text: i kolonne 3 eller 4 anvendelse på alle varer, der i henhold til det harmoniserede system tariferes under positioner i kapitlet eller under en af de positioner, der er grupperet i kolonne 1.Note 2 2.1. I tilfælde, hvor positioner ikke er på listen eller dele af en position ikke er på listen, finder den i artikel 7, stk. 1, anførte regel om positionsskifte anvendelse. Når en positionsskiftebetingelse finder anvendelse på en vare, der er opført på listen, er betingelsen anført i kolonne 3.2.2. Den bearbejdning eller forarbejdning, der er nødvendig i henhold til en regel i kolonne 3, skal kun foretages i forbindelse med de anvendte materialer, der ikke har oprindelsesstatus. Begrænsningerne ifølge en regel i kolonne 3 finder på samme måde kun anvendelse på anvendte materialer, der ikke har oprindelsesstatus.2.3. Såfremt en regel angiver »fremstilling på basis af alle materialer«, kan også materialer, der henhører under samme position som varen, anvendes, jf. dog eventuelle specifikke begrænsninger, som også kan være indeholdt i reglen. Ved »fremstilling på basis af alle materialer, herunder andre materialer, der henhører under pos. . . .«, forstås imidlertid, at kun materialer, der tariferes under samme position som varen med en anden beskrivelse end varebeskrivelsen i kolonne 2 på listen, kan anvendes.2.4. Når en vare, der er fremstillet af materialer uden oprindelsesstatus, som har fået oprindelsesstatus ved fremstillingen i henhold til reglen om positionsskifte eller dens egen listeregel, anvendes som materiale i fremstillingen af en anden vare, finder den regel, der gælder for den vare, i hvilken den er indarbejdet, ikke anvendelse på den pågældende vare.F.eks.:En maskine, der henhører under pos. 8407, for hvilken det i reglen hedder, at værdien af anvendte materialer uden oprindelsesstatus ikke må overstige 40 % af prisen ab fabrik, fremstilles af »andet legeret stål groft tildannet ved smedning«, der henhører under pos. 7224.Hvis smedningen er foretaget i det pågældende land på grundlag af en barre uden oprindelsesstatus, har smedningen allerede fået oprindelsesstatus i henhold til reglen for pos. ex 7224 på listen. Den betragtes så som en vare med oprindelsesstatus ved beregningen af værdien af maskinen, uanset om den er fremstillet på den samme fabrik eller på en anden. Der tages således ikke hensyn til værdien af barren uden oprindelsesstatus, når værdien af de anvendte materialer uden oprindelsesstatus lægges sammen.2.5. Selv om reglen om positionsskifte eller reglen i listen er overholdt, har en vare ikke oprindelsesstatus, når den foretagne bearbejdning eller forarbejdning taget som helhed er utilstrækkelig i den i artikel 6 nævnte forstand.Note 3 3.1. Reglen i listen fastlægger den mindstebearbejdning eller -forarbejdning, der er nødvendig, hvoraf følger, at yderligere bearbejdning eller forarbejdning også giver oprindelsesstatus; omvendt kan en mindre grad af bearbejdning eller forarbejdning ikke give oprindelsesstatus. Når et materiale uden oprindelsesstatus ifølge en regel kan anvendes på et vist fremstillingstrin, er det tilladt at anvende sådant materiale på et tidligere stadium i fremstillingen, hvorimod anvendelse af sådant materiale på et senere stadium ikke er tilladt.3.2. Når det i en regel på listen specificeres, at en vare kan fremstilles


text: af mere end ét materiale, betyder det, at et eller flere af materialerne kan anvendes. Det kræves ikke, at alle materialerne anvendes.F.eks.:I reglen for vævede stoffer hedder det, at naturlige fibre kan anvendes, og at bl.a. kemikalier også kan anvendes. Dette betyder ikke, at både naturlige fibre og kemikalier skal anvendes, men at et af dem eller begge må anvendes.Når en begrænsning gælder for ét materiale, og andre begrænsninger gælder for andre materialer i samme regel, finder de imidlertid kun anvendelse på de materialer, der faktisk anvendes.F.eks.:I reglen for symaskiner hedder det, at den anvendte trådspændingsmekanisme skal have oprindelsesstatus, og at den anvendte zigzag-syningsmekanisme også skal have oprindelsesstatus; disse to begrænsninger gælder kun, når de pågældende mekanismer faktisk indsættes i symaskinen.3.3. Når det i en regel i listen hedder, at en vare skal være fremstillet af et bestemt materiale, forhindrer betingelsen ikke, at der anvendes andre materialer, som på grund af deres art ikke kan opfylde reglen.F.eks.:Reglen for pos. 1904, hvorefter anvendelse af korn og varer deraf uden oprindelsesstatus udtrykkeligt er udelukket, er ikke til hinder for, at der anvendes mineralsalte, kemiske og andre tilsætningsstoffer, som ikke er fremstillet af korn.F.eks.:Når en artikel er fremstillet af fiberdug, og det kun er tilladt at anvende garn uden oprindelsesstatus til fremstilling af den slags varer, er det ikke muligt at starte med fiberdug, selv om fiberdug normalt ikke kan fremstilles af garn. I sådanne tilfælde vil udgangsmaterialet normalt skulle være stadiet inden garnet, dvs. fiberstadiet.Se også note 6.3 i forbindelse med tekstilvarer.3.4. Når der i en regel i listen angives to eller flere procenter som maksimalværdien af materialer uden oprindelsesstatus, der kan anvendes, må disse procenter ikke lægges sammen. Maksimalværdien af alle de anvendte materialer uden oprindelsesstatus må aldrig være højere end den højeste af de angivne procenter. Endvidere må de enkelte procenter ikke overskrides i forhold til de bestemte varer, de gælder for.Note 4 4.1. »Naturlige fibre« anvendes i listen for alle andre fibre end regenererede og syntetiske fibre og er begrænset til stadiet inden spinding, herunder også affald, og medmindre andet er angivet, omfatter »naturlige fibre« også fibre, der er kartede, kæmmede eller på anden måde beredt, men ikke spundet.4.2. »Naturlige fibre« omfatter også hestehår henhørende under pos. 0503 og natursilke henhørende under pos. 5002 og 5003, samt uld og fine eller grove dyrehår under pos. 5101, 5102, 5103, 5104 og 5105, bomuld under pos. 5201, 5202 og 5203 og andre vegetabilske fibre under pos. 5301, 5302, 5303, 5304 og 5305.4.3. »Spindeopløsninger«, »kemikalier« og »materialer til papirfremstilling« anvendes i listen til beskrivelse af materialer, der ikke tariferes i kapitel 50 til 63, og som kan anvendes til fremstilling af regenererede eller syntetiske fibre eller papirfibre eller -garn.4.4. »Korte kemofibre« anvendes i listen for syntetiske eller regenererede bånd (tow), korte fibre eller affald henhørende under pos. 5501, 5502, 5503, 5504, 5505, 5506 og 5507.Note 5 5.1. For så vidt angår varer tariferet under de positioner i listen, i hvilke der er henvist til denne note, finder betingelserne i kolonne 3 ikke

type: contracts

jurisdiction: EU


text: anvendelse på basistekstilmaterialer, der er anvendt til fremstilling af dem, og som sammenlagt udgør 10 % eller derunder af den samlede vægt af alle anvendte basistekstilmaterialer (jf. også note 5.3 og 5.4).5.2. Denne tolerancemargen kan imidlertid kun anvendes på blandede varer, der er fremstillet af to eller flere basistekstilmaterialer, uanset deres andel af varen.Følgende materialer er basistekstilmaterialer:- natursilke- uld- grove dyrehår- fine dyrehår- hestehår- bomuld- materialer til papirfremstilling og papir- hør- hamp- jute og andre bastfibre- sisal og andre agavefibre- kokos, abaca, ramie og andre vegetabilske tekstilfibre- endeløse syntetiske fibre- endeløse regenererede fibre- korte syntetiske fibre- korte regenererede fibre.F.eks.:Garn henhørende under pos. 5205, der er fremstillet af bomuldsfibre henhørende under pos. 5203 og korte syntetiske fibre henhørende under pos. 5506, er blandet garn. Derfor kan korte syntetiske fibre, som ikke opfylder oprindelsesreglerne (der kræver anvendelse af kemikalier eller spindeopløsninger), anvendes med op til 10 vægtprocent af garnet.F.eks.:Vævet stof under pos. 5112, der er fremstillet af uldgarn henhørende under pos. 5107 og garn af korte syntetiske fibre henhørende under pos. 5509, er et blandet stof. Derfor kan enten garn af syntetiske fibre, som ikke opfylder oprindelsesreglerne (der kræver anvendelse af kemikalier eller spindeopløsninger), eller uldgarn, som ikke opfylder oprindelsesreglerne (der kræver anvendelse af naturlige fibre, ikke kartede eller kæmmede eller på anden måde beredt til spinding), eller en kombination af disse to garntyper anvendes med op til 10 vægtprocent af stoffet.F.eks.:Tuftet tekstilstof under pos. 5802, der er fremstillet af bomuldsgarn henhørende under pos. 5205 og bomuldsstof henhørende under pos. 5210, er kun en blandet vare, når bomuldsstoffet i sig selv er et blandet stof, fremstillet af garner, der tariferes under to særskilte positioner, eller når de anvendte bomuldsgarner selv er blandinger.F.eks.:Der er klart tale om to særskilte basistekstilmaterialer, når det pågældende tuftede tekstilstof er fremstillet af bomuldsgarn henhørende under pos. 5205 og stof af syntetiske fibre henhørende under pos. 5407, og det tuftede tekstilstof er derfor en blandet vare.F.eks.:Et tuftet tæppe, der er fremstillet af garn af regenererede fibre og bomuldsgarn og med en bagbeklædning af jute, er en blandet vare, fordi der er anvendt tre basistekstilmaterialer. Således kan materialer uden oprindelsesstatus, der indgår på et senere stadium i fremstillingen end reglen tillader det, anvendes, forudsat at den samlede vægt ikke overstiger 10 % af vægten at tæppets tekstilmaterialer. Således kan både jutebagbeklædningen og/eller garnet af regenererede fibre indføres på dette fremstillingsstadium, forudsat at vægtbetingelserne er opfyldt.5.3. For stoffer, hvori der indgår »garn af fremstillet af polyurethan opdelt af fleksible polyestersegmenter, også overspundet«, er tolerancen 20 % med hensyn til dette garn.5.4. For stoffer, hvori der indgår strimler bestående af en kerne af aluminiumsfolie eller en kerne af plastfolie, også beklædt med aluminiumspulver, af bredde på 5 mm og derunder, der ved hjælp af et klæbemiddel er anbragt mellem to lag plastfolie, er tolerancen 30 % med hensyn til denne strimmel.Note 6 6.1. For de tekstilvarer, der i listen er markeret med en fodnote med henvisning til denne note, kan tekstilmaterialer med undtagelse af for og mellemfor, som ikke opfylder reglen


text: i listen i kolonne 3 for den fremstillede vare, anvendes, forudsat at de er tariferet under en anden position end varen, og at deres værdi ikke overstiger 8 % af prisen ab fabrik for varen.6.2. Materialer, der ikke tariferes under kapitel 50 til 63, kan anvendes frit, uanset om de indeholder tekstilmaterialer.Eksempel:Hedder det i en regel på listen, at der skal anvendes garn til en bestemt tekstilgenstand som f.eks. benklæder, forhindrer dette ikke, at der kan anvendes metalgenstande som f.eks. knapper, da knapper ikke tariferes under kapitel 50 til 63. Af samme årsag forhindrer det heller ikke, at der kan anvendes lynlåse, selv om lynlåse i almindelighed indeholder tekstilmaterialer.6.3. Når der gælder en procentregel, skal der ved beregningen af værdien af de medgåede materialer, som ikke har oprindelsesstatus, tages hensyn til værdien af materialer, der ikke er tariferet under kapitel 50 til 63.Note 7 7.1. Som »processer« (pos. ex 2707, 2713 til 2715, ex 2901, ex 2902 og ex 3403) betragtes:a) vakuumdestillationb) gendestillation i videre fraktioner (1);c) krakningd) reformninge) ekstraktion med selektive opløsningsmidlerf) behandling med koncentreret svovlsyre, rygende svovlsyre eller svovldioxid og efterfølgende naturalisering med alkalier samt blegning og rensning med naturligt aktive jordarter, aktiverede jordarter, aktiveret kul eller bauxitg) polymerisationh) alkyleringi) isomerisation.7.2. Som »processer« (pos. 2710 til 2712) betragtes:a) vakuumdestillationb) gendestillation i videre fraktionerc) krakningd) reformninge) ekstraktion med selektive opløsningsmidlerf) behandling med koncentreret svovlsyre, rygende svovlsyre eller svovldioxid og efterfølgende neutralisering med alkalier samt blegning og rensning med naturligt aktive jordarter, aktiverede jordarter, aktiveret kul eller bauxitg) polymerisationh) alkyleringi) isomerisationk) kun for tunge olier henhørende under pos. ex 2710: afsvovling ved anvendelse af hydrogen, når varernes svovlindhold derved reduceres med mindst 85 % (metode ASTM D 1 266-59 T)l) kun for varer henhørende under pos. 2710: afparaffinering, dog ikke ved simpel filtreringm) kun for tunge olier henhørende under pos. 2710: hydrogenbehandling - dog ikke afsvovling - ved hvilken hydrogenet ved et tryk på over 20 bar og en temperatur på over 250 °C deltager aktivt i en kemisk reaktion ved hjælp af en katalysator. Efterfølgende hydrogenbehandling af smøreolier henhørende under pos. ex 2710 (hydrofinishing, f.eks. affarvning) med henblik på forbedring af farven eller stabiliteten betragtes ikke som processern) kun for brændselsolier henhørende under pos. ex 2710: atmosfærisk destillation, når der ved destillation efter ASTM D 86 op til 300 °C overdestilleres mindre end 30 rumfangsprocent (herunder tab ved destillation)o) kun for andre tunge olier end gasolier og brændselsolier henhørende under pos. ex 2710: bearbejdning ved elektrisk højfrekvensudladning.7.3. For pos. ex 2707, 2713 til 2715, ex 2901, ex 2902 og ex 3403 giver simple arbejdsprocesser, såsom rensning, klaring, udblødning, udskilning af vand, filtrering, farvning, mærkning, opnåelse af et givet svovlindhold ved blanding af varer med forskelligt svovlindhold og alle kombinationer af disse arbejdsprocesser eller lignende arbejdsprocesser ikke oprindelsesstatus.(1) Der henvises til de forklarende bemærkninger, supplerende bestemmelse 4b, til kapitel 27 i den kombinerede nomenklatur.BILAG II LISTE OVER BEARBEJDNINGER ELLER FORARBEJDNINGER, SOM MATERIALER UDEN OPRINDELSESSTATUS SKAL UNDERGÅ, FOR AT DEN FREMSTILLEDE VARE KAN FÅ OPRINDELSESSTATUS >TABELPOSITION>BILAG III VARECERTIFIKAT EUR.1 1. Varecertifikat


