text:
fakturering, og udstedelse af konnossementer på vegne af virksomhederne, erhvervelse og videresalg af de fornødne tilknyttede tjenesteydelser, udarbejdelse af dokumentation samt tilvejebringelse af forretningsoplysninger
 ii)
 handlen på virksomhedernes vegne, organisering af skibsanløb eller overtagelse af gods, når det er påkrævet
 f) »speditørvirksomhed«: aktiviteter, der består i at tilrettelægge og kontrollere forsendelsesoperationer på rederiernes vegne ved at erhverve transportydelser og tilknyttede tjenesteydelser, udarbejde dokumentation og tilvejebringe forretningsoplysninger
 g) »feederservice«: forudgående og efterfølgende transport af internationalt gods ad søvejen, navnlig i containere, mellem havne i en af parterne.
 2. Hvad angår international søtransport er parterne enige om at sikre effektiv anvendelse af princippet om uhindret adgang til gods på et kommercielt grundlag, friheden til at levere internationale søtransportydelser samt national behandling i forbindelse med leveringen af sådanne ydelser.
 I betragtning af de eksisterende liberaliseringsniveauer mellem parterne inden for international søtransport:
 a)
 anvender parterne effektivt princippet om uhindret adgang til det internationale marked for søtransport og handel på et kommercielt og ikke-diskriminerende grundlag
 b)
 indrømmer parterne skibe, der fører den anden parts flag, eller som drives af tjenesteydere fra den anden part, en behandling, der ikke er mindre gunstig end den, de indrømmer deres egne skibe eller, hvis den er gunstigere, den behandling de indrømmer tredjelandes skibe, bl.a. hvad angår adgang til havne, brug af infrastruktur og havnetjenester og brug af søfartshjælpetjenester samt dermed forbundne gebyrer og afgifter, toldfaciliteter og tildeling af liggeplads og laste- og lossefaciliteter.
 3. Anvendelsen af disse principper indebærer, at parterne:
 a)
 ikke indfører lastfordelingsaftaler i fremtidige aftaler med tredjelande om søtransport, herunder transport af tør og flydende bulk og linjefart, og inden for en rimelig frist ophæver sådanne lastfordelingsaftaler, som måtte findes i tidligere aftaler, og
 b)
 fra og med ikrafttrædelsen af denne aftale afskaffer og undlader at indføre ensidige foranstaltninger og administrative, tekniske og andre hindringer, som kan udgøre en skjult restriktion eller have diskriminerende virkninger for den frie udveksling af tjenesteydelser inden for international søtransport.
 4. Parterne tillader, at leverandører af internationale søtransportydelser fra den anden part har en etablering på deres territorium på vilkår for oprettelse og drift, der ikke er mindre gunstige end de vilkår, de indrømmer deres egne tjenesteydere eller tjenesteydere fra tredjelande, hvis disse er gunstigere.
 5. Parterne stiller på rimelige og ikke-diskriminerende vilkår og betingelser følgende tjenesteydelser til rådighed for den anden parts leverandører af søtransportydelser i havne: lodsning, slæbe- og bugserassistance, forsyning med proviant, brændstof og vand, affaldsindsamling og deponering af ballastaffald, skibsinspektørtjenester, navigationsassistance, kystbaserede operationelle tjenester, der er af betydning for skibsfarten, herunder kommunikation, leverance af vand og elektricitet, nødreparationsfaciliteter, ankerplads, liggeplads og liggepladsfaciliteter.
 6. Parterne tillader bevægelser af udstyr som f.eks. tomme containere, der ikke transporteres som fragt mod betaling, mellem havne i en EU-medlemsstat eller mellem havne i Georgien.
 7. Parterne tillader, under forbehold af tilladelse fra den kompetente myndighed, leverandører af internationale søtransportydelser fra den anden part at levere feederservice mellem deres nationale havne.
 Artikel 125
 Lufttransport
 Den gradvise liberalisering af lufttransporten mellem parterne, afpasset efter deres gensidige handelsbehov, og betingelserne for gensidig markedsadgang er fastlagt


text:
i aftalen om oprettelse af et fælles luftfartsområde mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Georgien på den anden side.
 Artikel 126
 Gradvis tilnærmelse
 Parterne anerkender betydningen af, at Georgiens eksisterende og fremtidige lovgivning gradvist tilnærmes den i bilag XV-D til denne aftale opførte gældende EU-ret, med henblik på at overveje yderligere liberalisering inden for handel med tjenesteydelser.
 Afdeling 6
 Elektronisk handel
 Underafdeling 1
 Almindelige bestemmelser
 Artikel 127
 Mål og principper
 1. Parterne, der erkender, at elektronisk handel øger handelsmulighederne i mange sektorer, er enige om at fremme udviklingen af deres indbyrdes elektroniske handel, særlig ved at samarbejde om de emner, der bringes op i dette kapitel i forbindelse med elektronisk handel.
 2. Parterne er enige om, at udviklingen af elektronisk handel skal være forenelig med de internationale standarder for databeskyttelse for at sikre brugernes tillid til elektronisk handel.
 3. Parterne er enige om, at elektronisk overførsel skal betragtes som levering af tjenesteydelser, jf. afdeling 3 (Grænseoverskridende levering af tjenesteydelser) i dette kapitel, der ikke må pålægges told.
 Artikel 128
 Samarbejde inden for elektronisk handel
 1. Parterne fører en dialog om reguleringsspørgsmål i forbindelse med elektronisk handel, hvor bl.a. følgende emner tages op:
 a)
 anerkendelse af certifikater til elektroniske signaturer, der udstedes til offentligheden, og fremme af grænseoverskridende certificeringstjenester
 b)
 formidleransvar for tjenesteydere med hensyn til videreformidling og oplagring af oplysninger
 c)
 behandling af uopfordret elektronisk kommerciel kommunikation
 d)
 forbrugerbeskyttelse i forbindelse med elektronisk handel, og
 e)
 andre emner af relevans for udviklingen af elektronisk handel.
 2. Samarbejdet kan tage form af udveksling af oplysninger om parternes respektive lovgivning vedrørende disse emner og om gennemførelsen af denne lovgivning.
 Underafdeling 2
 Formidleransvar for tjenesteydere
 Artikel 129
 Anvendelse af mellemmænds tjenester
 1. Parterne erkender, at mellemmænds tjenesteydelser kan anvendes af tredjemand til ulovlige aktiviteter, og træffer de i denne underafdeling fastlagte foranstaltninger over for mellemliggende tjenesteydere (22).
 2. I denne aftales artikel 130 forstås ved »tjenesteyder« en leverandør af transmission, routing eller forbindelse til online digital kommunikation mellem eller blandt punkter, som specificeres af brugeren, af materiale, som denne har valgt, uden ændring af indholdet. I denne aftales artikel 131 og 132 forstås ved »tjenesteyder« en leverandør eller operatør af faciliteter til onlinetjenesteydelser eller netadgang.
 Artikel 130
 Formidleransvar for tjenesteydere: ren videreformidling (»mere conduit«)
 1. Ved levering af en informationssamfundstjeneste i form af transmission på et kommunikationsnet af information, der leveres af en tjenestemodtager, eller levering af adgang til et kommunikationsnet sikrer parterne, at tjenesteyderen ikke er ansvarlig for den transmitterede information, forudsat at tjenesteyderen:
 a)
 ikke selv iværksætter transmissionen
 b)
 ikke udvælger modtageren af transmissionen, og
 c)
 ikke udvælger og ikke ændrer den transmitterede information.
 2. Den i stk. 1 omhandlede transmission og levering af adgang omfatter automatisk, mellemliggende og kortvarig oplagring af transmitteret information, forudsat at denne oplagring udelukkende tjener til udførelse af transmission på kommunikationsnettet, og dens varighed ikke overstiger den tid, der med rimelighed kan antages at være nødvendig til transmissionen.
 3. Denne artikel berører ikke en domstols eller en administrativ myndigheds muligheder

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
for i overensstemmelse med parternes retssystem at kræve, at en tjenesteyder bringer en overtrædelse til ophør eller forhindrer den.
 Artikel 131
 Formidleransvar for tjenesteydere: caching
 1. Parterne sikrer, at tjenesteyderen i tilfælde af levering af en informationssamfundstjeneste, der består i transmission på et kommunikationsnet af information, som leveres af en tjenestemodtager, ikke pådrager sig ansvar for automatisk, mellemliggende og midlertidig oplagring af denne information foretaget alene med det formål at gøre senere transmission af informationen til andre tjenestemodtagere efter disses anmodning mere effektiv, forudsat:
 a)
 at tjenesteyderen ikke ændrer informationen
 b)
 at tjenesteyderen overholder betingelserne for adgang til informationen
 c)
 at tjenesteyderen overholder reglerne om ajourføring af informationen, angivet på en måde, der er almindelig anerkendt og anvendt af industrien
 d)
 at tjenesteyderen ikke foretager indgreb i den lovlige anvendelse af teknologi, som er almindelig anerkendt og anvendt af industrien, med det formål at skaffe sig data om anvendelsen af informationen, og
 e)
 at tjenesteyderen straks tager skridt til at fjerne den information, han har oplagret, eller til at hindre adgangen til den, når han får konkret kendskab (23) til, at informationen er blevet fjernet fra nettet eller adgangen til den hindret, eller at en domstol eller en administrativ myndighed har krævet informationen fjernet eller adgangen til den hindret.
 2. Denne artikel berører ikke en domstols eller en administrativ myndigheds muligheder for i overensstemmelse med parternes retssystem at kræve, at en tjenesteyder bringer en overtrædelse til ophør eller forhindrer den.
 Artikel 132
 Formidleransvar for tjenesteydere: hosting
 1. Parterne sikrer, at tjenesteyderen i tilfælde af levering af en informationssamfundstjeneste, som består i oplagring af information leveret af en tjenestemodtager, ikke pådrager sig ansvar for information oplagret på anmodning af en tjenestemodtager, forudsat:
 a)
 at tjenesteyderen ikke har konkret kendskab til den ulovlige aktivitet eller information og, for så vidt angår erstatningskrav, ikke har kendskab til forhold eller omstændigheder, hvoraf den ulovlige aktivitet eller information fremgår, eller
 b)
 at tjenesteyderen fra det øjeblik, hvor han får et sådant kendskab, straks tager skridt til at fjerne informationen eller hindre adgangen til den.
 2. Stk. 1 finder ikke anvendelse, når tjenestemodtageren handler under tjenesteyderens myndighed eller kontrol.
 3. Denne artikel berører ikke en domstols eller en administrativ myndigheds muligheder for i overensstemmelse med parternes retssystem at kræve, at en tjenesteyder bringer en overtrædelse til ophør eller forhindrer den, eller en parts muligheder for at fastlægge procedurer for at fjerne information eller hindre adgangen til den.
 Artikel 133
 Ingen generel overvågningsforpligtelse
 1. Parterne må ikke pålægge tjenesteydere, der leverer de i denne aftales artikel 130, 131 og 132 omhandlede tjenester, en generel forpligtelse til at overvåge den information, de fremsender eller oplagrer, eller en generel forpligtelse til aktivt at undersøge forhold eller omstændigheder, der tyder på ulovlig virksomhed.
 2. Parterne kan kræve, at leverandører af informationssamfundstjenester straks underretter de kompetente offentlige myndigheder om påståede ulovlige aktiviteter, der udøves, eller information, der leveres af deres tjenestemodtagere, eller at de på anmodning giver de kompetente myndigheder oplysninger, som gør det muligt at identificere de tjenestemodtagere, de har


