seks lande,der er naevnt i artikel 2 i denne protokol. 2. Med forbehold af bestemmelserne i artikel 1 i protokol nr. 2 kan der for varer med oprindelse i Faellesskabet i dets oprindelige udstraekning eller Irland, og som anvendes til fremstilling af varer, der opfylder betingelserne i artikel 25, stk. 1, indtil den 30. juni 1977 ikke indroemmes toldgodtgoerelse eller toldfritagelse under nogen form i den stat, hvor fremstillingen har fundet sted. 3.Naar udtrykket »told« benyttes i denne artikel og de foelgende artikler, omfatter det ogsaa afgifter med tilsvarende virkning som told.« Artikel 2 Denne afgoerelse traeder i kraft den 1. januar 1976. Udfaerdiget i Bruxelles, den 1. december 1975. Paa Den blandede Komités vegne R. de KERGORLAY Formand


text:
 30.1.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 25/10
 AFGØRELSE Nr. 1/2007 TRUFFET AF STABILISERINGS- OG ASSOCIERINGSRÅDET EF-DEN TIDLIGERE JUGOSLAVISKE REPUBLIK MAKEDONIEN
 af 20. december 2007
 om ændring af protokol 2 (om stålprodukter) til stabiliserings- og associeringsaftalen mellem EF og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien
 (2008/82/EF)
 STABILISERINGS- OG ASSOCIERINGSRÅDET HAR —
 under henvisning til stabiliserings- og associeringsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien på den anden side, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Artikel 7 i protokol 2 til stabiliserings- og associeringsaftalen fastlægger en ordning med dobbeltkontrol uden kvantitative lofter for indførsel i Fællesskabet af stålprodukter med oprindelse i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien.
 (2)
 Der er sket væsentlige fremskridt i forbindelse med det nødvendige omstrukturerings- og omstillingsprogram for stålindustrien i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien.
 (3)
 Der er ikke længere behov for en administrativ procedure for hurtig udveksling af oplysninger om tendenserne i handelsstrømmene for at øge gennemsigtigheden og undgå en eventuel omlægning af handelen.
 (4)
 Der er derfor ikke længere behov for en ordning med dobbeltkontrol uden kvantitative lofter for indførsel i Fællesskabet af stålprodukter med oprindelse i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien.
 (5)
 Protokol 2 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —
 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
 Eneste artikel
 Artikel 7 i protokol 2 til stabiliserings- og associeringsaftalen og bilag I til nævnte protokol 2 udgår.
 Denne afgørelse træder i kraft den 1. januar 2008.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 20. december 2007.
 På Stabiliserings- og Associeringsrådets vegne
 Antonio MILOŠOSKI
 Formand


text:
 6.10.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 262/64
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 92/2011
 af 19. juli 2011
 om ændring af protokol 31 til EØS-aftalen om samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 86 og 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Protokol 31 til aftalen blev ændret ved Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse nr. 68/2007 af 15. juni 2007 (1).
 (2)
 Samarbejdet mellem aftalens kontraherende parter bør udvides til at omfatte Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1041/2009/EF af 21. oktober 2009 om oprettelse af et program for audiovisuelt samarbejde med branchefolk fra tredjelande (Media Mundus) (2).
 (3)
 Protokol 31 til aftalen bør derfor ændres for at gøre det muligt at gennemføre dette udvidede samarbejde fra den 1. januar 2011 —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende led tilføjes i artikel 9, stk. 4, i protokol 31 til aftalen:
 »—
 32009 D 1041: Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1041/2009/EF af 21. oktober 2009 om oprettelse af et program for audiovisuelt samarbejde med branchefolk fra tredjelande (Media Mundus) (EUT L 288 af 4.11.2009, s. 10).
 Liechtenstein skal fritages fra at deltage i programmet og fra at bidrage finansielt hertil.«
 Artikel 2
 Denne afgørelse træder i kraft dagen efter, at den sidste meddelelse er indgivet til Det Blandede EØS-udvalg, jf. aftalens artikel 103, stk. 1 (3).
 Den anvendes fra den 1. januar 2011.
 Artikel 3
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 19. juli 2011.
 På Det Blandede EØS-udvalgs vegne
 Kurt JÄGER
 Formand
 (1) EUT L 304 af 22.11.2007, s. 52.
 (2) EUT L 288 af 4.11.2009, s. 10.
 (3) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 Avis juridique important
 |
 21998A1203(02)
 Protokol til konventionen af 1979 om grænseoverskridende luftforurening over store afstande angående yderligere begrænsning af emissionen af svovl
 EF-Tidende nr. L 326 af 03/12/1998 s. 0035 - 0056
 PROTOKOL TIL KONVENTIONEN AF 1979 OM GRÆNSEOVERSKRIDENDE LUFTFORURENING OVER STORE AFSTANDE ANGÅENDE YDERLIGERE BEGRÆNSNING AF EMISSIONEN AF SVOVL PARTERNE,SOM ER FAST BESLUTTEDE på at gennemføre konventionen om grænseoverskridende luftforurening over store afstande,SOM FRYGTER, at emissionen af svovl og andre luftforurenende stoffer fortsat transporteres over landegrænser og forårsager udbredte skader i udsatte dele af Europa og Nordamerika på naturressourcer af vital miljømæssig og økonomisk betydning, såsom skove, jord- og vandområder, samt på materialer (herunder historiske monumenter) og under visse omstændigheder har skadelig indvirkning på den menneskelige sundhed,SOM HAR BESLUTTET at træffe sikkerhedsforanstaltninger for at forebygge, forhindre eller minimere emissionen af luftforurenende stoffer og mindske deres skadelige virkninger,SOM ER OVERBEVIST OM, at i tilfælde af truende alvorlig eller irreversibel skade bør manglen på fuldstændig videnskabelig sikkerhed ikke bruges som årsag til, at sådanne foranstaltninger udskydes, under hensyntagen til at sådanne foranstaltninger til begrænsning af emissionen af luftforurenende stoffer skal være omkostningseffektive,SOM ERINDRER, at foranstaltninger til kontrol af emissionen af svovl og andre luftforurenende stoffer også bidrager til beskyttelse af det sårbare arktiske miljø,SOM ER OPMÆRKSOMME PÅ den kendsgerning, at de kilder til luftforurening, som bidrager væsentligt til forsuring af miljøet, er forbrændingen af fossile brændsler i forbindelse med energiproduktion og de vigtigste teknologiske processer i forskellige industrisektorer, samt transport, som fører til emission af svovl, kvælstofoxider og andre luftforurenende stoffer,SOM ER KLAR OVER nødvendigheden af, at der ved bekæmpelse af luftforurening anvendes omkostningseffektive metoder, som tager hensyn til, at virkningerne af og omkostningerne til bekæmpelse varierer fra land til land,SOM ØNSKER at træffe yderligere og mere effektive foranstaltninger til bekæmpelse og begrænsning af svovlemissionen,SOM ER BEKENDT MED, at enhver politik til begrænsning af svovlforurening, uanset hvor omkostningseffektiv den kan være på regionalt plan, kan føre til relativt store økonomiske byrder for lande, som er på vej mod markedsøkonomi,SOM HAR I ERINDRING, at foranstaltninger, som er truffet for at begrænse svovlemissionen, ikke må føre til vilkårlig eller uberettiget forskelsbehandling eller skjult hindring for international konkurrence og handel,SOM TAGER HENSYN TIL foreliggende videnskabelige og tekniske data om svovlemission, om atmosfæriske processer og indvirkning på miljøet, samt om begrænsningsomkostningerne,SOM ER OPMÆRKSOMME PÅ, at ud over svovlemissioner forårsager også emission af kvælstofoxider og ammoniak forsuring af miljøet,SOM BEMÆRKER SIG, at der med de Forenede Nationers rammekonvention om klimaforandringer, som blev vedtaget i New York den 9. maj 1992, er enighed om at tilvejebringe nationale politikker og træffe dertil hørende foranstaltninger til bekæmpelse af klimaforandringer, som kan forventes at medføre begrænsning af svovlemissionen,SOM BEKRÆFTER nødvendigheden af at sikre en miljømæssigt forsvarlig og bæredygtig udvikling,SOM ERKENDER nødvendigheden af fortsat videnskabeligt og teknisk samarbejde om yderligere udvikling af metoder baseret på kritiske belastninger og kritiske niveauer, herunder aktioner til vurdering af en række luftforurenende stoffer og forskellige virkninger på miljøet, materialer og den menneskelige sundhed,SOM UNDERSTREGER, at den videnskabelige og tekniske viden er i stadig