text: EUR.1 skal udfærdiges på den formular, der er vist i dette bilag. Formularen trykkes på et eller flere af de sprog, hvorpå aftalen er affattet. Certifikatet udfærdiges på et af disse sprog og i overensstemmelse med udførselslandets interne retsforskrifter. Hvis det udfyldes i hånden, skal det gøres med blæk og blokbogstaver.2. Certifikatets format er 210 × 297 mm, idet en maksimal afvigelse på minus 5 mm og plus 8 mm i længden kan tillades. Der skal anvendes hvidt, træfrit, skrivefast papir med en vægt på mindst 25 g pr. m2. Det skal forsynes med grønt guillocheret bundtryk, som gør al forfalskning ved hjælp af mekaniske eller kemiske midler synlig.3. De kompetente myndigheder i Fællesskabets medlemsstater og Tunesien kan forbeholde sig ret til selv at trykke certifikaterne eller overlade trykningen til trykkerier, som de har godkendt. I sidstnævnte tilfælde skal hvert certifikat forsynes med en henvisning til godkendelsen. Hvert certifikat skal være forsynet med trykkeriets navn og adresse eller et mærke, som gør det muligt af identificere dette. Det skal endvidere forsynes med et påtrykt eller på anden måde anført løbenummer, der tjener til identifikation.>REFERENCE TIL EN GRAFIK>>REFERENCE TIL EN GRAFIK>>REFERENCE TIL EN GRAFIK>>REFERENCE TIL EN GRAFIK>BILAG IV DEN I ARTIKEL 27 OMHANDLEDE ERKLÆRING >START GRAFIK>Jeg, undertegnede eksportør af de dette dokument omfattede varer, erklærer, at disse varer, medmindre andet er angivet (1), opfylder de betingelser, der er fastsat for opnåelse af oprindelsesstatus i præferencehandelen med:Det Europæiske Fællesskab/Tunesien (2)og har oprindelse i:Tunesien/Det Europæiske Fællesskab (2) (3). (Sted og dato). (Underskrift)(Efter underskriften angives navn og adresse på den person, der underskriver erklæringen)(1) I tilfælde, hvor på en faktura også er angivet varer, der ikke har oprindelse i Fællesskabet, skal eksportøren klart angive dette.(2) Det ikke relevante overstreges.(3) Der kan foretages en henvisning til en specifik kolonne i fakturaen, hvor oprindelseslandet for hver vare er angivet.>SLUT GRAFIK> BILAG V Det stempelaftryk, der er nævnt i artikel 22, stk. 3, litra b)>REFERENCE TIL EN GRAFIK>>START GRAFIK>(1) Udførselslandets kendingsbogstaver eller våbenmærke.(2) Sådanne oplysninger, som er nødvendige for identificeringen af den autoriserede eksportør.>SLUT GRAFIK>BILAG VI DEKLARATIONSFORMULAR >START GRAFIK>Undertegnede erklærer herved, at de på denne faktura opførte varer er fremstillet i . og efter omstændighederne:a) (1) er i overensstemmelse med reglerne for definitionen af begrebet »varer som fuldt ud er fremstillet«ellerb) (2) er fremstillet med anvendelse af følgende varer:VarebeskrivelseOprindelsesland (2)Værdi (1). . . . . . . . . . . . og har været underkastet følgende bearbejdninger: . (angiv bearbejdning)i. Udfærdiget i . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . , den . . . . . . . . . . . . . . . . . . (underskrift) (1) Udfyldes om nødvendigt.(2) Udfyldes om nødvendigt: - såfremt varerne har oprindelse i et land, der er omfattet af en pågældende aftale eller konvention, anføres dette land - såfremt varerne har oprindelse i et andet land, anføres: »tredjeland«.>SLUT GRAFIK>BILAG VII >REFERENCE TIL EN GRAFIK>>REFERENCE TIL


text: EN GRAFIK>BILAG VIII FÆLLES ERKLÆRING VEDRØRENDE ARTIKEL 1 Parterne er enedes om, at bestemmelserne i artikel 1, litra e), i protokollen ikke berører Tunesiens ret til at modtage den særlige og differentierede behandling og drage fordel af alle andre afgivelser, der indrømmes udviklingslandene i henhold til artikel VII i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel.FÆLLES ERKLÆRING VEDRØRENDE ARTIKEL 19 OG 33 Parterne er enedes om, at det er nødvendigt at udarbejde forklarende noter til gennemførelsen af artikel 19, stk. 1, litra b), og artikel 33, stk. 1 og 2, i protokollen.ERKLÆRING VEDRØRENDE ARTIKEL 39 Med henblik på anvendelsen af artikel 39 i protokollen erklærer Fællesskabet sig rede til at foretage en undersøgelse af Tunesiens anmodninger om undtagelser fra oprindelsesreglerne straks efter undertegnelsen af aftalen.PROTOKOL 5 om gensidig bistand mellem de administrative myndigheder i toldspørgsmål Artikel 1 DefinitionerI denne protokol forstås ved:a) »toldlovgivning« alle gældende love og administrative bestemmelser på de kontraherende parters område vedrørende indførsel, udførsel og forsendelse af varer og henførsel heraf under en hvilken som helst anden toldprocedure, herunder forbuds-, begrænsnings- og kontrolforanstaltninger vedtaget af de nævnte parterb) »bistandssøgende myndighed« en kompetent administrativ myndighed, som er udpeget af en part til dette formål, og som fremsætter anmodningen om bistand i toldspørgsmålc) »bistandssøgte myndighed« en kompetent administrativ myndighed, som er udpeget af en part til dette formål, og som modtager anmodningen om bistand i toldspørgsmåld) »oplysninger af personlig art (personoplysninger)« alle oplysninger om en identificeret eller identificerbar fysisk person.Artikel 2 Anvendelsesområde1. De kontraherende parter yder inden for rammerne af deres kompetence på den måde og de betingelser, der er fastsat i denne protokol, hinanden bistand med henblik på at forebygge, påvise og undersøge transaktioner, der er i strid med toldlovgivningen.2. Bistand i toldspørgsmål i henhold til denne protokol ydes af enhver administrativ myndighed hos de kontraherende parter, som er kompetent med hensyn til anvendelsen af denne protokol. Dette berører ikke bestemmelserne for gensidig bistand i strafferetlige anliggender. Det omfatter heller ikke oplysninger, der er indhentet ved anvendelse af beføjelser, som udøves på retsmyndighedernes anmodning, medmindre de pågældende myndigheder er indforstået hermed.Artikel 3 Bistand efter anmodning1. På anmodning fra den bistandssøgende myndighed giver den bistandssøgte myndighed denne alle sådanne oplysninger, som gør det muligt for den bistandssøgende myndighed at sikre, at toldlovgivningen anvendes korrekt, herunder fastslåede eller planlagte transaktioner, som udgør eller vil kunne udgøre en overtrædelse af denne lovgivning.2. På anmodning fra den bistandssøgende myndighed oplyser den bistandssøgte myndighed, hvorvidt varer, der udføres fra en af de kontraherende parters område, er blevet behørigt indført på den anden parts område, om fornødent med angivelse af, hvilken toldprocedure varerne er henført under.3. På anmodning fra den bistandssøgende myndighed udøver den bistandssøgte myndighed inden for rammerne af sin lovgivning en særlig overvågning af:a) fysiske eller juridiske personer, om hvem der er rimelig grund til at antage, at de foretager eller har foretaget transaktioner i strid med toldlovgivningenb) steder, hvor lagre af varer er anbragt på en sådan måde, at der er rimelig grund til at antage, at de er bestemt til


text: at anvendes til transaktioner, der krænker den anden kontraherende parts lovgivningc) varebevægelser, om hvilke det er oplyst, at de muligvis kan give anledning til transaktioner i strid med toldlovgivningend) transportmidler, om hvilke der er rimelig grund til at antage, at de er blevet benyttet, benyttes eller kan benyttes i forbindelse med transaktioner i strid med toldlovgivningen.Artikel 4 Uanmodet bistandDe kontraherende parter yder i overensstemmelse med deres love og administrative bestemmelser hinanden bistand, hvis de skønner, at en sådan er nødvendig for den korrekte anvendelse af toldlovgivningen, særlig når de kommer i besiddelse af oplysninger vedrørende:- transaktioner, som krænker eller kan forekomme at krænke denne lovgivning, og som kan være af interesse for de andre kontraherende parter- nye midler eller metoder, der er anvendt til at gennemføre sådanne transaktioner- varer, som vides at være genstand for transaktioner i strid med toldlovgivningen- fysiske eller juridiske personer, om hvilke der er rimelig grund til at antage, at de foretager eller har foretaget transaktioner, der er i strid med toldlovgivningen.- transportmidler, om hvilke der er rimelig grund til at antage, at de anvendes, har været anvendt eller kan anvendes til at foretage transaktioner, der er i strid med toldlovgivningen.Artikel 5 Fremsendelse/meddelelsePå anmodning fra den bistandssøgende myndighed træffer den bistandssøgte myndighed i overensstemmelse med sin lovgivning alle nødvendige forholdsregler til:- at fremsende ethvert dokument- at meddele enhver beslutningsom er omfattet af denne protokols anvendelsesområde, til en adressat bosat eller etableret på dens område. I sådanne tilfælde finder artikel 6, stk. 3, anvendelse.Artikel 6 Bistandsanmodningernes form og indhold1. Anmodninger i henhold til denne protokol fremsættes skriftligt. De ledsages af den dokumentation, der skønnes hensigtsmæssig for at gøre det muligt at efterkomme den. Om fornødent kan mundtlige anmodninger, når hastende omstændigheder kræver det, accepteres, men de skal omgående bekræftes skriftligt.2. Anmodninger i henhold til denne artikels stk. 1 omfatter følgende oplysninger:a) navn på den bistandssøgende myndighedb) den ønskede foranstaltningc) målsætninger og begrundelse for anmodningend) berørte love, administrative bestemmelser og andre elementer af retlig arte) en så nøjagtig og udtømmende angivelse som muligt af de fysiske eller juridiske personer, der er målet for undersøgelsernef) et sammendrag af sagsomstændighederne, undtagen i de tilfælde, der er omhandlet i artikel 5.3. Anmodningerne fremsættes på et af den bistandssøgte myndigheds officielle sprog eller på et for denne myndighed acceptabelt sprog.4. Hvis en anmodning ikke opfylder de formelle krav, kan den begæres korrigeret eller suppleret; der kan imidlertid påbydes sikkerhedsforanstaltninger.Artikel 7 Efterkommelse af anmodningerne1. Til imødekommelse af en bistandsanmodning giver den bistandssøgte myndighed inden for rammerne af sin kompetence og sine disponible ressourcer, som om den handlede for egen regning eller på anmodning fra andre myndigheder hos den samme kontraherende part, de oplysninger, den allerede er i besiddelse af, ligesom den foretager passende undersøgelser eller lader sådanne foretage. Denne bestemmelse gælder også for den administrative tjenestegren, til hvem anmodningen fremsendes af den bistandssøgte myndighed, når denne ikke kan handle på egen hånd.2. Anmodninger om bistand efterkommes i overensstemmelse med gældende love og administrative bestemmelser hos den kontraherende part, som anmodningen rettes til.3. Efter


