text: kategorier.3. Skulle Republikken Aserbajdsjan blive medlem af Verdenshandelsorganisationen inden datoen for aftalens udløb, anvendes bestemmelserne i artikel 2, stk. 2-6, artikel 3, 6, 7, 8, 9 og 11-19, protokol A, B og C, godkendt protokollat 1, 2, 3 og 4 fortsat som et administrativt arrangement, jf. artikel 2, stk. 17, i WTO-aftalen om tekstilvarer og beklædningsgenstande.4. Jeg ville være Dem taknemmelig, såfremt De vil bekræfte, at ovenstående kan accepteres af Deres regering. Er dette tilfældet, udgør dette brev og tillægget hertil og Deres brev om accept en aftale i form af brevveksling, som træder i kraft på den første dag i måneden efter den dag, på hvilken parterne har meddelt hinanden, at de nødvendige retlige procedurer i så henseende er afsluttet. I mellemtiden anvendes den midlertidigt fra den 1. januar 2000 på betingelse af gensidighed.Modtag, hr. ..., forsikringen om min mest udmærkede højagtelse."Jeg har den ære hermed at bekræfte, at min regering er indforstået med indholdet af den pågældende skrivelse.Modtag, hr. ..., forsikringen om min mest udmærkede højagtelse.Regeringen for Republikken AserbajdsjanTillæg 1Bilag I til aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken Aserbajdsjan om handel med tekstilvarer, paraferet den 20. september 1993, som indeholder tekstilvarekategorierne og varebeskrivelsen, erstattes med bilag I til forordning (EØF) nr. 3030/93(1). Det vedtages, at varebeskrivelsen, uden at dette berører tariferingsbestemmelserne i den kombinerede nomenklatur, betragtes som værende alene af vejledende karakter, eftersom varerne i hver kategori bestemmes i dette bilag af KN-koder. Er der anført "ex" foran KN-koden, bestemmes varerne i hver kategori af KN-koden og den tilsvarende varebeskrivelse.(1) I 1999 blev dette bilag ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1072/1999 (EFT L 134 af 28.5.1999, s. 1).Tillæg 2NotevekslingRepublikken Aserbajdsjans mission ved Den Europæiske Union har den ære over for Europa-Kommissionens Generaldirektorat for Handel at henvise til Generaldirektoratets note (dato for verbalnoten) om aftalen om handel med tekstilvarer, paraferet den 20. september 1993, senest ændret ved aftalen i form af brevveksling, paraferet den ... 1999.Republikken Aserbajdsjans mission kan meddele Generaldirektoratet for Handel, at Republikken Aserbajdsjans regering, indtil de nødvendige procedurer for indgåelse af aftalen i form af brevveksling er afsluttet og denne er trådt i kraft, er rede til at anvende bestemmelserne i aftalen de facto fra den 1. januar 2000. Dette er dog under forudsætning af, at begge parter til enhver tid med fire måneders varsel kan bringe denne de facto-anvendelse af aftalen i form af brevveksling til ophør.Republikken Aserbajdsjans mission ved Den Europæiske Union ønsker at benytte denne lejlighed til på ny at forsikre Europa-Kommissionens Generaldirektorat for Handel om sin mest udmærkede højagtelse.


text:
 9.8.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 209/5
 AFGØRELSE TRUFFET AF DET BLANDEDE EØS-UDVALG
 Nr. 3/2007
 af 27. april 2007
 om ændring af bilag I (Dyre- og plantesundhed) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Bilag I til aftalen blev ændret ved Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse nr. 142/2006 af 8. december 2006 (1).
 (2)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 1284/2006 af 29. august 2006 om permanente godkendelser af visse fodertilsætningsstoffer (2) bør indarbejdes i aftalen.
 (3)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 1443/2006 af 29. september 2006 om permanente godkendelser af visse fodertilsætningsstoffer og godkendelse for en tiårig periode af et coccidiostatikum (3) bør indarbejdes i aftalen.
 (4)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 1444/2006 af 29. september 2006 om godkendelse af Bacillus subtilis C-3102 (Calsporin) som fodertilsætningsstof (4) bør indarbejdes i aftalen.
 (5)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 1445/2006 af 29. september 2006 om ændring af forordning (EF) nr. 1200/2005 for så vidt angår godkendelse af fodertilsætningsstoffet Bacillus cereus var. toyoi, der tilhører gruppen mikroorganismer (5) bør indarbejdes i aftalen.
 (6)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 1446/2006 af 29. september 2006 om godkendelse af Enterococcus fæcium (Biomin IMB52) som fodertilsætningsstof (6) bør indarbejdes i aftalen.
 (7)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 1447/2006 af 29. september 2006 om godkendelse af en ny anvendelse af Saccharomyces cerevisiæ (Biosaf SC 47) som fodertilsætningsstof (7) bør indarbejdes i aftalen.
 (8)
 Kommissionens direktiv 2006/77/EF af 29. september 2006 om ændring af bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/32/EF for så vidt angår maksimalgrænseværdier for organiske klorforbindelser i foderstoffer (8) bør indarbejdes i aftalen —
 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 I kapitel II i bilag I til aftalen foretages følgende ændringer:
 1)
 Følgende punkter indsættes efter punkt 1zzw (Kommissionens forordning (EF) nr. 773/2006):
 »1zzx.
 32006 R 1284: Kommissionens forordning (EF) nr. 1284/2006 af 29. august 2006 om permanente godkendelser af visse fodertilsætningsstoffer (EUT L 235 af 30.8.2006, s. 3).
 1zzy.
 32006 R 1443: Kommissionens forordning (EF) nr. 1443/2006 af 29. september 2006 om permanente godkendelser af visse fodertilsætningsstoffer og godkendelse for en tiårig periode af et coccidiostatikum (EUT L 271 af 30.9.2006, s. 12).
 1zzz.
 32006 R 1444: Kommissionens forordning (EF) nr. 1444/2006 af 29. september 2006 om godkendelse af Bacillus subtilis C-3102 (Calsporin) som fodertilsætningsstof (EUT L 271 af 30.9.2006, s. 19).
 1zzza.
 32006 R 1446: Kommissionens forordning (EF) nr. 1446/2006 af 29. september 2006 om godkendelse af Enterococcus fæcium (Biomin IMB52) som fodertilsætningsstof (EUT L 271 af 30.9.2006, s. 25).
 1zzzb.
 32006 R 1447: Kommissionens forordning (EF) nr. 1447/2006 af 29. september 2006 om godkendelse af en ny anvendelse af Saccharomyces cerevisiæ (Biosaf SC 47) som fodertilsætningsstof (EUT L 271 af 30.9.2006, s. 28).«
 2)
 Følgende tilføjes i punkt 1zzm (Kommissionens forordning (EF) nr. 1200/2005):
 », ændret ved:
 —
 32006 R 1445: Kommissionens forordning (EF) nr. 1445/2006 af 29. september 2006 (EUT L

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
271 af 30.9.2006, s. 22).«
 3)
 Følgende led indsættes i punkt 33 (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/32/EF):
 »—
 32006 L 0077: Kommissionens direktiv 2006/77/EF af 29. september 2006 (EUT L 271 af 30.9.2006, s. 53).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af forordning (EF) nr. 1284/2006, (EF) nr. 1443/2006, (EF) nr. 1444/2006, (EF) nr. 1445/2006, (EF) nr. 1446/2006 og (EF) nr. 1447/2006 og dirketiv 2006/77/EF, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 28. april 2007, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle fornødne meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1 (9).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 27. april 2007.
 På vegne af Det Blandede EØS-udvalg
 Alan SEATTER
 Formand
 (1) EUT L 89 af 29.3.2007, s. 8.
 (2) EUT L 235 af 30.8.2006, s. 3.
 (3) EUT L 271 af 30.9.2006, s. 12.
 (4) EUT L 271 af 30.9.2006, s. 19.
 (5) EUT L 271 af 30.9.2006, s. 22.
 (6) EUT L 271 af 30.9.2006, s. 25.
 (7) EUT L 271 af 30.9.2006, s. 28.
 (8) EUT L 271 af 30.9.2006, s. 53.
 (9) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 Avis juridique important
 |
 22000A0111(01)
 Aftale om videnskabeligt og teknologisk samarbejde mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Argentinske Republik
 EF-Tidende nr. L 006 af 11/01/2000 s. 0032 - 0038
 AFTALEom videnskabeligt og teknologisk samarbejde mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Argentinske RepublikDET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB (i det følgende benævnt "Fællesskabet")ogDEN ARGENTINSKE REPUBLIK (i det følgende benævnt "Argentina")i det følgende tilsammen benævnt "parterne",SOM HENVISER TIL rammeaftalen af 2. april 1990 mellem Den Argentinske Republik og Det Europæiske Økonomiske Fællesskab om handelsmæssigt og økonomisk samarbejde,SOM ER KLAR OVER, hvor stor betydning videnskab og teknologi har for deres økonomiske og sociale udvikling,SOM HENVISER TIL det igangværende videnskabelige og teknologiske samarbejde mellem Fællesskabet og Argentina,SOM HENVISER TIL, at Fællesskabet og Argentina for tiden udfører forsknings- og teknologiarbejde, herunder demonstrationsprojekter, som svarer til definitionen i artikel 2, litra d), på en række områder af fælles interesse, og at det derfor kan være til gavn for begge parter at deltage i hinandens forsknings- og udviklingsaktiviteter,SOM ØNSKER at skabe et formelt grundlag for samarbejde inden for videnskabelig og teknologisk forskning, således at samarbejdet på områder af fælles interesse udbygges og styrkes, og udnyttelsen af samarbejdsresultaterne fremmes til begge parters økonomiske og sociale fordel,SOM HENVISER TIL, at denne videnskabelige og teknologiske samarbejdsaftale indgår som led i det generelle samarbejde mellem Argentina og Fællesskabet -ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:Artikel 1FormålParterne fremmer, udvikler og letter samarbejdet mellem Fællesskabet og Argentina på de områder af fælles interesse, hvor de udfører videnskabeligt og teknologisk forskningsarbejde.Artikel 2DefinitionerI denne aftale forstås ved:a) "samarbejdsaktivitet": enhver aktivitet, som parterne udfører eller støtter på grundlag af denne aftale, herunder fælles forskningb) "oplysninger": videnskabelige eller tekniske data, forsknings- og udviklingsresultater eller -metoder, der skyldes fælles forskning, og som deltagerne i samarbejdsaktiviteter, evt. parterne selv, finder nødvendigec) "intellektuel ejendomsret": det samme begreb, som defineres i artikel 2 i konventionen om oprettelse af Verdensorganisationen for Intellektuel Ejendomsret, vedtaget i Stockholm den 14. juli 1967d) "fælles forskning": forskning, teknologisk udvikling og demonstration, som udføres med eller uden finansiel støtte fra den ene af parterne eller dem begge, som indebærer samarbejde mellem deltagere fra både Fællesskabet og Argentina, og som skriftligt erklæres for fælles forskning af parterne eller de af deres institutioner og foretagender, der udfører de videnskabelige forskningsprogrammer. Hvis kun en af parterne står for finansieringen, fremsættes erklæringen af denne part og den pågældende projektdeltager. "Demonstrationsprojekter" er projekter, som skal vise, at nye teknologier, der rummer mulige økonomiske fordele, men endnu ikke kan afsættes direkte, er bæredygtige.e) "deltager" eller "forskningsforetagende": en fysisk person, et forskningsinstitut, en juridisk person eller en virksomhed, som er hjemmehørende i Fællesskabet eller Argentina og deltager i samarbejdsaktiviteter, herunder parterne selv.Artikel 3PrincipperSamarbejdsaktiviteterne udføres efter følgende principper:a) fælles udbytte efter ligelig fordeling af fordeleneb) gensidig adgang til de enkelte parters forsknings- og teknologiske udviklingsaktiviteterc) rettidig udveksling af oplysninger, der kan berøre samarbejdsaktiviteterned) rimelig beskyttelse af intellektuelle ejendomsrettigheder.Artikel 4SamarbejdsområderSamarbejde på grundlag af denne aftale kan gælde alle forsknings-, teknologiske udviklings- og demonstrationsaktiviteter, i det følgende benævnt "FTU", som omfattes af rammeprogrammets første aktion og beskrives i artikel 164 i