text: udvikling, og at dette bør indgå i overvejelser om tilstrækkeligheden af forpligtelserne i denne protokol, og ved beslutning om yderligere foranstaltninger,SOM ANERKENDER protokollen angående begrænsning af svovlemissionen eller disses grænseoverskridende strømme med mindst 30 procent, som blev vedtaget i Helsingfors den 8. juli 1985, og de foranstaltninger mange lande allerede har truffet, og som har ført til begrænsning af svovlemissionen,ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:Artikel 1 Definitioner I denne protokol forstås ved:1) »Konvention«: konventionen om grænseoverskridende luftforurening over store afstande, vedtaget i Genève den 13. november 1979.2) »EMEP«: samarbejdsprogrammet for overvågning og vurdering af transport af luftforurenende stoffer over store afstande i Europa.3) »Eksekutivorganet«: eksekutivorganet for konventionen, der er oprettet i medfør af konventionens artikel 10, stk. 1.4) »Kommission«: De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa.5) »Parter«: medmindre andet fremgår af teksten, parterne i denne protokol.6) »EMEP's geografiske område«: det areal, der er defineret i artikel 1, stk. 4, i protokollen til konventionen af 1979 om grænseoverskridende luftforurening over store afstande, om langsigtet finansiering af samarbejdsprogrammet for overvågning og vurdering af transport af luftforurenende stoffer over store afstande i Europa (EMEP), vedtaget i Genève den 28. september 1984.7) »SOMA«: forvaltningsområde for svovloxider (sulphur oxides management area), som er angivet i bilag III i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 2, stk. 3.8) »Kritisk belastning«: en kvantitativ vurdering af det niveau for udsættelse for et eller flere forurenende stoffer, under hvilket der ifølge den nuværende viden ikke er tale om væsentlige skadelige virkninger på bestemte følsomme dele af miljøet.9) »Kritiske niveauer«: koncentrationen af forurenende stoffer i atmosfæren, over hvilken der ifølge den nuværende viden kan være tale om direkte skadelige virkninger på receptorer som mennesker, planter, økosystemer eller materialer.10) »Kritisk svovldeposition«: en kvantitativ beregning af det niveau for udsættelsen for oxiderede svovlforbindelser, under hensyntagen til virkningerne af basekationoptagelse og basekationdeposition, under hvilket der ifølge den nuværende viden ikke er tale om væsentlige skadelige virkninger på bestemte følsomme dele af miljøet.11) »Emission«: udledning af stoffer til atmosfæren.12) »Svovlemission«: alle emissioner af svovlforbindelser udtrykt i kiloton svovldioxid (kt SO2) til atmosfæren, som stammer fra menneskeskabte kilder, med undtagelse af emissioner fra skibe i international fart uden for territoriale farvande.13) »Brændsel«: et fast, flydende eller luftformigt brændbart materiale, med undtagelse af husholdningsaffald og toksisk eller farligt affald.14) »Stationær forbrændingskilde«: ethvert teknisk udstyr eller gruppe heraf beliggende på en fælles plads, og som udleder eller kan udlede forbrændingsgasser gennem fælles skorsten, og hvor brændslerne oxideres med henblik på at udnytte den producerede varme.15) »Stor ny stationær forbrændingskilde«: enhver stationær forbrændingskilde, for hvilken opførelsen eller en betydelig ombygning godkendes efter den 31. december 1995, og hvis indfyrede effekt under normal drift er mindst 50 MWth. Den kompetente myndighed afgør, om ombygningen er væsentlig eller ej, under hensyntagen til de miljømæssige fordele, ombygningen indebærer.16) »Stor eksisterende stationær forbrændingskilde«: enhver stationær forbrændingskilde med en indfyret effekt ved normal drift på mindst 50 MWth.17) »Gasolie«: ethvert olieprodukt inden for HS 2710, eller ethvert olieprodukt, som ifølge sine destillationsgrænser henhører under kategorien af middeldestillater, som er beregnet til brændsel, og hvoraf mindst


text: 85 volumenprocent, herunder destillationstab, destillerer ved 350 °C.18) »Emissionsgrænseværdi«: den tilladelige koncentration af svovlforbindelser angivet som svovldioxid i forbrændingsgasser fra en stationær forbrændingskilde udtrykt som masse pr. volumen af forbrændingsgasser udtrykt i mg SO2/Nm3, idet det antages, at volumenindholdet af ilt i forbrændingsgassen er 3 % for flydende og gasformige brændsler og 6 % for fast brændsel.19)»Emissionsnedsættelse«: den tilladelige totale mængde svovlforbindelser udtrykt som svovldioxid, som udledes fra en forbrændingskilde eller gruppe heraf beliggende på en fælles plads eller inden for et bestemt geografisk område, udtrykt i kiloton pr. år.20) »Afsvovlingsgrad«: forholdet mellem den mængde svovl, som i et givet tidsrum udskilles ved anlægget, hvor forbrændingskilden er beliggende, og den mængde svovl, som er indeholdt i det brændsel, der føres ind i forbrændingskildens ovne, og som bruges i det pågældende tidsrum.21) »Svovlbudget«: en matrix af beregnede bidrag til depositionen af oxiderede svovlforbindelser i recipientområderne, og som stammer fra emission fra bestemte områder.Artikel 2 Grundlæggende forpligtelser 1. Parterne kontrollerer og begrænser deres svovlemission med henblik på beskyttelse af menneskers sundhed og miljøet mod skadelige virkninger, især forsuring, og sikrer så vidt muligt, og uden at det medfører urimelige omkostninger, at depositionen af oxiderede svovlforbindelser på langt sigt ikke overstiger den kritiske svovlbelastning, som i bilag I i overensstemmelse med den nuværende videnskabelige viden er fastlagt som kritisk svovldeposition.2. Som første skridt begrænser og fastholder parterne som minimum deres årlige svovlemission under overholdelse af den tidsplan og de niveauer, som er fastlagt i bilag II.3. Herudover skal parter:a) hvis samlede landareal overstiger 2 millioner kvadratkilometerb) som i henhold til stk. 2 har forpligtet sig til en national svovlemissionskvote, som ikke må overstige den laveste værdi af enten emissionen i 1990 eller deres forpligtelse i henhold til Helsingfors-protokollen fra 1985 om begrænsning af svovlemissionerne og deres grænseoverskridende strømme med mindst 30 %, således som det fremgår af bilag IIc) hvis årlige svovldepositioner, som bidrager til forsuringen i områder, som henhører under en eller flere andre parters jurisdiktion, og som stammer udelukkende fra områder under deres jurisdiktion, som er opført på listen over SOMA-områder i bilag III, og som har fremlagt behørig dokumentation, ogd) som ved deres undertegnelse af eller tilslutning til denne protokol har godtgjort, at de agter at handle i overensstemmelse med dette stykkesom mindstemål begrænse og fastholde deres årlige svovlemission i det således opførte område under overholdelse af den tidsplan og de niveauer, som er fastlagt i bilag II.4. Parterne gør endvidere på grundlag af retningslinjerne i bilag IV brug af de under hensyn til deres særlige forhold mest effektive midler til begrænsning af svovlemissionerne fra nye og eksisterende kilder, herunder:- foranstaltninger til forøgelse af energieffektivitet- foranstaltninger til øget anvendelse af vedvarende energi- foranstaltninger til begrænsning af svovlindholdet i bestemte brændsler og til fremme af brændsel med lavt svovlindhold, herunder samtidig anvendelse af brændsel med højt svovlindhold og brændsel med ringe eller intet svovlindhold- foranstaltninger til anvendelse af de bedste begrænsningsteknologier, som ikke medfører urimelige omkostninger.5. Enhver part, med undtagelse af parter, som falder ind under Air Quality Agreement fra 1991