text: aftale med den anden kontraherende part og på de af denne fastsatte betingelser kan behørigt bemyndigede tjenestemænd fra en af de kontraherende parter i kontorerne hos den bistandssøgte myndighed eller anden myndighed, som den bistandssøgte myndighed har ansvaret for, indhente sådanne oplysninger vedrørende transaktioner, der er i strid med eller kan anses for at være i strid med toldlovgivningen, som den bistandssøgende myndighed har brug for med henblik på anvendelsen af denne protokol.4. Efter aftale med den anden part kan tjenestemænd fra en af de kontraherende parter være til stede ved undersøgelser, der foretages på førstnævntes område.Artikel 8 Meddelelse af oplysninger1. Den bistandssøgte myndighed meddeler den bistandssøgende myndighed undersøgelsesresultater i form af dokumenter, bekræftede kopier af dokumenter, rapporter og lignende.2. De i stk. 1 omhandlede dokumenter kan erstattes af edb-oplysninger i en hvilken som helst form til samme formål.Artikel 9 Undtagelser fra pligten til at yde bistand1. De kontraherende parter kan afslå at yde den i denne protokol fastsatte bistand, når denne:a) ville stride mod Tunesiens eller et af EF-medlemslandenes suverænitet i forbindelse med en opfordring til en af disse parter om at yde bistand i medfør af denne protokolb) ville stride mod en offentlige orden, sikkerhed eller andre væsentlige interesserc) inddrager andre love og bestemmelser end toldlovgivningen, ellerd) indebærer en krænkelse af industri-, forretnings- eller embedshemmeligheden.2. Hvis den bistandssøgende myndighed anmoder om bistand, som den ikke selv ville være i stand til at yde, hvis den blev anmodet derom, skal den gøre opmærksom herpå i sin anmodning. Det overlades derefter til den bistandssøgte myndighed at afgøre, hvorledes den vil reagere på en sådan anmodning.3. Hvis bistand tilbageholdes eller afslås, meddeles beslutningen herom og begrundelsen herfor straks den bistandssøgende myndighed.Artikel 10 Tavshedspligt1. Oplysninger, der under den ene eller den anden form meddeles i medfør af dette bilag, er fortrolige. De er omfattet af den tjenstlige tavshedspligt og beskyttes af den nationale lovgivning hos den kontraherende part, som modtager dem, og de tilsvarende bestemmelser, der gælder for fællesskabsmyndighederne.2. Meddelelse af oplysninger af personlig karakter må kun finde sted, hvis det personbeskyttelsesniveau, der er fastsat i de kontraherende parters lovgivning, er det samme. De kontraherende parter skal i det mindste sikre et beskyttelsesniveau, der bygger på principperne i de bestemmelser, der findes i bilaget til denne protokol.Artikel 11 Oplysningernes anvendelse1. Indhentede oplysninger, herunder oplysninger af personlig karakter, må udelukkende anvendes til de i denne protokol fastsatte formål og må af parterne kun anvendes til andre formål, hvis der på forhånd er givet skriftligt samtykke fra den administrative myndighed, som har meddelt dem, og da kun med de af denne myndighed fastsatte begrænsninger. Disse bestemmelser finder ikke anvendelse, når de oplysninger, der er indhentet med henblik på de i denne protokol fastsatte formål, også kan anvendes til bekæmpelse af ulovlig handel med narkotika og psykotrope stoffer. Sådanne oplysninger kan meddeles andre myndigheder, der er direkte inddraget i bekæmpelse af ulovlig handel med narkotika og psykotrope stoffer, jf. dog artikel 2.2. Stk. 1 er ikke til hinder for, at oplysninger anvendes i retssager eller


text: administrative procedurer, som senere indledes på grund af manglende overholdelse af toldlovgivningen. Den kompetente myndighed, som har givet disse oplysninger, underrettes straks herom.3. De kontraherende parter kan i deres retsbøger, rapporter og vidneerklæringer og i retssager indbragt for domstolene som bevis anvende indhentede oplysninger og dokumenter, der er blevet fremlagt i overensstemmelse med bestemmelserne i denne protokol.Artikel 12 Eksperter og vidner1. En tjenestemand hos en bistandssøgt myndighed kan bemyndiges til inden for de i bemyndigelsen fastsatte grænser at optræde som ekspert eller vidne i retssager eller administrative procedurer vedrørende spørgsmål, der er omfattet af denne protokol, i en anden parts jurisdiktion og til at fremlægge de genstande, dokumenter eller bekræftede kopier deraf, som måtte være nødvendige for retssagen eller den administrative procedure. I anmodningen om fremmøde skal det specifikt angives, om hvilket spørgsmål og i hvilken egenskab tjenestemanden vil blive afhørt.2. Den bemyndigede tjenestemand nyder på den bistandssøgende myndigheds område godt af den beskyttelse, som gældende lovgivning sikrer denne myndigheds egne tjenestemænd.Artikel 13 BistandsudgifterDe kontraherende parter afstår fra alle krav mod hinanden om refusion af udgifter som følge af anvendelsen af denne protokol, dog med undtagelse af eventuelle udgifter til eksperter og vidner og til tolke og oversættere, som ikke henhører under offentlige myndigheder.Artikel 14 Gennemførelse1. Anvendelsen af denne protokol overdrages Tunesiens nationale toldmyndigheder på den ene side og de kompetente tjenestegrene i Kommissionen og eventuelt toldmyndighederne i medlemsstaterne på den anden side. De træffer afgørelser om alle praktiske foranstaltninger og arrangementer, der er nødvendige for protokollens anvendelse, og tager hensyn til reglerne vedrørende beskyttelse af data. De kan gennem det toldsamarbejdsråd, der er oprettet ved artikel 40 i protokol 4, rette henstillinger til associeringsrådet om ændringer, som de skønner bør foretages i protokollen.2. De kontraherende parter konsulterer hinanden og holder derefter hinanden underrettet om de detaljerede gennemførelsesregler, som vedtages i overensstemmelse med denne artikels bestemmelser.Artikel 15 Komplementaritet1. Denne protokol supplerer aftalerne om gensidig bistand, som er indgået, eller som måtte blive indgået mellem en enkelt eller flere af medlemsstaterne i Den Europæiske Union og Tunesien, og er ikke til hinder for deres anvendelse. Den er heller ikke til hinder for en mere vidtgående gensidig bistand i henhold til sådanne aftaler.2. Disse aftaler berører ikke fællesskabsbestemmelserne om meddelelse mellem Kommissionens kompetente tjenestegrene og medlemsstaternes toldmyndigheder af oplysninger indhentet i toldspørgsmål, som kunne være af interesse for Fællesskabet, jf. dog artikel 11.Bilag til protokollen GRUNDLÆGGENDE PRINCIPPER, DER SKAL ANVENDES I FORBINDELSE MED BESKYTTELSE AF OPLYSNINGER 1. Personoplysninger, der behandles elektronisk, skal:a) indsamles og behandles loyalt og på lovlig visb) opbevares til nøjagtigt angivne og lovlige formål og ikke benyttes på en måde, der er uforenelig med disse formålc) være fyldestgørende, relevante og rimelige i forhold til opbevaringsformåletd) være korrekte og om nødvendigt ajourførese) opbevares på en måde, der gør det muligt at identificere den pågældende person i et tidsrum, der ikke må være længere end, hvad der er nødvendigt for den procedure, med henblik på hvilken oplysningerne opbevares.2. Personoplysninger om racemæssig baggrund, politiske og religiøse holdninger eller andre overbevisninger samt om


text: helbredsforhold og seksuelle forhold må ikke være genstand for edb-behandling, medmindre den nationale lovgivning giver tilstrækkelige garantier. Disse bestemmelser gælder ligeledes personoplysninger om strafbare forhold.3. Der skal træffes egnede sikkerhedsforanstaltninger, for at personoplysninger, der registreres elektronisk, beskyttes mod uberettiget tilintetgørelse, hændeligt tab af oplysninger samt mod uberettiget adgang til, ændring af og udbredelse af disse.4. Enhver person skal have ret til:a) at fastslå, om personoplysninger om vedkommende er registreret elektronisk, til hvilke formål disse oplysninger hovedsagelig anvendes, og til at få oplysning om den for registeret ansvarlige persons identitet, bopæl og arbejdspladsb) med rimelige mellemrum og uden større ventetid eller omkostninger at få bekræftet, om der eventuelt findes et edb-register med personoplysninger om vedkommende, og at få meddelt disse oplysninger i letforståelig formc) efter omstændighederne at kræve disse oplysninger berigtiget eller slettet, hvis behandlingen af dem ikke er i overensstemmelse med den nationale lovgivningsbestemmelser, som muliggør anvendelsen af de grundlæggende principper, der er anført i punkt 1 og 2 til dette bilagd) at indbringe sagen for en domstol, hvis en anmodning om at få meddelelse om personoplysninger eller om eventuelt at få disse oplysninger berigtiget eller slettet, jf. litra b) og c) ovenfor, ikke imødekommes.5.1. Der kan ikke fraviges fra bestemmelserne i punkt 1, 2 og 4 i dette bilag, undtagen i følgende tilfælde.5.2. Der kan fraviges fra bestemmelserne i punkt 1, 2 og 4 i dette bilag, når det er forudset i den kontraherende parts lovgivning, og når denne fravigelse er en nødvendig foranstaltning i et demokratisk samfund og sigter mod:a) at beskytte den nationale sikkerhed og den offentlige orden samt statens finansielle interesser eller at bekæmpe strafferetsovertrædelserb) beskytte personer, hvem de pågældende oplysninger vedrører, eller andres rettigheder og friheder.5.3. Loven kan fastsætte begrænsninger af de rettigheder, der er nævnt i punkt 4, litra b), c) og d), i dette bilag, når det drejer sig om edb-registre, der indeholder personoplysninger, der anvendes til statistiske formål eller til videnskabelig forskning, når denne anvendelse helt klart ikke indebærer en risiko for at gribe ind i privatlivets fred for de personer, som de pågældende personoplysninger vedrører.6. Ingen af bestemmelserne i dette bilag må fortolkes som en begrænsning eller indskrænkning i en kontraherende parts muligheder for at indrømme de personer, som de pågældende personoplysninger vedrører, en mere omfattende beskyttelse end den, der er forudset i dette bilag.SLUTAKT De befuldmægtigede for:KONGERIGET BELGIENKONGERIGET DANMARKFORBUNDSREPUBLIKKEN TYSKLANDDEN HELLENSKE REPUBLIKKONGERIGET SPANIENDEN FRANSKE REPUBLIKIRLANDDEN ITALIENSKE REPUBLIKSTORHERTUGDØMMET LUXEMBOURGKONGERIGET NEDERLANDENEREPUBLIKKEN ØSTRIGDEN PORTUGISISKE REPUBLIKREPUBLIKKEN FINLANDKONGERIGET SVERIGEDET FORENEDE KONGERIGE STORBRITANNIEN OG NORDIRLAND,som er kontraherende parter i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab,i det følgende benævnt, »medlemsstaterne«,og for DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB og DET EUROPÆISKE KUL- OG STÅLFÆLLESSKAB,i det følgende benævnt »Fællesskabet«,på den ene side, ogde befuldmægtigede for DEN TUNESISKE REPUBLIK,i det følgende benævnt »Tunesien«,på den anden side,forsamlet i Bruxelles den syttende juli nitten hundrede og femoghalvfems med henblik på undertegnelsen af Euro-Middelhavsaftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Tunesiske Republik på