text:
oplagringsaftaler med.
 Afdeling 7
 Undtagelser
 Artikel 134
 Almindelige undtagelser
 1. Bestemmelserne i dette kapitel og i bilag XVI-A og XVI-E, XVI-B og XVI-F, XVI-C og XVI-G samt XVI-D og XIV-H til denne aftale er omfattet af undtagelserne i denne artikel, jf. dog de almindelige undtagelser i denne aftales artikel 415.
 2. Idet sådanne foranstaltninger ikke må anvendes på en måde, der udgør en vilkårlig eller uberettiget forskelsbehandling mellem lande, hvor de samme forhold gør sig gældende, eller en skjult begrænsning af etablering eller grænseoverskridende levering af tjenesteydelser, må intet i dette kapitel fortolkes således, at det forhindrer en part i at indføre eller håndhæve foranstaltninger:
 a)
 som er nødvendige af hensyn til den offentlige sikkerhed eller den offentlige sædelighed eller til opretholdelse af den offentlige orden
 b)
 som er nødvendige for at beskytte menneskers, dyrs eller planters liv eller sundhed
 c)
 som vedrører bevarelsen af udtømmelige naturressourcer, hvis sådanne foranstaltninger indføres i forbindelse med begrænsninger for indenlandske erhvervsdrivende eller for indenlandsk levering eller forbrug af tjenesteydelser
 d)
 som er nødvendige til beskyttelse af nationale skatte af kunstnerisk, historisk eller arkæologisk værdi
 e)
 som er nødvendige for at sikre overholdelse af love eller administrative bestemmelser, der ikke er uforenelige med bestemmelserne i dette kapitel, herunder bestemmelser om:
 i)
 forebyggelse af vildledende eller svigagtig praksis eller følgerne af misligholdelse af kontrakter
 ii)
 beskyttelse af enkeltpersoners privatliv i forbindelse med behandling og udbredelse af personoplysninger og beskyttelse af fortroligheden af personlige optegnelser og konti
 iii)
 sikkerhed
 f)
 som er uforenelige med denne aftales artikel 79 og 85, forudsat at forskellen i behandling har til formål at sikre en effektiv eller retfærdig pålæggelse eller opkrævning af direkte skatter, der vedrører den anden parts økonomiske aktiviteter, erhvervsdrivende eller tjenesteydere (24).
 3. Bestemmelserne i dette kapitel og i bilag XIV-A og XIV-E, XIV-B og XIV-F, XIV-C og XIV-G samt XIV-D og XIV-H til denne aftale finder ikke anvendelse på parternes respektive sociale sikringssystemer eller på aktiviteter på parternes territorium, der, også lejlighedsvist, er forbundet med udøvelse af officiel myndighed.
 Artikel 135
 Skattemæssige foranstaltninger
 Den MFN-behandling, der indrømmes i henhold til bestemmelserne i dette kapitel, finder ikke anvendelse på den skattemæssige behandling, som parterne yder eller vil yde i fremtiden på grundlag af aftaler mellem parterne om undgåelse af dobbeltbeskatning.
 Artikel 136
 Undtagelser af sikkerhedshensyn
 1. Intet i denne aftale må fortolkes således:
 a)
 at det af en part kræves, at den skal give oplysninger, hvis videregivelse den betragter som stridende mod sine vitale sikkerhedsinteresser
 b)
 at en part forhindres i at foretage en handling, som den anser for nødvendig til beskyttelse af sine vitale sikkerhedsinteresser, når sådanne handlinger:
 i)
 har tilknytning til produktion af eller handel med våben, ammunition eller krigsmateriel
 ii)
 vedrører økonomiske aktiviteter, der udøves direkte eller indirekte med henblik på at forsyne et militært anlæg
 iii)
 vedrører fissions- og fusionsmaterialer eller materialer, af hvilke disse udvindes, eller
 iv)
 foretages i krigstid eller anden krisetilstand i internationale forbindelser, eller
 c)
 at en part forhindres i at handle for at efterkomme forpligtelser, den har påtaget


text:
sig med henblik på at opretholde international fred og sikkerhed.
 KAPITEL 7
 Løbende betalinger og kapitalbevægelser
 Artikel 137
 Løbende betalinger
 Parterne forpligter sig til ikke at indføre restriktioner for og tillader, at alle betalinger og overførsler på betalingsbalancens løbende konto mellem parterne kan foretages i frit konvertibel valuta i overensstemmelse med artikel VIII i overenskomsten om Den Internationale Valutafond.
 Artikel 138
 Kapitalbevægelser
 1. Hvad angår transaktioner på betalingsbalancens kapitalkonto og finansielle konto sikrer parterne fra denne aftales ikrafttrædelse frie kapitalbevægelser i forbindelse med direkte investeringer, herunder erhvervelse af fast ejendom, der foretages i overensstemmelse med værtslandets lovgivning, investeringer i overensstemmelse med kapitel 6 (Etablering, handel med tjenesteydelser og elektronisk handel) i afsnit IV (Handel og handelsrelaterede anliggender) i denne aftale, og likvidation eller hjemtagelse af investeret kapital og ethvert afkast heraf.
 2. Med hensyn til andre transaktioner på betalingsbalancens kapitalkonto og finansielle konto end de i denne artikels stk. 1 opførte sikrer parterne fra denne aftales ikrafttrædelse under forbehold af de øvrige bestemmelser i denne aftale:
 a)
 frie kapitalbevægelser for kreditter i forbindelse med handelstransaktioner eller levering af tjenesteydelser, i hvilke en resident i en af parterne deltager
 b)
 frie kapitalbevægelser for investorer fra den anden part i forbindelse med porteføljeinvesteringer, lån og kreditter.
 Artikel 139
 Beskyttelsesforanstaltninger
 Hvis betalinger eller kapitalbevægelser undtagelsesvist skaber eller truer med at skabe alvorlige problemer for gennemførelsen af valutapolitikken eller pengepolitikken, herunder alvorlige betalingsbalanceproblemer, i en eller flere medlemsstater eller Georgien, kan de berørte parter træffe beskyttelsesforanstaltninger i en periode på højst seks måneder, hvis sådanne foranstaltninger er strengt nødvendige. Den part, der træffer beskyttelsesforanstaltningerne, underretter straks den anden part herom og fremlægger hurtigst muligt en tidsplan for ophævelse af foranstaltningerne.
 Artikel 140
 Bestemmelser vedrørende lettelser og fremtidsperspektiver
 1. Parterne konsulterer hinanden med henblik på at lette kapitalbevægelserne mellem dem for at fremme virkeliggørelsen af målene i denne aftale.
 2. I de første fire år efter denne aftales ikrafttrædelse træffer parterne foranstaltninger, der kan skabe de nødvendige betingelser for en videre gradvis anvendelse af Unionens regler om frie kapitalbevægelser.
 3. Ved udgangen af det femte år efter denne aftales ikrafttrædelse gennemgår Associeringsudvalget i dettes handelssammensætning, jf. denne aftales artikel 408, stk. 4, de foranstaltninger, der er truffet, og fastlægger regler for yderligere liberalisering.
 KAPITEL 8
 Offentlige udbud
 Artikel 141
 Mål
 1. Parterne erkender, at gennemsigtige, ikke-diskriminerende, konkurrenceudsatte og åbne udbudsprocedurer bidrager til en bæredygtig økonomisk udvikling, og sætter sig som mål at sikre en effektiv, gensidig og gradvis åbning af deres respektive markeder for offentlige udbud.
 2. Dette kapitel drejer sig om gensidig adgang til markederne for offentlige udbud på grundlag af princippet om national behandling på nationalt, regionalt og lokalt plan for offentlige kontrakter og koncessioner i den traditionelle sektor og i sektoren for forsyningsværker. Det indeholder bestemmelser om en gradvis tilnærmelse af Georgiens lovgivning om offentlige udbud til den gældende EU-ret på området baseret på principperne for offentlige udbud i Unionen og vilkårene og betingelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige


text:
vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter (direktiv 2004/18/EF) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/17/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester (direktiv 2004/17/EF).
 Artikel 142
 Anvendelsesområde
 1. Dette kapitel finder anvendelse på offentlige kontrakter om bygge- og anlægsarbejder, vareindkøb og tjenesteydelser, kontrakter om bygge- og anlægsarbejder, vareindkøb og tjenesteydelser i sektorerne for forsyningsværker og eventuelle koncessioner på bygge- og anlægsarbejder og tjenesteydelser.
 2. Dette kapitel finder anvendelse på alle ordregivende myndigheder og ordregivere som defineret i den gældende EU-ret om offentlige udbud (i det følgende benævnt »ordregivere«). Det dækker også offentligretlige organer og offentlige virksomheder i sektoren for forsyningsværker som f.eks. statsejede virksomheder, der udfører de pågældende aktiviteter og private virksomheder, der har aktiviteter i sektoren for forsyningsværker på grundlag af særlige og eksklusive rettigheder (25).
 3. Dette kapitel finder anvendelse på kontrakter, hvis værdi ligger over de i bilag XVI-A til denne aftale fastsatte tærskelværdier.
 4. Den anslåede værdi af en offentlig kontrakt beregnes på grundlag af det samlede beløb, der skal betales, eksklusive moms. Geogien anvender tærsklerne ved at konvertere kontraktværdierne til sin nationale valuta ved hjælp af sin nationalbanks omregningskurs.
 5. Tærskelværdierne justeres regelmæssigt hvert andet år fra og med året for ikrafttrædelsen af denne aftale på grundlag af euroens gennemsnitlige dagskurs, udtrykt i særlige trækningsrettigheder, i de 24 måneder, der slutter den sidste dag i den august måned, der går umiddelbart forud for justeringen, med virkning fra den 1. januar. De således justerede tærskelværdier rundes om nødvendigt ned til nærmeste tusind euro. Associeringsudvalget i dettes handelssammensætning, jf. denne aftales artikel 408, stk. 4, træffer afgørelse om justeringen af tærskelværdierne.
 Artikel 143
 Institutionel baggrund
 1. Parterne indfører eller opretholder passende institutionelle rammer og mekanismer, som er nødvendige for, at systemet for offentlige udbud kan fungere korrekt, og for gennemførelsen af principperne i dette kapitel.
 2. Georgien udpeger navnlig:
 a)
 et forvaltningsorgan i statsligt regi, der skal have til opgave at sikre en sammenhængende politik på alle områder i forbindelse med offentlige udbud. Dette organ skal lette og koordinere gennemførelsen af dette kapitel og lede den gradvise tilnærmelse til den gældende EU-ret, jf. bilag XVI-B til denne aftale
 b)
 et upartisk og uafhængigt organ, der skal have til opgave at gennemgå beslutninger truffet af ordregivere under tildelingen af kontrakter. I denne forbindelse forstås ved »uafhængigt«, at det pågældende organ skal være en offentlig myndighed uden forbindelse med ordregivere og økonomiske aktører. Der skal være mulighed for, at de beslutninger, der træffes af dette organ, kan prøves ved en domstol.
 3. Parterne sikrer, at de afgørelser, der træffes af myndigheder med ansvar for prøvelsen af klager fra økonomiske aktører vedrørende overtrædelser af intern lovgivning, håndhæves effektivt.
 Artikel 144
 1. Senest tre år efter denne aftales ikrafttrædelse efterlever parterne en række grundlæggende standarder for tildeling af alle kontrakter, jf. denne artikels stk. 2-15. Disse grundlæggende standarder er direkte afledt af reglerne og principperne for offentlige udbud i den gældende EU-ret, herunder principperne om ikke-diskriminering, ligebehandling,


text:
gennemsigtighed og proportionalitet.
 2. Parterne sikrer, at alle påtænkte indkøb offentliggøres i et passende medie (26) og på en måde, der er tilstrækkelig til:
 a)
 at åbne markedet for konkurrence, og
 b)
 at give alle interesserede økonomiske aktører mulighed for at få passende adgang til oplysninger om de påtænkte indkøb inden tildelingen af kontrakten og til at tilkendegive deres interesse i at få den tildelt.
 3. Offentliggørelsen skal være afpasset efter den økonomiske interesse, kontrakten har for de økonomiske aktører.
 4. Offentliggørelsen skal mindst indeholde de vigtigste oplysninger om den kontrakt, der skal tildeles, kriterierne for kvalitativ udvælgelse, tildelingsmetoden, kriterierne for tildeling og eventuelle yderligere oplysninger, som de økonomiske aktører med rimelighed har behov for for at kunne afgøre, om de vil tilkendegive deres interesse i kontrakten.
 5. Alle kontrakter tildeles ved gennemsigtige og upartiske tildelingsprocedurer, der forebygger korrupt adfærd. Upartiskheden sikres navnlig gennem en ikke-diskriminerende beskrivelse af kontraktens genstand, lige adgang for alle økonomiske aktører, passende tidsfrister og en gennemsigtig og objektiv fremgangsmåde.
 6. Ved beskrivelsen af egenskaberne for de krævede bygge- og anlægsarbejder, varer eller tjenesteydelser anvender ordregiverne generelle udtryk for funktionsdygtighed og funktioner samt internationale, europæiske eller nationale standarder.
 7. Beskrivelsen af de egenskaber, der kræves af et bygge- og anlægsarbejde, en vare eller en tjenesteydelse må ikke angive et bestemt fabrikat, en bestemt oprindelse eller en bestemt fremstillingsproces, og de må ikke henvise til et bestemt mærke, et bestemt patent eller en bestemt type, til en bestemt oprindelse eller til en bestemt produktion, medmindre kontraktens genstand gør det berettiget og angivelsen eller henvisningen er efterfulgt af udtrykket »eller tilsvarende«. Der skal fortrinsvis anvendes generelle beskrivelser af funktionsdygtighed og funktioner.
 8. Ordregivere må ikke stille betingelser, der fører til direkte eller indirekte diskriminering af økonomiske aktører fra den anden part, f.eks. at økonomiske aktører, der er interesseret i kontrakten, skal være etableret i det samme land, den samme region eller det samme område som ordregiveren.
 Uanset ovenstående kan det kræves, at den valgte tilbudsgiver opretter en vis infrastruktur på det sted, hvor kontrakten udføres, hvis de særlige omstændigheder ved kontrakten berettiger det.
 9. Tidsfristerne for interessetilkendegivelser og for afgivelse af tilbud skal være tilstrækkeligt lange til, at økonomiske aktører fra den anden part kan foretage en formålstjenlig vurdering af udbuddet og udarbejde deres tilbud.
 10. Alle deltagere skal have mulighed for på forhånd at gøre sig bekendt med gældende regler, udvælgelseskriterier og tildelingskriterier. Disse regler skal gælde på samme måde for alle deltagere.
 11. Ordregivere kan opfordre et begrænset antal ansøgere til at afgive tilbud, forudsat:
 a)
 at det sker på en gennemsigtig og ikke-diskriminerende måde, og
 b)
 at udvælgelsen er baseret udelukkende på objektive faktorer såsom ansøgernes erfaring i den pågældende sektor, deres virksomheders størrelse og infrastruktur eller deres tekniske og faglige formåen.
 Når et begrænset antal ansøgere opfordres til at afgive tilbud, skal der tages hensyn til nødvendigheden af at sikre tilstrækkelig konkurrence.
 12. Ordregivere må kun anvende udbud med forhandling i særlige, nærmere bestemte tilfælde, når anvendelsen af en sådan procedure reelt ikke fordrejer