text: traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, samt alle tilsvarende argentinske FTU-aktiviteter inden for de samme videnskabelige og teknologiske områder.Denne aftale berører ikke Argentinas deltagelse i sin egenskab af udviklingsland i de forskningsaktiviteter, Fællesskabet udfører inden for udviklingen.Artikel 5Samarbejdsformera) Parterne fremmer forskningsforetagenders deltagelse i samarbejdsaktiviteter på grundlag af denne aftale i overensstemmelse med deres egen politik og efter deres egne bestemmelser, så mulighederne for at deltage i hinandens videnskabelige og teknologiske forsknings- og udviklingsaktiviteter kommer til at stemme overens.b) Samarbejdet kan finde sted under følgende former:- argentinske forskningsforetagenders deltagelse i FTU-projekter under rammeprogrammets første aktion og i Fællesskabet hjemmehørende forskningsforetagenders deltagelse i argentinske projekter inden for tilsvarende FTU-sektorer. Deltagelsen foregår efter de regler og procedurer, som er fastsat i de enkelte parters FTU-programmer- samling af FTU-projekter, som allerede er iværksat efter procedurerne i de enkelte parters FTU-programmer- udveksling og besøg af forskere og tekniske eksperter- fælles tilrettelæggelse af videnskabelige seminarer, konferencer, symposier og workshopper og ekspertdeltagelse i disse aktiviteter- samordnede aktioner- udveksling og fælles brug af udstyr og materialer- udveksling af oplysninger om praksis, love, bestemmelser og programmer, som er relevante for samarbejde efter denne aftale- andre aktiviteter, som anbefales af styrelsesudvalget i artikel 6, litra b), og anses for at være i overensstemmelse med begge parters politik og procedurer.De fælles FTU-projekter iværksættes, når deltagerne har udarbejdet en teknologiforvaltningsplan efter forskrifterne i denne aftales bilag.Artikel 6Samordning og fremme af samarbejdsaktivitetera) I forbindelse med denne aftale udpeger parterne følgende relevante myndigheder til styrelsesorganer, som skal samordne og fremme samarbejdsaktiviteterne: for Argentinas vedkommende kultur- og undervisningsministeriets sekretariat for videnskab og teknologi eller enhver anden myndighed, som Argentina til enhver tid kan anmelde ved forudgående skriftlig meddelelse; og for Fællesskabets vedkommende Europa-Kommissionens tjenestegrene.b) Styrelsesorganerne opretter et styrelsesudvalg for FTU-samarbejdet, i det følgende benævnt "styrelsesudvalget", som skal administrere den foreliggende aftale; dette udvalg skal bestå af samme antal officielle repræsentanter for hver part; det fastsætter selv sin forretningsorden.c) Styrelsesudvalgets har bl.a. til opgave:1) at fremme og overvåge de forskellige samarbejdsaktiviteter, som omtales i aftalens artikel 4, og de aktiviteter, der iværksættes i forbindelse med FTU-samarbejde i udviklingens tjeneste2) blandt de sektorer, som ifølge artikel 5, litra b), kan indgå i et FTU-samarbejde, at udpege de prioriterede sektorer eller delsektorer, hvor samarbejde er af fælles interesse3) at foreslå begge parters forskere at samle projekter, som kan supplere hinanden og give fælles udbytte, i overensstemmelse med artikel 5, litra b), andet led4) at fremsætte henstillinger i overensstemmelse med artikel 5, litra b), syvende led5) at rådgive parterne om, hvordan de kan udbygge og forbedre samarbejdet efter aftalens principper6) at påse, at aftalen udføres og fungerer effektivt7) hvert år at aflægge rapport til parterne om samarbejdets effektivitet og tilstand og det omfang, det har nået. Rapporten skal forelægges det blandede udvalg, som blev oprettet ved rammeaftalen af 2. april 1990 mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Den Argentinske Republik om handelsmæssigt og økonomisk samarbejde.d) Styrelsesudvalget træder normalt sammen en gang om året, som regel før mødet i det blandede udvalg, der blev oprettet ved rammeaftalen af 2.


text: april 1990 mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Den Argentinske Republik om handelsmæssigt og økonomisk samarbejde, og skal efter en i fællesskab aftalt plan aflægge rapport til det; møderne afholdes skiftevis i Fællesskabet og Argentina. Ekstraordinære møder kan afholdes på en af parternes anmodning.e) Parterne afholder hver især deres udgifter til deltagelse i styrelsesudvalgets møder. Udgifter, som hverken er rejse- eller opholdsudgifter, men er direkte forbundet med styrelsesudvalgets møder, afholdes af værtsparten.Artikel 7Finansieringa) Samarbejdsaktiviteterne afhænger af de bevilgede midler og skal være i overensstemmelse med parternes gældende love og bestemmelser og deres politik og programmer. De udgifter, deltagerne pådrager sig i forbindelse med samarbejdsaktiviteterne, medfører ikke overførelse af midler fra den ene part til den anden.b) Hvis den ene parts særlige samarbejdsordninger indebærer finansiel støtte til deltagere fra den anden part, skal sådanne tilskud, finansieringsbeløb eller andre bidrag fra den ene part til den anden parts deltagere til støtte for de pågældende aktiviteter være fritaget for told og skat efter de gældende love og bestemmelser på den enkelte parts territorium.Artikel 8Adgang for personale og udstyrParterne træffer hver især alle rimelige foranstaltninger i overensstemmelse med de gældende love og bestemmelser på deres territorium for efter bedste evne at sikre, at personer, materiel, oplysninger og udstyr, der indgår i eller benyttes til samarbejdsaktiviteter, som parterne fastlægger efter denne aftales bestemmelser, uhindret kan få adgang til, opholde sig på og forlade deres territorium.Artikel 9Formidling og udnyttelse af oplysningerArgentinske forskningsforetagender, som deltager i Fællesskabets FTU-projekter, skal, når det gælder ejendomsret, formidling og udnyttelse af oplysninger og intellektuel ejendomsret, som skyldes deres deltagelse, følge reglerne for videreformidling af forskningsresultater fra Fællesskabets særprogrammer for FTU og bestemmelserne i denne aftales bilag.Forskningsforetagender hjemmehørende i Fællesskabet, som deltager i argentinske FTU-projekter, har, når det gælder ejendomsret, formidling og udnyttelse af oplysninger og intellektuel ejendomsret, som skyldes deres deltagelse, de samme rettigheder og forpligtelser som argentinske forskningsforetagender og er underkastet bestemmelserne i denne aftales bilag.Bilaget om intellektuel ejendomsret udgør en integrerende del af aftalen.Artikel 10Territorial anvendelseDenne aftale gælder på betingelserne, der er fastsat i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab for de områder, der omfattes af denne traktat, og for Den Argentinske Republiks område.Artikel 11Ikrafttrædelse, opsigelse og bilæggelse af uoverensstemmelsera) Denne aftale træder i kraft på datoen for den sidste af de skriftlige meddelelser, hvormed parterne meddeler hinanden, at de har afsluttet de interne procedurer, som aftalens ikrafttrædelse kræver.b) Aftalen indgås i første omgang for et tidsrum på fem år og kan stiltiende videreføres efter en vurdering, som finder sted det næstsidste år i hver af de efterfølgende femårsperioder.c) Aftalen kan ændres efter aftale mellem parterne. Ændringerne træder i kraft på samme vilkår som i litra a).d) Aftalen kan på et hvilket som helst tidspunkt opsiges af en af parterne efter seks måneders skriftligt varsel ad diplomatisk vej. Aftalens udløb eller opsigelse berører ikke gyldigheden eller varigheden af ordninger, som træffes i henhold til den, eller særlige rettigheder eller forpligtelser, som følger af dens bilag.e) Alle spørgsmål eller uoverensstemmelser i forbindelse med aftalens fortolkning eller gennemførelse afgøres ved


text: fælles overenskomst mellem parterne.Til bekræftelse heraf har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne aftale.Udfærdiget i Bruxelles den tyvende september nitten hundrede og nioghalvfems i to eksemplarer på dansk, engelsk, finsk, fransk, græsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk, svensk og tysk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.På Det Europæiske Fællesskabs vegne>PIC FILE= "L_2000006DA.003501.EPS">På Den Argentinske Republiks vegne>PIC FILE= "L_2000006DA.003502.EPS">BILAGINTELLEKTUEL EJENDOMSRETDette bilag udgør en integrerende del af aftalen om videnskabeligt og teknologisk samarbejde mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Argentinske Republik, i det følgende benævnt "aftalen".Rettigheder til intellektuel ejendom, der frembringes eller stilles til rådighed i medfør af aftalen, tilkendes efter bestemmelserne i dette bilag.I. AnvendelsesområdeDette bilag finder anvendelse på fælles forskning, der gennemføres i medfør af nærværende aftale, medmindre parterne beslutter andet.II. Ejendomsret samt tildeling og udøvelse af rettigheder1. I dette bilag gælder definitionen af "intellektuel ejendomsret" som anført i aftalens artikel 2, litra c).2. Dette bilag omhandler fordelingen af rettigheder og interesser mellem parterne og deres deltagere. Hver part og dennes deltagere sikrer, at den anden part og dens deltagere kan opnå de intellektuelle ejendomsrettigheder, som tilkendes i overensstemmelse med dette bilag. Dette bilag ændrer og berører i øvrigt ikke fordelingen af rettigheder, interesser og royalties mellem en part og dens statsborgere eller deltagere, idet dette spørgsmål afgøres i henhold til den pågældende parts gældende love og praksis.3. Parterne følger nedenstående principper, der også bør fremgå af bestemmelserne i de kontrakter, der indgås:a) Effektiv beskyttelse af intellektuel ejendomsret. Parterne sikrer, at de og/eller deres deltagere inden for et rimeligt tidsrum underretter hinanden om intellektuel ejendom, der fremkommer i henhold til denne aftale eller gennemførelsesordninger hertil, og søger beskyttelse for sådan intellektuel ejendom inden for et rimeligt tidsrum.b) Effektiv udnyttelse af resultaterne, idet der tages hensyn til parternes og deres deltageres bidrag.c) Ikke-diskriminerende behandling af deltagere fra den anden part, set i forhold til den behandling, ens egne deltagere får.d) Beskyttelse af fortrolige forretningsoplysninger.4. Deltagerne udarbejder i fællesskab en teknologiforvaltningsplan for ejendomsret og anvendelse, herunder offentliggørelse, af viden og intellektuel ejendom, der frembringes som led i den fælles forskning. Teknologiforvaltningsplanerne skal godkendes af den bevilgende myndighed (styrelse, ministerium) hos den part, der medvirker til finansieringen af forskningsarbejdet, før der indgås specifikke kontrakter om forsknings- og udviklingssamarbejde, og planerne vedlægges kontrakterne. Teknologiforvaltningsplanerne udarbejdes i overensstemmelse med de regler og bestemmelser, der gælder hos hver part, og under hensyntagen til målsætningerne for den fælles forskning, parternes og deltagernes forholdsmæssige finansielle eller andre bidrag, fordele og ulemper ved at tildele rettigheder for bestemte territorier eller anvendelsesområder, overførsel af data, varer og tjenesteydelser, der er underlagt eksportkontrol, krav i henhold til gældende love og andre faktorer, som parterne finder relevante. Rettigheder og forpligtelser, for så vidt angår intellektuel ejendomsret i forbindelse med forskning udført af gæsteforskere (dvs. forskere, der ikke er fra den pågældende part eller nogen af deltagerne), behandles også i de fælles teknologiforvaltningsplaner.Teknologiforvaltningsplanen er en særlig aftale, der indgås mellem deltagerne, om gennemførelsen af den fælles forskning og deltagernes respektive rettigheder og pligter.For så vidt angår intellektuel ejendomsret, vil teknologiforvaltningsplanen normalt omhandle bl.a.: ejendomsret,


text: beskyttelse, ret til anvendelse til forsknings- og udviklingsformål, udnyttelse og formidling, herunder også ordninger for fælles offentliggørelse, gæsteforskeres rettigheder og pligter samt procedurer for bilæggelse af tvister. Teknologiforvaltningsplanen kan også omhandle forgrunds- og baggrundsviden, videregivelse af rettigheder og forskningsresultater.5. Rettigheder til viden eller intellektuel ejendom, der frembringes som led i den fælles forskning, og som ikke er omhandlet af teknologiforvaltningsplanen, tildeles med parternes godkendelse efter de principper, der er opstillet i planen. I tilfælde af uenighed ejes sådan viden eller intellektuel ejendom i fællesskab af alle deltagere, der er involveret i den fælles forskning, som den pågældende viden eller intellektuelle ejendom er et resultat af. Hver deltager, der er omfattet af denne bestemmelse, tildeles retten til at udnytte sådan viden eller intellektuel ejendom til egne kommercielle formål uden geografiske begrænsninger.6. Hver part sikrer, at den anden part og dens deltagere kan få de rettigheder til intellektuel ejendom, som tildeles dem i overensstemmelse med disse principper.7. Parterne fastholder konkurrencevilkår på de områder, der er berørt af aftalen, men bestræber sig samtidig på at sikre, at de rettigheder, der erhverves i henhold til denne aftale og ordninger i medfør heraf, udøves på en sådan måde, at det fremmer især:i) formidling og anvendelse af viden, der er frembragt, frigivet eller på anden måde gjort tilgængelig som led i aftalen, ogii) vedtagelse og indførelse af internationale standarder.8. Aftalens udløb eller opsigelse berører ikke rettigheder og forpligtelser i henhold til dette bilag.III. Ophavsretligt beskyttede værker og videnskabelig litteraturOphavsret, der tilhører parterne eller deres deltagere, forvaltes i overensstemmelse med Bernerkonventionen (Paris-akten af 1971). Den ophavsretlige beskyttelse omfatter udtryksformer, men ikke idéer, procedurer, driftsmetoder eller matematiske begreber som sådanne. Der må kun fastsættes begrænsninger af eller undtagelser fra enerettigheder i visse særlige tilfælde, som ikke strider mod en normal udnyttelse af værket og ikke i urimelig grad er til skade for rettighedsindehaverens legitime interesser.Parterne eller deltagerne i den fælles forskning står sammen for offentliggørelsen af forskningsresultater, jf. dog afsnit II, medmindre andet er aftalt i teknologiforvaltningsplanen. Ud over denne generelle regel skal følgende procedurer overholdes:1) I tilfælde, hvor en af parterne eller dennes offentlige institutioner udgiver videnskabelige og tekniske tidsskrifter, artikler, rapporter, bøger, herunder videoer og programmel på grundlag af fælles forskning i henhold til aftalen, tilfalder der den anden part en verdensomspændende, ikke-eksklusiv, uigenkaldelig og royaltyfri ret til at oversætte, reproducere, tilpasse, transmittere og offentligt distribuere sådanne værker.2) Parterne sikrer, at litterære værker af videnskabelig karakter, som er blevet til på grundlag af fælles forskning i henhold til denne aftale, og som er offentliggjort af uafhængige forlag, får videst mulig udbredelse.3) Alle eksemplarer af et ophavsretligt beskyttet værk, der omfattes af denne bestemmelse og distribueres offentligt, skal være forsynet med forfatternavn(e), medmindre forfatteren udtrykkeligt anmoder om ikke at blive nævnt ved navn. Desuden skal de klart og tydeligt omtale parternes fælles medvirken.IV. Opfindelser, opdagelser og andre tekniske og videnskabelige resultaterOpfindelser, opdagelser og andre tekniske og videnskabelige resultater, der frembringes som led i samarbejdet mellem selve parterne, ejes af parterne, medmindre disse aftaler andet.V. Ikke-frigivet videnA. Ikke-frigivet