text: den anden side, i det følgende benævnt »Euro-Middelhavsaftalen«, har vedtaget følgende tekster:Euro-Middelhavsaftalen og følgende protokoller:>TABELPOSITION>De befuldmægtigede for medlemsstaterne og Fællesskabet og de befuldmægtigede for Tunesien har vedtaget følgende fælles erklæringer, der er knyttet til denne slutakt:Fælles erklæring vedrørende artikel 5 i aftalenFælles erklæring vedrørende artikel 10 i aftalenFælles erklæring vedrørende artikel 39 i aftalenFælles erklæring vedrørende artikel 42 i aftalenFælles erklæring vedrørende artikel 49 i aftalenFælles erklæring vedrørende artikel 50 i aftalenFælles erklæring vedrørende artikel 64 i aftalenFælles erklæring vedrørende artikel 64, stk. 1, i aftalenFælles erklæring vedrørende artikel 65 i aftalenFælles erklæring vedrørende artikel 34, 35, 76 og 77 i aftalenFælles erklæring vedrørende tekstiler.De befuldmægtigede for Tunesien har taget følgende erklæring fra Det Europæiske Fællesskab, der er knyttet til denne slutakt, til efterretning:Erklæring vedrørende artikel 29 i aftalen.De befuldmægtigede for medlemsstaterne og Fællesskabet har taget følgende erklæringer fra Tunesien, der er knyttet til denne slutakt, til efterretning:Erklæring om beskyttelse af Tunesiens interesserErklæring vedrørende artikel 69 i aftalen.Hecho en Bruselas, el diecisiete de julio de mil novecientos noventa y cinco.Udfærdiget i Bruxelles den syttende juli nitten hundrede og fem og halvfems.Geschehen zu Brüssel am siebzehnten Juli neunzehnhundertfünfundneunzig. ̧ãéíå óôéò ÂñõîÝëëåò, óôéò äÝêá åöôÜ Éïõëßïõ ÷ßëéá åííéáêüóéá åíåíÞíôá ðÝíôå.Done at Brussels on the seventeenth day of July in the year one thousand nine hundred and ninety-five.Fait à Bruxelles, le dix-sept juillet mil neuf cent quatre-vingt-quinze.Fatto a Bruxelles, addì diciassette luglio millenovecentonovantacinque.Gedaan te Brussel, de zeventiende juli negentienhonderd vijfennegentig.Feito em Bruxelas, em dezassete de Julho de mil novecentos e noventa e cinco.Tehty Brysselissä seitsemäntenätoista päivänä heinäkuuta vuonna tuhatyhdeksänsataayhdeksänkymmentäviisi.Som skedde i Bryssel den sjuttonde juli nittonhundranittiofem.>REFERENCE TIL EN GRAFIK>Pour le Royaume de BelgiqueVoor het Koninkrijk BelgiëFür das Königreich Belgien>REFERENCE TIL EN GRAFIK>Cette signature engage également la Communauté française, la Communauté flamande, la Communauté germanophone, la Région wallonne, la Région flamande et la Région de Bruxelles-Capitale.Deze handtekening verbindt eveneens de Vlaamse Gemeenschap, de Franse Gemeenschap, de Duitstalige Gemeenschap, het Vlaamse Gewest, het Waalse Gewest en het Brusselse Hoofdstedelijke Gewest.Diese Unterschrift verbindet zugleich die Deutschsprachige Gemeinschaft, die Flämische Gemeinschaft, die Französische Gemeinschaft, die Wallonische Region, die Flämische Region und die Region Brüssel-Hauptstadt.På Kongeriget Danmarks vegne>REFERENCE TIL EN GRAFIK>Für die Bundesrepublik Deutschland>REFERENCE TIL EN GRAFIK>Ãéá ôçí ÅëëçíéêÞ Äçìïêñáôßá>REFERENCE TIL EN GRAFIK>Por el Reino de España>REFERENCE TIL EN GRAFIK>Pour la République française>REFERENCE TIL EN GRAFIK>Thar ceann na hÉireannFor Ireland>REFERENCE TIL EN GRAFIK>Per la Repubblica italiana>REFERENCE TIL EN GRAFIK>Pour le Grand-Duché de Luxembourg>REFERENCE TIL EN GRAFIK>Voor het Koninkrijk der Nederlanden>REFERENCE TIL EN GRAFIK>Für die Republik Österreich>REFERENCE TIL EN GRAFIK>Pela República Portuguesa>REFERENCE TIL EN GRAFIK>Suomen tasavallan puolesta>REFERENCE TIL EN GRAFIK>För Konungariket Sverige>REFERENCE TIL EN GRAFIK>For the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland>REFERENCE TIL EN GRAFIK>Por las Comunidades EuropeasFor De Europæiske FællesskaberFür die Europäischen GemeinschaftenÃéá ôéò ÅõñùðáúêÝò ÊïéíüôçôåòFor the European CommunitiesPour les Communautés européennesPer le Comunità europeeVoor de Europese GemeenschappenPelas Comunidades EuropeiasEuroopan yhteisöjen puolestaPå Europeiska gemenskapernas vägnar>REFERENCE TIL EN GRAFIK>>REFERENCE TIL EN GRAFIK>FÆLLES ERKLÆRINGER Fælles erklæring vedrørende artikel 5 i aftalen 1. Parterne er enige om, at den politiske dialog på ministerplan skal finde sted mindst en gang


text: om året.2. Parterne mener, at der bør etableres en politisk dialog mellem Europa-Parlamentet og det tunesiske deputeretkammer.Fælles erklæring vedrørende artikel 10 i aftalen Parterne er enedes om sammen for Tunesiens vedkommende at udskille et landbrugselement i den gældende told ved indførsel af varer med oprindelse i Fællesskabet inden aftalens ikrafttræden for de varer, der er anført i liste 2 i bilag 2 til aftalen.Dette princip gælder også de varer, der er anført i liste 3 i bilag 2 til aftalen, inden afskaffelsen af industrielementet påbegyndes.Skulle Tunesien hæve den pr. 1. januar 1995 gældende told for de ovenfor nævnte varer som følge af landbrugselementet, indrømmer det Fællesskabet et nedslag på 25 % af toldforhøjelsen.Fælles erklæring vedrørende artikel 39 i aftalen Parterne vedtager, at intellektuel, industriel og kommerciel ejendomsret med henblik på anvendelsen af aftalen i særdeleshed omfatter ophavsret, herunder ophavsret til edb-programmer, og beslægtede rettigheder, rettigheder i forbindelse med varemærker, geografiske betegnelser, herunder oprindelsesbetegnelser, industrielle mønstre, patenter, integrerede kredsløbs topografi, samt beskyttelse af fortrolig information om knowhow og beskyttelse mod illoyal konkurrence efter artikel 10a i Pariserkonventionen om beskyttelse af industriel ejendomsret i Stockholm-akten af 1967 (Paris-unionen).Fælles erklæring vedrørende artikel 42 i aftalen Parterne bekræfter på ny den betydning, de tillægger programmer for decentralt samarbejde som et yderligere middel til at fremme udvekslingen af erfaringer og overførsel af viden i Middelhavsområdet og mellem Det Europæiske Fællesskab og dets partnere.Fælles erklæring vedrørende artikel 49 i aftalen Parterne erkender behovet for at modernisere den tunesiske produktionssektor for bedre at tilpasse den forholdene i verdensøkonomien og den europæiske økonomi.Fællesskabet vil yde Tunesien støtte til gennemførelsen af et program for støtte af industrisektorer, der skal omstruktureres og opgraderes for at kunne imødegå vanskeligheder, som måtte følge af liberaliseringen af samhandelen, særlig afviklingen af told.Fælles erklæring vedrørende artikel 50 i aftalen Parterne lægger vægt på en forøgelse af de direkte investeringer i Tunesien.De er enedes om at åbne bedre adgang for Tunesien til fællesskabsinstrumenterne for fremme af investeringerne i overensstemmelse med de relevante fællesskabsbestemmelser.Fælles erklæring vedrørende artikel 64 i aftalen Uden at dette berører de gældende betingelser og regler i hver medlemsstat, undersøger parterne spørgsmålet om adgang til en medlemsstats beskæftigelsesmarked for en på en medlemsstats område lovligt bosiddende tunesisk arbejdstagers ægtefælle eller børn som led i en familiesammenføring, når den pågældende arbejdstager har lovlig beskæftigelse på medlemsstatens område, med undtagelse af sæsonarbejdere, udstationerede arbejdstagere og praktikanter, i arbejdstagerens tilladte beskæftigelsesperiode.Fælles erklæring vedrørende artikel 64, stk. 1, i aftalen Artikel 64, stk. 1, må med hensyn til udelukkelse af forskelsbehandling i forbindelse med afskedigelse ikke bringes i anvendelse med henblik på at opnå fornyelse af opholdstilladelse. Bevilling af en sådan fornyelse eller afslag herpå reguleres alene af hver medlemsstats lovgivning samt gældende bilaterale aftaler og konventioner mellem Tunesien og den pågældende medlemsstat.Fælles erklæring vedrørende artikel 65 i aftalen Der er enighed om, at begrebet »medlemmer af deres familie« defineres i overensstemmelse med det pågældende værtslands nationale lovgivning.Fælles erklæring vedrørende artikel 34, 35, 76 og 77 i aftalen Skulle Tunesien i forbindelse med den gradvise gennemførelse af


text: aftalens bestemmelser blive udsat for alvorlige betalingsbalanceproblemer, kan der afholdes konsultationer mellem Tunesien og Fællesskabet med henblik på at bestemme de bedst egnede midler og retningslinjer til at hjælpe Tunesien med at imødegå disse problemer.Sådanne konsultationer afholdes i samarbejde med Den Internationale Valutafond.Fælles erklæring vedrørende tekstiler Der er enighed om, at den ordning, der skal gælde for tekstilvarer, gøres til genstand for en særlig protokol, der skal indgås inden den 31. december 1995, og som skal medtage bestemmelserne i det i 1995 gældende arrangement.ERKLÆRING FRA FÆLLESSKABET Erklæring vedrørende artikel 29 i aftalen Skulle Tunesien indgå aftaler med andre Middelhavslande med henblik på indførelse af frihandel, er Fællesskabet rede til at overveje kumulation af oprindelse i sin handel med disse lande.ERKLÆRINGER FRA TUNESIEN Erklæring om beskyttelse af Tunesiens interesser Den tunesiske part anmoder om, at Tunesiens interesser tages i betragtning i forbindelse med indrømmelser og fordele, der ydes andre tredjelande i Middelhavsområdet i fremtidige aftaler, der indgås mellem disse lande og Fællesskabet.Erklæring vedrørende artikel 69 i aftalen Tunesien,- som anser familiesammenføring for at være en grundlæggende rettighed for tunesiske arbejdstagere bosiddende i udlandet, og- som tager hensyn til betydningen af denne ret som bestemmende for familieharmonien og som sikkerhed for børns vellykkede skolegang og sociale og erhvervsmæssige integrationønsker - uanset de bilaterale aftaler, der er indgået mellem Tunesien og visse medlemmer af Den Europæiske Union - at spørgsmålet om familiesammenføring drøftes indgående med Fællesskabet med henblik på en lempelse og forbedring af betingelserne for familiesammenføring.


text:
 2.7.2020
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 210/31
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE nr. 65/2019
 af 29. marts 2019
 om ændring af bilag II (Tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen [2020/818]
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionens forordning (EU) 2018/1881 af 3. december 2018 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH) for så vidt angår bilag I, III, VI, VII, VIII, IX, X, XI og XII med henblik på håndtering af stoffers nanoformer (1) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Bilag II til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende led tilføjes i punkt 12zc (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006) i kapitel XV i bilag II til EØS-aftalen:
 »—
 32018 R 1881: Kommissionens forordning (EU) 2018/1881 af 3. december 2018 (EUT L 308 af 4.12.2018, s. 1).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af forordning (EU) 2018/1881, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 30. marts 2019, forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (2).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 29. marts 2019.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Claude MAERTEN
 Formand
 (1) EUT L 308 af 4.12.2018, s. 1.
 (2) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 Avis juridique important
 |
 21990A0315(02)
 Aftale i form af brevveksling mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Unionen af Socialistiske Sovjetrepublikker om »Testausschreibung«
 EF-Tidende nr. L 068 af 15/03/1990 s. 0018 - 0019 den finske specialudgave: kapitel 11 bind 15 s. 0207 den svenske specialudgave: kapitel 11 bind 15 s. 0207
 AFTALE i form af brevveksling mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Unionen af Socialistiske Sovjetrepublikker om »Testausschreibung« A. Brev fra Faellesskabet Bruxelles, den 18. december 1989Hr. . . . . . .,Siden begyndelsen af 1980 har Forbundsrepublikken Tyskland anvendt en ny importordning, der tager sigte paa efterfoelgende liberalisering (»Testausschreibung«), og som omfatter knap halvdelen af de industrivarer, der fortsat er omfattet af kvantitative restriktioner (bortset fra tekstilvarer og jern- og staalprodukter). Ifoelge denne ordning kan der midlertidigt paa forsoegsbasis udstedes importlicenser for maengder ud over de ved kontingenter fastsatte maengder.Ovennaevnte ordning skal goere det muligt i de kommende aar at foretage en vurdering af de sektorer, hvori der kan blive tale om at ophaeve de kvantitative importrestriktioner for industrivarer. Under gennemgangen af resultaterne af denne ordning vil der blive taget hensyn til den saerlige betydning, som USSR tillaegger udvidelsen af de oekonomiske forbindelser, og til USSR's aftalemaessige forbindelser med Faellesskabet.Saafremt markedsudviklingen i saerlige tilfaelde som foelge af USSR's eksport til Forbundsrepublikken Tyskland goer det noedvendigt at indstille denne praksis, vil USSR straks blive underrettet herom, og en forudgaaende konsultation kan finde sted, saafremt USSR anmoder herom.Jeg ville vaere Dem taknemmelig, saafremt De vil bekraefte, at Deres regering er indforstaaet med det ovenfor anfoerte.Modtag, hr. . . . . . ., forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse.Paa vegneaf Raadet for De Europaeiske FaellesskaberB. Brev fra USSR Bruxelles, den 18. december 1989Hr. . . . . . .,Jeg har den aere hermed at anerkende modtagelsen at Deres skrivelse af dags dato med foelgende ordlyd:»Siden begyndelsen af 1980 har Forbundsrepublikken Tyskland anvendt en ny importordning, der tager sigte paa efterfoelgende liberalisering (»Testausschreibung«), og som omfatter knap halvdelen af de industrivarer, der fortsat er omfattet af kvantitative restriktioner (bortset fra tekstilvarer og jern- og staalprodukter). Ifoelge denne ordning kan der midlertidigt paa forsoegsbasis udstedes importlicenser for maengder ud over de ved kontingenter fastsatte maengder.Ovennaevnte ordning skal goere det muligt i de kommende aar at foretage en vurdering af de sektorer, hvori der kan blive tale om at ophaeve de kvantitative importrestriktioner for industrivarer. Under gennemgangen af resultaterne af denne ordning vil der blive taget hensyn til den saerlige betydning, som USSR tillaegger udvidelsen af de oekonomiske forbindelser, og til USSR's aftalemaessige forbindelser med Faellesskabet.Saafremt markedsudviklingen i saerlige tilfaelde som foelger af USSR's eksport til Forbundsrepublikken Tyskland goer det noedvendigt at indstille denne praksis, vil USSR straks blive underrettet herom, og en forudgaaende konsultation kan finde sted, saafremt USSR anmoder herom.Jeg ville vaere Dem taknemmelig, saafremt De vil bekraefte, at Deres regering er indforstaaet med det ovenfor anfoerte.«Jeg har den aere hermed at bekraefte, at min regering er indforstaaet med indholdet af den paagaeldende skrivelse.Modtag, hr. . . . . . ., forsikringen om