text:
konkurrencen.
 13. Ordregivere må kun anvende kvalifikationsordninger på den betingelse, at listen over kvalificerede aktører opstilles ved en tilstrækkelig bekendtgjort, gennemsigtig og åben procedure. Kontrakter, der falder ind under sådanne ordninger, skal desuden tildeles på et ikke-diskriminerende grundlag.
 14. Parterne sikrer, at kontrakter tildeles på en gennemsigtig måde til den ansøger, der har afgivet det økonomisk mest fordelagtige tilbud eller det tilbud, der har den laveste pris, på grundlag af de udbudskriterier og procedureregler, der er fastlagt og bekendtgjort på forhånd. Samtlige ansøgere underrettes om de endelige beslutninger uden unødig forsinkelse. Efter anmodning fra en afvist ansøger skal der gives en begrundelse, som er tilstrækkelig udførlig til, at beslutningen herom kan tages op til fornyet overvejelse.
 15. Parterne sikrer, at personer, der har eller har haft interesse i at få tildelt en bestemt kontrakt, og som har lidt eller vil kunne lide skade som følge af en påstået overtrædelse, har ret til effektiv, upartisk retslig beskyttelse mod ordregiverens beslutninger vedrørende tildelingen af den pågældende kontrakt. De afgørelser, der træffes under og ved afslutningen af en sådan klageprocedure, skal offentliggøres på en måde, der er tilstrækkelig til at informere alle interesserede økonomiske aktører.
 Artikel 145
 Planlægning af gradvis tilnærmelse
 1. Inden den gradvise tilnærmelse påbegyndes, forelægger Georgien Associeringsudvalget i dettes handelssammensætning, jf. denne aftales artikel 408, stk. 4, en fuldstændig køreplan for gennemførelsen af dette kapitel med tidsplaner og delmål, der skal indeholde alle reformer med henblik på tilnærmelse til den gældende EU-ret og institutionel kapacitetsopbygning. Køreplanen skal stemme overens med de etaper og tidsplaner, der er fastsat i bilag XVI-B til denne aftale.
 2. Når Associeringsudvalget i dettes handelssammensætning har afgivet positiv udtalelse om køreplanen, betragtes denne som referencedokument for gennemførelsen af dette kapitel. Unionen bestræber sig på at bistå Georgien ved gennemførelsen af køreplanen.
 Artikel 146
 Gradvis tilnærmelse
 1. Georgien sikrer, at landets lovgivning om offentlige udbud gradvist tilnærmes den gældende EU-ret vedrørende offentlige udbud.
 2. Tilnærmelsen til den gældende EU-ret foretages i de på hinanden efterfølgende etaper, der er fastsat i bilag XVI-B til denne aftale og yderligere specificeret i bilag XVI-C til XVI-F, XVI-H samt XVI-I og XVI-K. I bilag XVI-G og XVI-J til denne aftale er angivet de ikke-obligatoriske elementer, der ikke nødvendigvis skal tilnærmes, og i bilag XVI-L til XVI-O til denne aftale er angivet de elementer af den gældende EU-ret, der ikke er omfattet af tilnærmelsen. I den forbindelse skal der tages behørigt hensyn til EU-domstolens praksis på området og til de af Europa-Kommissionen vedtagne gennemførelsesforanstaltninger samt om nødvendigt til efterfølgende ændringer af den gældende EU-ret. Associeringsudvalget i dettes handelssammensætning, jf. denne aftales artikel 408, stk. 4, evaluerer gennemførelsen af hver etape, som, når Associeringsudvalget har afgivet en positiv vurdering, knyttes sammen med den gensidige indrømmelse af markedsadgang som anført i bilag XVI-B til denne aftale. Europa-Kommissionen underretter uden unødig forsinkelse Georgien om ændringer af den gældende EU-ret. Den yder efter anmodning passende rådgivning og faglig bistand med henblik på gennemførelsen af sådanne ændringer.
 3. Associeringsudvalget i dettes handelssammensætning indleder først evalueringen af en


text:
efterfølgende etape, når foranstaltningerne til gennemførelse af den foregående etape er truffet og godkendt efter reglerne i stk. 2.
 4. Parterne sikrer, at de aspekter af og områder inden for offentlige udbud, der ikke er omfattet af denne artikel, stemmer overens med principperne om gennemsigtighed, ikke-diskriminering og ligebehandling, der er fastsat i denne aftales artikel 144.
 Artikel 147
 Markedsadgang
 1. Parterne er enige om, at en effektiv og gensidig åbning af deres respektive markeder skal opnås gradvist og samtidigt. Under tilnærmelsen knyttes omfanget af den gensidigt indrømmede markedsadgang til de fremskridt, der gøres med tilnærmelsen, jf. bilag XVI-B til denne aftale.
 2. Beslutningen om at indlede en yderligere etape i markedsåbningen træffes på grundlag af en vurdering af overensstemmelsen af den vedtagne lovgivning med den gældende EU-ret og den praktiske gennemførelse heraf. Associeringsudvalget i dettes handelssammensætning, jf. denne aftales artikel 408, stk. 4, foretager regelmæssigt en sådan vurdering.
 3. Hvis en part i overensstemmelse med bilag XVI-B til denne aftale har åbnet sit marked for offentlige udbud for den anden part:
 a)
 indrømmer Unionen georgiske virksomheder, uanset om de er etableret i Unionen eller ej, adgang til udbudsprocedurer i henhold til EU-reglerne for offentlige udbud og efter regler for behandling, som ikke er mindre gunstige end dem, der anvendes for Unionens virksomheder
 b)
 indrømmer Georgien Unionens virksomheder, uanset om de er etableret i Georgien eller ej, adgang til udbudsprocedurer i henhold til nationale regler for offentlige udbud og efter regler for behandling, der ikke er mindre gunstige end dem, der anvendes for georgiske virksomheder.
 4. Efter gennemførelsen af den sidste etape af tilnærmelsen undersøger parterne muligheden for at indrømme gensidig markedsadgang i forbindelse med offentlige udbud, hvis værdi ligger under tærsklerne i bilag XVI-A til denne aftale.
 5. Finland tager forbehold med hensyn til Åland.
 Artikel 148
 Oplysning
 1. Parterne sikrer, at ordregivere og økonomiske aktører holdes behørigt underrettet om procedurer for offentlige udbud, herunder ved offentliggørelse af al relevant lovgivning og alle relevante administrative beslutninger.
 2. Parterne sikrer effektiv formidling af oplysninger om muligheder for tilbudsgivning.
 Artikel 149
 Samarbejde
 1. Parterne styrker deres samarbejde gennem udveksling af erfaringer og oplysninger vedrørende bedste praksis og reguleringsmæssige rammer.
 2. Unionen letter gennemførelsen af dette kapitel, herunder gennem faglig bistand, når det er relevant. Der skal i henhold til bestemmelserne om finansielt samarbejde i afsnit VII (Finansiel bistand og bestemmelser om bekæmpelse af svig og om kontrol) i denne aftale træffes specifikke beslutninger om finansiel bistand via Unionens relevante finansieringsmekanismer og -instrumenter.
 3. Bilag XVI-P til denne aftale indeholder en vejledende liste over områder for samarbejde.
 KAPITEL 9
 Intellektuelle ejendomsrettigheder
 Afdeling 1
 Almindelige bestemmelser
 Artikel 150
 Mål
 Målene med dette kapitel er:
 a)
 at fremme produktionen og markedsføringen af innovative og kreative produkter parterne imellem, og
 b)
 at sikre et passende og effektivt niveau for beskyttelse og håndhævelse af intellektuelle ejendomsrettigheder.
 Artikel 151
 Forpligtelsernes indhold og dækningsområde
 1. Parterne sikrer en passende og effektiv gennemførelse af de internationale traktater om intellektuel ejendomsret, som de er part i, herunder WTO-aftalen om handelsrelaterede intellektuelle


text:
ejendomsrettigheder (TRIPS-aftalen). Bestemmelserne i dette kapitel supplerer og præciserer parternes indbyrdes rettigheder og forpligtelser i henhold til TRIPS-aftalen og andre internationale traktater om intellektuel ejendomsret.
 2. I denne aftale forstås ved »intellektuel ejendomsret« mindst samtlige de former for intellektuel ejendomsret, der er omfattet af denne aftales artikel 153-189.
 3. Beskyttelse af intellektuel ejendomsret omfatter bl.a. beskyttelse mod illoyal konkurrence som omhandlet i artikel 10a i Pariserkonventionen om beskyttelse af industriel ejendomsret fra 1967 (Pariserkonventionen).
 Artikel 152
 Konsumption
 Paterne indfører en ordning for national eller regional konsumption af intellektuelle ejendomsrettigheder.
 Afdeling 2
 Standarder vedrørende intellektuelle ejendomsrettigheder
 Underafdeling 1
 Ophavsret og beslægtede rettigheder
 Artikel 153
 Ydet beskyttelse
 Parterne bekræfter deres vilje til at efterleve:
 a)
 de rettigheder og forpligtelser, der er fastsat i Bernerkonventionen til værn for litterære og kunstneriske værker (Bernerkonventionen)
 b)
 den internationale konvention om beskyttelse af udøvende kunstnere, fremstillere af fonogrammer samt radio- og fjernsynsforetagender fra 1961
 c)
 TRIPS-aftalen
 d)
 WIPO's traktat om ophavsret
 e)
 WIPO's traktat om fremførelser og fonogrammer.
 Artikel 154
 Ophavsmænd
 Parterne giver ophavsmænd eneret til at tillade eller forbyde:
 a)
 direkte eller indirekte, midlertidig eller varig, hel eller delvis reproduktion af deres værker på en hvilken som helst måde og i en hvilken som helst form
 b)
 enhver form for spredning til almenheden ved salg eller på anden måde af deres originalværker eller eksemplarer heraf
 c)
 trådbunden eller trådløs overføring til almenheden af deres værker, herunder tilrådighedsstillelse af deres værker på en sådan måde, at almenheden får adgang til dem på et individuelt valgt sted og tidspunkt.
 Artikel 155
 Udøvende kunstnere
 Parterne giver udøvende kunstnere eneret til at:
 a)
 tillade eller forbyde optagelse (27) af deres fremførelser
 b)
 tillade eller forbyde direkte eller indirekte, midlertidig eller varig, hel eller delvis reproduktion af optagelser af deres fremførelser på en hvilken som helst måde og i en hvilken som helst form
 c)
 gøre optagelser af deres fremførelser tilgængelige for almenheden ved salg eller på anden måde
 d)
 tillade og forbyde trådbunden eller trådløs tilrådighedsstillelse for almenheden af optagelser af deres fremførelser på en sådan måde, at almenheden får adgang til dem på et individuelt valgt sted og tidspunkt
 e)
 tillade eller forbyde udsendelse ved hjælp af radiobølger og kommunikation til offentligheden af deres fremførelser, medmindre fremførelsen i sig selv sker ved en radio- eller fjernsynsudsendelse eller på grundlag af en optagelse.
 Artikel 156
 Fremstillere af fonogrammer
 Parterne giver fremstillere af fonogrammer eneret til at:
 a)
 tillade eller forbyde direkte eller indirekte, midlertidig eller varig, hel eller delvis reproduktion af deres fonogrammer på en hvilken som helst måde og i en hvilken som helst form
 b)
 gøre deres fonogrammer, herunder eksemplarer heraf, tilgængelige for almenheden ved salg eller på anden måde
 c)
 tillade og forbyde trådbunden eller trådløs tilrådighedsstillelse for almenheden af deres fonogrammer på en sådan måde, at almenheden får adgang til dem på et individuelt valgt sted og tidspunkt.
 Artikel 157
 Radio- og fjernsynsforetagender
 Parterne giver radio- og fjernsynsforetagender eneret til at tillade eller forbyde:
 a)
 optagelse af deres udsendelser
 b)
 reproduktion af optagelser af deres