text: mellem USA og Canada, skal som mindstemål:a) fastlægge emissionsgrænseværdier, som er mindst lige så restriktive som dem, der er fastlagt i bilag V for alle store nye stationære forbrændingskilderb) senest 1. juli 2004 og så vidt muligt uden ekstraordinært store omkostninger anvende emissionsgrænseværdier, som er mindst lige så strenge som dem, der er fastlagt i bilag V, for store eksisterende stationære forbrændingskilder med en indfyret effekt på over 500 MWth, under hensyn til anlæggets restlevetid beregnet fra datoen for denne protokols ikrafttræden, eller anvende tilsvarende emissionsnedsættelse eller andre egnede bestemmelser, forudsat de overholder svovlemissionskvoterne i bilag II og dermed yderligere nærmer sig de kritiske belastninger, som er fastlagt i bilag I; og senest den 1. juli 2004 under anvendelse af retningslinjerne i bilag V, anvende emissionsgrænseværdier eller emissionsnedsættelser for store eksisterende stationære forbrændingskilder, hvis indfyrede effekt er mellem 50 og 500 MWthc) senest to år efter datoen for denne protokols ikrafttræden anvende nationale standarder for svovlindholdet i gasolie, som er mindst lige så restriktive som dem, der er fastlagt i bilag V. Hvis gasolieforsyningen ikke kan sikres på anden måde, kan en stat forlænge denne tidsfrist til en periode på indtil ti år. Den skal i så fald i en erklæring, som skal deponeres sammen med ratifikations-, accept-, godkendelses- eller tiltrædelsesdokumentet, angive, at den agter at forlænge tidsfristen.6. Parterne kan herudover anvende økonomiske styringsmidler for at fremme indførelsen af omkostningseffektive metoder til begrænsning af svovlemissionen.7. Parterne i denne protokol kan på et møde i eksekutivorganet og under overholdelse af regler og vilkår, som eksekutivorganet udarbejder og vedtager, afgøre, om to eller flere parter i fællesskab kan opfylde kravene i bilag II. Reglerne og vilkårene skal sikre, at forpligtelserne i stk. 2 overholdes, og fremme gennemførelsen af de miljømæssige målsætninger, som er anført i stk. 1.8. Under hensyntagen til resultatet af den første revision i medfør af artikel 8 og senest et år efter gennemførelsen af første revision indleder parterne forhandlinger om yderligere forpligtelser til begrænsning af emissionen.Artikel 3 Teknologiudveksling 1. Parterne fremmer i overensstemmelse med deres nationale love, bestemmelser og praksis, udveksling af teknologi og metoder, herunder teknologi og metoder til forøgelse af energieffektiviteten, anvendelse af vedvarende energi og fremstilling af lavsvovlholdige brændsler, med sigte på at begrænse svovlemissionerne, navnlig ved at anspore til:a) samhandel med disponible teknikkerb) direkte industrikontakter og -samarbejde, herunder fællesprojekterc) udveksling af oplysninger og erfaringerd) ydelse af teknisk bistand.2. Ved at anspore til de i stk. 1 anførte aktiviteter skaber parterne gunstige betingelser ved at fremme kontakter og samarbejde mellem kompetente organisationer og personer i den offentlige og private sektor, der kan levere fornøden teknologi, konstruktionsteknisk knowhow, materiel eller finansiering.3. Senest seks måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for denne protokol vurderer parterne, hvilke foranstaltninger der behøves til at skabe bedre betingelser for udveksling af teknikker til begrænsning af svovlemissionerne.Artikel 4 Nationale strategier, politikker, programmer, foranstaltninger og oplysninger 1. Enhver part skal med henblik på opfyldelse af betingelserne i artikel 2:a) inden seks måneder efter denne protokols ikrafttræden for den pågældende part vedtage nationale strategier, politikker og programmer, ogb)


text: træffe beslutning om og gennemføre nationale foranstaltninger.2. Hver part skal indsamle og opretholde oplysninger om:a) faktiske niveauer for svovlemissionen og for luftens koncentration og depositionen af oxideret svovl og andre forsurende forbindelser, og for så vidt angår parter inden for EMEP's geografiske område under hensyntagen til EMEP's arbejdsprogram, ogb) virkningerne af depositionerne af oxideret svovl og andre forsurende forbindelser.Artikel 5 Rapportering 1. Hver part skal med mellemrum, som fastlægges af eksekutivorganet gennem Kommissionens eksekutivsekretær til eksekutivorganet indberette oplysninger om:a) gennemførelsen af nationale strategier, politikker, programmer og foranstaltninger, som nævnt i artikel 4, stk. 1b) niveauerne for nationale årlige svovlemissioner, i overensstemmelse med retningslinjer, som vedtages af eksekutivorganet, med oplysninger om emissionsdata for alle relevante kildekategorier, ogc) gennemførelsen af andre forpligtelser, den har påtaget sig i henhold til denne protokoli overensstemmelse med en beslutning om format og indhold, som vedtages af parterne på et møde i eksekutivorganet. Beslutningens indhold skal om fornødent revideres med henblik på at identificere eventuelle yderligere forhold vedrørende format og/eller indhold af de oplysninger, som skal indberettes.2. Hver part inden for EMEP's geografiske område skal med mellemrum, som fastlægges af EMEP's styregruppe og godkendes af parterne på et møde i eksekutivorganet, gennem Kommissionens eksekutivsekretær til EMEP indberette oplysninger om svovlemissionsniveauer fordelt på tid og sted, således som det er fastlagt af EMEP's styregruppe.3. EMEP skal i god tid inden eksekutivorganets årlige møde fremlægge oplysninger om:a) luftens koncentrationer og depositionen af oxiderede svovlforbindelser, ogb) beregninger af svovlbudgetter.Parter i områder uden for EMEP's geografiske område skal efter anmodning fra eksekutivorganet give adgang til tilsvarende oplysninger.4. Eksekutivorganet sørger i overensstemmelse med artikel 10, stk. 2, litra b) i konventionen for, at der udarbejdes oplysninger om virkningerne af depositioner af oxideret svovl og andre forsurende forbindelser.5. Parterne sørger på møder i eksekutivorganet for, at der regelmæssigt udarbejdes oplysninger om beregnede og internationalt optimerede tildelinger af emissionsbegrænsninger for stater inden for EMEP's geografiske område, med integrerede vurderingsmetoder, med henblik på til opfyldelse af artikel 2, stk. 1 i denne protokol yderligere at mindske forskellen mellem faktiske depositioner af oxiderede svovlforbindelser og værdierne for kritisk belastning.Artikel 6 Forskning, udvikling og overvågning Parterne fremmer forskning, udvikling, overvågning og samarbejde om:a) international harmonisering af metoder til fastlæggelse af kritiske belastninger og kritiske niveauer og udarbejdelse af fremgangsmåder herforb) forbedring af overvågningsteknik og -systemer og opstilling af modeller for transport, koncentrationer og deposition af svovlforbindelserc) strategier for yderligere begrænsning af svovlemissionen baseret på kritiske belastninger og kritiske niveauer samt på den tekniske udvikling, og forbedring af integrerede vurderingsmodeller til beregning af internationalt optimerede tildelinger af emissionsbegrænsninger, under hensyntagen til ligelig fordeling af begrænsningsomkostningerned) forståelsen af de bredere virkninger af svovlemissioner på menneskers sundhed, miljøet, navnlig forsuring, samt materialer, herunder historiske og kulturelle monumenter, under hensyn til samspillet mellem svovloxider, kvælstofoxider, ammoniak, flygtige organiske forbindelser og troposfærisk ozone) teknologier til emissionsbegrænsning, og teknologier og metoder til fremme af energieffektiviteten, energibesparelser og anvendelse af vedvarende energif) den økonomiske evaluering af de fordele for miljøet og menneskers sundhed, som følger af begrænsningen af svovlemissionerne.Artikel 7 Gennemførelse 1. Der nedsættes