text:
 Avis juridique important
 |
 21999D0723(02)
 Afgørelse nr. 1/1999 truffet af det blandede udvalg EU- Norge og Island nedsat ved aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse landes associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen- reglerne af 29. juni 1999 om fastsættelse af udvalgets forretningsorden
 EF-Tidende nr. C 211 af 23/07/1999 s. 0009 - 0011
 AFGØRELSE Nr. 1/1999 TRUFFET AF DET BLANDEDE UDVALG EU-NORGE OG ISLAND NEDSAT VED AFTALEN INDGÅET MELLEM RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION OG REPUBLIKKEN ISLAND OG KONGERIGET NORGE OM DISSE LANDES ASSOCIERING I GENNEMFØRELSEN, ANVENDELSEN OG UDVIKLINGEN AF SCHENGEN-REGLERNEaf 29. juni 1999om fastsættelse af udvalgets forretningsorden(1999/C 211/02)DET BLANDEDE UDVALG HAR -under henvisning til aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse landes associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne, i det følgende benævnt "aftalen", særlig artikel 3, stk. 2 -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Det blandede udvalg består af repræsentanter for Republikken Islands og Kongeriget Norges regeringer, medlemmerne af Rådet for Den Europæiske Union, i det følgende benævnt "Rådet", og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, i det følgende benævnt "Kommissionen".Udvalget mødes:- på ekspertplan:under forsæde af den delegation, der repræsenterer det medlem af Rådet, der varetager formandskabet- på højt embedsmandsplan og på ministerplan:i årest første halvdel: under forsæde af den delegation, der repræsenterer det medlem af Rådet, der varetager formandskabeti årets anden halvdel: under forsæde af skiftevis den delegation, der repræsenterer Islands regering, og den delegation, der repræsenterer Norgens regering.Den delegation, der repræsenterer det medlem af Rådet, der varetager formandskabet, kan afstå formandskabet for det blandede udvalg til den delegation, der varetager det efterfølgende formandskab for Rådet.Artikel 2Det blandede udvalg holder møde på Rådets hjemsted i Bruxelles.Når Rådet træder sammen et andet sted i henhold til dets forretningsorden, holder det blandede udvalg også møde på ministerplan det pågældende sted.Under ekstraordinære omstændigheder og i behørigt begrundede tilfælde kan det blandede udvalg med enstemmighed beslutte at holde møde et andet sted.Artikel 3Møderne i det blandede udvalg er ikke offentlige, medmindre det blandede udvalg træffer anden afgørelse med enstemmighed.Artikel 4Det blandede udvalg træder sammen på ethvert passende niveau efter indkaldelse fra formanden på dennes initiativ eller efter anmodning fra et af udvalgets medlemmer.Møderne på ministerplan i det blandede udvalg finder normalt sted på dagen for en samling i Rådet, hvor der drøftes spørgsmål inden for det område, der er omfattet af aftalens artikel 1.Artikel 5De blandede udvalg består på ministerplan af repræsentanter for Island og Norge og Rådets medlemmer på ministerplan, der er bemyndiget til at forpligte deres respektive landes regeringer, samt et medlem af Kommissionen.Mindst 11 medlemmer af det blandede udvalg på ministerplan, herunder Islands, Norges og Kommissionens delegationer, skal være til stede, for at det blandede udvalg kan træffe afgørelser.Møderne på ministerplan i det blandede udvalg forberedes af det blandede udvalg på højt embedsmandsplan. Alle punkter på den foreløbige dagsorden for et møde på ministerplan i det blandede udvalg behandles først af det blandede udvalg på højt embedsmandsplan, der på sit


text: eget niveau søger at tilvejebringe en løsning. Sådanne punkter forelægges om fornødent for det blandede udvalg på ministerplan.Artikel 6Formanden udarbejder den foreløbige dagsorden for hvert møde. På den foreløbige dagsorden optages det punkt, for hvilket der er anmodet om afholdelse af et møde i henhold til artikel 4. Mødeindkaldelsen og den foreløbige dagsorden fremsendes til de adressater, der er omhandlet i artikel 9, i tilstrækkelig god tid inden mødet. Dagsordenen bilægges alle nødvendige arbejdsdokumenter.Med forbehold af Island og Norges rettigheder i henhold til aftalens artikel 4 vedtages dagsordenen med enstemmighed af det blandede udvalg ved hvert mødes begyndelse, og det blandede udvalg kan med enstemmighed beslutte at optage et punkt på dagsordenen, som ikke findes på den foreløbige dagsorden. De delegationer, der repræsenterer Det Forenede Kongerige og Irland, kan ikke modsætte sig, at der træffes afgørelse med den enstemmighed, der kræves for at optage et punkt på dagsordenen vedrørende det område, der er omfattet af aftalens artikel 1, og som disse medlemsstater ikke deltager i.Artikel 7Arbejdsdokumenterne til brug for det blandede udvalg udarbejdes på Rådets sprog, medmindre det blandede udvalg træffer anden afgørelse med enstemmighed.Artikel 8Generalsekretariatet for Rådet udarbejder på formandens ansvar en protokol for hvert møde på ministerplan i det blandede udvalg, som fremsendes til delegationerne.Protokollen skal i almindelighed for hvert punkt på dagsordenen indeholde:- en angivelse af de dokumenter, der er forelagt det blandede udvalg- de konklusioner, som det blandede udvalg er nået frem til, og de afgørelser, der har truffet- de erklæringer, som en delegation har begæret optaget.Hver delegation kan anmode om en mere udførlig affattalelse af protokollen vedrørende et punkt på dagsordenen.Protokollen godkendes af det blandede udvalg med enstemmighed. Det kan gøre brug af skriftlig procedure.Artikel 9Alle meddelelser fra formanden i henhold til forretningsordenen sendes til Islands og Norges missioner ved Den Europæiske Union, EU-medlemsstaternes repræsentationer og Kommissionen.Korrespondance til det blandede udvalg sendes til udvalgets formand, på Generalsekretariatet for Rådets adresse (Rådet for Den Europæiske Union, Rue de la Loi/Wetstraat 175, B-1048 Bruxelles/Brussel).Artikel 10De nærmere bestemmelser for behandling af offentlighedens begæringer til det blandede udvalg om adgang til udvalgets dokumenter er de samme som dem, som Rådet har vedtaget for sine egne dokumenter.Artikel 11Generalsekretariatet for Rådet varetager det blandede udvalgs sekretariatsforretninger.Artikel 12Det blandede udvalgs forhandlinger er fortrolige, medmindre det træffer anden afgørelse.Rådets regler om foranstaltninger til beskyttelse af klassificerede dokumenter, der gælder i Generalsekretariatet for Rådet, finder også anvendelse på beskyttelse af klassificerede dokumenter, der skal anvendes i det blandede udvalg.Artikel 13Såfremt en sag er blevet forelagt for det blandede udvalg i henhold til aftalens artikel 8, stk. 4, skal enhver afgørelse i det blandede udvalg om at videreføre aftalen træffes med enstemmighed.Såfremt aftalen bringes til ophør som følge af manglende godkendelse af en retsakt eller en foranstaltning, som ikke finder anvendelse på Irland og/eller Det Forenede Kongerige, kan disse medlemsstaters repræsentanter ikke modsætte sig, at der træffes afgørelse herom med enstemmighed.Artikel 14Såfremt en tvist indbringes for det blandede udvalg i henhold til bestemmelserne i aftalens artikel 11, optages tvisten på den foreløbige dagsorden for det


text: blandede udvalg på ministerplan.Det blandede udvalg træffer afgørelse om bilæggelse af tvister med enstemmighed.Såfremt der er tale om bilæggelse af en tvist vedrørende fortolkningen eller anvendelsen af en bestemmelse, som ikke finder anvendelse på Irland og/eller Det Forenede Kongerige, kan disse medlemsstaters repræsentanter ikke modsætte sig, at der træffes afgørelse herom med enstemmighed.Artikel 15Med undtagelse af de spørgsmål, som i henhold til denne forretningsorden kræver enstemmighed, træffes det blandede udvalgs afgørelser om sådanne spørgsmål med et flertal af delegationernes stemmer.Det blandede udvalg træffer på ministerplan afgørelse om ændringer af denne forretningsorden med enstemmighed.Artikel 16Denne afgørelse får virkning fra datoen for vedtagelsen.Artikel 17Denna afgørelse offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Island og Norge er ansvarlige for dens officielle offentliggørelse i deres respektive lande.Udfærdigt i Bruxelles, den 29. juni 1999.På det blandede udvalgs vegneO. SCHILYFormand1. Fælles erklæring fra alle medlemmer af det blandede udvalg vedrørende forretningsordenens artikel 4:"Såfremt Rådet for den Europæiske Union agter at træffe en afgørelse som anført i aftalens artikel 8, stk. 1, om vedtagelse af nye retsakter og foranstaltninger, som i substansen vil afvige fra det blandede udvalgs fælles indstilling til samme retsakter og foranstaltninger, indkaldes det blandede udvalg almindeligvis før en sådan afgørelse for i henhold til aftalens artikel 4 at drøfte de påtænkte ændringer."2. Fælles erklæring fra alle medlemmer af det blandede udvalg vedrørende forretningsordenens artikel 6, stk. 2:"Medlemmerne af det blandede udvalg er alle enige om, at der ikke vil blive gjort indsigelser mod vedtagelsen af dagsordenen for så vidt angår punkter, der er omfattet af aftalen."


text:
 10.7.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 182/21
 AFGØRELSE TRUFFET AF DET BLANDEDE EØS-UDVALG
 Nr. 29/2008
 af 14. marts 2008
 om ændring af bilag XIII (Transport) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Bilag XIII til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 13/2008 truffet af Det Blandede EØS-udvalg den 1. februar 2008 (1).
 (2)
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/126/EF af 20. december 2006 om kørekort (omarbejdning) (2) bør indarbejdes i aftalen.
 (3)
 Direktiv 2006/126/EF ophæver Rådets direktiv 91/439/EØF (3), som er indarbejdet i aftalen, med virkning fra den 19. januar 2013, undtagen artikel 2, stk. 4, som ophæves med virkning fra den 19. januar 2007.
 (4)
 Direktiv 91/439/EØF bør derfor slettes fra aftalen med virkning fra den 19. januar 2013 —
 TRUFFET FØLGENDE AFTALE:
 Artikel 1
 I bilag XIII til aftalen foretages følgende ændringer:
 1)
 Følgende punkt indsættes efter punkt 24e (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006):
 »24f.
 32006 L 0126: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/126/EF af 20. december 2006 om kørekort (omarbejdning) (EUT L 403 af 30.12.2006, s. 18).
 Direktivets bestemmelser gælder i forbindelse med aftalen med følgende tilpasninger:
 a)
 Artikel 1, stk. 1, andet punktum, affattes således:
 »EFTA-staternes kørekort skal indeholde den udstedende stats nationalitetsmærke. De pågældende nationalitetsmærker er: IS (Island), FL (Liechtenstein), N (Norge).«
 b)
 Liechtenstein indrømmes i tilfælde af nye medlemsstaters tiltrædelse af EØS en overgangsperiode på 5 år, inden forpligtelsen i henhold til artikel 1, stk. 1, sammenholdt med bilag I, punkt 3, litra e), gøres gældende.
 c)
 I punkt 3 i bilag I vedrørende side 1 på kørekortet affattes første punktum i litra c) således:
 »den udstedende EFTA-stats nationalitetsmærke omgivet af den ellipse, der henvises til i artikel 37 i FN's konvention om vejtrafik af 8. november 1968 (med samme baggrund som kørekortet); nationalitetsmærkerne er følgende:«.
 d)
 I punkt 3 i bilag I vedrørende side 1 på kørekortet indsættes følgende under litra c):
 »IS: Island
 FL: Liechtenstein
 N: Norge«.
 e)
 I punkt 3 i bilag I vedrørende side 1 på kørekortet erstattes ordene »EF-model« i litra e) med »EØS-model«.
 f)
 I punkt 3 i bilag I vedrørende side 1 på kørekortet indsættes følgende i litra e):
 »Ökuskírteini
 Førerkort/Førarkort«.
 g)
 Litra f) i punkt 3 i bilag I vedrørende side 1 på kørekortet finder ikke anvendelse.
 h)
 I punkt 3 i bilag I vedrørende side 2 i kørekortet indsættes ordene »eller islandsk eller norsk« i litra b) efter ordet »svensk«.«
 2)
 Følgende led indsættes i punkt 24a (Rådets direktiv 91/439/EØF):
 »—
 32006 L 0126: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/126/EF af 20. december 2006 (omarbejdning) (EUT L 403 af 30.12.2006, s. 18).«
 3)
 Teksten til punkt 24a (Rådets direktiv 91/439/EØF) udgår med virkning fra den 19. januar 2013.
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af direktiv 2006/126/EF, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er