text:
udsendelser
 c)
 trådbunden eller trådløs tilrådighedsstillelse for almenheden af optagelser af deres udsendelser, og
 d)
 viderespredning af deres udsendelser ved hjælp af radiobølger samt kommunikation til offentligheden af deres udsendelser, hvis denne foretages på steder, hvortil der er offentlig adgang mod betaling af entré.
 Artikel 158
 Radio- og fjernsynsudsendelse og kommunikation til offentligheden
 1. Parterne tillægger udøvende kunstnere og fremstillere af fonogrammer ret til et enkelt rimeligt vederlag, der betales af brugeren, hvis et i kommercielt øjemed udgivet fonogram eller et udtryk for et sådant fonogram i en anden form anvendes til radio- eller fjernsynsudsendelse ved hjælp af radiobølger eller til anden kommunikation til offentligheden, og sikrer, at dette vederlag deles mellem de pågældende kunstnere og fremstillere af fonogrammer.
 2. Parterne kan, hvis der ikke er enighed mellem de udøvende kunstnere og fonogramfremstillerne, fastlægge betingelserne for et sådant vederlags fordeling mellem dem.
 Artikel 159
 Beskyttelsens varighed
 1. Ophavsretten til litterære eller kunstneriske værker som defineret i artikel 2 i Bernerkonventionen gælder i ophavsmandens levetid og i 70 år efter vedkommendes død, uanset på hvilket tidspunkt værket lovligt blev gjort tilgængeligt for offentligheden.
 2. Beskyttelsestiden for et musikstykke med tekst udløber 70 år efter det tidspunkt, hvor den længstlevende af følgende personer dør, uanset om disse personer anses som medophavsmænd: tekstforfatteren eller komponisten til musikstykket, såfremt begge bidrag specifikt blev skabt til det pågældende musikstykke med tekst.
 3. Udøvende kunstneres rettigheder udløber tidligst 50 år efter fremførelsesdatoen. Dog gælder følgende:
 a)
 hvis en optagelse af en fremførelse på et andet medie end et fonogram udgives lovligt eller offentliggøres lovligt inden for dette tidsrum, udløber rettighederne 50 år efter datoen for første lovlige udgivelse eller første lovlige offentliggørelse, alt efter hvilken dato der er den første
 b)
 hvis en optagelse af en fremførelse på et fonogram udgives lovligt eller offentliggøres lovligt inden for dette tidsrum, udløber rettighederne 70 år efter datoen for første lovlige udgivelse eller første lovlige offentliggørelse, alt efter hvilken dato der er den første.
 4. Fonogramfremstilleres rettigheder udløber tidligst 50 år efter optagelsen. Dog gælder følgende:
 a)
 hvis et fonogram lovligt er udgivet inden for dette tidsrum, udløber rettighederne tidligst 70 år efter datoen for første lovlige udgivelse. Hvis lovlig udgivelse ikke sker inden for det tidsrum, der er nævnt i første punktum, og hvis fonogrammet lovligt offentliggøres i dette tidsrum, udløber rettighederne tidligst 70 år efter datoen for første lovlige offentliggørelse
 b)
 hvis fonogramfremstilleren, 50 år efter at et fonogram blev udgivet lovligt eller offentliggjort lovligt, ikke udbyder eksemplarer af fonogrammet til salg i tilstrækkeligt antal eller ikke gør det tilgængeligt for offentligheden, kan den udøvende kunstner hæve kontrakten, i henhold til hvilken den udøvende kunstner har overført eller overdraget sine rettigheder til optagelsen af sin fremførelse til en fonogramfremstiller.
 5. Radio- og fjernsynsforetagenders rettigheder udløber tidligst 50 år efter første udsendelse, hvad enten den sendes som trådløs eller trådbåren, herunder kabel- eller satellitfremført udsendelse.
 6. De i denne artikel fastsatte beskyttelsesperioder beregnes fra den 1. januar i det år, der følger efter den begivenhed, der affødte rettigheden.


text:
Artikel 160
 Beskyttelse af tekniske foranstaltninger
 1. Parterne indfører en passende retlig beskyttelse mod omgåelse af enhver form for effektive tekniske foranstaltninger, som den pågældende foretager, selv om vedkommende ved eller burde vide, at dette er formålet.
 2. Parterne indfører en passende retlig beskyttelse mod fremstilling, import, distribution, salg, udlejning, reklame for salg og udlejning eller besiddelse i kommercielt øjemed af anordninger, produkter eller komponenter eller ydelse af tjenester, der:
 a)
 er genstand for salgsfremme, reklame eller markedsføring med henblik på omgåelse af enhver form for effektive tekniske foranstaltninger
 b)
 kun i begrænset omfang har andet kommercielt formål eller anden kommerciel anvendelse end omgåelse af enhver form for effektive tekniske foranstaltninger, eller
 c)
 primært er udviklet, produceret, tilpasset eller ydet med henblik på at muliggøre eller befordre omgåelse af enhver form for effektive tekniske foranstaltninger.
 3. Ved »tekniske foranstaltninger« forstås i denne aftale enhver teknologi, anordning eller komponent, der under sin normale funktion har til formål at forhindre eller begrænse handlinger i forbindelse med værker eller andre beskyttede frembringelser, som indehaveren af ophavsrettigheder eller beslægtede rettigheder som fastsat i den interne lovgivning ikke har givet tilladelse til. Tekniske foranstaltninger betragtes som »effektive«, hvis anvendelsen af værker eller andre beskyttede frembringelser styres af rettighedshaveren ved anvendelse af en adgangskontrol- eller beskyttelsesforanstaltning, f.eks. kryptering, scrambling eller anden omdannelse af værket eller andre frembringelser eller en kopikontrolanordning, der opfylder beskyttelsesformålet.
 Artikel 161
 Beskyttelse af oplysninger om rettighedsforvaltning
 1. Parterne indfører en passende retlig beskyttelse mod personer, der uden tilladelse udfører nedennævnte handlinger:
 a)
 fjernelse eller ændring af elektroniske oplysninger om rettighedsforvaltning, eller
 b)
 spredning, import med henblik på spredning, udsendelse i radio og fjernsyn, overføring til eller tilrådighedsstillelse for almenheden af værker eller andre frembringelser, der er beskyttet efter denne aftale, og fra hvilke de elektroniske oplysninger om rettighedsforvaltning er blevet fjernet eller ændret uden tilladelse
 vel vidende eller med rimelig grund til at vide, at sådanne handlinger foranlediger, muliggør, letter eller skjuler en krænkelse af ophavsrettigheder eller beslægtede rettigheder som fastsat i den interne lovgivning.
 2. I dette kapitel forstås ved »oplysninger om rettighedsforvaltning« alle oplysninger, der er leveret af en rettighedshaver, og som identificerer et værk eller en anden frembringelse, som er beskyttet i henhold til dette kapitel, ophavsmanden eller enhver anden rettighedshaver, eller oplysninger om betingelserne for anvendelse af værket eller frembringelsen samt numre eller koder, der udgør sådanne oplysninger. Stk. 1 gælder, hvis en hvilken som helst af disse oplysninger anvendes i forbindelse med kopiering eller fremkommer i forbindelse med overføring til almenheden af et værk eller en anden frembringelse, som er beskyttet i henhold til dette kapitel.
 Artikel 162
 Undtagelser og indskrænkninger
 1. Parterne må i overensstemmelse med de konventioner og internationale traktater, som de er part i, kun indføre indskrænkninger eller undtagelser med hensyn til rettighederne i denne aftales artikel 154-159 i visse specielle tilfælde, der ikke strider mod den normale udnyttelse af den beskyttede frembringelse og ikke indebærer urimelig skade for rettighedshavernes legitime interesser.
 2. Parterne påser, at midlertidige reproduktionshandlinger efter denne aftales artikel 155-158, som


text:
er flygtige eller tilfældige, som udgør en integrerende og væsentlig del af en teknisk proces, og som udelukkende har til formål at muliggøre
 a)
 en mellemmands transmission i et netværk mellem tredjemænd, eller
 b)
 lovlig anvendelse af et værk eller en anden beskyttet frembringelse, og som ikke har selvstændig økonomisk værdi, er undtaget fra den i denne aftales artikel 155-158 nævnte ret til reproduktion.
 Artikel 163
 Kunstneres følgeret til kunstværker
 1. Parterne indfører for ophavsmanden til et originalkunstværk en følgeret, som er en uoverdragelig og selv på forhånd ufrasigelig ret til et vederlag baseret på salgsprisen ved ethvert videresalg af det pågældende kunstværk efter ophavsmandens første afhændelse af det.
 2. Den i stk. 1 nævnte ret finder anvendelse på alt videresalg, hvor der som sælgere, købere eller formidlere deltager professionelle på kunstmarkedet, herunder auktionshuse, kunstgallerier og alle kunsthandlere i øvrigt.
 3. Parterne kan bestemme, at den i stk. 1 nævnte ret ikke finder anvendelse på videresalg, hvor sælgeren har erhvervet værket direkte fra ophavsmanden mindre end tre år inden videresalget, og videresalgsprisen ikke overstiger et vist mindstebeløb.
 4. Følgeretsvederlaget skal betales af sælgeren. Parterne kan bestemme, at en anden af de i stk. 2 omhandlede fysiske og juridiske personer end sælgeren er forpligtet til at betale vederlaget enten alene eller i fællesskab med sælgeren.
 5. Den ydede beskyttelse kan påberåbes i det omfang, som den part, på hvis territorium beskyttelsen påberåbes, tillader det. Beløb og opkrævningsprocedure fastlægges i den interne lovgivning.
 Artikel 164
 Samarbejde om kollektiv forvaltning af rettigheder
 Parterne bestræber sig på at fremme dialog og samarbejde mellem deres respektive rettighedshaverorganisationer for at øge udbuddet af værker og andre beskyttede frembringelser og sikre overførsel af vederlag for anvendelse af sådanne værker eller andre beskyttede frembringelser.
 Underafdeling 2
 Varemærker
 Artikel 165
 Internationale aftaler
 Parterne bekræfter deres vilje til at efterleve:
 a)
 protokollen til Madridarrangementet om den internationale registrering af varemærker, og
 b)
 Nicearrangementet vedrørende international klassificering af varer og tjenesteydelser til brug ved registrering af varemærker.
 Artikel 166
 Registreringsprocedure
 1. Parterne påser, at der findes en ordning for registrering af varemærker, hvor endelige beslutninger om afslag truffet af den relevante varemærkemyndighed meddeles ansøgeren skriftligt og begrundes behørigt.
 2. Parterne giver mulighed for at gøre indsigelse mod ansøgninger om registrering af varemærker. En sådan indsigelsesprocedure skal være kontradiktorisk.
 3. Parterne stiller en offentligt tilgængelig elektronisk database over varemærkeansøgninger og -registreringer til rådighed.
 Artikel 167
 Vitterligt kendte varemærker
 Parterne efterlever Pariserkonventionens artikel 10a og TRIPS-aftalens artikel 16, stk. 2 og 3, vedrørende beskyttelsen af vitterligt kendte varemærker og kan tage hensyn til den fælles henstilling vedrørende bestemmelser om beskyttelse af vitterligt kendte mærker, der blev vedtaget af Pariserunionen til Beskyttelse af Industriel Ejendomsrets forsamling og WIPO's generalforsamling på den 34. møderække i forsamlingerne af WIPO's medlemsstater (september 1999).
 Artikel 168
 Undtagelser fra de rettigheder, der er knyttet til et varemærke
 Parterne tillader begrænsede undtagelser fra de rettigheder, der er knyttet til et varemærke, f.eks. rimelig anvendelse af deskriptive udtryk, beskyttelse af geografiske betegnelser, jf. artikel 176, eller andre begrænsede undtagelser, i forbindelse