text: viden i dokumentform1. Parterne, eller hvor det er relevant deres organer eller deltagere, fastlægger så tidligt som muligt og helst i teknologiforvaltningsplanen, hvilken viden de fortsat ikke ønsker frigivet i forbindelse med aftalen, idet de bl.a. tager hensyn til følgende kriterier:a) den pågældende videns hemmelige karakter i den forstand, at den ikke som helhed eller i sin nøjagtige form eller sammenstilling af enkeltdele er alment kendt blandt eller umiddelbart tilgængelig med lovlige midler for sagkyndige på områdetb) den pågældende videns faktiske eller potentielle forretningsmæssige værdi i kraft af dens hemmeligholdelsec) tidligere beskyttelse af den pågældende viden i den forstand, at den person, som lovligt sidder inde med denne viden, har taget skridt, der efter omstændighederne er rimelige, for at hemmeligholde den.Parterne og deres deltagere kan i visse tilfælde aftale, at dele af eller hele den viden, der udveksles eller frembringes som led i den fælles forskning i medfør af nærværende aftale, ikke må frigives, medmindre andet fremgår.2. Parterne sørger for, at dens deltagere tydeligt angiver, hvad der er ikke-frigivet viden, f.eks. ved en passende mærkning eller brugsindskrænkende påtegning. Dette gælder også for enhver hel eller delvis gengivelse af den pågældende viden.Når en part modtager ikke-frigivet viden i medfør af aftalen, skal den respektere denne videns beskyttede karakter. Dette krav bortfalder automatisk, når ejeren gør den pågældende viden alment tilgængelig.3. Ikke-frigivet viden, som meddeles i medfør af denne aftale, kan af den modtagende part videregives til personer inden for eller ansat af den modtagende part samt til andre berørte ministerier og styrelser hos den modtagende part, når disse har fået tilladelse hertil med specielt henblik på den igangværende fælles forskning, under den forudsætning, at sådan ikke-frigivet viden kun videregives på grundlag af en aftale om fortrolighed, og at den som anført ovenfor let kan identificeres som sådan.4. Med forudgående skriftligt samtykke fra den part, der stiller ikke-frigivet viden til rådighed, kan den modtagende part give sådan viden større udbredelse end tilladt efter punkt 3. Parterne samarbejder om at fastlægge procedurer for anmodning om og opnåelse af forudgående skriftligt samtykke til en sådan større udbredelse, og hver part giver sit samtykke i den udstrækning, det er muligt efter denne parts nationale praksis, love og bestemmelser.B. Ikke-frigivet viden, der ikke er i dokumentformIkke-frigivet viden eller anden fortrolig viden, der ikke forlægges i dokumentform, men som stilles til rådighed på seminarer eller møder, der aflioldes i henhold til denne aftale, eller som er tilvejebragt gennem udstationering af personale, brug af faciliteter eller gennem fælles projekter, behandles af parterne og deres deltagere efter principperne for ikke-frigivet viden i dokumentform, dog forudsat at modtageren af sådan ikke-frigivet eller fortrolig eller beskyttet viden, er blevet gjort opmærksom på denne videns fortrolige karakter på det tidspunkt, hvor den pågældende viden blev meddelt.C. Forvaltning af ikke-frigivet videnParterne bestræber sig på at sikre, at ikke-frigivet viden, som de får stillet til rådighed i henhold til aftalen, forvaltes på den måde, som er fastlagt heri. Hvis en af parterne bliver opmærksom på, at den vil blive eller med rimelighed kan forventes


text:
6. 5 . 74 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 123/ 11
 AFTALE
 mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og republikken Bolivia om levering af
 blød hvede som fødevarehjælp
 RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
 på den ene side,
 REGERINGEN FOR REPUBLIKKEN BOLIVIA
 på den anden side,
 HAR VEDTAGET at indgå denne aftale og har med henblik herpå som befuldmægtigede
 udpeget :
 RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER :
 REGERINGEN FOR REPUBLIKKEN BOLIVIA :
 SOM ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE BESTEMMELSER :
 Artikel 1 og forsikring af den leverede vare fra lastehavn til
 bestemmelsessted .
 Inden for rammerne af fødevarehjælpeprogrammet
 for korn for året 1972/ 1973 , leverer Det europæiske
 økonomiske Fællesskab, herefter benævnt » Fælles Bestemmelseslandet forpligter sig til med største
 skabet« som gave 10 000 tons blød hvede til re omhu at sørge for, at licitationen om søtransport ikke
 publikken Bolivia, herefter benævnt » bestemmelses ubilligt foregriber konkurrencens frie spil. Spørgsmål,
 landet «. som måtte opstå i denne forbindelse, vil blive gjort
 til genstand for konsultationer i henhold til artikel IX.
 Artikel 11
 Leverancerne effektueres som styrtegods fob fælles
 skabshavne . Artikel V
 Artikel 111
 Bestemmelseslandet forpligter sig til at anvende den
 Fællesskabets og bestemmelseslandets forpligtelser og som hjælp modtagne vare til konsum, og ved salget
 ansvar, vedrørende især levering og overtagelse, fast af varen på sit marked at anvende de priser, som
 sættes i bilaget, som udgør en integrerende del af normalt noteres på dette marked for varer af tilsva
 denne aftale. rende kvalitet.
 Artikel IV
 Udbyttet fra dette salg, med fradrag af omkostninger
 Bestemmelseslandet forpligter sig til at træffe alle ved søtransport, forsikring og normale afsastningsom
 nødvendige foranstaltninger med henblik på transport kostninger på bestemmelseslandets marked, indbetales
 ---pagebreak--- Nr. L 123 / 12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 6 . 5 . 74
 på en særlig konto i nævnte lands centralbank og for denne aftale. Med henblik herpå giver det Kom
 invendes til finansiering af en eller flere udviklings missionen for De europæiske Fællesskaber følgende
 planer, som ér foreslået af bestemmelseslandet og oplysninger :
 godkendt af Fællesskabet.
 Artikel VI
 1 ) Senest 30 dage efter losning af hver ladning :
 skibets ankomsthavn og -tid ; den lossede vares
 De kontraherende parter forpligter sig til at gennem art, mængde og kvalitet ; datoen for losningens
 øre denne aftale således, at produktionens og den afslutning ;
 nternationale samhandels normale struktur ikke
 )erøres. Med henblik herpå træffer de de nødvendige 2) hver 3 . måned, indtil de som hjælp modtagne
 oranstaltninger for at sikre, at hjælpeforsyningerne mængder er fuldstændig opbrugt : solgte mængder,
 kke erstatter, men supplerer de handelstransaktioner, afsætningsform, anvendt salgspris ; normale af
 ler med rimelighed kunne forventes, i mangel af sætningsomkostninger på bestemmelseslandets
 ådanne leverancer. Navnlig forpligter bestemmelses marked ;
 andet sig til mellem den 1 . januar 1974 og den
 ■ I. december 1974 fra et hvilket som helst udførsels
 and og på sædvanlige handelsvilkår at indføre 3 ) den 15 . januar hvert år indtil den særlige konto er
 nindst 130 000 tons blød hvede eller en tilsvarende


text:
fuldstændigt udnyttet :
 nængde mel af blød hvede.
 a) Opgørelse for denne konto (ind- og udbe
 Artikel VII
 talinger) pr. 31 . december det foregående år ;
 pestemmelseslandet træffer alle nødvendige foran b) gennemførelsesstadiet for planen eller planerne
 taltninger for at forhindre : med angivelse af den samlede finansiering, der
 er foretaget på dette stadium.
 - Genudførsel af såvel varen, der er modtaget som
 fødevarehjælp, som af produkter og biprodukter,
 der stammer fra dette korn ; Artikel IX
 - erhvervsmæssig og ikke-erhvervsmæssig udførsel
 inden for 6 måneder efter den seneste levering På begæring af en af de kontraherende parter af
 såvel af den lokalt fremstillede vare, der måtte holder disse konsultationer om alle spørgsmål
 være af samme art som den som fødevarehjælp vedrørende anvendelsen af denne aftale.
 modtagne vare, såvel som produkter og bipro
 dukter, der stammer derfra.
 Artikel X
 Artikel VIII
 Denne aftale er affattet i to eksemplarer på dansk,
 lestemmelseslandet forpligter sig til at give Fælles engelsk, fransk, italiensk, nederlandsk, tysk og
 kabet meddelelse om gennemførelsesbetingelserne spansk hvilke tekster alle har samme gyldighed.
 ---pagebreak--- 6 . 5 . 74 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 123/ 13
 BILAG
 Bestemmelser fastsat i artikel III i aftalen
 Artikel 1 er blevet underrettet herom senest den dag, skibet skulle
 være lasteklart i overensstemmelse med artikel 8, kan
 Levering har fundet sted, og risikoen overgår fra Fælles Fællesskabet disponere over varerne.
 skabet cil bestemmelseslandet, i det øjeblik, varerne er
 anbragt i skibets last i lastehavnen. Under alle omstændigheder henligger varerne for be
 stemmelseslandets regning og risiko.
 Bestemmelseslandet bærer alle omkostninger efter leverin
 gen af varerne inklusive stuvningsomkostninger og even
 tuelle omkostninger ved trimning og påfyldning i sække. Artikel 7
 Eventuelle udgifter for overliggedage eller eventuel præ Hvis bestemmelseslandet ikke stiller et skib af passende
 mie for hurtig lastning (dispatch money) i lastehavnen tonnage til rådighed, eller hvis hele den mængde, som
 debiteres eller krediteres Fællesskabet og bestemmes inden var bestemt til at lastes i et skib af passende tonnage,
 skibets afgang. Beløbenes størrelse og de nærmere ret ikke kan bringes om bord som følge af omstændigheder,
 ningslinjer, der er fastsat i kontrakten mellem be der er uafhængige af Fællesskabets vilje, lastes rest
 stemmelseslandet og befragteren, må på forhånd aftales mængden i det næste skib på de i dette bilag fastsatte
 mellem bestemmelseslandet og Fællesskabets i artikel 9 betingelser.
 nævnte befuldmægtigede. I så fald henligger varerne, indtil afskibning af denne
 restmængde eller indtil bestemmelseslandet skriftligt
 Artikel 2
 meddeler, at det giver afkald på denne rest, for be
 Fællesskabet sender rettidig bestemmelseslandet med stemmelseslandets regning og risiko.
 delelse om lastehavnen eller -havnene, de mængder, som Bestemmelseslandet skal underrette Fællesskabet om tids
 skal leveres til hver havn, tidsrum inden for hvilket punktet for påbegyndelsen af restmængdens lastning eller
 lastningen skal påbegyndes og tempoet for lastningen pr. meddele, at det giver afkald på denne rest, inden for en
 dag. frist af højst 30 fulde dage efter datoen på hvilken
 lastningen af varerne skulle være påbegyndt.
 Artikel 3
 Overholdes denne forpligtelse ikke, kan Fællesskabet
 Fællesskabet må være


text:
parat til at laste varerne den dag, betragte sin i artikel I i denne aftale omhandlede for
 som følger af de i artikel 8 omhandlede oplysninger, pligtelse over for bestemmelseslandet som opfyldt.
 hvor skibet skal være lasteklart.
 Artikel 8
 Artikel 4
 Bestemmelseslandet udpeger for Fællesskabet det skib,
 Ved levering af varerne er en tolerance på 5 °/o under som skal transportere varerne, mindst 10 fulde dage
 den varemængde, som er fastsat i artikel I i aftalen, inden skibets formodede ankomst til lastehavnen, og så
 tilladt .
 vidt muligt 20 fulde dage inden denne dato ; det med
 deler det ved den lejlighed den eventuelle nødvendige
 Artikel S
 frist fra denne dato, indtil skibet er lasteklart.
 Så snart varen er om bord d skibet, giver Fællesskabet Bestemmelseslandet forpligter i certepartiet kaptajnen til
 bestemmelseslandet meddelelse om lastedatoen, varernes mindst 72 timer i forvejen at underrette Fællesskabet om
 mængde og kvalitet som konstateret ved lastningen. det sandsynlige tidspunkt for skibets ankomst til laste
 havnen .
 Artikel 6
 Artikel 9
 Bestemmelseslandet stiller inden for det i artikel 2 om
 handlede tidsrum et skib, hvis størrelse svarer til de nor Fællesskabet udpeger til gennemførelsen af bestemmelserne
 male lastemuligheder i lastehavnen, til rådighed for i dette bilag en befuldmægtiget, hvis navn og adresse
 Fællesskabet . det rettidigt meddeler bestemmelseslandet.
 Hvis skibet ikke skulle være i stand til at påbegynde Bestemmelseslandet udpeger i hver lastehavn en ladnings
 lastningen i løbet af det i artikel 2 omhandlede tidsrum, modtager, hvis navn og adresse det forud for aftalens
 og hvus bestemmelseslandet ikke skriftligt af Fællesskabet gennemførelse meddeler Fællesskabet.