text: hermed en implementeringskomité, som skal overvåge gennemførelsen af denne protokol og parternes overholdelse af deres forpligtelser. Komitéen aflægger beretning for parterne på eksekutivorganets møder og kan fremlægge henstillinger, som den måtte finde passende.2. Efter en beretnings og eventuelle henstillingers behandling i implementeringskomitéen kan parterne under hensyntagen til de konkrete forhold og til praksis i henhold til konventionen træffe afgørelse om og opfordre til iværksættelsen af aktioner, der skal sikre fuld overholdelse af denne protokol, herunder foranstaltninger for at bistå en part med at overholde protokollen og fremme protokollens målsætninger.3. På første møde i eksekutivorganet efter denne protokols ikrafttræden træffer parterne afgørelse om implementeringskomitéens organisation og opgaver samt procedurer for overvågning af, om protokollen gennemføres.4. Proceduren for gennemførelse af protokollen skal anvendes uden præjudice for bestemmelserne i denne protokols artikel 9.Artikel 8 Parternes vurdering på eksekutivorganets møder 1. På eksekutivorganets møder gennemgår parterne i henhold til artikel 10, stk. 2, litra a) i konventionen de oplysninger, parterne og EMEP har fremlagt, data om virkningen af depositioner af svovl og andre forsurende forbindelser, samt indberetningerne fra den implementeringskomité, som er nævnt i protokollens artikel 7, stk. 1.2. a) Parterne reviderer på eksekutivorganets møder forpligtelserne i denne protokol, herunder:i) deres forpligtelser i forhold til deres beregnede og internationalt optimerede tildelinger af emissionsbegrænsninger, som nævnt i artikel 5, stk. 5, ogii) forpligtelsernes tilstrækkelighed, samt de fremskridt, der er sket under indsatsen for at nå protokollens målsætninger.b) Revisionen foretages under hensyntagen til de bedste foreliggende videnskabelige oplysninger om forsuring, herunder vurderinger af kritiske belastninger, den teknologiske udvikling, ændring af de økonomiske vilkår, samt overholdelse af forpligtelserne vedrørende emissionsniveauer.c) I forbindelse med revision bestræber enhver part, hvis forpligtelser vedrørende svovlemissionskvoter i henhold til bilag II i denne protokol ikke svarer til de beregnede og internationalt optimerede tildelinger af emissionsbegrænsninger for den pågældende part, som er nødvendige for at mindske forskellen mellem svovldepositioner i 1990 og kritiske svovldepositioner i EMEP's geografiske område med mindst 60 %, sig til sit yderste for at påtage sig reviderede forpligtelser.d) Proceduren, metoderne og tidsplanen for revisionerne fastlægges af parterne på eksekutivorganets møder. Den første revision skal være færdiggjort i 1997.Artikel 9 Bilæggelse af tvister 1. I tilfælde af en tvist mellem to eller flere parter vedrørende fortolkningen eller anvendelsen af denne protokol søger de berørte parter tvisten bilagt ved forhandling eller enhver anden fredelig fremgangsmåde efter eget valg. Tvistens parter oplyser eksekutivorganet om deres tvist.2. En part, som ikke er en regional organisation for økonomisk integration, kan, når den ratificerer, accepterer, godkender eller tiltræder denne protokol, eller når som helst herefter, skriftligt erklære over for depositaren, at den i tilfælde af tvister vedrørende fortolkning eller anvendelse af denne protokol, over for enhver part, der accepterer samme forpligtelse, uden videre og uden særlig aftale accepterer et eller begge af følgende krav:a) indbringelse af tvisten for Den Internationale Domstol, og/ellerb) voldgift i overensstemmelse med den fremgangsmåde, som parterne snarest muligt vedtager på et møde i eksekutivorganet, i et bilag om voldgift.En part, som er en regional organisation for økonomisk integration, kan fremsætte en


text: erklæring med tilsvarende virkning vedrørende voldgift efter de procedurer, der er omhandlet i litra b).3. En erklæring fremsat i henhold til stk. 2 forbliver i kraft, indtil den udløber i henhold til de heri fastsatte bestemmelser eller indtil tre måneder efter deponering hos depositaren af et skriftligt varsel om opsigelse af erklæringen.4. En ny erklæring, et varsel om opsigelse eller udløbet af en erklæring har ingen indflydelse på sager, der er indbragt for Den Internationale Domstol eller voldgiftsretten, medmindre parterne i tvisten er enige om andet.5. Med forbehold af tilfælde, hvor tvistens parter har godkendt samme fremgangsmåde for bilæggelse af tvisten i henhold til stk. 2, og hvis de pågældende parter efter udløbet af en frist på tolv måneder efter, at en af parterne har meddelt en anden part, at der er opstået en tvist mellem dem, ikke har kunnet bilægge denne tvist med de i stk. 1 nævnte midler, underkastes tvisten forligsbehandling på anmodning af en hvilken som helst af tvistens parter.6. Til opfyldelse af stk. 5 oprettes en forligskommission på anmodning af en af tvistens parter. Kommissionen består af medlemmer udpeget ligeligt af hver af de berørte parter, og formanden vælges i fællesskab af de således udpegede medlemmer. Kommissionen afsiger en kendelse, og som gælder som en henstilling, som parterne skal vurdere objektivt.Artikel 10 Bilag Bilagene til denne protokol udgør en integrerede del af protokollen. Bilag I og IV skal forstås som en anbefaling.Artikel 11 Ændringer og tilføjelser 1. Enhver part kan foreslå ændringer til denne protokol. Enhver af konventionens parter kan foreslå en tilføjelse til bilag II til denne protokol, som skal føjes til med dets navn sammen med emissionsniveauer, svovlemissionskvoter og procentvis emissionsbegrænsning.2. Forslag til ændringer og tilføjelser forelægges skriftligt for eksekutivsekretæren for Kommissionen, som videresender dem til samtlige parter. Parterne behandler forslag til ændringer og tilføjelser på det næste møde i eksekutivorganet, forudsat at eksekutivsekretæren mindst 90 dage forud har rundsendt forslagene til parterne.3. Ændringer til denne protokol og til bilag II, III og V vedtages ved konsensus af parter, som er til stede ved et møde i eksekutivorganet, og træder i kraft for de parter, som har godkendt dem, på den halvfemsindstyvende dag efter den dag, på hvilken to tredjedele af parterne har deponeret deres godkendelsesinstrument for ændringerne eller tilføjelserne. Ændringerne træder i kraft for enhver anden part på den halvfemsindstyvende dag efter den dag, på hvilken den pågældende part har deponeret sit godkendelsesinstrument for ændringerne eller tilføjelserne.4. Ændringer til bilagene til denne protokol, bortset fra de i stk. 3 nævnte bilag, vedtages ved konsensus af de parter, som er til stede ved et møde i eksekutivorganet. Ved udløbet af fristen på halvfems dage fra datoen, på hvilken eksekutivsekretæren for Kommissionen har underrettet om ændringen, træder denne ændring i sådanne bilag i kraft for de parter, som ikke har underrettet depositaren i overensstemmelse med bestemmelserne i stk. 5, forudsat der er mindst 16 parter, som ikke har foretaget en sådan underretning.5. Enhver part, som ikke kan godkende en ændring til et bilag, bortset fra