text:
autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 15. marts 2008, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1 (4).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 14. marts 2008.
 På vegne af Det Blandede EØS-udvalg
 Alan SEATTER
 Formand
 (1) EUT L 154 af 12.6.2008, s. 27.
 (2) EUT L 403 af 30.12.2006, s. 18.
 (3) EFT L 237 af 24.8.1991, s. 1.
 (4) Forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 2.3.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 57/54
 Kun de originale FN/ECE-tekster har retlig virkning i henhold til folkeretten. Dette regulativs nuværende status og ikrafttrædelsesdato bør kontrolleres i den seneste version af FN/ECE's statusdokument TRANS/WP.29/343, der findes på adressen:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Regulativ nr. 100 fra FN's Økonomiske Kommission for Europa (FN/ECE) — Ensartede forskrifter for godkendelse af køretøjer for så vidt angår specifikke krav til det elektriske fremdriftssystem
 Omfattende al gældende tekst frem til:
 Ændringsserie 01 — Ikrafttrædelsesdato: 4. december 2010.
 INDHOLDSFORTEGNELSE
 REGULATIV
 1.
 Anvendelsesområde
 2.
 Definitioner
 3.
 Ansøgning om godkendelse
 4.
 Godkendelse
 5.
 Forskrifter og prøvninger
 6.
 Ændringer og udvidelse af typegodkendelsen for en køretøjstype
 7.
 Produktionens overensstemmelse
 8.
 Sanktioner i tilfælde af produktionens manglende overensstemmelse
 9.
 Endeligt ophør af produktionen
 10.
 Navne og adresser på de tekniske tjenester, som er ansvarlige for udførelse af godkendelsesprøvning, og på de administrative myndigheder
 11.
 Overgangsbestemmelser
 BILAG
 Bilag 1 —
 Meddelelse
 Bilag 2 —
 Godkendelsesmærkernes udformning
 Bilag 3 —
 Beskyttelse mod direkte kontakt med spændingsførende dele
 Bilag 4 —
 Metode til måling af isolationsmodstand
 Bilag 5 —
 Metode til funktionskontrol af on board-overvågningssystemet for isolationsmodstand
 Bilag 6 —
 Væsentlige karakteristika for køretøjer eller systemer
 Bilag 7 —
 Bestemmelse af hydrogenemissioner under opladning af traktionsbatteriet
 1. ANVENDELSESOMRÅDE
 Følgende forskrifter finder anvendelse på sikkerhedskrav for det elektriske fremdriftssystem i vejkøretøjer i klasse M og N med en konstruktivt bestemt maksimal hastighed på over 25 km/h, udstyret med en eller flere elektriske drivmotorer, og som ikke er permanent tilsluttet lysnettet, samt højspændingskomponenter og -systemer hertil, som er galvanisk forbundet til det elektriske fremdriftssystems højspændingsbus.
 Dette regulativ omfatter ikke sikkerhedskrav til vejkøretøjer efter sammenstød.
 2. DEFINITIONER
 I dette regulativ forstås ved:
 2.1. »Indstilling, hvor aktiv kørsel er mulig«: en indstilling for køretøjet, hvor et tryk på speederen (eller aktivering af en tilsvarende anordning) eller slækning af bremserne vil få det elektriske fremdriftssystem til at bevæge køretøjet.
 2.2. »Blokade«: den del, der yder beskyttelse mod direkte kontakt med strømførende dele i enhver adgangsretning.
 2.3. »Ledende forbindelse«: forbindelse, der ved hjælp af stik tilsluttes en ekstern strømforsyning, når det genopladelige energilagringssystem (RESS) oplades.
 2.4. »Tilkoblingssystem til opladning af det genopladelige energilagringssystem (RESS)«: det elektriske kredsløb, der anvendes til opladning af RESS-systemet fra en ekstern elektrisk strømforsyning, herunder tilkoblingen på køretøjet.
 2.5. »Direkte kontakt«: personers kontakt med strømførende dele.
 2.6. »Elektrisk chassis«: et sæt ledende dele, som er elektrisk forbundet, hvis potentiale anvendes som reference.
 2.7. »Elektrisk kredsløb«: et aggregat af forbundne strømførende dele, som er bestemt til at føre elektrisk energi under normale driftsforhold.
 2.8. »System til konvertering af elektrisk energi«: et system, der genererer og leverer elektrisk energi til elektrisk fremdrift.
 2.9. »Elektrisk fremdriftssystem«: det elektriske kredsløb, som omfatter elekrisk(e) drivmotor(er) og kan omfatte RESS-systemet, systemet til konvertering af elektrisk energi, elektroniske konvertere, tilhørende ledninger og stik og tilkoblingssystemet til opladning af RESS-systemet.
 2.10. »Elektronisk omdanner«: en anordning, der muliggør styring og/eller konvertering af strøm til elektrisk fremdrift.
 2.11. »Indkapsling«: den del, der omslutter de interne enheder og yder beskyttelse mod direkte kontakt i enhver adgangsretning.
 2.12.


text:
»Blotlagt ledende del«: enhver ledende del, som kan berøres, jf. bestemmelserne om beskyttelsesgrad IPXXB, og som i tilfælde af svigtende isolering fører elektrisk energi.
 2.13. »Ekstern elektrisk strømforsyning«: en strømforsyning med vekselstrøm (AC) eller jævnstrøm (DC) placeret uden for køretøjet.
 2.14. »Højspænding«: klassificeringen af en elektrisk komponent eller et elektrisk kredsløb med en arbejdsspænding > 60 V og ≤ 1 500 V DC eller > 30 V og ≤ 1 000 V AC kvadratisk middelværdi (rms).
 2.15. »Højspændingsbus«: det elektriske kredsløb, herunder tilkoblingssystemet til opladning af RESS-systemet, som drives af højspænding.
 2.16. »Indirekte kontakt«: personers kontakt med blotlagte ledende dele.
 2.17. »Strømførende dele«: ledende del(e), der ved normal brug er beregnet til at føre elektrisk energi.
 2.18. »Bagagerum«: det rum i køretøjet, der er beregnet til opbevaring af bagage, afgrænset af loft, klap, gulv, sidevægge samt den blokade og indkapsling, der skal afskærme fremdriftssystemet mod direkte kontakt med strømførende dele, og som er adskilt fra passagerkabinen af forreste eller bageste skilleplade.
 2.19. »On board-overvågningssystem for isolationsmodstand«: den anordning, som overvåger isolationsmodstanden mellem højspændingsbusserne og det elektriske chassis.
 2.20. »Traktionsbatteri af åben type«: en væskebatteritype, som kræver genpåfyldning med vand, og som genererer hydrogengas, der udledes i atmosfæren.
 2.21. »Passagerkabine«: rummet, hvori passagerer opholder sig, afgrænset af loft, gulv, sidevægge, døre, vinduesglas, forreste og bageste skilleplade, eller bagklap samt af blokade og indkapsling, der skal afskærme fremdriftssystemet mod direkte kontakt med strømførende dele.
 2.22. »Beskyttelsesgrad«: den beskyttelsesgrad, som en blokade/indkapsling yder ved en prøvesondes kontakt med strømførende dele; denne prøvesonde kan f.eks. være en prøvefinger (IPXXB) eller en prøveledning (IPXXD).
 2.23. »Genopladeligt energilagringssystem (RESS)«: det genopladelige energilagringssystem, der leverer elektrisk energi til elektrisk fremdrift.
 2.24. »Serviceafbryder«: anordning til deaktivering af det elektriske kredsløb i forbindelse med kontrol og service af RESS-systemet, brændselscellestak osv.
 2.25. »Massiv isolering«: den isolerende beklædning på ledninger, som skal dække og beskytte de strømførende dele mod direkte kontakt i enhver adgangsretning; dæksler til isolering af stikkenes strømførende dele og lak eller maling med henblik på isolering.
 2.26. »Køretøjstype«: køretøjer, der ikke frembyder væsentlige forskelle med hensyn til:
 2.27. »Arbejdsspænding«: den højeste kvadratiske middelværdi (rms) af en spænding i et elektrisk kredsløb angivet af fabrikanten, som kan forekomme mellem alle ledende dele ved åbne kredsløbsforhold eller ved normale driftsforhold. Hvis det elektriske kredsløb er opdelt af galvanisk isolering, defineres arbejdsspændingen for hvert af de opdelte kredsløb.
 3. ANSØGNING OM GODKENDELSE
 3.1. Ansøgning om godkendelse af en køretøjstype hvad angår specifikke krav til det elektriske fremdriftssystem indgives af køretøjets fabrikant eller dennes behørigt bemyndigede repræsentant.
 3.2. Ansøgningen skal ledsages af de nedenfor nævnte dokumenter i tre eksemplarer og af følgende oplysninger:
 3.2.1.
 Detaljeret beskrivelse af køretøjstypen for så vidt angår det elektriske fremdriftssystem og den galvanisk forbundne højspændingsbus.
 3.3. Et køretøj, repræsentativt for den type, som skal godkendes, skal fremstilles for den tekniske tjeneste, der er ansvarlig for godkendelsesprøvning.
 3.4. Før typegodkendelse meddeles, kontrollerer den kompetente myndighed, at der findes tilfredsstillende ordninger til sikring af effektiv kontrol af produktionens overensstemmelse.
 4. GODKENDELSE
 4.1. Hvis et køretøj, der indstilles til


text:
godkendelse i henhold til dette regulativ, opfylder kravene i punkt 5 nedenfor og i bilag 3, 4, 5 og 7 til dette regulativ, skal der udstedes godkendelse for denne køretøjstype.
 4.2. Der tildeles et godkendelsesnummer til hver godkendt type. Dette nummers første to cifre (på nuværende tidspunkt 01 for regulativet i dets nuværende version) angiver den ændringsserie, som omfatter de seneste vigtige tekniske ændringer af regulativet på godkendelsens udstedelsestidspunkt. Den samme kontraherende part må ikke tildele det samme nummer til en anden køretøjstype.
 4.3. Meddelelse om godkendelse, nægtelse, udvidelse eller inddragelse af godkendelse eller endeligt ophør af produktionen af en køretøjstype i henhold til dette regulativ, meddeles de parter i overenskomsten, der anvender dette regulativ, ved hjælp af en formular, svarende til modellen i bilag 1 til dette regulativ.
 4.4. Ethvert køretøj, som er i overensstemmelse med en type, som er godkendt efter dette regulativ, skal på et let synligt og let tilgængeligt sted, der er angivet i godkendelsesattesten, være påført et internationalt godkendelsesmærke bestående af følgende:
 4.4.1.
 en cirkel, som omslutter bogstavet »E« efterfulgt af kendingsnummeret på den stat, som har meddelt godkendelse. (1)
 4.4.2.
 nummeret på dette regulativ, efterfulgt af bogstavet »R«, en streg og godkendelsesnummeret til højre for den cirkel, der er beskrevet i punkt 4.4.1.
 4.5. Hvis køretøjet er i overensstemmelse med en køretøjstype, der i henhold til et eller flere andre regulativer, som danner bilag til overenskomsten, er godkendt i det land, der har godkendt køretøjet i henhold til dette regulativ, er det ikke nødvendigt at gentage det symbol, der er beskrevet i punkt 4.4.1; i så tilfælde skal numrene på regulativet og godkendelserne samt de ekstra symboler for alle regulativer, i henhold til hvilke der er meddelt godkendelse i det land, hvor godkendelsen er meddelt i henhold til dette regulativ, placeres i lodrette kolonner til højre for det symbol, der er beskrevet i punkt 4.4.1.
 4.6. Godkendelsesmærket skal være let læseligt og må ikke kunne fjernes.
 4.7. Godkendelsesmærket skal anbringes på eller tæt ved den mærkeplade, fabrikanten har anbragt på køretøjet.
 4.8. Bilag 2 til dette regulativ indeholder eksempler på godkendelsesmærkets udformning.
 5. FORSKRIFTER OG PRØVNINGER
 5.1. Beskyttelse mod elektrisk stød
 Følgende elektriske sikkerhedskrav gælder for højspændingsbusser, når disse ikke er forbundet til eksterne højspændingsstrømforsyninger.
 5.1.1. Beskyttelse mod direkte kontakt
 Beskyttelsen mod direkte kontakt med strømførende dele skal være i overensstemmelse med punkt 5.1.1.1 og 5.1.1.2. Disse beskyttelser (massiv isolering, blokade, indkapsling osv.) må ikke kunne åbnes, adskilles eller fjernes uden brug af værktøj.
 5.1.1.1. Til beskyttelse af strømførende dele i passagerkabinen eller bagagerummet skal beskyttelsesgrad IPXXD være opfyldt.
 5.1.1.2. Til beskyttelse af strømførende dele i andre områder end passagerkabinen eller bagagerummet skal beskyttelsesgrad IPXXB være opfyldt.
 5.1.1.3. Stik
 Stik (herunder tilkoblingen på køretøjet) skønnes at opfylde disse krav, hvis:
 a)
 de opfylder punkt 5.1.1.1 og 5.1.1.2, når de frakobles uden brug af værktøj eller
 b)
 de er anbragt under gulvet og forsynet med en låsemekanisme eller
 c)
 de er forsynet med en låsemekanisme, og der skal fjernes andre komponenter med brug af værktøj