text:
 Avis juridique important
 |
 21981D0831(09)
 Afgørelse nr. 2/81 truffet af Den blandede Komité EØF- Finland af 5. juni 1981 om ændring af protokol nr. 3 angående definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og angående metoderne fur administrativt samarbejde, for at tage hensyn til ændringen i den internationale metode til fastlæggelse af »toldværdien«
 EF-Tidende nr. L 247 af 31/08/1981 s. 0018 - 0018
 DEN BLANDEDE KOMITÉS AFGOERELSE Nr. 2/81 af 5. juni 1981 om aendring af protokol nr. 3 angaaende definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og angaaende metoderne for administrativt samarbejde, for at tage hensyn til aendringen i den internationale metode til fastlaeggelse af »toldvaerdien«DEN BLANDEDE KOMITÉ HAR - under henvisning til overenskomsten mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og republikken Finland, undertegnet i Bruxelles den 5. oktober 1973, under henvisning til protokol nr. 3 angaaende definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og angaaende metoderne for administrativt samarbejde, saerlig artikel 28, og ud fra foelgende betragtning: det er noedvendigt at aendre forklarende note nr. 6 til naevnte protokol som foelge af vedtagelsen af aftalen om anvendelsen af artikel VII i Den almindelige overenskomst om Told og Udenrigshandel, udfaerdiget i Genève den 12. april 1979, der indeholder en ny international metode til fastlaeggelse af »toldvaerdien« - TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE: Artikel 1 Andet afsnit i forklarende note nr. 6 til protokol nr. 3 affattes saaledes: »Ved »toldvaerdi« forstaas den vaerdi, der er fastlagt i overensstemmelse med aftalen om anvendelsen af artikel VII i Den almindelige overenskomst om Told og Udenrigshandel, udfaerdiget i Genève den 12. april 1979«. Artikel 2 Denne afgoerelse traeder i kraft den 1. januar 1981. Udfaerdiget i Bruxelles, den 5. juni 1981. Paa Den blandede Komités vegneAAke WIHTOLFormand


text:
 31.3.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 87/1
 Kun de originale FN/ECE-tekster har retlig virkning i henhold til folkeretten. Dette regulativs nuværende status og ikrafttrædelsesdato bør kontrolleres i den seneste version af FN/ECE's statusdokument TRANS/WP.29/343/, der findes på adressen: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.
 Regulativ nr. 100 fra De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (FN/ECE) — Ensartede forskrifter for godkendelse af køretøjer for så vidt angår specifikke krav til det elektriske fremdriftssystem [2015/505]
 Omfattende al gældende tekst frem til:
 Supplement 1 til ændringsserie 02 med ikrafttrædelsesdato: 10. juni 2014
 INDHOLDSFORTEGNELSE
 RETSAKT
 1.
 Anvendelsesområde
 2.
 Definitioner
 3.
 Ansøgning om godkendelse
 4.
 Godkendelse
 5.
 Del I: Krav til et køretøj for så vidt angår elektrisk sikkerhed
 6.
 Del II: Krav til et genopladeligt energilagringsystem (REESS) med hensyn til dets sikkerhed
 7.
 Ændring og udvidelse af typegodkendelsen
 8.
 Produktionens overensstemmelse
 9.
 Sanktioner i tilfælde af produktionens manglende overensstemmelse
 10.
 Endeligt ophør af produktionen
 11.
 Navne og adresser på de tekniske tjenester, der er ansvarlige for udførelse af godkendelsesprøvningerne, og på de typegodkendende myndigheder
 12.
 Overgangsbestemmelser
 BILAG
 1
 Del 1 — Meddelelse om godkendelse eller udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelse eller endeligt ophør af produktionen af en type køretøj for så vidt angår elektrisk sikkerhed i henhold til regulativ nr. 100
 Del 2 — Meddelelse om godkendelse eller udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelse eller endeligt ophør af produktionen af en type genopladeligt energilagringssystem som komponent/separat teknisk enhed i henhold til regulativ nr. 100.
 2
 Udformning af godkendelsesmærker
 3
 Beskyttelse mod direkte kontakt med spændingsførende dele
 4A
 Metode til måling af isolationsmodstand for køretøjbaseret prøvning
 4B
 Metode til måling af isolationsmodstand for komponentbaseret prøvning af et genopladeligt energilagringssystem
 5
 Metode til funktionskontrol af on board-overvågningssystemet for isolationsmodstand
 6
 Del 1 — Væsentlige karakteristika for køretøjer eller systemer
 Del 2 — Væsentlige karakteristika for REESS-systemer
 Del 3 — Væsentlige karakteristika for køretøjer eller systemer med stelforbundne elektriske kredsløb
 7
 Bestemmelse af hydrogenemissioner under opladning af det genopladelige energilagringssystem
 8
 Prøvningsprocedurer for det genopladelige energilagringssystem
 8A
 Vibrationsprøvning
 8B
 Prøvning for temperaturudsving og cyklisk prøvning
 8C
 Mekanisk chok
 8D
 Mekanisk modstandsevne
 8E
 Brandbestandighed
 8F
 Ekstern kortslutningsbeskyttelse
 8G
 Beskyttelse mod overopladning
 8H
 Beskyttelse mod overafladning
 8I
 Beskyttelse mod overtemperatur
 1. ANVENDELSESOMRÅDE
 1.1. Del I: Sikkerhedskrav til det elektriske fremdriftssystem i vejkøretøjer i klasse M og N (1) med en konstruktivt bestemt maksimalhastighed på over 25 km/h, udstyret med en eller flere elektriske drivmotorer og ikke permanent tilsluttet lysnettet, samt højspændingskomponenter og -systemer hertil, som er galvanisk forbundet til det elektriske fremdriftssystems højspændingsbus.
 Del I i dette regulativ omfatter ikke sikkerhedskrav til vejkøretøjer efter sammenstød.
 1.2. Del II: Sikkerhedskrav til det genopladelige energilagringssystem (REESS) i vejkøretøjer i klasse M og N udstyret med en eller flere elektriske drivmotorer og ikke permanent tilsluttet lysnettet.
 Del II i dette regulativ finder ikke anvendelse på genopladelige energilagringssystemer, der primært anvendes til levering af strøm til motorstart, belysning eller andre af køretøjets hjælpesystemer.
 2. DEFINITIONER
 I denne regulativ forstås ved:
 2.1. »indstilling, hvor aktiv kørsel er mulig«: en indstilling for køretøjet, hvor et tryk


text:
på speederen (eller aktivering af en tilsvarende anordning) eller slækning af bremserne vil få det elektriske fremdriftssystem til at bevæge køretøjet
 2.2. »blokade«: den del, der yder beskyttelse mod direkte kontakt med strømførende dele i enhver adgangsretning
 2.3. »celle«: en enkelt indkapslet elektrokemisk enhed, der indeholder en positiv og en negativ elektrode, med et spændingsdifferentiale over de to terminaler
 2.4. »ledende forbindelse«: forbindelse, der ved hjælp af stik tilsluttes en ekstern strømforsyning, når det genopladelige energilagringssystem (REESS) oplades
 2.5. »tilkoblingssystem til opladning af det genopladelige energilagringssystem (REESS)«: det elektriske kredsløb, der anvendes til opladning af det genopladelige energilagringssystem fra en ekstern elektrisk strømforsyning, herunder tilkoblingen på køretøjet
 2.6. »C-rate« af »n C«: den konstantstrøm, der kræves i 1/n timer til opladning eller afladning af den prøvede anordning mellem 0 procent af ladningstilstanden og 100 procent af ladningstilstanden
 2.7. »direkte kontakt«: personers kontakt med strømførende dele
 2.8. »stel«: et sæt ledende dele, som er elektrisk forbundne, hvis potentiale anvendes som reference
 2.9. »elektrisk kredsløb«: en samling indbyrdes forbundne strømførende dele, som er bestemt til at føre elektrisk energi under normale driftsforhold
 2.10. »system til konvertering af elektrisk energi«: et system, der genererer og leverer elektrisk energi til elektrisk fremdrift
 2.11. »elektrisk fremdriftssystem«: det elektriske kredsløb, som omfatter elektrisk(e) drivmotor(er) og kan omfatte REESS-systemet, systemet til konvertering af elektrisk energi, elektroniske omdannere, tilhørende ledninger og stik og tilkoblingssystemet til opladning af REESS-systemet
 2.12. »elektronisk omdanner«: en anordning, der muliggør styring og/eller konvertering af strøm til elektrisk fremdrift
 2.13. »indkapsling«: den del, der omslutter de interne enheder og yder beskyttelse mod direkte kontakt i enhver adgangsretning
 2.14. »blotlagt ledende del«: enhver ledende del, som kan berøres, jf. bestemmelserne om IPXXB-beskyttelse, og som i tilfælde af svigtende isolering fører elektrisk energi. Dette omfatter dele under et dække, der kan fjernes uden brug af værktøj
 2.15. »eksplosion«: pludselig frigivelse af en energi, der er tilstrækkelig til at forårsage trykbølger og/eller udkastning af genstande, der kan medføre strukturelle og/eller fysiske skader på den prøvede anordnings omgivelser
 2.16. »ekstern elektrisk strømforsyning«: en strømforsyning med vekselstrøm (AC) eller jævnstrøm (DC) placeret uden for køretøjet
 2.17. »højspænding«: klassificeringen af en elektrisk komponent eller et elektrisk kredsløb med en arbejdsspænding > 60 V og ≤ 1 500 V DC eller > 30 V og ≤ 1 000 V AC kvadratisk middelværdi (rms)
 2.18. »ild«: flammer fra den prøvede anordning. Gnister og buedannelse betragtes ikke som flammer
 2.19. »brandfarlig elektrolyt«: en elektrolyt, som indeholder stoffer, der er klassificeret i klasse 3 (»flammable liquid« — brændbare væsker) i »UN Recommendations on the Transport of Dangerous Goods — Model Regulations« (Revision 17 fra juni 2011), bind I, kapitel 2.3 (2)
 2.20. »højspændingsbus«: det elektriske kredsløb, herunder tilkoblingssystemet til opladning af REESS-systemet, som kører på højspænding.
 Hvis elektriske kredsløb, som er galvanisk forbundne til hinanden, er galvanisk forbundne med stel, og den maksimale spænding mellem enhver strømførende del og stel eller enhver blotlagt strømførende del er ≤ 30 V AC og ≤ 60 V DC, klassificeres kun de komponenter eller dele af det elektriske