text: et bilag, som er nævnt i stk. 3, skal skriftligt underrette depositaren herom inden halvfems dage fra den dato, på hvilken underretning om dens vedtagelse blev foretaget. Depositaren underretter straks alle parter om eventuelle modtagne underretninger. En part kan erstatte sin tidligere underretning med en godkendelse, og ændringen til et sådant bilag træder i kraft, når den pågældende part deponerer sit godkendelsesinstrument hos depositaren.6. Tilføjelser til bilag II vedtages ved konsensus af de parter, som er til stede ved et møde i eksekutivorganet, og træder i kraft for alle parter til denne protokol på den halvfemsindstyvende dag efter den dag, på hvilken eksekutivsekretæren for Kommissionen skriftligt underretter de pågældende parter om tilføjelsens vedtagelse.Artikel 12 Undertegnelse 1. Denne protokol er åben for undertegnelse i Oslo fra den 13. juni 1994 til og med den 14. juni 1994, derefter i De Forenede Nationers hovedsæde i New York indtil den 12. december 1994, for de stater, der er medlemmer af Kommissionen og for stater, som i medfør af stk. 8 i resolution 36 (IV) af 28. marts 1947, vedtaget af Det Økonomiske og Sociale Råd, har rådgivende status ved Kommissionen, samt for organisationer for regional økonomisk integration, som består af suveræne stater, der er medlemmer af Kommissionen og som har kompetence til at forhandle, indgå og anvende internationale aftaler om anliggender, som er omfattet af denne protokol, under forudsætning af, at de pågældende stater og organisationer er parter i konventionen, og er opført på listen i bilag II.2. For så vidt angår spørgsmål, som henhører under deres kompetence, udøver disse organisationer for regional økonomisk integration på egne vegne de rettigheder og påtager sig de forpligtelser, som denne protokol tillægger deres medlemsstater. I sådanne tilfælde er disse organisationers medlemsstater ikke bemyndiget til at udøve sådanne rettigheder individuelt.Artikel 13 Ratifikation, accept, godkendelse og tiltrædelse 1. Denne protokol skal ratificeres, accepteres eller godkendes af signatarerne.2. Denne protokol er fra den 12. december 1994 åben for tiltrædelse af de i artikel 12, stk. 1, omhandlede stater og organisationer.Artikel 14 Depositar Ratifikations-, accept-, godkendelses- eller tiltrædelsesdokumenterne deponeres hos De Forenede Nationers generalsekretær, der fungerer som depositar.Artikel 15 Ikrafttræden 1. Denne protokol træder i kraft på den halvfemsindstyvende dag efter datoen for deponering af det sekstende ratifikations-, accept-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrument hos depositaren.2. For hver i artikel 12, stk. 1, omhandlede stat, som ratificerer, accepterer, godkender eller tiltræder denne protokol efter deponering af det sekstende ratifikations-, accept-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrument, træder protokollen i kraft på den halvfemsindstyvende dag efter datoen for den pågældende parts deponering af sit ratifikations-, accept-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrument.Artikel 16 Opsigelse En part kan når som helst efter fem år regnet fra den dato, på hvilken denne protokol trådte i kraft for den pågældende part, opsige protokollen ved skriftlig meddelelse herom til depositaren. Opsigelsen får virkning på den halvfemsindstyvende dag efter datoen for depositarens modtagelse af opsigelsesmeddelelsen.Artikel 17 Autentiske tekster Orginaleksemplaret af denne protokol, hvis engelske, franske og russiske tekster er lige autentiske, deponeres hos De Forenede Nationers generalsekretær.Til bekræftelse heraf har undertegnede, som er behørigt


text: bemyndiget hertil, undertegnet denne protokol.Udfærdiget i Oslo, den 13. juni 1994.BILAG I KRITISKE SVOLVDEPOSITIONER (5-percentil i centigram svovl pr. kvadratmeter pr. år)>REFERENCE TIL EN GRAFIK>BILAG II SVOVLEMISSIONSKVOTER OG PROCENTVISE EMISSIONSBEGRÆNSNINGER Svovlemissionskvoter i nedenstående tabel gengiver de forpligtelser, der er nævnt i denne protokols artikel 2, stk. 2 og 3. Emissionsniveauerne for 1980 og 1990 og de procentvise emissionsbegrænsninger er kun medtaget til orientering.>TABELPOSITION>BILAG III UDPEGNING AF FORVALTNINGSOMRÅDER FOR SVOVLOXIDER (SOMA) I denne protokol er opført følgende SOMA-områder:Sydøstlige CanadaEt område på 1 million km2, som omfatter alle områder i provinserne Prince Edward Island, Nova Scotia og New Brunswick, hele Quebec-provinsen syd for en lige linje mellem Havre-St. Pierre på nordkysten af Gulf of Saint Lawrence og punktet, hvor grænsen mellem Quebec og Ontario skærer kystlinjen i James Bay, og hele Ontario-provinsen syd for en lige linje mellem punktet, hvor grænsen mellem Ontario og Quebec skærer kystlinjen i James Bay og Nipigon River tæt ved Lake Superiors nordlige bred.BILAG IV TEKNIKKER TIL BEGRÆNSNING AF SVOVLEMISSIONER FRA STATIONÆRE KILDER I. INDLEDNING 1. Formålet med dette bilag er at hjælpe parterne med at finde muligheder og teknikker til begrænsning af svovlemissioner til opfyldelse af de forpligtelser, der følger af protokollen.2. Bilaget bygger på de oplysninger om generelle metoder til begrænsning af svovlemissioner, og især om de resultater og omkostninger ved emissionsbegrænsningen, som er indeholdt i eksekutivorganets og dettes udvalgs officielle dokumentation.3. Hvis intet andet er angivet, anses de anførte begrænsningsforanstaltninger på grundlag af oftest flere års driftserfaringer for at være de mest gennemprøvede og bedste til rådighed værende økonomisk gennemførlige teknologier. Da erfaringerne med emissionsbegrænsende foranstaltninger og -teknologier i nye anlæg stadig vokser, og stadig flere eksisterende anlæg ombygges, vil det være nødvendigt at ændre bilaget regelmæssigt.4. Skønt bilaget omtaler en række foranstaltninger og teknologier, som i henseende til omkostninger og effektivitet er meget forskellige, må det ikke anses for en udtømmende liste over begrænsningsmuligheder. Valg af begrænsningsforanstaltninger og -teknologier afhænger i de konkrete tilfælde af en række faktorer, herunder gældende love og bestemmelser, og især krav til begrænsningsteknologi, forbruget af primærenergi, industriel infrastruktur, økonomiske vilkår og særlige forhold i de enkelte anlæg.5. Bilaget omhandler hovedsageligt begrænsning af emissioner af oxideret svovl som summen af svovldioxid (SO2) og svovltrioxid (SO3), udtrykt i SO2. Andelen af svovl udledt i form af enten svovloxider eller andre svovlforbindelser fra andre processer end forbrænding og fra andre kilder er ringe sammenlignet med svovlemissionen fra forbrænding.6. Ved planlægning af foranstaltninger eller teknologier for svovlkilder, der udleder andre bestanddele, især nitrogenoxider (NOx), partikler, tungmetaller og flygtige organiske forbindelser (VOC), skal de overvejes i sammenhæng med forureningsspecifikke begrænsningsmetoder for at sikre, at den overordnede virkning af indsatsen maksimeres og miljøvirkningen minimeres, og især at problemer i forbindelse med luftforureningen ikke overføres til andre medier (som spildevand og fast affald).II. STORE STATIONÆRE SVOVLEMISSIONSKILDER 7. Processer til forbrænding af fossilt brændsel er den vigtigste kilde til menneskeskabte emissioner fra stationære kilder. Også en række andre processer end forbrænding kan bidrage betydeligt til emissionen. Baseret på EMEP/CORINAIR '90 omfatter de store stationære kildekategorier følgende