text:
med hvilke der tages hensyn til varemærkeindehaverens og tredjemands legitime interesser.
 Underafdeling 3
 Geografiske betegnelser
 Artikel 169
 Anvendelsesområde
 1. Denne underafdeling gælder for anerkendelse og beskyttelse af geografiske betegnelser, der har deres oprindelse i parternes territorium.
 2. Hvis en parts geografiske betegnelse skal beskyttes af den anden part, skal den dække produkter, som er omfattet af pågældende parts lovgivning, jf. denne aftales artikel 170.
 Artikel 170
 Eksisterende geografiske betegnelser
 1. Unionen konkluderer efter at have gennemgået Georgiens lov om oprindelsesbetegnelser og geografiske betegnelser for varer af 22. august 1999, at denne lov er i overensstemmelse med de krav, der er fastsat i bilag XVII-A til denne aftale.
 2. Georgien konkluderer efter at have gennemgået Rådets forordning (EØF) nr. 1601/91 af 10. juni 1991 om almindelige regler for definition, betegnelse og præsentation af aromatiserede vine, aromatiserede vinbaserede drikkevarer og aromatiserede cocktails af vinprodukter, Rådets forordning (EF) nr. 510/2006 af 20. marts 2006 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer og gennemførelsesbestemmelserne hertil med hensyn til registrering, kontrol og beskyttelse af geografiske betegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer i Den Europæiske Union, del II, afsnit II, kapitel I, afdeling I, i Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 110/2008 af 15. januar 2008 om definition, betegnelse, præsentation og mærkning af samt beskyttelse af geografiske betegnelser for spiritus, at disse love, regler og procedurer er i overensstemmelse med de krav, der er fastsat i bilag XVII-A til denne aftale.
 3. Efter at have afsluttet en indsigelsesprocedure efter kriterierne i bilag XXII-B til denne aftale og efter at have gennemgået et resumé af specifikationer for landbrugsprodukter og fødevarer, der svarer til Unionens geografiske betegnelser, som er opført i bilag XXII-C til denne aftale, og de geografiske betegnelser for vin, aromatiseret vin og spiritus, der er opført i bilag XXII-D til denne aftale, og som Unionen har registreret i henhold til den lovgivning, der er omhandlet i denne artikels stk. 2, beskytter Georgien disse geografiske betegnelser med det beskyttelsesniveau, der er fastlagt i denne underafdeling.
 4. Efter at have afsluttet en indsigelsesprocedure efter kriterierne i bilag XXII-B til denne aftale og efter at have gennemgået et resumé af specifikationer for landbrugsprodukter og fødevarer, der svarer til Georgiens geografiske betegnelser, som er opført i bilag XXII-C til denne aftale, og de geografiske betegnelser for vin, aromatiseret vin og spiritus, der er opført i bilag XXII-D til denne aftale, og som Georgien har registreret i henhold til den lovgivning, der er omhandlet i stk. 1, beskytter Unionen disse geografiske betegnelser med det beskyttelsesniveau, der er fastlagt i denne underafdeling.
 5. De afgørelser, der træffes af det blandede udvalg, der er nedsat ved artikel 11 i aftalen mellem Den Europæiske Union og Georgien om beskyttelse af geografiske betegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer, vedrørende ændring af bilag III og IV til nævnte aftale, og som træffes før denne aftales ikrafttrædelse, anses for at


text:
være afgørelser truffet af Underudvalget vedrørende Geografiske Betegnelser, og de geografiske betegnelser, der tilføjes i bilag III og IV til nævnte aftale, anses for at være en del af bilag XVII-C og XVII-D til denne aftale. Følgelig beskytter parterne disse Geografiske Betegnelser som eksisterende geografiske betegnelser under denne aftale.
 Artikel 171
 Tilføjelse af nye geografiske betegnelser
 1. Parterne er enige om, at der i overensstemmelse med proceduren i denne aftales artikel 179, stk. 3, kan tilføjes nye geografiske betegnelser, der skal beskyttes, i bilag XVII-C og XVII-D til denne aftale, efter at indsigelsesproceduren er afsluttet, og efter at det i artikel 170, stk. 3 og 4, i denne aftale omhandlede resumé af specifikationer er gennemgået på en for begge parter fyldestgørende måde.
 2. En part er ikke forpligtet til som geografisk betegnelse at beskytte en betegnelse, hvis den kolliderer med navnet på en plantesort eller en dyrerace og derfor vil kunne vildlede forbrugerne med hensyn til produktets virkelige oprindelse.
 Artikel 172
 Rækkevidden af beskyttelsen af geografiske betegnelser
 1. De geografiske betegnelser, der er opført i bilag XVII-C og XVII-D til denne aftale, herunder de betegnelser, der tilføjes i henhold til denne aftales artikel 171, er beskyttet mod følgende:
 a)
 enhver direkte eller indirekte kommerciel anvendelse af en beskyttet betegnelse:
 i)
 for lignende produkter, som ikke er i overensstemmelse med den beskyttede betegnelses varespecifikation, eller
 ii)
 for så vidt en sådan anvendelse udnytter en geografisk betegnelses omdømme
 b)
 enhver uretmæssig anvendelse, efterligning eller antydning (28), selv om produktets virkelige oprindelse er angivet eller den beskyttede betegnelse er oversat eller er ledsaget af udtryk såsom »art«, »type«, »måde«, »som fremstillet i«, »efterligning«, »smag«, »som« eller tilsvarende
 c)
 enhver anden form for falsk eller vildledende angivelse af produktets herkomst, oprindelse, art og vigtigste egenskaber på den indre eller ydre emballage, i reklamerne eller i dokumenterne for det pågældende produkt samt anvendelse af emballager, der kan give et fejlagtigt indtryk af produktets oprindelse
 d)
 enhver anden praksis, der kan vildlede forbrugerne med hensyn til produktets virkelige oprindelse.
 2. Hvis geografiske betegnelser er helt eller delvis enslydende, beskyttes hver betegnelse, forudsat at den er blevet anvendt i god tro og med behørig hensyntagen til lokal skik og brug og risikoen for forveksling. Parterne fastsætter i fællesskab de praktiske regler for, hvorledes de enslydende geografiske betegnelser skelnes fra hinanden, samtidig med at der tages hensyn til behovet for, at de berørte producenter behandles lige, og at forbrugerne ikke vildledes, jf. dog TRIPS-aftalens artikel 23. En enslydende betegnelse, der forleder forbrugeren til at tro, at produkterne stammer fra et andet område, registreres ikke, selv om betegnelsen er korrekt med hensyn til det område, den region eller det sted, hvor de pågældende produkter har deres oprindelse.
 3. Hvis en part i forbindelse med forhandlinger med et tredjeland påtænker at beskytte en geografisk betegnelse fra tredjelandet, og den pågældende betegnelse er enslydende med en geografisk betegnelse hos den anden part, skal sidstnævnte part underrettes herom og have lejlighed til fremsætte sine bemærkninger, inden betegnelsen beskyttes.
 4. Intet i denne


text:
underafdeling forpligter en part til at beskytte den anden parts geografiske betegnelse, hvis betegnelsen ikke er eller ophører med at være beskyttet i oprindelseslandet. Parterne underretter hinanden, hvis en geografisk betegnelse ophører med at være beskyttet i oprindelseslandet.
 Artikel 173
 Beskyttelse af transskriberede geografiske betegnelser
 1. Geografiske betegnelser, der skrevet med bogstaver i det georgiske alfabet eller andre ikke-latinske alfabeter, som anvendes officielt i medlemsstaterne, er beskyttet i henhold til denne underafdeling, beskyttes sammen med de tilsvarende betegnelser skrevet med latinske bogstaver. Denne transskribering kan også anvendes ved mærkning af de pågældende produkter.
 2. På samme måde beskyttes geografiske betegnelser, der skrevet med latinske bogstaver er beskyttet i henhold til denne underafdeling, sammen med de tilsvarende betegnelser skrevet med bogstaver i det georgiske alfabet eller andre ikke-latinske alfabeter, som anvendes officielt i medlemsstaterne. Denne transskribering kan også anvendes ved mærkning af de pågældende produkter.
 Artikel 174
 Ret til at anvende geografiske betegnelser
 1. En betegnelse, der er beskyttet i henhold til denne underafdeling, kan anvendes af erhvervsdrivende, der afsætter landbrugsprodukter, fødevarer, vin, aromatiseret vin eller spiritus, som er i overensstemmelse med den relevante varespecifikation.
 2. Når en geografisk betegnelse først er beskyttet i henhold til denne underafdeling, må anvendelsen af den beskyttede betegnelse ikke gøres betinget af, at brugerne registreres, eller af yderligere klausuler.
 Artikel 175
 Håndhævelse af beskyttelsen
 Parterne håndhæver den beskyttelse, der er omhandlet i denne aftales artikel 170-174, ved at deres myndigheder træffer passende administrative foranstaltninger. De håndhæver også beskyttelsen på begæring af en interesseret part.
 Artikel 176
 Forhold til varemærker
 1. Parterne afviser at registrere et varemærke, hvis det fører til en af de situationer, der er omhandlet i denne aftales artikel 172, stk. 1, i forhold til en beskyttet geografisk betegnelse for tilsvarende produkter, eller erklærer det ugyldigt enten på eget initiativ eller på begæring af en interesseret part i overensstemmelse med parternes lovgivning, hvis der ansøges om registrering af varemærket, efter at der er ansøgt om beskyttelse af den geografiske betegnelse på det pågældende territorium.
 2. For geografiske betegnelser som omhandlet i denne aftales artikel 170 er datoen for ansøgning om beskyttelse den 1. april 2012.
 3. For geografiske betegnelser som omhandlet i denne aftales artikel 171 er datoen for ansøgning om beskyttelse den dato, hvor der sendes en anmodning om beskyttelse af en geografisk betegnelse til den anden part.
 4. Parterne har ikke pligt til at beskytte en geografisk betegnelse, hvis beskyttelsen set i relation til et anset eller vitterligt kendt varemærke vil kunne vildlede forbrugerne med hensyn til produktets sande identitet.
 5. Parterne beskytter geografiske betegnelser, også selv om der findes et ældre varemærke, jf. dog stk. 4. Ved et ældre varemærke forstås et varemærke, hvis anvendelse svarer til en af de situationer, der er omhandlet i denne aftales artikel 172, stk. 1, og som der er ansøgt om, som er registreret, eller som har vundet hævd, for så vidt denne mulighed er hjemlet i lovgivningen, på en parts territorium, før den dato, hvor den anden part har indsendt en ansøgning om


text:
beskyttelse af den geografiske betegnelse i henhold til denne underafdeling. Varemærket kan fortsat anvendes og fornyes uanset beskyttelsen af den geografiske betegnelse, såfremt varemærket ikke er erklæret ugyldigt, eller rettighederne dertil ikke er fortabt, i overensstemmelse med parternes varemærkelovgivning.
 Artikel 177
 Almindelige regler
 1. Denne underafdeling berører ikke parternes rettigheder og forpligtelser i henhold til WTO-aftalen.
 2. Importen, eksporten og afsætningen af de produkter, der er omhandlet i denne aftales artikel 170 og 171, skal foregå i overensstemmelse med de love og administrative bestemmelser, der gælder på den importerende parts område.
 3. Spørgsmål i forbindelse med registrerede betegnelsers tekniske specifikationer behandles af det underudvalg, der er nedsat ved denne aftales artikel 179.
 4. Geografiske betegnelser, der er beskyttet i henhold til denne underafdeling, må kun annulleres af den part, på hvis territorium produkterne har deres oprindelse.
 5. En varespecifikation som omhandlet i denne underafdeling er en specifikation, som er godkendt af den parts myndigheder, på hvis territorium produktet har sin oprindelse, inklusive eventuelle ændringer, der også er godkendt.
 Artikel 178
 Samarbejde og gennemsigtighed
 1. Parterne holder direkte eller gennem Underudvalget vedrørende Geografiske Betegnelser, der er nedsat i henhold til denne aftales artikel 179, forbindelse med hinanden angående alle spørgsmål om denne underafdelings gennemførelse og funktion. I den forbindelse kan en part navnlig anmode den anden part om oplysninger vedrørende varespecifikationer og ændringer heraf og om, hvem der kan kontaktes angående kontrolbestemmelser.
 2. Hver part kan offentliggøre specifikationerne eller et resumé af dem og oplysninger om, hvem der kan kontaktes angående kontrolbestemmelser for den anden parts geografiske betegnelser, som er beskyttet i henhold til denne artikel.
 Artikel 179
 Underudvalget vedrørende Geografiske Betegnelser
 1. Der nedsættes hermed et underudvalg vedrørende geografiske betegnelser. Det består af repræsentanter for Unionen og Georgien, som har til opgave at overvåge underafdelingens udvikling og intensivere deres samarbejde og dialog om geografiske betegnelser. Underudvalget vedrørende Geografiske Betegnelser rapporterer til Associeringsudvalget i dettes handelssammensætning, jf. denne aftales artikel 408, stk. 4.
 2. Underudvalget vedrørende Geografiske Betegnelser træffer afgørelse ved konsensus. Det fastsætter selv sin forretningsorden. Det træder sammen på begæring af en af parterne, skiftevis i EU og i Georgien, på tidspunkter og steder og under forhold (herunder videokonference), som parterne gensidigt aftaler, dog senest 90 dage efter begæringen.
 3. Underudvalget vedrørende Geografiske Betegnelser sørger også for, at denne underafdeling fungerer efter hensigten, og kan tage ethvert spørgsmål vedrørende dens gennemførelse og funktion op til behandling. Det har navnlig til opgave:
 a)
 at ændre denne aftales artikel 170, stk. 1 og 2, for så vidt angår henvisningerne til parternes gældende lovgivning
 b)
 at ændre bilag XVII-C og XVII-D til denne aftale for så vidt angår geografiske betegnelser
 c)
 at udveksle oplysninger om udviklingen i lovgivning og politik for så vidt angår geografiske betegnelser og andre spørgsmål af fælles interesse vedrørende geografiske betegnelser
 d)
 at udveksle oplysninger om geografiske betegnelser med henblik på at overveje, om de skal beskyttes i henhold til denne underafdeling.
 Underafdeling 4
 Design
 Artikel 180
 Internationale aftaler
 Parterne bekræfter deres forpligtelser i henhold til Genèveaftalen under