text:
kredsløb, der drives af højspænding, som en højspændingsbus.
 2.21. »indirekte kontakt«: personers kontakt med blotlagte ledende dele
 2.22. »strømførende dele«: ledende del(e), der ved normal brug er beregnet til at føre elektrisk energi
 2.23. »bagagerum«: det rum i køretøjet, der er beregnet til opbevaring af bagage, afgrænset af loft, klap, gulv, sidevægge samt den blokade og indkapsling, der skal afskærme passagererne mod direkte kontakt med strømførende dele, og som er adskilt fra passagerkabinen af forreste eller bageste skilleplade
 2.24. »fabrikant«: den person eller det organ, som er ansvarlig over den godkendende myndighed vedrørende alle aspekter af typegodkendelsesprocessen og vedrørende sikring af produktionens overensstemmelse. Vedkommende person eller organ behøver ikke være direkte inddraget i alle stadier af produktionen af det køretøj, det system eller den komponent som er genstand for godkendelsesprocessen
 2.25. »on board-overvågningssystem for isolationsmodstand«: den anordning, som overvåger isolationsmodstanden mellem højspændingsbusserne og stel
 2.26. »traktionsbatteri af åben type«: en væskebatteritype, som kræver genpåfyldning med vand, og som genererer hydrogengas, der udledes i atmosfæren
 2.27. »passagerkabine«: det rum, hvori passagerer opholder sig, afgrænset af loft, gulv, sidevægge, døre, vinduesglas, forreste og bageste skilleplade, eller bagklap samt af afskærmning og indkapsling, der skal afskærme passagererne mod direkte kontakt med strømførende dele
 2.28. »beskyttelsesgrad«: den beskyttelsesgrad, som en blokade/indkapsling yder ved en prøvesondes kontakt med strømførende dele; denne prøvesonde kan f.eks. være en prøvefinger (IPXXB) eller en prøveledning (IPXXD) som defineret i bilag 3
 2.29. »genopladeligt energilagringssystem (REESS)«: det genopladelige energilagringssystem, der leverer elektrisk energi til elektrisk fremdrift.
 REESS-systemet kan sammen med de nødvendige delsystemer omfatte undersystem(er) for fysisk støtte, varmekontrol samt elektronisk kontrol og indkapsling
 2.30. »brud«: åbning(er) gennem huset for funktionelle komponenter, som opstår eller udvides ved en begivenhed, og som er store nok til, at en prøvefinger (IPXXB) med en diameter på 12 mm kan trænge ind og få kontakt med strømførende dele (jf. bilag 3)
 2.31. »serviceafbryder«: anordning til deaktivering af det elektriske kredsløb i forbindelse med kontrol og service af REESS-system, brændselscellestak osv.
 2.32. »ladningstilstand (SOC)«: den disponible elektriske ladning i en prøvet anordning udtrykt som en procentdel af dens nominelle kapacitet
 2.33. »massiv isolering«: den isolerende beklædning på ledninger, som skal dække og beskytte de strømførende dele mod direkte kontakt i enhver adgangsretning; dæksler til isolering af stikkenes strømførende dele og lak eller maling med henblik på isolering
 2.34. »delsystem«: enhver funktionel enhed af REESS-komponenter
 2.35. »den prøvede anordning«: enten hele REESS-systemet eller det REESS-delsystem, der er underkastet de i dette regulativ foreskrevne prøver
 2.36. »type REESS-system«: systemer, der indbyrdes ikke afviger på væsentlige punkter såsom:
 a)
 fabrikantens handelsnavn eller -mærke
 b)
 dets cellers kemi, kapacitet og fysiske dimensioner
 c)
 antallet af celler, deres tilslutning og fysiske støtte
 d)
 husets konstruktion, materialer og fysiske dimensioner
 e)
 de nødvendige supplerende anordninger til fysisk støtte, varmekontrol og elektronisk kontrol
 2.37. »køretøjstype«: køretøjer, der indbyrdes ikke afviger på væsentlige punkter såsom:
 a)
 montering af det elektriske fremdriftssystem og den galvanisk forbundne højspændingsbus
 b)
 det elektriske fremdriftssystems og de galvanisk forbundne højspændingskomponenters art og type
 2.38. »arbejdsspænding«: den højeste kvadratiske


text:
middelværdi (rms) af en spænding i et elektrisk kredsløb angivet af fabrikanten, som kan forekomme mellem alle ledende dele ved åbne kredsløbsforhold eller ved normale driftsforhold. Hvis det elektriske kredsløb er opdelt af galvanisk isolering, defineres arbejdsspændingen for hvert af de opdelte kredsløb
 2.39. »stelforbindelser med det elektriske kredsløb«: elektriske vekselstrøms- og jævnstrømskredsløb, som er galvanisk forbundne med stel.
 3. ANSØGNING OM GODKENDELSE
 3.1. Del I: Godkendelse af en køretøjstype for så vidt angår elektrisk sikkerhed, herunder højspændingssystemet
 3.1.1. Ansøgning om godkendelse af en køretøjstype hvad angår specifikke krav til det elektriske fremdriftssystem indgives af køretøjets fabrikant eller dennes behørigt bemyndigede repræsentant.
 3.1.2. Ansøgningen skal ledsages af de nedenfor nævnte dokumenter i tre eksemplarer og af følgende oplysninger:
 3.1.2.1.
 Detaljeret beskrivelse af køretøjstypen for så vidt angår det elektriske fremdriftssystem og den galvanisk forbundne højspændingsbus.
 3.1.2.2.
 For køretøjer med REESS-systemer, supplerende dokumentation, der viser, at det er i overensstemmelse med kravene i punkt 6 i dette regulativ.
 3.1.3. Et køretøj, der er repræsentativt for den køretøjstype, som søges godkendt, skal indleveres til den tekniske tjeneste, der er ansvarlig for godkendelsesprøvning, og — hvis det er relevant, efter fabrikantens skøn og med den tekniske tjenestes godkendelse — enten et supplerende køretøj/supplerende køretøjer, eller de dele af køretøjet, som den tekniske tjeneste betragter som væsentlige for de prøvning(er), der er omhandlet i punkt 6 i dette regulativ.
 3.2. Del II: Godkendelse af et genopladeligt energilagringssystem (REESS)
 3.2.1. Ansøgningen om godkendelse af en type REESS-system eller separat teknisk enhed hvad angår sikkerhedskravene til REESS-systemet skal indgives af systemets fabrikant eller dennes behørigt befuldmægtigede repræsentant.
 3.2.2. Følgende dokumenter skal vedlægges i tre eksemplarer og overholde følgende retningslinjer:
 3.2.2.1.
 Detaljeret beskrivelse af den pågældende type REESS-system eller separate tekniske enhed hvad angår sikkerheden for REESS-systemet.
 3.2.3. En komponent/komponenter, som er repræsentativ(e) for det REESS-system, der skal godkendes, samt — efter fabrikantens skøn og med den tekniske tjenestes godkendelse — de dele af køretøjet, som den tekniske tjeneste betragter som væsentlige for prøvningen, skal indleveres til den tekniske tjeneste, der er ansvarlig for godkendelsesprøvningen.
 3.3. Før der meddeles typegodkendelse, kontrollerer den typegodkendende myndighed, at der findes tilfredsstillende ordninger til sikring af effektiv kontrol af produktionens overensstemmelse.
 4. GODKENDELSE
 4.1. Hvis den type, der søges godkendt efter dette regulativ, opfylder forskrifterne i de(n) pågældende del(e) af dette regulativ, meddeles der typegodkendelse.
 4.2. Der tildeles et godkendelsesnummer til hver godkendt type. Dette nummers første to cifre (på nuværende tidspunkt 02 for regulativet i dets nuværende version) angiver den ændringsserie, som omfatter de seneste vigtige tekniske ændringer af regulativet på godkendelsens udstedelsestidspunkt. Den samme kontraherende part må ikke tildele det samme nummer til en anden køretøjstype.
 4.3. Meddelelse om godkendelse eller nægtelse, udvidelse eller inddragelse af godkendelse eller endeligt ophør af produktionen af en køretøjstype i henhold til dette regulativ meddeles de parter i overenskomsten, der anvender dette regulativ, ved hjælp af en formular svarende til modellen i bilag 1, del 1 eller del 2 (alt efter hvad der er relevant), til dette regulativ.
 4.4. Hvert køretøj eller genopladeligt


text:
energisystem eller separat teknisk enhed, som er i overensstemmelse med en type, som er godkendt efter dette regulativ, skal på et let synligt og let tilgængeligt sted være påført et internationalt godkendelsesmærke bestående af følgende:
 4.4.1.
 en cirkel, som omslutter bogstavet »E« efterfulgt af kendingsnummeret på den stat, som har meddelt godkendelse (3)
 4.4.2.
 nummeret på dette regulativ, efterfulgt af bogstavet »R«, en streg og godkendelsesnummeret til højre for den cirkel, der er beskrevet i punkt 4.4.1.
 4.4.3.
 I tilfælde af godkendelse af et REESS-system eller en separat teknisk enhed af REESS-systemet efterfølges »R« af symbolet »ES«.
 4.5. Hvis køretøjet eller REESS-systemet svarer til en type, som i henhold til et eller flere andre af de til overenskomsten vedføjede regulativer er godkendt i den stat, som har meddelt godkendelse efter dette regulativ, behøver det i punkt 4.4.1 foreskrevne symbol ikke gentages. I så tilfælde skal numrene på regulativet og godkendelserne samt de ekstra symboler for alle regulativer, i henhold til hvilke der er meddelt godkendelse i det land, hvor godkendelsen er meddelt i henhold til dette regulativ, placeres i lodrette kolonner til højre for det symbol, der er beskrevet i punkt 4.4.1.
 4.6. Godkendelsesmærket skal være let læseligt og må ikke kunne fjernes.
 4.6.1. For køretøjer skal godkendelsesmærket være påført i nærheden af eller på køretøjets fabrikationsplade.
 4.6.2. I tilfælde af et REESS-system eller en separat teknisk enhed, som er godkendt som et genopladeligt energisystem, skal godkendelsesmærket af fabrikanten være påført REESS-systemets hoveddel.
 4.7. Bilag 2 til dette regulativ indeholder eksempler på godkendelsesmærkets udformning.
 5. DEL I: KRAV TIL ET KØRETØJ FOR SÅ VIDT ANGÅR ELEKTRISK SIKKERHED
 5.1. Beskyttelse mod elektrisk stød
 Følgende elektriske sikkerhedskrav gælder for højspændingsbusser, når disse ikke er forbundet til eksterne højspændingsstrømforsyninger.
 5.1.1. Beskyttelse mod direkte kontakt
 Beskyttelse mod direkte kontakt med strømførende dele er også nødvendig for køretøjer udstyret med en type genopladeligt energisystem godkendt i henhold til del II i dette regulativ.
 Beskyttelsen mod direkte kontakt med strømførende dele skal være i overensstemmelse med punkt 5.1.1.1 og 5.1.1.2. Disse beskyttelser (massiv isolering, blokade, indkapsling osv.) må ikke kunne åbnes, adskilles eller fjernes uden brug af værktøj.
 5.1.1.1. Til beskyttelse af strømførende dele i passagerkabinen eller bagagerummet skal beskyttelsesgrad IPXXD være opfyldt.
 5.1.1.2. Til beskyttelse af strømførende dele i andre områder end passagerkabinen eller bagagerummet skal beskyttelsesgrad IPXXB være opfyldt.
 5.1.1.3. Stik
 Stik (herunder tilkoblingen på køretøjet) skønnes at opfylde disse krav, hvis:
 a)
 de opfylder punkt 5.1.1.1 og 5.1.1.2, når de frakobles uden brug af værktøj eller
 b)
 de er anbragt under gulvet og forsynet med en låsemekanisme eller
 c)
 de er forsynet med en låsemekanisme, og der skal fjernes andre komponenter med brug af værktøj for at frakoble stikket, eller
 d)
 spændingen i de strømførende bliver lig med eller under DC 60 V eller lig med eller under AC 30 V (rms) inden for 1 sekund efter, at stikket frakobles.
 5.1.1.4. Serviceafbryder
 For en serviceafbryder, som kan åbnes, adskilles eller fjernes uden værktøj, accepteres opfyldelse af beskyttelsesgrad IPXXB under forhold, hvor den åbnes,


text:
adskilles eller fjernes uden værktøj.
 5.1.1.5. Mærkning
 5.1.1.5.1. I tilfælde af et genopladeligt energisystem med højspændingskapacitet skal symbolet i figuren være anbragt på eller i nærheden af det genopladelige energisystem. Symbolbaggrunden skal være gul, kanterne og pilen sort.
 Mærkning af højspændingsudstyr
 5.1.1.5.2. Symbolet skal også være synligt på indkapslinger og blokader, som, hvis de fjernes, blotlægger strømførende dele af højspændingskredsløb. Denne bestemmelse kan frivilligt benyttes for ethvert højspændingsbusstik. Den gælder ikke i følgende tilfælde:
 a)
 hvis blokader eller indkapslinger ikke fysisk kan tilgås, åbnes eller fjernes, medmindre andre køretøjskomponenter fjernes ved brug af værktøj
 b)
 hvis afskærmninger eller indkapslinger er placeret under køretøjets gulv.
 5.1.1.5.3. Kabler til højspændingsbusser, som ikke er placeret i indkapslinger, skal kunne identificeres af en ydre orange kappe.
 5.1.2. Beskyttelse mod indirekte kontakt
 Beskyttelse mod indirekte kontakt med strømførende dele er også påkrævet for køretøjer udstyret med en type genopladeligt energisystem godkendt i henhold til del II i dette regulativ.
 5.1.2.1. Blotlagte ledende dele, herunder den ledende blokade eller indkapsling, skal med henblik på beskyttelse mod elektrisk stød ved indirekte kontakt have en sikker galvanisk forbindelse til stel i form af en ledning eller et jordkabel eller i form af svejsning eller en boltet forbindelse osv., således at der ikke frembringes skadelige potentialer.
 5.1.2.2. Modstanden mellem alle blotlagte ledende dele og stel skal være lavere end 0,1 ohm, hvis strømstyrken er mindst 0,2 ampere.
 Dette krav er opfyldt, hvis den galvaniske forbindelse er sikret ved svejsning.
 5.1.2.3. Ved motorkøretøjer, som er beregnet til at blive tilsluttet den jordede eksterne elektriske strømforsyning gennem den ledende forbindelse, skal der forefindes en anordning, der gør det muligt at forbinde stel galvanisk til jordforbindelsen.
 Anordningen bør gøre det muligt at etablere jordforbindelsen, før den eksterne spænding tilføres til køretøjet, og at fastholde forbindelsen indtil den eksterne spænding er blevet fjernet fra køretøjet.
 Opfyldelsen af dette krav kan påvises enten ved at bruge det stik, der specificeres af køretøjsfabrikanten, eller ved analyse.
 5.1.3. Isolationsmodstand
 Dette afsnit finder ikke anvendelse på elektriske kredsløb forbundet med stel, hvor den maksimale spænding mellem de strømførende dele og stel eller alle blotlagte strømførende dele ikke overstiger 30 V AC (rms) eller 60 V DC.
 5.1.3.1. Elektrisk fremdriftssystem bestående af separate jævnstrøms- eller vekselstrømsbusser
 Hvis AC-højspændingsbusser og DC-højspændingsbusser er galvanisk isolerede fra hinanden, skal isolationsmodstanden mellem højspændingsbusserne og stel have en mindsteværdi på 100 Ω/volt af arbejdsspændingen for DC-busser og en mindsteværdi på 500 Ω/volt af arbejdsspændingen for AC-busser.
 Målingen skal udføres i henhold til bilag 4A, »Metode til måling af isolationsmodstand ved køretøjsbaseret prøvning«.
 5.1.3.2. Elektrisk fremdriftssystem bestående af kombinerede jævnstrøms- og vekselstrømsbusser
 Hvis AC-højspændingsbusser og DC-højspændingsbusser er galvanisk forbundne, skal isolationsmodstanden mellem højspændingsbussen og stel have en mindsteværdi på 500 Ω/volt af arbejdsspændingen.
 Hvis alle AC-højspændingsbusser er beskyttet ved en af de to følgende foranstaltninger, skal isolationsmodstanden mellem højspændingsbussen og stel imidlertid have en mindsteværdi på 100 Ω/volt af arbejdsspændingen:
 a)
 dobbelt- eller flerlagede massive isolatorer, blokader eller indkapslinger, som hver især opfylder kravene i punkt 5.1.1, f.eks. ledninger
 b)
 mekanisk robuste beskyttelser med