text: kilder:i) offentlige kraftværker, kraftvarmeværker og fjernvarmeværker:a) kedlerb) stationære motorer (gasturbiner og forbrændingsmotorer),ii) fyringsanlæg i handelssektoren, institutioner og boliger:a) erhvervsmæssige kedlerb) varmeanlæg i boligeriii) fyringsanlæg og forbrændingsprocesser i industrien:a) kedler og procesvarmeanlægb) processer, f. eks. metalforarbejdning som ristning og sintring, koksovne, bearbejdning af titaniumdioxid (TiO2) mv.c) fremstilling af papirmasseiv) andre processer end forbrænding, f. eks. fremstilling af svovlsyre, særlige organiske synteser, behandling af metaloverfladerv) udvinding, forarbejdning og distribution af fossilt brændselvi) affaldsbehandling og -bortskaffelse, f. eks. varmebehandling af husholdnings- og industriaffald.8. De indsamlede data (1990) for ECE-regionen viser, at ca. 88 % af den samlede svovlemission stammer fra alle forbrændingsprocesser (20 % fra fyringsanlæg i industrien), 5 % fra produktionsprocesser og 7 % fra olieraffinaderier. Kraftværksektoren er i mange lande den største enkeltbidrager til svovlemissionen. I visse lande er industrisektoren (herunder raffinaderier) også en vigtig kilde til SO2-emission. Selv om emissionen fra raffinaderier i ECE-regionen er forholdsvis lille, skyldes deres indvirkning på svovlemissionen fra andre kilder hovedsageligt svovlindholdet i olieprodukter. Typisk forbliver 60 % af svovlindholdet i råolien i produkterne, 30 % genvindes som elementært svovl, og 10 % udledes gennem raffinaderiernes skorstene.III. ALMINDELIGE METODER TIL BEGRÆNSNING AF SVOVLEMISSIONEN FRA FORBRÆNDING 9. De almindelige metoder til begrænsning af svovlemissionen er følgende.i) energiplanlægning (1)a) energibesparelseRationel anvendelse af energi (forbedret energieffektivitet/drift af processer, kraft/varme og/eller styring af efterspørgslen) resulterer normalt i begrænset svovlemission.b) Kombinering af energikilderNormalt kan svovlemissionen begrænses ved at øge den andel, energi fra andre kilder end forbrænding (f. eks. vandkraft, kernekraft, vindkraft mv.) udgør af det samlede energiforbrug. Her skal der dog tages hensyn til yderligere miljøbelastninger.ii) Teknologiske muligheder:a) BrændselsomlægningSO2-emissionen under forbrænding er direkte afhængig af svovlindholdet i det anvendte brændsel.Ved omlægning af brændelsforbruget (f.eks. fra højsvovlholdige kul til lavsvovlholdige kul og/eller flydende brændsel, eller fra kul til gas) bliver svovlemissionen mindre, men der kan være visse begrænsninger, som disponibiliteten af brændsel med lavt svovlindhold og muligheden for at tilpasse eksisterende forbrændingssystemer til andre brændselstyper. I mange ECE-lande erstattes visse oliefyrede anlæg med gasfyrede anlæg. Anlæg beregnet til flere brændselstyper kan lette brændselsomlægningen.b) Begrænsning af svovlindholdet i brændslerRensning af naturgas er en velafprøvet teknologi, som af driftsmæssige årsager finder udbredt anvendelse.Også rensning af procesgas (raffinaderigas, koksgas, biogas mv.) er en velafprøvet teknologi.Afsvovling af flydende brændsel (lette fraktioner og middeldestillater) er også velafprøvet teknologi.Teknisk kan det lade sig gøre at afsvovle tunge fraktioner, dog under hensyntagen til råoliens egenskaber. Afsvovling af atmosfærisk fuelolie (restprodukter fra atmosfæriske destillation af råolie) til produktion af lavsvovlholdig brændsel er imidlertid ikke almindelig - normalt foretrækkes anvendelse af lavsvovlholdig råolie. Teknologierne for hydrocrakning og fuldstændig omdannelse er blevet udviklet, så der både tilbageholdes mere svovl og opnås større produktion af lette produkter. Antallet af raffinaderier til afsvovling af fuelolie er stadig begrænset. Sådanne raffinaderier genvinder 80 90 % af den indfyrede svovl og omdanner al fuelolie til lette produkter eller andre salgbare produkter. I denne raffinaderitype bliver energiforbruget og investeringsomkostningerne større. Tabel 1 viser typisk svovlindhold i raffinaderiprodukter.>TABELPOSITION>Ved eksisterende teknologi til rensning af stenkul kan man fjerne ca. 50 % af den uorganiske svovl (afhængigt af


text: kullens egenskaber), men ikke organisk svovl. Man er ved at udvikle mere effektive teknikker, som dog medfører større investeringer og omkostninger. Effektiviteten af svovlfjernelse ved kulrensning er således begrænset sammenlignet med afsvovling af røggasser. De enkelte lande kan have særlige muligheder for at finde den bedste kombination af brændselsrensning og røggasrensning.c) Avanceret fyringsteknikAf fyringsteknikker med øget termisk effektivitet og begrænset svovlemission kan nævnes: fluid-bed-forbrænding (FBC); boblende fluid-bed (BFBC), cirkulerende fluid-bed (CFBC) og tryksat fluid-bed (PFBC); forgasning med efterfølgende kombineret kraft/varmeproduktion (IGCC); og gasturbiner med kombineret kraft/varmeproduktion (CCGT).Stationære gasturbiner kan integreres i forbrændingssystemer i eksisterende konventionelle kraftværker og således øge den samlede effektivitet med 5 7 % og hermed f. eks. opnå en betydelig begrænsning af SO2-emissionen. Dog er det nødvendigt at ændre det eksisterende ovnsystem betydeligt.Ved forbrænding i fluidiseret leje forbrændes stenkul og brunkul, men også andet fast brændsel, som petcoke og brændsel med lavt energiindhold som affald, tørv og træ. Yderligere emissionsbegrænsning kan opnås ved integreret forbrændingskontrol gennem tilsætning af kalk/kalksten til bedmaterialet. Den samlede installerede kapacitet i FBC-anlæg er nået op på ca. 30 000 MWth (250 350 anlæg); herunder 8 000 MWth med en kapacitet over 50 MWth. Biprodukter fra processen kan give problemer ved brug og/eller bortskaffelse, og der er behov for yderligere udviklingsarbejde.IGCC-processen består af kulforgasning og efterfølgende kombineret kraft/varmeproduktion i gas- og dampturbine. Det forgassede kul brændes i gasturbinens forbrændingskammer. Svovlemissionen kontrolleres ved hjælp af almindelige teknikker til rensning af gas før gasturbinen. Teknologien kan også anvendes på svær fuelolie og tjæreemulsion. Den installerede kapacitet er i øjeblikket 1 000 MWe (5 anlæg).Der arbejdes i øjeblikket med planlægning af kombinerede kraft/varmeværker med gasturbiner, hvor energieffektiviteten er ca. 48 52 %.d) Ændring af processer og forbrændingDer er ikke mulighed for at ændre forbrændingen, således som det er tilfældet med teknikker til kontrol af NOx-emission, fordi det organisk og/eller uorganisk bundne svovl oxideres næsten helt (en vis procentdel, afhængig af brændselsegenskaber og forbrændingsteknologi, tilbageholdes i asken).I dette bilag anses tilsætning af tørstof til konventionelle kedler som en procesændring, idet der indsprøjtes et middel i fyringsenheden. Erfaringerne viser imidlertid, at ved anvendelse af disse processer bliver den termiske effekt mindsket, forholdet mellem Ca/S bliver stort, og fjernelsen af svovl beskeden. Problemerne med videre anvendelse af biproduktet skal overvejes, således at denne løsning bliver generelt anvendelig som midlertidig foranstaltning og for mindre anlæg (tabel 2).Tabel 2 Emission af svovloxid ved anvendelse af teknologiske muligheder for kedler, som fyres med fossilt brændsel >TABELPOSITION>>TABELPOSITION>IV. KONTROLTEKNIK I ANDRE SEKTORER 10. De begrænsningsteknikker, der er nævnt under afsnit 9 ii) a) e), kan anvendes ikke alene i kraftværksektoren, men også i forskellige andre industrisektorer. Der er indhøstet erfaringer over en årrække, oftest i kraftværksektoren.11. Anvendelsen af svovlbegrænsningsteknikker i industrisektoren afhænger udelukkende af de begrænsninger, der i den pågældende sektor er for den konkrete proces. Tabel 3 viser en række vigtige kilder til svovlemission og tilsvarende begrænsningsforanstaltninger.>TABELPOSITION>12. I de sektorer, der er nævnt i tabel 3, kan den mest effektive begrænsning af svovlemissionen opnås ved procesintegrerede foranstaltninger, herunder omlægning af råmaterialeforbruget (om fornødent