text:
Haagarrangementet vedrørende international registrering af industrielle design fra 1999.
 Artikel 181
 Beskyttelse af registrerede design
 1. Hver part træffer foranstaltninger til beskyttelse af uafhængigt frembragte design, der er nye og originale (29). Beskyttelsen ydes ved registrering, som giver indehaveren af et registreret design eneret i overensstemmelse med denne artikel.
 2. Et design, der finder anvendelse på eller indgår i et produkt, som udgør en komponent af et sammensat produkt, anses kun for at være nyt og originalt:
 a)
 hvis komponenten efter at være blevet inkorporeret i det sammensatte produkt fortsat er synlig under normal brug af dette produkt, og
 b)
 de synlige elementer af komponenten i sig selv opfylder kravene om nyhed og originalitet.
 3. Ved »normal brug« i den i stk. 2, litra a), anvendte betydning forstås den endelige brugers anvendelse, dog hverken vedligeholdelse eller reparation.
 4. Indehaveren af et registreret design har som minimum ret til at forhindre, at tredjemand uden at have indehaverens samtykke fremstiller, udbyder til salg, sælger, importerer, eksporterer, opbevarer eller anvender et produkt, der bærer eller inkorporerer det beskyttede design, dersom en sådan handling har en kommerciel målsætning, i urimeligt omfang skader den normale udnyttelse af designet eller ikke er forenelig med god forretningsskik.
 5. Beskyttelsen skal være af 25 års varighed, efter at der er søgt om registrering, fra datoen for indgivelse af ansøgningen om registrering eller fra en dato, der fastsættes i overensstemmelse med Haagarrangementet om international indlevering af ansøgninger for industriel design, dog under forbehold af Pariserkonventionen.
 Artikel 182
 Undtagelser og udelukkelser
 1. Hver part kan fastsætte begrænsede undtagelser fra beskyttelsen af design, forudsat at sådanne undtagelser ikke i urimeligt omfang strider mod den normale udnyttelse af beskyttede design og ikke indebærer urimelig skade for de legitime interesser, som indehaveren af det beskyttede design har, under hensyn til tredjemands legitime interesser.
 2. Designbeskyttelse gælder ikke for design, der i alt væsentligt er dikteret af tekniske eller funktionelle forhold. Navnlig kan en designret ikke opretholdes for de elementer af et produkts udseende, der nødvendigvis må reproduceres i deres nøjagtige form og dimensioner, for at det produkt, som designet indgår i eller finder anvendelse på, rent mekanisk kan kobles til et andet produkt eller placeres i, på eller omkring et andet produkt eller bringes i kontakt med et andet produkt, således at begge produkter opfylder deres funktion.
 Artikel 183
 Forhold til ophavsret
 Et design kan også beskyttes i henhold til den pågældende parts lovgivning om ophavsret fra det tidspunkt, hvor designet blev frembragt eller fastlagt i en given form. Hver part fastsætter, i hvilket omfang og under hvilke betingelser der opnås en sådan beskyttelse, herunder kravet til originalitet.
 Underafdeling 5
 Patenter
 Artikel 184
 Internationale aftaler
 Parterne bekræfter deres forpligtelse til at efterleve WIPO's patentsamarbejdstraktat.
 Artikel 185
 Patenter og folkesundheden
 1. Parterne anerkender vigtigheden af erklæringen fra WTO's ministerkonference om TRIPS-aftalen og folkesundhed, der blev vedtaget den 14. november 2001.
 2. Parterne overholder og bidrager til gennemførelsen af WTO's Almindelige Råds afgørelse af 30. august 2003 om punkt 6 i den erklæring, der er


text:
omhandlet i denne artikels stk. 1.
 Artikel 186
 Supplerende beskyttelsescertifikat
 1. Parterne anerkender, at lægemidler og plantebeskyttelsesmidler, som er beskyttet af et patent på deres respektive territorier, kan underlægges en administrativ tilladelsesprocedure forud for markedsføringen. De anerkender, at den tid, der går fra indgivelsen af en patentansøgning, indtil den første tilladelse til at markedsføre det pågældende produkt på deres respektive markeder foreligger, som fastsat til dette formål i den interne lovgivning, kan afkorte den effektive patentbeskyttelsesperiode.
 2. Hver part fastsætter for et lægemiddel eller et plantebeskyttelsesmiddel, der er beskyttet af et patent, og som har været underlagt en administrativ tilladelsesprocedure, en yderligere beskyttelsesperiode, der skal være den samme som den i stk. 1, andet punktum, omhandlede, minus fem år.
 3. Uanset stk. 2 kan den yderligere beskyttelsesperiodes varighed ikke overstige fem år.
 4. For lægemidler, for hvilke der er gennemført pædiatriske undersøgelser, og hvor resultaterne af disse undersøgelser er afspejlet i produktinformationerne, forlænger parterne beskyttelsesperioden i henhold til stk. 2 med yderligere seks måneder.
 Artikel 187
 Beskyttelse af data, der er forelagt med henblik på markedsføringstilladelse for lægemidler (30)
 1. Parterne iværksætter en helhedsordning, der garanterer, at data, der forelægges med henblik på markedsføringstilladelse for et lægemiddel, forbliver fortrolige, ikke videregives og ikke lægges til grund for en anden markedsføringstilladelse.
 2. Hver part sikrer i sin lovgivning, at oplysninger, der forelægges med henblik på markedsføringstilladelse for et lægemiddel, forbliver fortrolige og ikke videregives til tredjemand og nyder beskyttelse mod illoyal erhvervsmæssig udnyttelse.
 3. Til dette formål tillader parterne i mindst seks år fra datoen for den første markedsføringstilladelse ikke, at andre ansøgere markedsfører det samme eller et tilsvarende produkt på grundlag af en markedsføringstilladelse, der er tildelt den ansøger, som har forelagt forsøgsdataene eller undersøgelserne, medmindre denne har givet sit samtykke. I denne periode må de forsøgsdata eller undersøgelser, der blev forelagt med henblik på den første markedsføringstilladelse, ikke anvendes til gavn for en efterfølgende ansøger, der ønsker en markedsføringstilladelse for et lægemiddel, medmindre den første ansøger giver sit samtykke hertil.
 4. Den i stk. 3 omhandlede periode på seks år forlænges til maksimalt syv år, hvis indehaveren i løbet af de første seks år efter opnåelse af den første markedsføringstilladelse opnår markedsføringstilladelse for en eller flere nye terapeutiske indikationer, som anses for at indebære en vigtig klinisk fordel i forhold til eksisterende behandlingsformer.
 5. Georgien forpligter sig til at bringe sin lovgivning om databeskyttelse for lægemidler i overensstemmelse med Unionens lovgivning på en dato, der fastsættes af Associeringsudvalget i dettes handelssammensætning, jf. denne aftales artikel 408, stk. 4.
 Artikel 188
 Beskyttelse af data, der er forelagt med henblik på markedsføringstilladelse for plantebeskyttelsesmidler
 1. Hver part fastlægger krav til sikkerhed og effektivitet, inden de tillader markedsføring af plantebeskyttelsesmidler.
 2. Hver part sikrer, at data, som en ansøger forelægger første gang med henblik på opnåelse af en markedsføringstilladelse for et plantebeskyttelsesmiddel, nyder beskyttelse mod illoyal erhvervsmæssig udnyttelse og ikke anvendes til gavn for andre personer, der søger at opnå en markedsføringstilladelse, medmindre der fremlægges bevis for, at den første indehaver giver


text:
sit udtrykkelige samtykke.
 3. Den forsøgs- eller undersøgelsesrapport, der første gang forelægges med henblik på opnåelse af en markedsføringstilladelse, skal opfylde følgende betingelser:
 a)
 den er nødvendig for, at der kan gives tilladelse, eller at en tilladelse kan ændres med henblik på at tillade anvendelse på andre afgrøder, og
 b)
 den er i overensstemmelse med principperne for god laboratoriepraksis eller god forsøgspraksis, og dette er bekræftet.
 4. Databeskyttelsesperioden skal være af mindst 10 års varighed fra datoen for den første markedsføringstilladelse i den pågældende part.
 Artikel 189
 Plantesorter
 Parterne beskytter plantesortsrettigheder i overensstemmelse med den internationale konvention om beskyttelse af plantenyheder og samarbejder om at fremme og håndhæve disse rettigheder.
 Afdeling 3
 Håndhævelse af intellektuelle ejendomsrettigheder
 Artikel 190
 Generelle forpligtelser
 1. Parter bekræfter deres forpligtelser i henhold til TRIPS-aftalen, særlig del III, og påser, at de supplerende foranstaltninger, procedurer og retsmidler i denne afdeling er til rådighed for at sikre håndhævelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder (31).
 2. Disse supplerende foranstaltninger, procedurer og retsmidler skal være fair og rimelige, de må ikke være unødigt komplicerede eller udgiftskrævende, og de må ikke indebære urimelige frister eller medføre ugrundede forsinkelser.
 3. Disse supplerende foranstaltninger og retsmidler skal ligeledes være effektive, stå i et rimeligt forhold til krænkelsen og have afskrækkende virkning, og de skal anvendes på en sådan måde, at der ikke opstår hindringer for lovlig samhandel, og at der ydes garanti mod misbrug af dem.
 Artikel 191
 Rekvirenter
 Parterne anerkender som personer, der kan anmode om anvendelse af de foranstaltninger, procedurer og retsmidler, der er omhandlet i denne afdeling og i del III af TRIPS-aftalen:
 a)
 indehavere af intellektuelle ejendomsrettigheder i overensstemmelse med den lovgivning, der finder anvendelse
 b)
 alle andre personer, der har tilladelse til at anvende disse rettigheder, navnlig licenshavere, i det omfang det er muligt efter og i overensstemmelse med den lovgivning, der finder anvendelse
 c)
 organisationer til kollektiv forvaltning af intellektuelle ejendomsrettigheder, der efter reglerne er officielt anerkendt som berettigede til at repræsentere indehavere af intellektuelle ejendomsrettigheder, i det omfang det er muligt efter og i overensstemmelse med den lovgivning, der finder anvendelse
 d)
 faglige interesseorganisationer, der efter reglerne er anerkendt som berettigede til at repræsentere indehavere af intellektuelle ejendomsrettigheder, i det omfang det er muligt efter og i overensstemmelse med den lovgivning, der finder anvendelse.
 Underafdeling 1
 Civilretlig håndhævelse
 Artikel 192
 Foranstaltninger til sikring af bevismateriale
 1. Hver part sikrer, allerede inden behandlingen af en sag vedrørende realiteten påbegyndes, at de kompetente retslige myndigheder på begæring af en part, der har fremført et rimeligt tilgængeligt bevismateriale til støtte for sin påstand om, at vedkommendes intellektuelle ejendomsret er blevet krænket eller vil blive krænket, træffer afgørelse om, at der omgående skal iværksættes effektive foreløbige foranstaltninger med henblik på at sikre det relevante bevismateriale i forbindelse med den påståede krænkelse, under forudsætning af at fortrolige oplysninger beskyttes.
 2. Sådanne foranstaltninger kan omfatte en udførlig beskrivelse af de omtvistede varer med eller uden udtagning af prøver eller en beslaglæggelse af disse og, når det er hensigtsmæssigt, af de materialer og redskaber,