text:
for at frakoble stikket, eller
 d)
 spændingen i de strømførende bliver lig med eller under DC 60V eller lig med eller under AC 30V (rms) inden for 1 sekund efter, at stikket frakobles.
 5.1.1.4. Serviceafbryder
 For en serviceafbryder, som kan åbnes, adskilles eller fjernes uden værktøj, accepteres opfyldelse af beskyttelsesgrad IPXXB under forhold, hvor den åbnes, adskilles eller fjernes uden værktøj.
 5.1.1.5. Mærkning
 5.1.1.5.1. Det symbol, der er vist i figur 1, skal være anbragt på eller i nærheden af RESS-systemet. Symbolbaggrunden skal være gul, kanterne og pilen sort.
 Figur 1
 Mærkning af højspændingsudstyr
 5.1.1.5.2. Symbolet skal også være synligt på indkapslinger og blokader, som, hvis de fjernes, blotlægger strømførende dele af højspændingskredsløb. Denne bestemmelse kan frivilligt benyttes for ethvert højspændingsbusstik. Den gælder ikke i følgende tilfælde:
 a)
 hvis blokader eller indkapslinger ikke fysisk kan tilgås, åbnes eller fjernes, med mindre andre køretøjskomponenter fjernes ved brug af værktøj
 b)
 hvis blokader eller indkapslinger er placeret under køretøjets gulv.
 5.1.1.5.3. Kabler til højspændingsbusser, som ikke er placeret i indkapslinger, skal kunne identificeres af en ydre orange kappe.
 5.1.2. Beskyttelse mod indirekte kontakt
 5.1.2.1. Blotlagte ledende dele, herunder den ledende blokade eller indkapsling, skal med henblik på beskyttelse mod elektriske stød ved indirekte kontakt have en sikker galvanisk forbindelse til det elektriske chassis i form af en ledning eller et jordkabel eller ved svejsning eller en boltet forbindelse osv., således at der ikke frembringes potentielle farer.
 5.1.2.2. Modstanden mellem alle blotlagte ledende dele og det elektriske chassis skal være lavere end 0,1 ohm, hvis strømstyrken er mindst 0,2 ampere.
 Dette krav er opfyldt, hvis den galvaniske forbindelse er sikret ved svejsning.
 5.1.2.3. Ved motorkøretøjer, som er beregnet til at blive tilsluttet den jordede eksterne elektriske strømforsyning gennem den ledende forbindelse, skal der forefindes en anordning, der gør det muligt at forbinde det elektriske chassis galvanisk til jordforbindelsen.
 Anordningen bør gøre det muligt at etablere jordforbindelsen, før den eksterne spænding tilføres til køretøjet, og at fastholde forbindelsen indtil den eksterne spænding er blevet fjernet fra køretøjet.
 Opfyldelsen af dette krav kan påvises enten ved at bruge det stik, der specificeres af køretøjsfabrikanten, eller ved analyse.
 5.1.3. Isolationsmodstand
 5.1.3.1. Elektrisk fremdriftssystem bestående af separate jævnstrøms- eller vekselstrømsbusser
 Hvis AC-højspændingsbusser og DC-højspændingsbusser er galvanisk isolerede fra hinanden, skal isolationsmodstanden mellem højspændingsbusserne og det elektriske chassis have en mindsteværdi på 100 Ω/volt af arbejdsspændingen for DC-busser og en mindsteværdi på 500 Ω/volt af arbejdsspændingen for AC-busser.
 Målingen skal udføres i henhold til bilag 4 »Metode til måling af isolationsmodstand«.
 5.1.3.2. Elektrisk fremdriftssystem bestående af kombinerede jævnstrøms- og vekselstrømsbusser
 Hvis AC-højspændingsbusser og DC-højspændingsbusser er galvanisk forbundet, skal isolationsmodstanden mellem højspændingsbussen og det elektriske chassis have en mindsteværdi på 500 Ω/volt af arbejdsspændingen.
 Hvis alle AC-højspændingsbusser er beskyttet gennem en af de 2 følgende foranstaltninger, skal isolationsmodstanden mellem højspændingsbussen og det elektriske chassis imidlertid have en mindsteværdi på 100 Ω/volt af arbejdsspændingen:
 a)
 dobbelt- eller flerlagede massive isolatorer, blokader eller indkapslinger, som hver især opfylder kravene i punkt 5.1.1, f.eks. ledninger
 b)
 mekanisk robuste beskyttelser med tilstrækkelig holdbarhed


text:
i forhold til køretøjets levetid, f.eks. motorhuse, kapper til elektroniske konvertere og stik.
 Isolationsmodstanden mellem højspændingsbussen og det elektriske chassis kan påvises ved beregning, måling eller en kombination af begge.
 Målingen skal udføres i henhold til bilag 4 »Metode til måling af isolationsmodstand«.
 5.1.3.3. Brændselscellekøretøjer
 Hvis kravet vedrørende den mindste isolationsmodstand ikke kan opretholdes hele tiden, skal beskyttelsen sikres ved en af følgende metoder:
 a)
 dobbelt- eller flerlagede massive isolatorer, blokader eller indkapslinger, som hver især opfylder kravene i punkt 5.1.1
 b)
 on board-overvågningssystem for isolationsmodstand samt varsling af føreren, hvis isolationsmodstanden falder til under den krævede mindsteværdi Isolationsmodstanden mellem højspændingsbussen i tilkoblingssystemet til opladning af RESS-systemet, som kun er strømførende i forbindelse med RESS-opladning, og det elektriske chassis behøver ikke overvåges. Funktionen af on board-overvågningssystemet for isolationsmodstand efterprøves som beskrevet i bilag 5.
 5.1.3.4. Krav til isolationsmodstand for tilkoblingssystemet til opladning af RESS-systemet.
 For den tilkobling på køretøjet, som er beregnet til at være elektrisk ledende forbundet til den jordede eksterne AC-strømforsyning og det elektriske kredsløb, som er galvanisk forbundet til køretøjstilkoblingen under opladning af RESS-systemet, skal isoleringsmodstanden mellem højspændingsbussen og det elektriske chassis være mindst 1 ΜΩ, når ladetilkoblingen er afbrudt. Under målingen kan traktionsbatteriet frakobles.
 5.2. Genopladeligt energilagringssystem (RESS)
 5.2.1. Beskyttelse mod overstrøm
 RESS-systemet må ikke overophede.
 Hvis der kan forekomme overophedning af RESS-systemet på grund af overstrøm, skal det udstyres med en beskyttende anordning, som f.eks. sikringer, strømafbrydere eller hovedkredsløbsafbrydere.
 Dette krav finder ikke anvendelse, hvis fabrikanten leverer data, som viser, at overophedning pga. overstrøm forhindres uden den beskyttende anordning.
 5.2.2. Akkumulering af gas
 Steder, hvor der placeres traktionsbatterier af den åbne type, som kan frembringe hydrogengas, skal forsynes med en ventilator eller en luftkanal for at forhindre akkumulering af hydrogengas.
 5.3. Funktionel sikkerhed
 Der skal som minimum afgives et midlertidigt signal til køretøjets fører, når køretøjet er i en »indstilling, hvor aktiv kørsel er mulig«.
 Denne bestemmelse finder imidlertid ikke anvendelse under forhold, hvor en forbrændingsmotor direkte eller indirekte leverer effekt til køretøjets fremdrift.
 Når føreren forlader køretøjet, skal han adviseres af et signal (f.eks. et optisk eller akustisk signal), hvis køretøjet stadig er i en indstilling, hvor aktiv kørsel er mulig.
 Hvis on-board RESS-systemet kan oplades eksternt af brugeren, må køretøjet ikke kunne bevæge sig via sit eget fremdriftssystem, så længe den eksterne elektriske strømforsynings stik er forbundet fysisk til køretøjets tilkobling.
 Opfyldelse af dette krav skal påvises ved at bruge det stik, der specificeres af køretøjsfabrikanten.
 Indstillingen af styreenheden for kørselsretningen skal være angivet over for føreren.
 5.4. Bestemmelse af hydrogenemissioner
 5.4.1. Denne prøvning udføres på alle køretøjer udstyret med traktionsbatterier af den åbne type.
 5.4.2. Prøvningen skal gennemføres i overensstemmelse med den metode, der er beskrevet i bilag 7 til nærværende regulativ. Prøvetagning for hydrogen samt analysen skal foregå som foreskrevet. Andre analysemetoder kan godkendes, såfremt det godtgøres, at de giver tilsvarende resultater.
 5.4.3. Under normal opladningsprocedure skal hydrogenemissionerne ved de i bilag 7 anførte betingelser være under 125 g i løbet af 5 timer eller under 25 × t2 g i


text:
løbet af t2 (i h).
 5.4.4. Under opladning foretaget med en indbygget lader, der fremviser svigt (betingelser angivet i bilag 7), skal hydrogenemissionen være under 42 g. Desuden skal den indbyggede lader begrænse et sådant eventuelt svigt til 30 minutter.
 5.4.5. Alle de funktioner, der er forbundet med batteriopladning, herunder standsning af opladningen, styres automatisk
 5.4.6. Opladningens faser må ikke kunne styres manuelt.
 5.4.7. Normal tilslutning til eller afbrydelse fra lysnettet eller strømafbrydelser må ikke påvirke styringen af opladningens faser.
 5.4.8. Vigtige ladningssvigt skal meddeles føreren ved hjælp af permanente signaler. Et vigtigt svigt defineres som et svigt, der kan medføre fejl på den indbyggede lader ved senere opladning.
 5.4.9. Fabrikanten skal i manualen angive, at køretøjet er i overensstemmelse med disse forskrifter.
 5.4.10. En godkendelse, der er meddelt en køretøjstype hvad angår dens hydrogenemission, kan udvides til andre køretøjstyper, der tilhører samme familie, jf. definitionen i bilag 7, tillæg 2.
 6. ÆNDRINGER OG UDVIDELSE AF TYPEGODKENDELSEN FOR EN KØRETØJSTYPE
 6.1. Alle ændringer af køretøjstypen skal meddeles den administrative myndighed, der har godkendt køretøjstypen. Denne myndighed kan da enten:
 6.1.1.
 vurdere, at de foretagne ændringer ikke har en væsentlig negativ virkning, og at køretøjet under alle omstændigheder stadig opfylder forskrifterne, eller
 6.1.2.
 rekvirere en yderligere prøvningsrapport fra den tekniske tjeneste, som er ansvarlig for udførelse af prøvningen.
 6.2. Bekræftelse eller nægtelse af godkendelse med angivelse af ændringerne meddeles de kontraherende parter, som anvender dette regulativ, efter den i punkt 4.3 ovenfor anførte procedure.
 6.3. Den kompetente myndighed, som meddeler udvidelse af en godkendelse, tildeler udvidelsen et serienummer og underretter de øvrige parter i 1958-overenskomsten, der anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en formular svarende til modellen i bilag 1 til dette regulativ.
 7. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE
 7.1. Ethvert køretøj, der godkendes i henhold til dette regulativ, skal være i overensstemmelse med den godkendte type, idet det skal opfylde de forskrifter, der er opstillet i punkt 5 ovenfor.
 7.2. Til efterprøvning af, at forskrifterne i punkt 7.1 er opfyldt, skal der foretages passende kontrol af produktionen.
 7.3. Indehaveren af godkendelsen skal bl.a.:
 7.3.1.
 sørge for, at der findes procedurer for effektiv kvalitetskontrol af køretøjerne
 7.3.2.
 have adgang til det prøvningsudstyr, der er nødvendigt for kontrol af hver enkelt godkendt types overensstemmelse
 7.3.3.
 sikre, at prøvningsdata registreres, og at de vedlagte dokumenter er til rådighed i et tidsrum, der fastsættes efter aftale med den administrative myndighed
 7.3.4.
 analysere resultaterne af hver enkelt type prøvning for at kontrollere og sikre, at køretøjet har stabile egenskaber, med forbehold af den med industriproduktion forbundne variation
 7.3.5.
 sikre, at hver køretøjstype som minimum underkastes de prøvninger, der er omhandlet i dette regulativs punkt 5
 7.3.6.
 sikre, at alle stikprøveserier eller prøveemner, som udviser manglende overensstemmelse med den pågældende type, medfører yderligere prøveudtagning og prøvning. Der skal tages alle nødvendige skridt til genopretning af produktionens overensstemmelse.
 7.4. Den kompetente myndighed, som har meddelt typegodkendelse, kan på et hvilket som helst tidspunkt kontrollere de metoder til overensstemmelseskontrol, som benyttes i de enkelte produktionsenheder.
 7.4.1. Ved hver inspektion skal