text: kombineret med røggasbehandling, som er afpasset den konkrete sektor).13. Der foreligger oplysninger om følgende resultater:a) I nye anlæg til produktion af kraftsulfat kan svovlemissionen begrænses til under 1 kg svovl pr. ton papirmasse (lufttørret) (2)b) I anlæg til produktion af sulfitmasse kan svovlemissionen begrænses til 1 1,5 kg svovl pr. ton papirmasse (lufttørret)c) I forbindelse med ristning af sulfider er det oplyst, at rensningseffektiviteten er på 80 99 % for enheder på 10 000 200 000 m3 (afhængigt af processen)d) I et jernsintringsanlæg er der i et afsvovlingsanlæg med en kapacitet på 320 000 m3/time opnået rensningsresultater på under 100 mg SOx/Nm3 ved 6 % O2e) Koksovne kan nå resultater på under 400 mg SOx/Nm3 ved 6 % O2f) Svovlsyreanlæg har opnået omdannelsesresultater på over 99 %,g) I et avanceret Claus-anlæg er nået resultater for svovlgenvinding på over 99 %.V. BIPRODUKTER OG NEGATIVE VIRKNINGER 14. I takt med, at indsatsen for at begrænse svovlemissionen fra stationære kilder i landene i ECE-regionen forstærkes, vil også mængden af biprodukter øges.15. Der bør vælges teknikker, som fører til brugbare biprodukter. Desuden bør der så vidt muligt vælges teknikker, som øger den termiske effektivitet og mindsker problemerne ved affaldsbortskaffelse. Selv om de fleste biprodukter er brugbare eller genanvendelige produkter som gips, ammoniumsalte, svovlsyre eller svovl, må der tages hensyn til markedsvilkår og kvalitetskrav. Der bør arbejdes for yderligere at forbedre og udvikle anvendelsen af biprodukter fra FBC- og SDA-processen, idet krav til deponeringspladser og bortskaffelse begrænser mulighederne for bortskaffelse i flere lande.16. De nedennævnte negative virkninger er ikke til hinder for anvendelse af nogen teknologi eller metode, men bør inddrages i overvejelserne ved valg mellem flere begrænsningsmuligheder.a) energikrav ved røggasbehandlingb) rustangreb ved dannelse af svovlsyre, når svovloxid reagerer med vanddampc) øget vandforbrug og spildevandsbehandlingd) krav til reagentere) bortskaffelse af fast affald.VI. OVERVÅGNING OG RAPPORTERING 17. Foranstaltninger til gennemførelse af nationale strategier og politikker til bekæmpelse af luftforurening er blandt andet: love og bestemmelser, økonomiske adfærdsregulerende værktøjer, samt teknologiske krav (bedste tilgængelige teknologi).18. I almindelighed fastlægges kravene for hver emissionskilde under hensyn til anlæggets størrelse, driftsmåde, forbrændingsteknologi, brændselstype, og alt efter om det er et nyt eller et eksisterende anlæg. Alternativt kan der fastlægges mål for begrænsningen af den samlede svovlemission fra en gruppe kilder, som giver anlæggene mulighed for at vælge, hvor der skal sættes ind for at nå målet (bobbelkoncept).19. Indsatsen for at begrænse svovlemissionen til de niveauer, som er fastlagt i national rammelovgivning, skal kontrolleres gennem et permanent overvågnings- og rapporteringssystem og indberettes til tilsynsmyndigheden.20. Der kan anvendes flere overvågningssystemer, som bygger på både kontinuerlig og diskontinuerlig måling. Kvalitetskravene er imidlertid forskellige. Målingen skal gennemføres af kvalificerede institutter ved hjælp af måle- og overvågningssystemer. Den bedste kvalitetssikring opnås måske ved certificering.21. Ved brug af moderne automatiserede overvågningssystemer og udstyr til proceskontrol giver rapporteringen ikke anledning til problemer. Indsamling af data til videre anvendelse er en velkendt teknik, men de data, der skal indberettes til de kompetente myndigheder, er forskellige fra sag til sag. Der bør ske en harmonisering af datasæt og regler,


text: således at sammenligneligheden af oplysningerne øges. Der bør også ske en harmonisering af kvalitetssikringen af måle- og overvågningssystemerne. Dette forhold bør tages i betragtning ved sammenligning af data.22. For at undgå uoverensstemmelser og usammenhængende oplysninger skal en række nøglespørgsmål og parametre defineres klart, herunder:a) Definition af normer udtrykt som ppmv, mg/nM3, g/GJ, kg/h eller kg/ton af produktet. De fleste af enhederne skal beregnes og bør specificeres i forhold til gastemperatur, fugtighed, tryk, iltindhold og indfyret effekt.b) Definition af den periode, over hvilken gennemsnitsnormer gælder, udtrykt som timer, måneder eller et år.c) Definition af nedbrudstider og tilsvarende beredskabsbestemmelser vedrørende afkobling af overvågningssystemer eller nedlukning af installationen.d) Definition af metoder til efterfølgende indhentning af data, som mistes på grund af fejl på udstyret.e) Definition af fastlagte måleparametre. Oplysningskravene kan være forskellige, afhængigt af den konkrete proces. Det gælder også placeringen af målepunkter i systemet.23. Det skal sikres, at der gennemføres kvalitetskontrol af målingerne.(1) Metoderne under i) a) og b) er integreret i en parts energistruktur og -politik. Status for gennemførelsen, effektivitet og omkostninger fordelt på sektorer er ikke medtaget her.(2a) Ved højt svovlindhold i brændslet skal afsvovlingseffektiviteten tilpasses. Muligheden herfor kan dog være afhængig af den enkelte proces. Disponibiliteten af disse processer er normalt 95 %.(3b) Højsvovlholdige brændsler, disponibilitet af flydende brændsel.(4c) Emission i mg/m3 (STP), tør, 6 % oxygen for fast brændsel, 3 % oxygen for flydende brændsel.(5d) Omregningsfaktoren afhænger af brændselsegenskaber, brændselsgasvolumen og kedlens termiske effekt (anvendte omregningsfaktorer (m3/Kwhe, termisk effekt: 36 %): stenkul: 3,50; brunkul: 4,20; svær olie: 2,80).(6e) Investeringsomkostningerne vedrører et lille udsnit af anlæg.(7f) Investeringsomkostningerne omfatter også denitrifikationsprocessen.(8) Forholdet mellem svovl og natrium skal styres, dvs. fjernelse af svovl i form af neutrale salte og anvendelse af natriumfrie processer.BILAG V EMISSIONER OG GRÆNSEVÆRDIER FOR SVOVLINDHOLDET >TABELPOSITION>>TABELPOSITION>Noter:(1a) For anlæg med multibrændselsenheder til forbrænding af to eller flere brændselstyper skal de kompetente myndigheder fastlægge vejledende emissionsgrænseværdier under hensyntagen til de emissionsgrænseværdier fra søjle ii), som er relevante for det enkelte brændsel, den indfyrede effekt fra hver af de anvendte brændselstyper, og, for så vidt angår raffinaderier, relevante særlige forhold ved anlægget. For raffinaderier må en kombineret grænseværdi under ingen omstændigheder overstige 1 700 mg SO2/Nm3.Grænseværdierne gælder især ikke for følgende anlæg:- anlæg, hvori forbrændingsprodukterne bruges direkte til opvarmning, tørring eller anden behandling af genstande eller materialer, f.eks. kedler med efterbrænder, kedler til varmebehandling- anlæg med efterforbrænding, dvs. teknisk udstyr til rensning af forbrændingsgasser, som ikke drives som et selvstændigt fyringsanlæg- anlæg til genvinding af katalysatorer fra katalytisk crakning- anlæg til omdannelse af hydrogensulfid til svovl- reaktorer til brug i den kemiske industri- koks batteri kedler- cowpers- affaldsforbrændingsanlæg- anlæg, som drives af diesel-, benzin- og gasmotorer, eller af gasturbiner, uanset det anvendte brændsel.I tilfælde, hvor en part på grund af det store svovlindhold i indenlandsk fast eller flydende brændsel ikke kan overholde emissionsgrænseværdierne i søjle ii), kan den anvende afsvovlingsgraden i søjle iii), eller en maksimal grænseværdi på 800 mg SO2/Nm3 (dog helst ikke over 650 mg SO2/Nm3). Parten skal i så fald i det pågældende kalenderår underrette implementeringskomitéen herom.Hvis