text:
der har været anvendt i fremstillingen og/eller distributionen af disse varer og af de hertil hørende dokumenter. Disse foranstaltninger træffes, om nødvendigt uden at modparten høres, især hvis en forsinkelse vil kunne påføre rettighedshaveren et uopretteligt tab, eller hvor der foreligger en påviselig risiko for tilintetgørelse af bevismateriale.
 3. Hvis der træffes foranstaltninger til sikring af bevismateriale, uden at modparten høres, underrettes de berørte parter straks, og senest efter at foranstaltningerne er gennemført.
 Artikel 193
 Ret til information
 1. Hver part sikrer, at de kompetente retslige myndigheder i forbindelse med sager om krænkelse af en intellektuel ejendomsrettighed og som svar på en velbegrundet og forholdsmæssig afpasset begæring fra rekvirenten, kan pålægge den krænkende part og/eller enhver anden person at give oplysninger om oprindelsen af og distributionskanalerne for de varer eller tjenesteydelser, der krænker en intellektuel ejendomsrettighed, såfremt den pågældende:
 a)
 er fundet i besiddelse af de omtvistede varer i kommerciel målestok
 b)
 er fundet i færd med at anvende de omtvistede tjenesteydelser i kommerciel målestok
 c)
 er fundet i færd med at yde tjenesteydelser, der anvendes i de omtvistede aktiviteter, i kommerciel målestok, eller
 d)
 er fundet i færd med at producere, fremstille eller distribuere de omtvistede varer eller at yde tjenesteydelser på grundlag af oplysninger leveret af en person som omhandlet i litra a), b) eller c).
 2. De i stk. 1 nævnte oplysninger omfatter i givet fald:
 a)
 navn og adresse på producenter, fremstillere, distributører, leverandører og andre tidligere indehavere af varer eller tjenesteydelser samt på engros- og detailhandelsled, og
 b)
 oplysninger om producerede, fremstillede, leverede, modtagne eller bestilte mængder og om den pris, der er opnået for de pågældende varer eller tjenesteydelser.
 3. Stk. 1 og 2 finder anvendelse under forbehold af andre lovbestemmelser, der:
 a)
 tillægger rettighedshaveren en mere vidtgående ret til information
 b)
 regulerer brugen af oplysninger meddelt i henhold til denne artikel i civilretlige eller strafferetlige sager
 c)
 omhandler erstatningsansvaret ved misbrug af retten til information
 d)
 danner grundlag for at nægte at meddele oplysninger, som ville tvinge den i stk. 1 omhandlede person til at indrømme, at vedkommende selv eller en nær slægtning har deltaget i en krænkelse af en intellektuel ejendomsrettighed, eller
 e)
 omhandler beskyttelsen af fortrolige kilder til information eller behandlingen af personoplysninger.
 Artikel 194
 Midlertidige foranstaltninger
 1. Hver part sikrer, at de retslige myndigheder på begæring af rekvirenten kan udstede et foreløbigt påbud over for den påståede krænker med henblik på at forhindre en nært forestående krænkelse af en intellektuel ejendomsrettighed eller midlertidigt, og hvis det er muligt i henhold til egen lovgivning, under trussel om tvangsbøder, forbyde en fortsættelse af den påståede krænkelse af den pågældende rettighed eller gøre denne fortsættelse betinget af, at der stilles sikkerhed for erstatning til rettighedshaveren. Et foreløbigt påbud kan på de samme betingelser udstedes til en mellemmand, hvis ydelser anvendes af tredjemand til krænkelse af en intellektuel ejendomsrettighed.
 2. Et foreløbigt påbud kan også udstedes for at kræve beslaglæggelse eller aflevering af varer, der mistænkes for at krænke en intellektuel ejendomsrettighed, for at


text:
forhindre, at de indføres i handelen eller omsættes.
 3. I tilfælde af påståede overtrædelser i kommerciel målestok sikrer parterne, at de retslige myndigheder, hvis rekvirenten godtgør, at der foreligger omstændigheder, som kan vanskeliggøre inddrivelsen af erstatning, kan kræve arrest i den påståede krænkende parts løsøregenstande og faste ejendom, herunder indefrysning af bankkonti og andre aktiver. Med henblik herpå kan de kompetente myndigheder i relevante tilfælde kræve adgang til dokumenter med bankoplysninger samt finansielle og kommercielle oplysninger under den påståede krænkers kontrol.
 Artikel 195
 Foranstaltninger, der følger af en realitetsafgørelse
 1. Hver part sikrer, at de kompetente retslige myndigheder på begæring af rekvirenten, og uden at det berører den erstatning, der skal udredes til rettighedshaveren som følge af krænkelsen, og uden nogen form for godtgørelse, kan kræve, at de varer, som de har fastslået krænker en intellektuel ejendomsrettighed, som det mindste fjernes fra handelen eller destrueres. Hvis det er relevant, kan de kompetente retslige myndigheder desuden kræve tilintetgørelse af de materialer og redskaber, der primært har været anvendt til at skabe eller fremstille de pågældende varer.
 2. Parternes retslige myndigheder skal have myndighed til at beordre disse foranstaltninger gennemført for rettighedskrænkerens regning, medmindre særlige grunde taler herimod.
 3. Parterne sikrer, at de retslige myndigheder, når der er truffet en retsafgørelse, som fastslår en krænkelse af en intellektuel ejendomsrettighed, kan udstede et påbud til den krænkende part samt en mellemmand, hvis ydelser anvendes af tredjemand til krænkelse af en intellektuel ejendomsrettighed, med henblik på at forhindre fortsat krænkelse.
 4. Parterne kan bestemme, at de kompetente retslige myndigheder, når det er hensigtsmæssigt, og på begæring af den, der kan pålægges de i denne artikel nævnte foranstaltninger, kan beordre betaling til den forurettede af en kontant godtgørelse i stedet for anvendelse af foranstaltningerne i denne afdeling, hvis denne person har handlet uforsætligt og ikke har udvist uagtsomhed, hvis gennemførelsen af de pågældende foranstaltninger ville skade ham uforholdsmæssigt meget, og hvis en kontant godtgørelse til den forurettede forekommer rimeligt tilfredsstillende.
 Artikel 196
 Erstatning
 1. Hver part sikrer, at de retslige myndigheder på begæring af den forurettede pålægger den krænkende part, der vidste eller med rimelighed burde vide, at hans aktiviteter medførte en krænkelse, at betale rettighedshaveren en erstatning, der står i rimeligt forhold til det tab, denne har lidt som følge af krænkelsen. Når de retslige myndigheder fastsætter erstatningen:
 a)
 tager de hensyn til alle relevante aspekter, såsom negative økonomiske konsekvenser, herunder den forurettedes tab af fortjeneste, den krænkende parts uberettigede fortjeneste, og, når det er hensigtsmæssigt, andre elementer end de økonomiske, f.eks. den ikke-økonomiske skade, rettighedshaveren har lidt som følge af krænkelsen, eller
 b)
 de kan, som et alternativ til litra a), når det er hensigtsmæssigt, fastsætte erstatningen til et fast beløb på grundlag af elementer, der som minimum svarer til størrelsen af de gebyrer eller afgifter, som den krænkende part skulle have betalt, hvis han havde anmodet om tilladelse til at anvende den pågældende intellektuelle ejendomsrettighed.
 2. I sager, hvor den krænkede part har krænket intellektuelle ejendomsrettigheder uden at vide det eller uden


text:
at have rimelig grund til at vide det, kan parterne bestemme, at de retslige myndigheder kan træffe beslutning om tilbagebetaling af et overskud eller om betaling af en erstatning, der kan være fastsat på forhånd, til fordel for den krænkede part.
 Artikel 197
 Sagsomkostninger
 Parterne sikrer, at rimelige og forholdsmæssigt afpassede sagsomkostninger og andre udgifter, som den part, der har vundet sagen, har afholdt, som en generel regel bæres af den part, der har tabt sagen, medmindre billighedshensyn taler imod dette og under forbehold af undtagelser fastsat i indenlandske procedureregler.
 Artikel 198
 Offentliggørelse af retsafgørelser
 Hver part sikrer, at de retslige myndigheder i såvel søgsmål vedrørende krænkelse af intellektuelle ejendomsrettigheder som i søgsmål vedrørende krænkelse af ophavsrettigheder kan træffe afgørelse om, at der på begæring af rekvirenten og for den krænkende parts regning træffes passende foranstaltninger til formidling af information om afgørelsen, og at retsafgørelsen opslås og offentliggøres i sin helhed eller i uddrag.
 Artikel 199
 Formodning om ophavs- eller ejendomsret
 Ved anvendelse af de i denne underafdeling omhandlede foranstaltninger, procedurer og retsmidler:
 a)
 er det, for at ophavsmanden til et litterært eller kunstnerisk værk kan betragtes som ophavsmand og dermed være berettiget til at anlægge sag om krænkelse, indtil det modsatte er bevist, tilstrækkeligt, at den pågældendes navn er anført på værket på sædvanlig måde
 b)
 finder bestemmelserne i litra a) tilsvarende anvendelse på indehavere af ophavsretbeslægtede rettigheder for så vidt angår det beskyttede materiale.
 Underafdeling 2
 Andre bestemmelser
 Artikel 200
 Foranstaltninger ved grænsen
 1. Under forbehold af denne aftales artikel 75 og bilag XIII til denne aftale fastlægger denne artikel denne aftales generelle principper vedrørende toldmyndighedernes håndhævelse af intellektuelle ejendomsrettigheder og parternes toldmyndigheders pligt til at samarbejde.
 2. Ved gennemførelsen af foranstaltninger ved grænsen vedrørende håndhævelse af intellektuelle ejendomsrettigheder sikrer parterne overensstemmelse med deres forpligtelser under GATT 1994 og TRIPS-aftalen.
 3. Bestemmelserne om foranstaltninger ved grænsen i denne artikel er af proceduremæssig karakter. De fastsætter betingelserne og procedurerne for toldmyndighedernes tiltag, når varer, som mistænkes for at krænke intellektuelle ejendomsrettigheder, er eller burde have været under toldkontrol. De berører på ingen måde parternes materielle retsregler vedrørende intellektuelle ejendomsrettigheder.
 4. For at fremme effektiv håndhævelse af intellektuelle ejendomsrettigheder skal toldmyndighederne vedtage en række metoder til udpegning af forsendelser, der indeholder varer, som mistænkes for at krænke intellektuelle ejendomsrettigheder. Disse metoder skal omfatte risikoanalyseteknikker, som bl.a. er baseret på oplysninger forelagt af rettighedsindehaverne, efterretninger og ladningskontroller.
 5. Parterne er enige om effektiv gennemførelse af artikel 69 i TRIPS-aftalen, hvad angår international handel med varer, som mistænkes for at krænke intellektuelle ejendomsrettigheder. Til dette formål opretter og giver parterne underretning om kontaktpunkter hos deres toldmyndigheder, og de skal være rede til at udveksle data og oplysninger om handel med sådanne varer, som har virkninger for begge parter. Navnlig fremmer de informationsudvekslingen og samarbejdet mellem toldmyndighederne på områderne varemærkeforfalskede varer og piratkopierede ophavsretsbeskyttede varer. Under forbehold af bestemmelserne i protokol II om gensidig administrativ bistand i toldspørgsmål til denne aftale udveksler toldmyndighederne, hvis det er relevant, sådanne oplysninger hurtigt og under behørig


text:
overholdelse af parternes databeskyttelseslovgivning.
 6. Hver parts toldmyndigheder samarbejder efter anmodning eller på eget initiativ om at forelægge relevante til rådighed værende oplysninger for den anden parts toldmyndigheder, navnlig vedrørende varer, der er i transit gennem en af parternes territorium og har bestemmelsessted (eller oprindelse) i den anden part.
 7. Det i denne aftales artikel 74 omhandlede underudvalg fastlægger de praktiske ordninger for udveksling af de i denne artikel omhandlede data og oplysninger.
 8. Protokol II om gensidig administrativ bistand i toldspørgsmål til denne aftale finder anvendelse på krænkelser af intellektuelle ejendomsrettigheder, uden at dette dog berører de former for samarbejde, der følger af anvendelsen af denne artikels stk. 5-7.
 9. Det i denne aftales artikel 74 omhandlede underudvalg er det underudvalg, som bærer ansvaret for at sikre, at denne artikel fungerer efter hensigten og gennemføres korrekt.
 Artikel 201
 Adfærdskodekser
 Parterne tilskynder til:
 a)
 at erhvervssammenslutninger og -organisationer udarbejder adfærdskodekser, som bidrager til håndhævelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder
 b)
 at parternes respektive kompetente myndigheder får tilsendt udkast til adfærdskodekser og eventuelle evalueringer af anvendelsen af disse.
 Artikel 202
 Samarbejde
 1. Parterne er enige om at samarbejde med henblik på at støtte gennemførelsen af de tilsagn og forpligtelser, der indgås i henhold til dette kapitel.
 2. Samarbejdet omfatter, men er ikke begrænset til:
 a)
 udveksling af oplysninger om de retlige rammer for intellektuelle ejendomsrettigheder og relevante regler for beskyttelse og håndhævelse; udveksling af erfaringer om lovgivningsprocessen inden for disse områder
 b)
 udveksling af erfaringer og oplysninger om håndhævelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder
 c)
 udveksling af erfaringer om toldmyndighedernes, politiets samt administrative og retslige myndigheders håndhævelse af rettigheder på centralt og ikke-centralt niveau; samordning, også med andre lande, med henblik på at forhindre eksport af forfalskede varer
 d)
 kapacitetsopbygning; udveksling og uddannelse af personale
 e)
 fremme og formidling af oplysninger om intellektuelle ejendomsrettigheder i bl.a. erhvervskredse og civilsamfundet; bevidstgørelse af forbrugere og rettighedshavere
 f)
 styrkelse af det institutionelle samarbejde, f.eks. gennem IPR-kontorer
 g)
 aktiv fremme af bevidstgørelse og uddannelse for offentligheden om politikker for intellektuelle ejendomsrettigheder: udarbejdelse af effektive strategier med henblik på at udpege målgrupper og etablering af oplysningsprogrammer for at øge forbrugernes og mediernes bevidsthed om følgerne af krænkelser af intellektuelle ejendomsrettigheder, herunder risiciene for sundhed og sikkerhed og forbindelsen til den organiserede kriminalitet.
 KAPITEL 10
 Konkurrence
 Artikel 203
 Principper
 Parterne anerkender vigtigheden af fri og uhindret konkurrence i deres handelsrelationer. Parterne erkender, at konkurrencebegrænsende forretningspraksis og statslig intervention (herunder subsidier) kan lægge hindringer i vejen for velfungerende markeder og underminere fordelene ved handelsliberalisering.
 Artikel 204
 Lovgivning om karteller og fusioner og gennemførelse heraf
 1. Parterne opretholder på deres respektive territorier en fuldt dækkende konkurrencelovgivning, der effektivt tager højde for konkurrencebegrænsende aftaler, samordnet praksis og konkurrencebegrænsende ensidig adfærd i virksomheder med en dominerende markedsstilling, og som indeholder bestemmelser om effektiv kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser for at undgå betydelige hindringer for effektiv konkurrence og misbrug af en dominerende stilling.
 2. Hver part opretholder myndigheder, der er ansvarlige for effektiv håndhævelse af den i stk. 1 omhandlede konkurrencelovgivning og råder over de nødvendige