text:
inspektøren have forelagt produktions- og prøvningsrapporterne.
 7.4.2. Inspektøren kan udtage stikprøver til prøvning i fabrikantens laboratorium. Mindsteantallet af prøver kan fastsættes ud fra resultatet af fabrikantens egen kontrol.
 7.4.3. Forekommer kvalitetsniveauet utilfredsstillende, eller er det nødvendigt at kontrollere validiteten af prøvninger, der er udført i henhold til punkt 7.4.2, udtager inspektøren prøver, som sendes til den tekniske tjeneste, der har forestået typegodkendelsesprøvningerne.
 7.4.4. Den kompetente myndighed kan udføre enhver prøvning, som foreskrives i dette regulativ.
 7.4.5. Den normale inspektionshyppighed, der fastsættes af de kompetente myndigheder, er en gang årligt. Hvis en inspektion giver negativt resultat, skal den kompetente myndighed påse, at der træffes sådanne foranstaltninger, at produktionsoverensstemmelsen genetableres hurtigst muligt.
 8. SANKTIONER I TILFÆLDE AF PRODUKTIONENS MANGLENDE OVERENSSTEMMELSE
 8.1. Godkendelser, som er meddelt for en type køretøj i henhold til dette regulativ, kan inddrages, hvis forskrifterne i punkt 7 oven for ikke er opfyldt, eller hvis køretøjet eller dets komponenter ikke har bestået de i punkt 7.3.5 oven for foreskrevne prøver.
 8.2. Hvis en kontraherende part, som anvender dette regulativ, inddrager en godkendelse, som den tidligere har meddelt, skal den straks underrette de øvrige kontraherende parter, der anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en formular svarende til modellen i bilag 1 til dette regulativ.
 9. ENDELIGT OPHØR AF PRODUKTIONEN
 Hvis indehaveren af godkendelsen endeligt ophører med at fremstille en køretøjstype, som er godkendt i henhold til dette regulativ, skal han underrette den myndighed, som har meddelt godkendelsen, herom. Ved modtagelse af den pågældende meddelelse skal myndigheden underrette de øvrige kontraherende parter i 1958-overenskomsten, som anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en formular svarende til modellen i bilag 1 til dette regulativ.
 10. NAVNE OG ADRESSER PÅ DE TEKNISKE TJENESTER, SOM ER ANSVARLIGE FOR UDFØRELSE AF GODKENDELSESPRØVNINGEN, OG PÅ DE ADMINISTRATIVE MYNDIGHEDER
 De kontraherende parter i 1958-overenskomsten, som anvender dette regulativ, meddeler FN’s sekretariat navne og adresser på de tekniske tjenester, som er ansvarlige for udførelse af godkendelsesprøvningerne, og på de administrative myndigheder, som meddeler godkendelse, og til hvem formularer med attestering af godkendelse, udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelse eller endeligt ophørt produktion, som er udstedt i andre stater, skal fremsendes.
 11. OVERGANGSBESTEMMELSER
 11.1. Efter den officielle ikrafttrædelsesdato for ændringsserie 01 kan ingen af de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, nægte at meddele godkendelse i henhold til dette regulativ som ændret ved ændringsserie 01.
 11.2. Fra 24 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen må kontraherende parter, som anvender dette regulativ, kun meddele godkendelse, hvis den køretøjstype, som skal godkendes, opfylder kravene i dette regulativ som ændret ved ændringsserie 01.
 11.3. Kontraherende parter, der anvender dette regulativ, må ikke nægte at meddele udvidelse af godkendelser til den forudgående ændringsserie til dette regulativ.
 11.4. Kontraherende parter, der anvender dette regulativ, skal fortsat meddele godkendelser for de typer køretøjer, som opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved den forudgående ændringsserie i en periode på 24 måneder efter ikrafttrædelsen af ændringsserie 01.
 11.5. Uanset ovenstående overgangsbestemmelser er kontraherende parter, hvis anvendelse af dette regulativ først træder i kraft efter ikrafttrædelsen af den seneste


text:
ændringsserie, ikke forpligtede til at acceptere godkendelser, som er meddelt i henhold til tidligere ændringsserier til dette regulativ.
 (1) 1 for Tyskland, 2 for Frankrig, 3 for Italien, 4 for Nederlandene, 5 for Sverige, 6 for Belgien, 7 for Ungarn, 8 for Den Tjekkiske Republik, 9 for Spanien, 10 for Serbien, 11 for Det Forenede Kongerige, 12 for Østrig, 13 for Luxembourg, 14 for Schweiz, 15 (ubenyttet), 16 for Norge, 17 for Finland, 18 for Danmark, 19 for Rumænien, 20 for Polen, 21 for Portugal, 22 for Den Russiske Føderation, 23 for Grækenland, 24 for Irland, 25 for Kroatien, 26 for Slovenien, 27 for Slovakiet, 28 for Belarus, 29 for Estland, 30 (ubenyttet), 31 for Bosnien-Hercegovina, 32 for Letland, 33 (ubenyttet), 34 for Bulgarien, 35 (ubenyttet), 36 for Litauen, 37 for Tyrkiet, 38 (ubenyttet), 39 for Aserbajdsjan, 40 for Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, 41 (ubenyttet), 42 for Det Europæiske Fællesskab (godkendelser meddeles af medlemsstaterne under anvendelse af deres respektive ECE-symboler), 43 for Japan, 44 (ubenyttet), 45 for Australien, 46 for Ukraine, 47 for Sydafrika, 48 for New Zealand, 49 for Cypern, 50 for Malta, 51 for Republikken Korea, 52 for Malaysia, 53 for Thailand, 54 og 55 (ubenyttet) og 56 for Montenegro, 57 (ubenyttet) og 58 for Tunesien. De efterfølgende numre tildeles andre stater i den kronologiske orden, i hvilken de ratificerer eller tiltræder overenskomsten om ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer samt udstyr og dele, som kan monteres og/eller benyttes på hjulkøretøjer, samt vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser, der er meddelt på grundlag af sådanne forskrifter, hvorefter FN's generalsekretær giver de kontraherende parter i overenskomsten meddelelse herom.
 BILAG 1
 MEDDELELSE
 (Største format: A4 (210 × 297 mm))
 BILAG 2
 GODKENDELSESMÆRKERNES UDFORMNING
 MODEL A
 (se punkt 4.4 i dette regulativ)
 MODEL B
 (se punkt 4.5 i dette regulativ)
 (1) Det sidstnævnte nummer er kun et eksempel.
 BILAG 3
 BESKYTTELSE MOD DIREKTE KONTAKT MED SPÆNDINGSFØRENDE DELE
 1. ADGANGSSONDE (ACCESS PROBE)
 Adgangssonder til efterprøvning af beskyttelsen mod personers adgang til farlige dele findes i tabel 1.
 2. PRØVNINGSBETINGELSER
 Adgangssonden presses mod eventuelle åbninger i indkapslingen med den i tabel 1 angivne kraft. Hvis den trænger helt eller delvis igennem, placeres den i enhver mulig position, men stopfladen må under ingen omstændigheder kunne trænge helt igennem åbningen.
 Interne blokader betragtes som en del af indkapslingen
 En strømforsyning med lavspænding (ikke under 40 V og ikke over 50 V) i serie med en passende lampe bør om nødvendigt forbindes mellem sonden og de strømførende dele inden i blokaden eller indkapslingen.
 Signal-kredsløbsmetoden bør også anvendes til de bevægende strømførende dele i højspændingsudstyr.
 Indre bevægende dele kan så vidt muligt betjenes langsomt.
 3. ACCEPTKRITERIER
 Adgangssonden må ikke berøre strømførende dele.
 Hvis dette krav bekræftes ved hjælp af et signalkredsløb mellem sonden og de strømførende dele, må lampen ikke lyse.
 Ved prøvning i forbindelse med IPXXB må prøvefingeren med led kunne trænge ind til sin længde på 80 mm, men stopfladen (med diameter 50 mm × 20 mm) må ikke kunne gå igennem åbningen. Med udgangspunkt


text:
i en lige position bøjes først det ene og efterfølgende det andet af prøvefingerens led i en vinkel på op til 90 grader i forhold til aksen for fingerens tilstødende del og placeres i enhver mulig position.
 Ved prøvning i forbindelse med IPXXD må adgangssonden kunne trænge ind til sin fulde længde, men stopfladen må ikke kunne trænge helt igennem åbningen.
 Tabel 1
 Adgangssonder til prøvning af beskyttelsen mod personers adgang til farlige dele
 Figur 1
 Prøvefinger med led
 Materiale: metal, medmindre andet er angivet
 Lineære mål i mm.
 Tolerancer for mål uden specifikke tolerancer:
 a)
 for vinkler: 0/– 10°
 b)
 for lineære mål: op til 25 mm: 0/– 0,05 mm, over 25 mm: ± 0,2 mm
 Begge led skal muliggøre en bevægelse i samme plan og retning gennem en vinkel på 90° med en tolerance på 0 til + 10°.
 BILAG 4
 METODE TIL MÅLING AF ISOLATIONSMODSTAND
 1. GENERELT
 Isolationsmodstanden for hver højspændingsbus på køretøjet skal måles eller bestemmes ved beregning ved hjælp af måleværdier fra hver del eller komponentenhed af en højspændingsbus (i det følgende benævnt »delt måling«).
 2. MÅLEMETODE
 Måling af isolationsmodstanden foretages ved at vælge en hensigtsmæssig målemetode i fortegnelsen i punkt 2.1-2.2, afhængigt af de strømførende deles elektriske ladning, isolationsmodstand osv.
 Området for det elektriske kredsløb, som skal måles, skal på forhånd være klarlagt ved hjælp af diagrammer over elektriske kredsløb osv.
 Desuden kan der foretages ændringer, som er nødvendige for at kunne måle isolationsmodstanden, herunder fjernelse af dæksler for adgang til de strømførende dele, optegning af målelinjer, softwareændringer osv.
 I tilfælde, hvor de målte værdier ikke er stabile, fordi et on board-overvågningssystem for isolationsmodstand eller lignende er i drift, kan der foretages de ændringer, der er nødvendige for at foretage målingen, f.eks. fjernelse af anordningen eller afbrydelse af dens drift. Når anordningen fjernes, skal det desuden ved hjælp af tegninger og lignende bevises, at dette ikke medfører ændring af isolationsmodstanden mellem de strømførende dele og det elektriske chassis.
 Der skal udvises stor forsigtighed for at undgå kortslutninger, elektriske stød osv., idet det under denne kontrol kan være nødvendigt med direkte drift af højspændingskredsløbet.
 2.1. Målemetode ved hjælp af jævnstrømsspænding fra kilder uden for køretøjet.
 2.1.1. Måleinstrument
 Der anvendes et instrument til isolationsmodstandsprøvning, som kan afgive en jævnstrømsspænding, der er højere end højspændingsbussens arbejdsspænding.
 2.1.2. Målemetode
 Et instrument til isolationsmodstandsprøvning forbindes mellem de strømførende dele og det elektriske chassis. Derefter måles isolationsmodstanden ved at tilslutte en jævnstrømsspænding på mindst halvdelen af højspændingsbussens arbejdsspænding.
 Hvis systemet har flere spændingsområder (f.eks. pga. en boost converter) i et galvanisk forbundet kredsløb, og nogle af komponenterne ikke kan modstå arbejdsspændingen i hele kredsløbet, kan isolationsmodstanden mellem sådanne komponenter og det elektriske chassis måles separat ved at tilslutte mindst halvdelen af deres egen arbejdsspænding med disse komponenter afbrudt.
 2.2. Målemetode ved anvendelse af køretøjets egen RESS som jævnstrømskilde
 2.2.1. Forhold vedrørende prøvekøretøjet
 Højspændingsbussen skal strømfødes af køretøjets eget RESS-system og/eller energiomdannelsessystem, og spændingsniveauet herfra skal under hele prøvningen mindst svare til den nominelle driftsspænding i overensstemmelse med køretøjsfabrikantens angivelser.
 2.2.2.