text:
 5.3.2020
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 68/85
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 327/2019
 af 13. december 2019
 om ændring af bilag XXI (Statistikker) til EØS-aftalen [2020/345]
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1091 af 18. juli 2018 om integrerede landbrugsstatistikker og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1166/2008 og (EU) nr. 1337/2011 (1) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Forordning (EU) 2018/1091 ophæver Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1166/2008 (2), som er indarbejdet i EØS-aftalen, og som derfor skal udgå af EØS-aftalen.
 (3)
 Bilag XXI til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Teksten til punkt 23 (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1166/2008) i bilag XXI til EØS-aftalen affattes således:
 »32018 R 1091: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1091 af 18. juli 2018 om integrerede landbrugsstatistikker og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1166/2008 og (EU) nr. 1337/2011 (EUT L 200 af 7.8.2018, s. 1).
 Forordningens bestemmelser gælder i forbindelse med denne aftale med følgende tilpasninger:
 a)
 EFTA-staterne er ikke forpligtet til at foretage en regional opdeling af dataene som krævet i denne forordning.
 b)
 EFTA-staterne er ikke forpligtet til at indsamle og levere data om gennemførelsen af foranstaltninger i forbindelse med modulet »Udvikling af landdistrikter« i artikel 7, litra b), modulet »Frugtplantager« i artikel 7, litra g), og modulet »Vinmark« i artikel 7, litra h), og som anført i bilag IV til forordningen, herunder også eventuelle ad hoc-data, der supplerer de tre nævnte moduler som følge af artikel 9.
 c)
 Denne forordning gælder ikke for Liechtenstein.«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af forordning (EU) 2018/1091, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 14. december 2019, forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (*1).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 13. december 2019.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Gunnar PÁLSSON
 Formand
 (1) EUT L 200 af 7.8.2018, s. 1.
 (2) EUT L 321 af 1.12.2008, s. 14.
 (*1) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 Avis juridique important
 |
 21985A0131(01)
 Samarbejdsaftale mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og Den arabiske republik Yemen
 EF-Tidende nr. L 026 af 31/01/1985 s. 0002 - 0004 den finske specialudgave: kapitel 11 bind 11 s. 0170 den svenske specialudgave: kapitel 11 bind 11 s. 0170 den spanske specialudgave: Kapitel 11 bind 21 s. 0178 den portugisiske specialudgave: Kapitel 11 bind 21 s. 0178
 ***** SAMARBEJDSAFTALE mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og Den arabiske republik Yemen RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER paa den ene side, og REGERINGEN FOR DEN ARABISKE REPUBLIK YEMEN paa den anden side, SOM HENVISER TIL de venskabelige forbindelser og de traditionelle baand mellem Den Arabiske republik Yemen og Faellesskabets medlemsstater, SOM ER BESLUTTEDE paa at konsolidere og styrke de bestaaende forbindelser mellem Den arabiske republik Yemen og Det europaeiske Faellesskab, SOM ER SIG BEVIDST, at der til opfyldelse af disse maal kraeves et saa bredt samarbejde som muligt, der under hensyntagen til det gensidige udbytte skal omfatte samtlige oekonomiske og handelsmaessige aktiviteter, samt udvikling, SOM ER OVERBEVIST OM, at dette samarbejde boer forme sig pragmatisk i takt med udviklingen i parternes respektive politik, HAR VEDTAGET at indgaa en samarbejdsaftale og har med henblik herpaa som befuldmaegtigede udpeget: RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER: Peter BARRY, Irlands udenrigsminister; Wilhelm HAFERKAMP, Naestformand for Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber; REGERINGEN FOR DEN ARABISKE REPUBLIK YEMEN: Mohamed al-GUNEID, Minister for udvikling og formand for Det centrale Planlaegningskontor; som efter at have udvekslet deres fuldmagter og fundet dem i god og behoerig form, ER BLEVET ENIGE OM FOELGENDE BESTEMMELSER: Artikel 1 Mestbegunstigelsesbehandling 1. De kontraherende parter indroemmer hinanden mestbegunstigelsesbehandling i deres import og eksport af varer paa alle omraader vedroerende: - anvendelse af told og gebyrer af enhver art, herunder reglerne for inddrivelse af denne told og disse gebyrer; - bestemmelser for fortoldning, transit, toldoplag og omladning; - direkte og indirekte skatter og anden intern beskatning; - betalingsvilkaar, specielt valutatildeling og overfoersel af betalingerne; - bestemmelser for salg, koeb, transport, distribution og anvendelse af varerne paa det interne marked. 2. Stk. 1 finder ikke anvendelse paa: a) fordele, der indroemmes nabolande for at lette den lille graensetrafik; b) fordele, der indroemmes med henblik paa oprettelse af en toldunion eller en frihandelszone eller som foelge af oprettelsen af en saadan union eller zone; c) fordele, der indroemmes bestemte lande i overensstemmelse med Den almindelige Overenskomst om Told og Udenrigshandel; d) fordele, som Den arabiske republik Yemen inden for rammerne af Den almindelige Overenskomst om Told og Udenrigshandel indroemmer bestemte lande i overensstemmelse med Protokollen om Handelsforbindelser mellem Udviklingslandene. 3. Denne artikel griber ikke ind i de rettigheder og forpligtelser, der foelger af Den almindelige Overenskomst om Told og Udenrigshandel. Artikel 2 Handelssamarbejde 1. De kontraherende parter forpligter sig til ved passende foranstaltninger at fremme en harmonisk udvikling og en differentiering af deres samhandel med det formaal at oege den mest muligt under hensyntagen til deres respektive udviklingsniveau. 2. De kontraherende parter er enige om at undersoege, med hvilke metoder og hvilke midler samhandelen kan


text: lettes, og de vil i overensstemmelse med deres lovgivning og som led i deres respektive politik undersoege og anbefale handelsfremmende foranstaltninger, som kan anspore til oeget import og eksport. Artikel 3 OEkonomisk samarbejde 1. De kontraherende parter vil i overensstemmelse med deres politik og oekonomiske maalsaetninger, samt inden for rammerne af deres respektive kompetence anspore til oekonomisk samarbejde paa alle omraader af gensidig interesse for saaledes at bidrage til en udvikling af deres respektive oekonomier. Maalene for dette samarbejde er at bidrage til udvikling af parternes oekonomier og hoejnelse af deres levestandard. 2. Samarbejdet inden for disse rammer skal i givet fald bl.a. bidrage til: - at anspore til samarbejde inden for landbrug, agroindustri, fiskeri, udvikling af landomraader og oeget turisme i Den arabiske republik Yemen; - at udvikle Den arabiske republik Yemens menneskelige ressourcer, saerlig inden for erhvervsuddannelse; - at lette samarbejdet inden for energi; - at anspore til videnskabelige og teknologiske fremskridt; - at anspore til gensidig erkendelse af behovet for at bevare og fremme et gunstigt investeringsklima. 3. Med forbehold af traktaterne om oprettelse af De europaeiske Faellesskaber beroerer denne aftale og foranstaltninger, der traeffes i henhold hertil, paa ingen maade Faellesskabets medlemsstaters befoejelser til at gennemfoere bilaterale aktiviteter med Den arabiske republik Yemen inden for oekonomisk samarbejde eller i givet fald at indgaa nye aftaler om oekonomisk samarbejde med dette land. Artikel 4 Udviklingssamarbejde 1. Faellesskabet anerkender, at Den arabiske republik Yemen er et udviklingsland. 2. Faellesskabet er rede til at fortsaette og udvide sit finansielle og tekniske samarbejde med henblik paa udvikling af Den arabiske republik Yemen inden for rammerne af dets bistandsprogrammer til fordel for ikke-associerede udviklingslande. 3. Faellesskabet vil bestraebe sig paa at samordne sin virksomhed for udviklingssamarbejde i Den arabiske republik Yemen med medlemsstaternes virksomhed i dette land. Artikel 5 Det blandede Samarbejdsudvalg 1. Der nedsaettes et blandet samarbejdsudvalg, bestaaende af repraesentanter for begge parter, som fremmer og foerer tilsyn med de forskellige samarbejdsaktiviteter, som parterne paataenker at gennemfoere inden for rammerne af aftalen, og dette udvalg skal afgive passende henstillinger. 2. Det blandede Udvalg fastsaetter selv sin forretningsorden og sit arbejdsprogram. 3. Det blandede Udvalg traeder normalt sammen en gang om aaret. Artikel 6 Territorial anvendelse Denne aftale gaelder paa den ene side for de omraader, hvor traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab finder anvendelse, og paa de betingelser, der er fastsat i naevnte traktat, og paa den anden side for Den arabiske republik Yemens omraade. Artikel 7 Gyldighedsperiode 1. Denne aftale traeder i kraft paa den foerste dag i den maaned, der foelger efter den dato, hvor de kontraherende parter har underrettet hinanden om afslutningen af de hertil noedvendige procedurer. Aftalen indgaas indledningsvis for et tidsrum paa fem aar og forlaenges derefter for to aar ad gangen, idet hver af parterne har ret til skriftligt at opsige aftalen med et varsel paa seks maaneder forud for udloebet af hver af disse perioder. 2. Aftalen kan aendres med begge parters samtykke for at tage hensyn til nye situationer. Artikel