text:
redskaber hertil.
 3. Parterne erkender vigtigheden af at anvende deres respektive konkurrencelovgivninger på en gennemsigtig og ikke-diskriminerende måde under overholdelse af principperne om en retfærdig rettergang og retten til forsvar for de berørte virksomheder.
 Artikel 205
 Statsmonopoler, offentlige virksomheder og virksomheder med særlige eller eksklusive rettigheder
 1. Intet i dette kapitel forhindrer en part i at udpege eller opretholde statsmonopoler eller offentlige virksomheder eller i at give virksomheder særlige eller eksklusive rettigheder i overensstemmelse med sin lovgivning på de nævnte områder.
 2. Hvad angår statslige handelsmonopoler, offentlige virksomheder og virksomheder med særlige eller eksklusive rettigheder, sikrer parterne, at sådanne virksomheder er omfattet af den i artikel 204, stk. 1, omhandlede konkurrencelovgivning, for så vidt at anvendelsen af denne lovgivning ikke de jure eller de facto er til hinder for udførelsen af de særlige opgaver af samfundsmæssig interesse, som de pågældende virksomheder er pålagt.
 Artikel 206
 Subsidier
 1. I denne artikel forstås ved »subsidier« en foranstaltning, som opfylder betingelserne i SCM-aftalens artikel 1, uanset om det ydes i forbindelse med produktion af varer eller levering af tjenester, og som er specifik, jf. nævnte aftales artikel 2.
 2. Parterne sikrer gennemsigtighed med hensyn til subsidier. Med henblik herpå aflægger hver part hvert andet år rapport til den anden part om retsgrundlaget, formen, beløbet eller budgettet for og, om muligt, modtageren af de subsidier, der er ydet af regeringen eller et offentligt organ i forbindelse med produktionen af varer. Det anses, at der er aflagt rapport, hvis hver part gør de relevante oplysninger tilgængelige på et offentligt tilgængeligt websted.
 3. Efter anmodning fra en part skal den anden part forelægge oplysninger og besvare spørgsmål vedrørende særlige subsidier i forbindelse med levering af tjenester.
 Artikel 207
 Tvistbilæggelse
 Bestemmelserne om tvistbilæggelsesmekanismen i kapitel 14 (Tvistbilæggelse) i afsnit IV (Handel og handelsrelaterede anliggender) i denne aftale finder ikke anvendelse på denne aftales artikel 203, 204 og 205.
 Artikel 208
 Forholdet til WTO
 Bestemmelserne i dette kapitel berører ikke en parts rettigheder og forpligtelser under WTO-overenskomsten, navnlig SCM-aftalen og forståelsen vedrørende tvistbilæggelse (DSU).
 Artikel 209
 Fortrolighed
 Ved udvekslingen af oplysninger i henhold til dette kapitel tager parterne hensyn til de begrænsninger, der følger af hensynet til tavshedspligten i deres respektive jurisdiktioner.
 KAPITEL 11
 Handelsrelaterede energispørgsmål
 Artikel 210
 Definitioner
 I dette kapitel forstås ved:
 a) »energiprodukter«: råolie (HS-kode 27.09), naturgas (HS-kode 27.11) og elektrisk energi (HS-kode 27.16)
 b) »energitransportfaciliteter«: højtryksnaturgasrørledninger, højspændingselnet og -linjer, herunder samkøringsforbindelser, der anvendes til samkøring af forskellige gas- eller elektricitetstransmissionsnet, rørledninger til transport af råolie, jernbaner og andre faste konstruktioner til transit af energiprodukter
 c) »transit«: passage af energiprodukter gennem en parts territorium, med eller uden omladning, oplagring, deling af ladningen eller skift af transportmiddel, hvis en sådan passage kun udgør en del af en hel transportvej, der begynder og slutter uden for den parts grænser, gennem hvis territorium trafikken passerer
 d) »uautoriseret tapning«: aktiviteter, der består i ulovlig tapning af energiprodukter fra energitransportfaciliteter.
 Artikel 211
 Transit
 Parterne sikrer transit, der er forenelig med deres internationale forpligtelser i overensstemmelse med bestemmelserne i GATT 1994


text:
og energichartertraktaten.
 Artikel 212
 Uautoriseret tapning af varer i transit
 Hver part træffer alle nødvendige foranstaltninger med henblik på at forbyde og imødegå uautoriseret tapning af energiprodukter, der transiteres gennem dennes område, foretaget af en enhed, der er underlagt den pågældende parts kontrol eller jurisdiktion.
 Artikel 213
 Uafbrudt transit
 1. En part må ikke tappe eller på anden måde gribe ind i energiprodukters transit gennem dennes territorium, medmindre en sådan tapning eller anden form for indgriben er specifikt fastsat i en kontrakt eller en anden aftale vedrørende en sådan transit, eller hvor fortsat drift af energitransportfaciliteterne uden omgående korrigerende foranstaltninger medfører en urimelig trussel mod folkesundheden, kulturarven, sundheden, sikkerheden eller miljøet, idet sådanne foranstaltninger dog ikke må gennemføres på en måde, som udgør vilkårlig eller uberettiget forskelsbehandling eller en skjult begrænsning af den internationale handel.
 2. En part, gennem hvis territorium der foregår transit af energiprodukter, må ikke, i tilfælde af en tvist over et forhold, der berører parterne eller en eller flere enheder, som en af parterne kontrollerer eller har jurisdiktion over, afbryde eller indskrænke en sådan transit eller tillade en enhed, som den kontrollerer eller har jurisdiktion over, herunder et statsforetagende, at afbryde eller indskrænke en sådan transit inden afslutningen af en tvistbilæggelsesprocedure i henhold til den pågældende kontrakt eller en nødprocedure i henhold til bilag XVIII til denne aftale eller i henhold til kapitel 14 (Tvistbilæggelse) i afsnit IV (Handel og handelsrelaterede anliggender) i denne aftale, undtagen under de i stk. 1 omhandlede omstændigheder.
 3. En part må ikke drages til ansvar for en afbrydelse eller indskrænkning af transit i henhold til denne artikel, hvis den pågældende part er ude af stand til at levere eller lade transitere energiprodukter som følge af handlinger, der kan tilskrives et tredjeland eller en enhed under et tredjelands kontrol eller jurisdiktion.
 Artikel 214
 Transitforpligtelse for operatører
 Parterne sikrer, at operatører af energitransportfaciliteter træffer de nødvendige foranstaltninger til:
 a)
 at minimere risikoen for utilsigtet afbrydelse eller indskrænkning af transit
 b)
 hurtigt at genetablere den normale drift af transit, som utilsigtet er blevet afbrudt eller indskrænket.
 Artikel 215
 Regulerende myndigheder
 1. Hver part udpeger uafhængige regulerende myndigheder med beføjelse til at regulere gas- og elektricitetsmarkederne. Disse regulerende myndigheder skal være retligt adskilt fra og operationelt uafhængige af andre offentlige eller private virksomheder, markedsdeltagere eller operatører.
 2. En regulerende myndigheds afgørelser og de procedurer, de anvender, skal være upartiske over for alle markedsdeltagere.
 3. En operatør, der berøres af en afgørelse truffet af en regulerende myndighed, skal kunne påklage afgørelsen til en klageinstans, som er uafhængig af de involverede parter. Er klageinstansen ikke en retsinstans, skal dens afgørelser altid begrundes skriftligt og skal desuden kunne prøves ved en upartisk og uafhængig retslig myndighed. Afgørelser truffet af klageinstanser skal håndhæves effektivt.
 Artikel 216
 Markedsordninger
 1. Parterne sikrer, at energimarkederne fungerer med henblik på opnåelse af konkurrencedygtige, sikre og miljømæssigt bæredygtige vilkår, og forskelsbehandler ikke virksomhederne med hensyn til rettigheder og forpligtelser.
 2. Uanset stk. 1 kan en part af hensyn til den almindelige økonomiske interesse


text:
pålægge virksomhederne forpligtelser vedrørende sikkerhed, herunder forsyningssikkerhed, regelmæssighed, forsyningens kvalitet og pris samt miljøbeskyttelse, herunder energieffektivitet, vedvarende energi og klimabeskyttelse. Sådanne forpligtelser skal være klart definerede, gennemsigtige, stå i rimeligt forhold til målet og være kontrollerbare.
 3. Hvis en part regulerer salgsprisen for gas og elektricitet på det indenlandske marked, sikrer den pågældende part, at beregningsmetoden for den regulerede pris offentliggøres, inden prisen træder i kraft.
 Artikel 217
 Adgang til energitransportfaciliteter
 1. Hver part sikrer på sit territorium indførelse af en ordning for tredjemands adgang til energitransportfaciliteter samt LNG-faciliteter og lagerfaciliteter, der finder anvendelse på alle brugere på en gennemsigtig, objektiv og ikke-diskriminerende måde.
 2. Hver part sikrer, at tariffen for adgang til energitransportfaciliteter og alle andre betingelser vedrørende adgang til energitransportfaciliteter er objektive, rimelige og gennemsigtige, og afholder sig fra forskelsbehandling på grundlag af energiproduktets oprindelse, ejer eller bestemmelsessted.
 3. Hver part sikrer, at al teknisk og aftalt kapacitet, herunder både fysisk og virtuel kapacitet, tildeles på grundlag af gennemsigtige og ikke-diskriminerende kriterier og procedurer.
 4. Hvis tredjemand nægtes adgang, sikrer parterne, at operatørerne af energitransportfaciliteter efter anmodning forelægger den anmodende part en behørigt begrundet forklaring, og at sagen kan prøves ved en domstol.
 5. En part kan undtagelsesvis fravige bestemmelserne i stk. 1-4 i overensstemmelse med objektive kriterier fastsat i partens lovgivning. En part kan navnlig i sin lovgivning give mulighed for, at der i individuelt bedømte tilfælde og i en begrænset periode indføres undtagelser fra reglerne om tredjemands adgang for store nye energitransportfaciliteter.
 Artikel 218 (32)
 Forhold til energifællesskabstraktaten
 1. I tilfælde af konflikt mellem bestemmelserne i dette kapitel og bestemmelserne i energifællesskabstraktaten eller de bestemmelser i EU-retten, der er blevet gældende ifølge energifællesskabstraktaten, finder bestemmelserne i energifællesskabstraktaten eller de relevante bestemmelser i EU-lovgivningen, som er blevet gældende ifølge energifællesskabstraktaten, anvendelse for så vidt angår konflikten.
 2. Ved gennemførelsen af dette kapitel skal der fortrinsvis vedtages lovgivning eller andre forskrifter, som stemmer overens med energifællesskabstraktaten eller er baseret på den lovgivning, der finder anvendelse i EU. I tilfælde af en tvist vedrørende dette kapitel formodes lovgivning og andre forskrifter, der opfylder disse kriterier, at være i overensstemmelse med dette kapitel. Ved vurderingen af, om lovgivningen eller andre forskrifter opfylder disse kriterier, skal der tages hensyn til relevante afgørelser truffet i henhold til energifællesskabstraktatens artikel 91.
 KAPITEL 12
 Gennemsigtighed
 Artikel 219
 Definitioner
 I dette kapitel forstås ved:
 a) »alment gældende foranstaltning«: bl.a. love, forskrifter, retsafgørelser, procedurer og cirkulærer, der kan have betydning for forhold, der er omfattet af afsnit IV (Handel og handelsrelaterede anliggender) i denne aftale. Det omfatter ikke foranstaltninger, der er rettet mod en bestemt person eller gruppe af personer
 b) »berørt person«: en fysisk eller juridisk person, der er etableret på en parts territorium, og som kan blive direkte berørt af en alment gældende foranstaltning.
 Artikel 220
 Mål
 Parterne, som anerkender de virkninger, som de lovgivningsmæssige rammer kan have for handel og investeringer mellem parterne, sørger for forudsigelige lovgivningsmæssige rammer for økonomiske aktører og effektive procedurer, herunder for små og mellemstore virksomheder, under passende hensyntagen