text:
tilstrækkelig holdbarhed i forhold til køretøjets levetid, f.eks. motorhuse, kapper til elektroniske konvertere og stik.
 Isolationsmodstanden mellem højspændingsbussen og stel kan påvises ved beregning, måling eller en kombination heraf.
 Målingen skal udføres i henhold til bilag 4A, »Metode til måling af isolationsmodstand for køretøjsbaseret prøvning«.
 5.1.3.3. Brændselscellekøretøjer
 Hvis kravet vedrørende den mindste isolationsmodstand ikke kan opretholdes hele tiden, skal beskyttelsen sikres ved en af følgende metoder:
 a)
 dobbelt- eller flerlagede massive isolatorer, blokader eller indkapslinger, som hver især opfylder kravene i punkt 5.1.1
 b)
 indbygget overvågningssystem for isolationsmodstand samt varsling af føreren, hvis isolationsmodstanden falder til under den krævede mindsteværdi. Isolationsmodstanden mellem højspændingsbussen i tilkoblingssystemet til opladning af REESS-systemet, som kun er strømførende i forbindelse med REESS-opladning, og stel behøver ikke overvåges. Funktionen af on board-overvågningssystemet for isolationsmodstand efterprøves som beskrevet i bilag 5.
 5.1.3.4. Krav vedrørende isolationsmodstand for tilkoblingssystemet til opladning af REESS-systemet.
 For den tilkobling på køretøjet, som er beregnet til at være elektrisk ledende forbundet til den jordede eksterne AC-strømforsyning og det elektriske kredsløb, som er galvanisk forbundet til køretøjstilkoblingen under opladning af REESS-systemet, skal isolationsmodstanden mellem højspændingsbussen og stel være mindst 1 ΜΩ, når ladetilkoblingen er afbrudt. Under målingen kan REESS-systemet frakobles.
 5.2. Genopladeligt energilagringssystem (REESS)
 5.2.1. For et køretøj med genopladeligt energilagringssystem skal kravet i enten punkt 5.2.1.1 eller 5.2.1.2 være opfyldt.
 5.2.1.1. Et genopladeligt energioplagringssystem, som er typegodkendt i henhold til dette regulativs del II, skal være installeret i overensstemmelse med fabrikantens anvisninger for REESS-systemer og i overensstemmelse med den beskrivelse, der er givet i del 2 af bilag 6 til dette regulativ.
 5.2.1.2. Det genopladelige energioplagringssystem skal opfylde de respektive krav i punkt 6 i dette regulativ.
 5.2.2. Akkumulering af gas
 Steder, hvor der placeres traktionsbatterier af den åbne type, som kan frembringe hydrogengas, skal forsynes med en ventilator eller en luftkanal for at forhindre akkumulering af hydrogengas.
 5.3. Funktionel sikkerhed
 Der skal som minimum afgives et midlertidigt signal til køretøjets fører, når køretøjet er i en »indstilling, hvor aktiv kørsel er mulig«.
 Denne bestemmelse finder imidlertid ikke anvendelse under forhold, hvor en forbrændingsmotor direkte eller indirekte leverer effekt til køretøjets fremdrift.
 Når føreren forlader køretøjet, skal han adviseres af et signal (f.eks. et optisk eller akustisk signal), hvis køretøjet stadig er i en indstilling, hvor aktiv kørsel er mulig.
 Hvis det indbyggede REESS-system kan oplades eksternt af føreren, må køretøjet ikke kunne bevæge sig via sit eget fremdriftssystem, så længe den eksterne elektriske strømforsynings stik er fysisk forbundet til køretøjets tilkobling.
 Opfyldelse af dette krav skal påvises ved at bruge det stik, der specificeres af køretøjsfabrikanten.
 Indstillingen af styreenheden for kørselsretningen skal være angivet over for føreren.
 5.4. Bestemmelse af hydrogenemissioner
 5.4.1. Denne prøvning udføres på alle køretøjer udstyret med traktionsbatterier af den åbne type. Hvis REESS-systemet er godkendt i henhold til del II i dette regulativ og er monteret i overensstemmelse med punkt 5.2.1.1, kan denne prøvning udelades ved godkendelsen af køretøjet.
 5.4.2. Prøvningen skal gennemføres i overensstemmelse med den metode, der er beskrevet i bilag 7 til nærværende regulativ. Prøvetagning


text:
for hydrogen samt analysen skal foregå som foreskrevet. Andre analysemetoder kan godkendes, såfremt det godtgøres, at de giver tilsvarende resultater.
 5.4.3. Under en normal opladningsprocedure skal hydrogenemissionerne ved de i bilag 7 anførte betingelser være under 125 g i løbet af 5 timer eller under 25 × t2 g i løbet af t2 (i h).
 5.4.4. Under opladning foretaget med en oplader, der fremviser svigt (betingelser angivet i bilag 7), skal hydrogenemissionen være under 42 g. Desuden skal opladeren begrænse et sådant eventuelt svigt til 30 minutter.
 5.4.5. Alle de funktioner, der er forbundet med opladning af REESS-systemet, skal styres automatisk, herunder standsning af opladning.
 5.4.6. Opladningens faser må ikke kunne styres manuelt.
 5.4.7. Normal tilslutning til eller afbrydelse fra lysnettet eller strømafbrydelser må ikke påvirke styringen af opladningens faser.
 5.4.8. Vigtige opladningssvigt skal meddeles føreren ved hjælp af permanente signaler. Et vigtigt svigt defineres som et svigt, der kan medføre fejl på opladeren ved senere opladning.
 5.4.9. Fabrikanten skal i manualen angive, at køretøjet er i overensstemmelse med disse forskrifter.
 5.4.10. Den godkendelse, der er meddelt en køretøjstype hvad angår dens hydrogenemission, kan udvides til andre køretøjstyper, der tilhører samme familie, jf. definitionen i bilag 7, tillæg 2.
 6. DEL II: KRAV TIL ET GENOPLADELIGT ENERGILAGRINGSSYSTEM (REESS) MED HENSYN TIL DETS SIKKERHED
 6.1. Generelt
 De procedurer, der er foreskrevet i bilag 8 til dette regulativ finder anvendelse.
 6.2. Vibrationer
 6.2.1. Prøvningen udføres i overensstemmelse med bilag 8A til dette regulativ.
 6.2.2. Godkendelseskriterier
 6.2.2.1. Under prøvningen må der ikke forekomme:
 a)
 elektrolytudslip
 b)
 brud (gælder kun for REESS-system(er) med høj spænding)
 c)
 brand
 d)
 eksplosion.
 Der kontrolleres for tegn på elektrolytudslip ved visuel inspektion uden adskillelse af nogen del af den prøvede anordning.
 6.2.2.2. For REESS-systemer med høj spænding må isolationsmodstanden målt efter prøvningen i overensstemmelse med bilag 4B til dette regulativ ikke være mindre end 100 Ω/volt.
 6.3. Prøvning for temperaturudsving og cyklisk prøvning
 6.3.1. Prøvningen udføres i overensstemmelse med bilag 8B til dette regulativ.
 6.3.2. Godkendelseskriterier
 6.3.2.1. Under prøvningen må der ikke forekomme:
 a)
 elektrolytudslip
 b)
 brud (gælder kun for REESS-system(er) med høj spænding)
 c)
 brand
 d)
 eksplosion.
 Tegn på elektrolytudslip kontrolleres ved visuel inspektion uden adskillelse af nogen del af den prøvede anordning.
 6.3.2.2. For REESS-systemer med høj spænding må isolationsmodstanden målt efter prøvningen i overensstemmelse med bilag 4B til dette regulativ ikke være mindre end 100 Ω/volt.
 6.4. Mekanisk påvirkning
 6.4.1. Mekanisk chok
 Efter fabrikantens valg kan prøvningen foretages enten som
 a)
 køretøjsbaseret prøvning i overensstemmelse med punkt 6.4.1.1 i dette regulativ eller
 b)
 komponentbaseret prøvning i overensstemmelse med punkt 6.4.1.2 i dette regulativ eller
 c)
 enhver kombination af litra a) og b) ovenfor, for forskellige kørselsretninger.
 6.4.1.1. Køretøjsbaseret prøvning
 Overholdelse af godkendelseskriteriernes krav i punkt 6.4.1.3 nedenfor kan påvises for REESS(er) monteret i køretøjer, der har været underkastet køretøjskollisionsprøvning i overensstemmelse med regulativ nr. 12, bilag 3, eller regulativ nr. 94, bilag 3, for frontal kollision og regulativ nr. 95, bilag 4, for sidekollision. Den omgivende temperatur og ladningstilstanden skal være i overensstemmelse med nævnte


text:
regulativ.
 Godkendelse af et REESS-system prøvet i henhold til dette punkt skal begrænses til den specifikke køretøjstype.
 6.4.1.2. Komponentbaseret prøvning
 Prøvningen udføres i overensstemmelse med bilag 8C til dette regulativ.
 6.4.1.3. Godkendelseskriterier
 Under prøvningen må der ikke forekomme:
 a)
 brand
 b)
 eksplosion
 c1)
 elektrolytudslip, hvis prøvet i henhold til punkt 6.4.1.1:
 i)
 I en periode fra kollisionen til 30 minutter efter anslaget må der ikke forekomme udslip af elektrolyt fra REESS-systemet til passagerkabinen.
 ii)
 Højst 7 volumenprocent af elektrolytkapaciteten i REESS-systemet må spildes fra REESS-systemet til ydersiden af kabinen (for traktionsbatterier af den åbne type gælder også en begrænsning på højst 5 liter)
 c2)
 elektrolytudslip, hvis prøvet i henhold til punkt 6.4.1.2.
 Efter den køretøjsbaserede prøvning (punkt 6.4.1.1), skal et REESS-system, der er placeret inde i passagerkabinen, forblive i monteringspositionen, og REESS-komponenterne skal forblive inden for REESS-grænserne. Ingen del af et REESS-system, der er placeret uden for passagerkabinen, må trænge ind i passagerkabinen under eller efter kollisionsprøvningens procedurer.
 Efter den komponentbaserede prøvning (punkt 6.4.1.2) skal den prøvede anordning være fastholdt i sin montering, og dens komponenter skal forblive inden for dens afgrænsning.
 For et REESS-system med høj spænding skal den prøvede anordnings isolationsmodstand sikre mindst 100 Ω/volt for hele REESS-systemet, målt efter prøvningen i henhold til bilag 4A eller bilag 4B til dette regulativ, eller beskyttelsesgraden IPXXB skal være opfyldt for den prøvede anordning.
 For et REESS-system prøvet i overensstemmelse med punkt 6.4.1.2 skal der kontrolleres for tegn på elektrolytudslip ved visuel inspektion uden adskillelse af nogen del af den prøvede anordning.
 Med henblik på at bekræfte overensstemmelsen med c1) i punkt 6.4.1.3 anvendes om nødvendigt en passende belægning til fysisk beskyttelse (hus) for at bekræfte, om der er et eventuelt elektrolytudslip fra REESS-systemet som følge af kollisionsprøvningen. Medmindre fabrikanten giver mulighed for at skelne mellem udslip af forskellige væsker, betragtes alle flydende udslip som elektrolyt.
 6.4.2. Mekanisk modstandsevne
 Denne prøvning anvendes kun på REESS-systemer, der er beregnet til montering i køretøjer i klasse M1 og N1.
 Efter fabrikantens valg kan prøvningen foretages enten som
 a)
 køretøjsbaseret prøvning i overensstemmelse med punkt 6.4.2.1 i dette regulativ eller
 b)
 komponentbaseret prøvning i overensstemmelse med punkt 6.4.2.2 i dette regulativ.
 6.4.2.1. Køretøjsspecifik prøvning
 Efter fabrikantens valg kan prøvningen foretages enten som
 a)
 køretøjsbaseret dynamisk prøvning i overensstemmelse med punkt 6.4.2.1.1 i dette regulativ eller
 b)
 prøvning af en køretøjsspecifik komponent i overensstemmelse med punkt 6.4.2.1.2 i dette regulativ eller
 c)
 enhver kombination af a) og b) ovenfor, for forskellige kørselsretninger.
 Med REESS-systemet monteret i en position mellem en lige linje fra køretøjets bagkant vinkelret på køretøjets midterlinje og 300 mm frem og parallelt med denne linje skal fabrikanten over for den tekniske tjeneste påvise opfyldelsen af REESS-systemets mekaniske modstandsevne i køretøjet.
 Godkendelsen af et REESS-system prøvet i henhold til dette punkt skal begrænses til den specifikke køretøjstype.
 6.4.2.1.1. Køretøjsbaseret dynamisk prøvning
 Overholdelse af godkendelseskriteriernes krav i punkt 6.4.2.3 nedenfor kan påvises for REESS-systemer monteret i køretøjer, der har været underkastet køretøjskollisionsprøvning i overensstemmelse med bilag 3 til regulativ nr. 12 eller 94


text:
for frontal kollision og bilag 4 til regulativ nr. 95 for sidekollision. Den omgivende temperatur og ladningstilstanden skal være i overensstemmelse med nævnte regulativ.
 6.4.2.1.2. Prøvning af køretøjsspecifik komponent
 Prøvningen udføres i overensstemmelse med bilag 8D til dette regulativ.
 Den sammentrykningskraft, der erstatter den foreskrevne kraft, som er angivet i punkt 3.2.1 i bilag 8D, bestemmes af køretøjets fabrikant ud fra de data, der er indhentet ved enten den faktiske kollisionsprøvning eller simulering heraf som specificeret i bilag 3 til regulativ nr. 12 eller nr. 94 i køreretningen og i bilag 4 til regulativ nr. 95 i retningen vandret og vinkelret på køreretningen. Disse kræfter skal godkendes af den tekniske tjeneste.
 Fabrikanten kan efter aftale med de tekniske tjenester anvende kræfter afledt af dataene fra alternative kollisionsprøvningsprocedurer, men disse kræfter skal være lig med eller større end de kræfter, som ville være resultatet af at anvende data i overensstemmelse med de regulativer, der er angivet ovenfor.
 Fabrikanten kan definere de relevante dele af køretøjets konstruktion, der anvendes til mekanisk beskyttelse af REESS-komponenterne. Prøvningen udføres med REESS-systemet monteret på dette køretøjs konstruktion på en måde, der er repræsentativ for dens montering i køretøjet.
 6.4.2.2. Komponentbaseret prøvning
 Prøvningen udføres i overensstemmelse med bilag 8D til dette regulativ.
 REESS-systemer godkendt i henhold til dette stykke skal være monteret i en position, der er mellem to planer: a) et lodret plan vinkelret på køretøjets centerlinje, beliggende 420 mm bagud fra køretøjets forkant og b) et lodret plan vinkelret på køretøjets centerlinje, beliggende 300 mm foran køretøjets bagkant.
 Monteringsrestriktionerne skal dokumenteres i bilag 6, del 2.
 Den sammentrykningskraft, der er angivet i punkt 3.2.1 i bilag 8D, kan erstattes med den værdi, der er angivet af fabrikanten, når sammentrykningskraften skal dokumenteres i bilag 6, del 2, som monteringsrestriktion. I dette tilfælde skal den køretøjsfabrikant, som anvender sådanne REESS-systemer godtgøre, under processen for godkendelse efter dette regulativs del I, at kontaktkraften mod REESS-systemet ikke vil overstige den værdi, der er angivet af REESS-fabrikanten. En sådan kraft bestemmes af køretøjets fabrikant ud fra de data, der er indhentet ved enten den faktiske kollisionsprøvning eller simulering heraf som specificeret i bilag 3 til regulativ nr. 12 eller nr. 94 i køreretningen og i henhold til bilag 4 til regulativ nr. 95 i retningen vandret og vinkelret på køreretningen. Disse kræfter bestemmes af fabrikanten og den tekniske tjeneste.
 Fabrikanterne kan efter aftale med de tekniske tjenester anvende kræfter afledt af dataene fra alternative kollisionsprøvningsprocedurer, men disse kræfter skal være lig med eller større end de kræfter, som ville være resultatet af at anvende data i overensstemmelse med de regulativer, der er angivet ovenfor.
 6.4.2.3. Godkendelseskriterier
 Under prøvningen må der ikke forekomme:
 a)
 brand
 b)
 eksplosion
 c1)
 elektrolytudslip, hvis prøvet i henhold til punkt 6.4.1.1:
 i)
 I perioden fra kollisionen til 30 minutter efter anslaget må der ikke forekomme udslip af elektrolyt fra REESS-systemet til passagerkabinen.
 ii)
 Højst 7 volumenprocent af elektrolytkapaciteten i REESS-systemet må spildes fra REESS-systemet til ydersiden af kabinen (for traktionsbatterier af den åbne type gælder også


text:
en begrænsning på højst 5 liter)
 c2)
 elektrolytudslip, hvis prøvet i henhold til punkt 6.4.2.2.
 For et REESS-system med høj spænding skal den prøvede anordnings isolationsmodstand sikre mindst 100 Ω/volt for hele REESS-systemet, målt i henhold til bilag 4A eller bilag 4B til dette regulativ, eller beskyttelsesgraden IPXXB skal være opfyldt for den prøvede anordning.
 Hvis prøvningen udføres i overensstemmelse med punkt 6.4.2.2 skal der kontrolleres for tegn på elektrolytudslip ved visuel inspektion uden adskillelse af nogen del af den prøvede anordning.
 Med henblik på at bekræfte overensstemmelsen med c1) i punkt 6.4.2.3 anvendes om nødvendigt en passende belægning til fysisk beskyttelse (hus) for at bekræfte, om der er et eventuelt elektrolytudslip fra REESS-systemet som følge af kollisionsprøvningen. Medmindre fabrikanten giver mulighed for at skelne mellem udslip af forskellige væsker, betragtes alle flydende udslip som elektrolyt.
 6.5. Brandbestandighed
 Denne prøve er nødvendig for REESS-systemer indeholdende brændbar elektrolyt.
 Denne prøvning er ikke påkrævet, når det REESS-system, som er indbygget i køretøjet, er monteret sådan, at REESS-husets laveste overflade er mere end 1,5 m over jorden. Efter fabrikantens valg kan prøvningen udføres, hvis REESS-systemets underside er højere end 1,5 m over jorden. Prøvningen skal udføres på et prøveeksemplar.
 Efter fabrikantens valg kan prøvningen foretages enten som
 a)
 en køretøjsbaseret prøvning i overensstemmelse med punkt 6.5.1 i dette regulativ eller
 b)
 en komponentbaseret prøvning i overensstemmelse med punkt 6.5.2 i dette regulativ.
 6.5.1. Køretøjsbaseret prøvning
 Prøvningen udføres i overensstemmelse med punkt 3.2.1 i bilag 8E til dette regulativ.
 Godkendelsen af et REESS-system prøvet i henhold til dette punkt skal begrænses til godkendelse af den specifikke køretøjstype.
 6.5.2. Komponentbaseret prøvning
 Prøvningen udføres i overensstemmelse med punkt 3.2.2 i bilag 8E til dette regulativ.
 6.5.3. Godkendelseskriterier
 6.5.3.1. Under prøvningen må den prøvede anordning ikke udvise tegn på eksplosion.
 6.6. Ekstern kortslutningsbeskyttelse
 6.6.1. Prøvningen udføres i overensstemmelse med bilag 8F til dette regulativ.
 6.6.2. Godkendelseskriterier
 6.6.2.1. Under prøvningen må der ikke forekomme:
 a)
 elektrolytudslip
 b)
 brud (gælder kun for REESS-system(er) med høj spænding)
 c)
 brand
 d)
 eksplosion.
 Der kontrolleres for tegn på elektrolytudslip ved visuel inspektion uden adskillelse af nogen del af den prøvede anordning.
 6.6.2.2. For REESS-systemer med høj spænding må isolationsmodstanden målt efter prøvningen i overensstemmelse med bilag 4 B til dette regulativ ikke være mindre end 100 Ω/volt.
 6.7. Beskyttelse mod overopladning
 6.7.1. Prøvningen udføres i overensstemmelse med bilag 8G til dette regulativ.
 6.7.2. Godkendelseskriterier
 6.7.2.1. Under prøvningen må der ikke forekomme:
 a)
 elektrolytudslip
 b)
 brud (gælder kun for REESS-system(er) med høj spænding)
 c)
 brand
 d)
 eksplosion.
 Der kontrolleres for tegn på elektrolytudslip ved visuel inspektion uden adskillelse af nogen del af den prøvede anordning.
 6.7.2.2. For REESS-systemer med høj spænding må isolationsmodstanden målt efter prøvningen i overensstemmelse med bilag 4B til dette regulativ ikke være mindre end 100 Ω/volt.
 6.8. Beskyttelse mod overafladning
 6.8.1. Prøvningen udføres i overensstemmelse med bilag 8H til dette regulativ.
 6.8.2. Godkendelseskriterier
 6.8.2.1. Under prøvningen må der ikke forekomme:
 a)
 elektrolytudslip
 b)
 brud (gælder kun for REESS-system(er) med høj spænding)
 c)
 brand
 d)
 eksplosion.
 Der kontrolleres for tegn


text:
på elektrolytudslip ved visuel inspektion uden adskillelse af nogen del af den prøvede anordning.
 6.8.2.2. For REESS-systemer med høj spænding må isolationsmodstanden målt efter prøvningen i overensstemmelse med bilag 4B til dette regulativ ikke være mindre end 100 Ω/volt.
 6.9. Beskyttelse mod overtemperatur
 6.9.1. Prøvningen udføres i overensstemmelse med bilag 8I til dette regulativ.
 6.9.2. Godkendelseskriterier
 6.9.2.1. Under prøvningen må der ikke forekomme:
 a)
 elektrolytudslip
 b)
 brud (gælder kun for REESS-system(er) med høj spænding)
 c)
 brand
 d)
 eksplosion.
 Der kontrolleres for tegn på elektrolytudslip ved visuel inspektion uden adskillelse af nogen del af den prøvede anordning.
 6.9.2.2. For REESS-systemer med høj spænding må isolationsmodstanden målt efter prøvningen i overensstemmelse med bilag 4B til dette regulativ ikke være mindre end 100 Ω/volt.
 6.10. Udledning
 Eventuel emission af gasser, der forårsages af energikonverteringsprocessen under normal brug, skal tages i betragtning.
 6.10.1. Traktionsbatterier af den åbne type, skal opfylde kravene i punkt 5.4 i dette regulativ med hensyn til hydrogenemissioner.
 Systemer med lukket kemisk proces betragtes som emissionsfrie under normal drift (f.eks. litium-ionbatterier).
 Den lukkede kemiske proces beskrives og dokumenteres af batteriets fabrikant i bilag 6, del 2.
 Andre teknologier skal vurderes af fabrikanten og den tekniske tjeneste vedrørende enhver mulig emission under normal drift.
 6.10.2. Godkendelseskriterier
 Vedrørende hydrogenemissioner, se punkt 5.4 i dette regulativ.
 Ved emissionsfri systemer med lukkede kemiske processer er efterprøvning ikke nødvendig.
 7. ÆNDRING OG UDVIDELSE AF TYPEGODKENDELSEN
 7.1. Alle ændringer af køretøjstypen eller REESS-typen hvad angår dette regulativ skal meddeles til den typegodkendende myndighed, som har godkendt køretøjs- eller REESS-typen. Denne myndighed kan da enten:
 7.1.1.
 anse det for usandsynligt, at ændringerne vil få en mærkbar negativ virkning, og at køretøjet eller REESS-systemet under alle omstændigheder fortsat opfylder kravene, eller
 7.1.2.
 kræve en supplerende prøvningsrapport fra den tekniske tjeneste, der forestår prøvningen.
 7.2. Underretning om nægtelse eller godkendelse skal med angivelse af ændringer gives efter proceduren i punkt 4.3 ovenfor til parterne i overenskomsten, som anvender dette regulativ.
 7.3. Den typegodkendende myndighed, som meddeler udvidelse af typegodkendelsen, tildeler et serienummer til hver meddelelsesformular, som udfærdiges vedrørende udvidelsen, og underretter de øvrige kontraherende parter i 1958-overenskomsten, som anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en meddelelsesformular svarende til modellen i bilag 1 (del 1 eller del 2) til dette regulativ.
 8. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE
 8.1. Køretøjer eller REESS-systemer, som er godkendt efter dette regulativ, skal være fremstillet således, at de er i overensstemmelse med den godkendte type, idet de opfylder forskrifterne i den eller de relevante dele i dette regulativ.
 8.2. Til efterprøvning af, at forskrifterne i punkt 8.1 ovenfor er opfyldt, skal der foretages passende kontrol af produktionen.
 8.3. Indehaveren af godkendelsen skal bl.a.:
 8.3.1.
 sørge for, at der findes procedurer for effektiv kvalitetskontrol af køretøjerne eller REESS-systemerne
 8.3.2.
 have adgang til det prøvningsudstyr, der er nødvendigt for kontrol af hver enkelt godkendt types overensstemmelse
 8.3.3.
 drage omsorg for, at prøvningsdata registreres, og at de vedlagte dokumenter er til rådighed i et tidsrum, der fastsættes efter aftale med den typegodkendende myndighed
 8.3.4.
 analysere resultaterne af hver enkelt type prøvning


text:
for at kontrollere og sikre, at køretøjet eller REESS-systemet har stabile egenskaber, med forbehold af den med industriproduktion forbundne variation
 8.3.5.
 sikre, at hver køretøjs- eller komponenttype som minimum underkastes mindst de prøvninger, der er omhandlet i dette regulativs relevante dele
 8.3.6.
 sikre, at alle stikprøveserier eller prøveemner, som udviser manglende overensstemmelse med den pågældende type, medfører yderligere prøveudtagning og prøvning. Der skal tages alle nødvendige skridt til genopretning af produktionens overensstemmelse.
 8.4. Den godkendende myndighed, som har meddelt typegodkendelse, kan til hver en tid efterprøve de metoder til overensstemmelsesprøvning, som anvendes på de enkelte produktionsanlæg.
 8.4.1. Ved hver inspektion skal inspektøren have forelagt produktions- og prøvningsrapporterne.
 8.4.2. Sidstnævnte kan udtage stikprøver til prøvning på fabrikantens laboratorium. Mindsteantallet af prøver kan fastsættes ud fra resultatet af fabrikantens egen kontrol.
 8.4.3. Forekommer kvalitetsniveauet utilfredsstillende, eller er det nødvendigt at kontrollere gyldigheden af prøver, der er udført i henhold til punkt 8.4.2, udtager inspektøren prøver, som sendes til den tekniske tjeneste, der har forestået typegodkendelsesprøvningerne.
 8.4.4. Den kompetente myndighed kan udføre enhver prøvning, som foreskrives i dette regulativ.
 8.4.5. Den normale inspektionshyppighed, der fastsættes af den typegodkendende myndighed, er en gang årligt. Hvis en inspektion giver negativt resultat, skal den typegodkendende myndighed påse, at der træffes sådanne foranstaltninger, at produktionsoverensstemmelsen genetableres hurtigst muligt.
 9. SANKTIONER I TILFÆLDE AF PRODUKTIONENS MANGLENDE OVERENSSTEMMELSE
 9.1. Godkendelser, som er meddelt for en type køretøj/REESS-system i henhold til dette regulativ, kan inddrages, hvis forskrifterne i punkt 8 ovenfor ikke er opfyldt, eller hvis køretøjet/REESS-systemet eller dets komponenter ikke har bestået de i punkt 8.3.5 ovenfor foreskrevne prøver.
 9.2. Hvis en kontraherende part i overenskomsten, som anvender dette regulativ, inddrager en godkendelse, som den tidligere har meddelt, skal den straks underrette de øvrige kontraherende parter, der anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en formular svarende til modellen i bilag 1 (del 1 eller 2) til dette regulativ.
 10. ENDELIGT OPHØR AF PRODUKTIONEN
 Hvis indehaveren af en godkendelse ophører fuldstændigt med at producere en type køretøj/REESS-system, der er godkendt i henhold til dette regulativ, underretter han den myndighed, der har indrømmet godkendelsen herom. Ved modtagelse af den pågældende meddelelse skal myndigheden underrette de øvrige kontraherende parter i 1958-overenskomsten, som anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en formular svarende til modellen i bilag 1 (del 1 eller 2) til dette regulativ.
 11. NAVNE OG ADRESSER PÅ DE TEKNISKE TJENESTER, DER ER ANSVARLIGE FOR UDFØRELSE AF GODKENDELSESPRØVNINGERNE, OG PÅ DE TYPEGODKENDENDE MYNDIGHEDER
 De kontraherende parter i 1958-overenskomsten, som anvender dette regulativ, meddeler De Forenede Nationers sekretariat navne og adresser på de tekniske tjenester, som er ansvarlige for udførelse af godkendelsesprøvningerne, og på de typegodkendende myndigheder, som meddeler godkendelse, og til hvem formularer med attestering af godkendelse eller udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelser, som er udstedt i andre stater, skal fremsendes.
 12. OVERGANGSBESTEMMELSER
 12.1. Efter den officielle ikrafttrædelsesdato for ændringsserie 02 kan ingen af de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, nægte at meddele godkendelse i henhold til dette regulativ som ændret ved ændringsserie 02.
 12.2. Fra 36 måneder


text:
efter ikrafttrædelsesdatoen for ændringsserie 02 må kontraherende parter, som anvender dette regulativ, kun meddele godkendelse, hvis den køretøjstype, som skal godkendes, opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved ændringsserie 02.
 12.3. Kontraherende parter i overenskomsten, der anvender dette regulativ, skal fortsat meddele godkendelse af de typer køretøjer, som opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved den forudgående ændringsserie, i den periode på [36] måneder, som følger efter ikrafttrædelsesdatoen for ændringsserie 02.
 12.4. Kontraherende parter, der anvender dette regulativ, må ikke nægte at meddele udvidelse af godkendelser til den forudgående ændringsserie til dette regulativ.
 12.5. Uanset ovenstående overgangsbestemmelser er kontraherende parter, hvis anvendelse af dette regulativ først træder i kraft efter ikrafttrædelsen af den seneste ændringsserie, ikke forpligtede til at acceptere godkendelser, som er meddelt i henhold til tidligere ændringsserier til dette regulativ.
 (1) Som defineret i den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2, punkt 2.
 (2) www.unece.org/trans/danger/publi/unrec/rev17/17files_e.html
 (3) Kendingsnumrene for de kontraherende parter i 1958-overenskomsten er angivet i bilag 3 til den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2/Amend.3.
 BILAG 1
 DEL 1
 DEL 2
 BILAG 2
 UDFORMNING AF GODKENDELSESMÆRKER
 Model A
 (se punkt 4.4 i dette regulativ)
 Figur 1
 Godkendelsesmærket i figur 1, som er påført et køretøj, viser, at den pågældende vejkøretøjstype er godkendt i Nederlandene (E4) i henhold til regulativ nr. 100 under godkendelsesnummer 022492. De første to cifre i godkendelsesnummeret angiver, at godkendelsen er meddelt i henhold til kravene i regulativ nr. 100 som ændret ved ændringsserie 02.
 Figur 2
 Godkendelsesmærket i figur 2, som er påført et REESS-system, viser, at den pågældende REESS-type (»ES«) er godkendt i Nederlandene (E4) i henhold til regulativ nr. 100 under godkendelsesnummer 022492. De første to cifre i godkendelsesnummeret angiver, at godkendelsen er meddelt i henhold til kravene i regulativ nr. 100 som ændret ved ændringsserie 02.
 Model B
 (se punkt 4.5 i dette regulativ)
 Ovenstående godkendelsesmærke, som er påført et køretøj, viser, at det pågældende vejkøretøj er blevet godkendt i Nederlandene (E4) i henhold til regulativ nr. 100 og 42 (1). Godkendelsesnummeret angiver, at regulativ nr. 100 på meddelelsesdatoerne for de respektive godkendelser var blevet ændret ved ændringsserie 02, og at regulativ nr. 42 stadig forelå i den oprindelige version.
 (1) Sidstnævnte nummer er kun et eksempel.
 BILAG 3
 BESKYTTELSE MOD DIREKTE KONTAKT MED SPÆNDINGSFØRENDE DELE
 1. ADGANGSSONDER (ACCESS PROBES)
 Adgangssonder til efterprøvning af beskyttelsen mod personers adgang til farlige dele findes i tabellen.
 2. PRØVNINGSBETINGELSER
 Adgangssonden presses mod eventuelle åbninger i indkapslingen med den i tabellen angivne kraft. Hvis den trænger helt eller delvis igennem, placeres den i enhver mulig position, men stopfladen må under ingen omstændigheder kunne trænge helt igennem åbningen.
 Interne afskærmninger betragtes som en del af indkapslingen
 En strømforsyning med lavspænding (ikke under 40 V og ikke over 50 V) i serie med en passende lampe bør om nødvendigt forbindes mellem sonden og de strømførende dele inden i blokaden eller indkapslingen.
 Signal-kredsløbsmetoden bør også anvendes til de bevægende strømførende dele i højspændingsudstyr.
 Indre bevægende dele kan så vidt muligt betjenes


text:
langsomt.
 3. ACCEPTKRITERIER
 Adgangssonden må ikke berøre strømførende dele.
 Hvis dette krav bekræftes ved hjælp af et signalkredsløb mellem sonden og de strømførende dele, må lampen ikke lyse.
 Ved prøvning i forbindelse med IPXXB må prøvefingeren med led kunne trænge ind til sin længde på 80 mm, men stopfladen (med diameter 50 mm × 20 mm) må ikke kunne gå igennem åbningen. Med udgangspunkt i en lige position bøjes først det ene og efterfølgende det andet af prøvefingerens led i en vinkel på op til 90 grader i forhold til aksen for fingerens tilstødende del og placeres i enhver mulig position.
 Ved prøvning i forbindelse med IPXXD må adgangssonden kunne trænge ind til sin fulde længde, men stopfladen må ikke kunne trænge helt igennem åbningen.
 Adgangssonder til prøvning af beskyttelsen mod personers adgang til farlige dele
 Indledn. ciffer
 Efterflg. bogstav
 Adgangssonde
 (Mål i mm)
 Prøvekraft
 2
 B
 Prøvefinger med led
 10 N ± 10 %
 4, 5, 6
 D
 Prøveledning, ø 1,0 mm, 100 mm lang
 1 N ± 10 %
 Prøvefinger med led
 Materiale: metal, medmindre andet er angivet
 Lineære mål i mm
 Tolerancer for mål uden specifikke tolerancer:
 a)
 Nn-vinkler: 0/– 10°
 b)
 For lineære mål: op til 25 mm: 0/– 0,05 mm, over 25 mm: ± 0,2 mm.
 Begge led skal muliggøre en bevægelse i samme plan og retning gennem en vinkel på 90° med en tolerance på 0 til + 10°.
 BILAG 4A
 METODE TIL MÅLING AF ISOLATIONSMODSTAND FOR KØRETØJBASERET PRØVNING
 1. GENERELT
 Isolationsmodstanden for hver højspændingsbus på køretøjet skal måles eller bestemmes ved beregning ved hjælp af måleværdier fra hver del eller komponentenhed af en højspændingsbus (i det følgende benævnt »delt måling«).
 2. MÅLEMETODE
 Måling af isolationsmodstanden foretages ved at vælge en hensigtsmæssig målemetode i fortegnelsen i punkt 2.1-2.2 i dette bilag, afhængigt af de strømførende deles elektriske ladning, isolationsmodstand osv.
 Området for det elektriske kredsløb, som skal måles, skal på forhånd være klarlagt ved hjælp af diagrammer over elektriske kredsløb osv.
 Desuden kan der foretages ændringer, som er nødvendige for at kunne måle isolationsmodstanden, herunder fjernelse af dæksler for adgang til de strømførende dele, optegning af målelinjer, softwareændringer osv.
 I tilfælde, hvor de målte værdier ikke er stabile, fordi et on board-overvågningssystem for isolationsmodstand eller lignende er i drift, kan der foretages de ændringer, der er nødvendige for at foretage målingen, f.eks. fjernelse af anordningen eller afbrydelse af dens drift. Når anordningen fjernes, skal det desuden ved hjælp af tegninger og lignende bevises, at dette ikke medfører ændring af isolationsmodstanden mellem de strømførende dele og det elektriske chassis.
 Der skal udvises stor forsigtighed for at undgå kortslutning, elektrisk stød osv., idet det under denne kontrol kan være nødvendigt med direkte drift af højspændingskredsløbet.
 2.1. Målemetode med tilførsel af spænding fra kilder uden for køretøjet
 2.1.1. Måleinstrument
 Der anvendes et instrument til isolationsmodstandsprøvning, som kan afgive en jævnstrømsspænding, der er højere end højspændingsbussens arbejdsspænding.
 2.1.2. Målemetode
 Et instrument til isolationsmodstandsprøvning forbindes mellem de strømførende dele og det elektriske chassis. Derefter måles isolationsmodstanden ved at tilslutte