text:
Energy.
 Uanset stk. 3 kan parterne i perioden fra den 1. januar til den 31. marts 2019 opsige denne aftale ved skriftligt varsel, for så vidt angår de aktiviteter, der udføres af Fusion for Energy. I så fald ophører denne aftale for disse aktiviteters vedkommende med at være i kraft den 31. december 2018.
 Denne aftale forlænges stiltiende og anvendes på de samme vilkår og betingelser på Euratomprogrammet for 2019-2020, medmindre en af parterne senest tre måneder efter vedtagelsen af Euratomprogrammet for 2019-2020 meddeler sin beslutning om ikke at forlænge denne aftale for dette programs vedkommende. I tilfælde af en sådan meddelelse, ophører denne aftale med at finde anvendelse på Euratomprogrammet den 31. december 2018, uden at dette berører Schweiz' deltagelse i Horisont 2020 og i de aktiviteter, der udføres af Fusion for Energy.
 2. Denne aftale kan kun ændres skriftligt efter fælles overenskomst mellem parterne. Proceduren for ændringernes ikrafttrædelse er den samme som den, der gælder for denne aftales ikrafttræden.
 3. Hver part kan når som helst opsige denne aftale med seks måneders skriftligt varsel.
 4. Hvis aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri bevægelighed for personer opsiges, ophører nærværende aftale med at finde anvendelse på samme dato som den førnævnte aftale. Der kræves ikke forudgående skriftligt varsel herom.
 5. Denne aftale ophører med at finde anvendelse, hvis Schweiz ikke har givet den meddelelse, der er nødvendig for ikrafttrædelsen af protokollen om udvidelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri bevægelighed for personer til at omfatte Kroatien (i det følgende benævnt »protokollen om udvidelsen af aftalen til at omfatte Kroatien«), senest seks måneder efter afslutningen af de interne schweiziske procedurer. Der kræves ikke forudgående skriftligt varsel herom.
 6. Denne aftale ophører med at finde anvendelse med tilbagevirkende kraft pr. 31. december 2016, hvis Schweiz ikke pr. 9. februar 2017 har ratificeret protokollen om udvidelse af aftalen til at omfatte Kroatien. Hvis Det Schweiziske Forbund ratificerer den nævnte protokol, finder nærværende aftale anvendelse på hele Horisont 2020, Euratomprogrammet for 2014-2018 og de aktiviteter, der udføres af Fusion for Energy, fra den 1. januar 2017.
 7. Projekter og aktiviteter, der er i gang på tidspunktet for opsigelsen og/eller ved udløbet af denne aftale, fortsætter, indtil de er fuldført i henhold til vilkårene i denne aftale. Parterne træffer efter fælles overenskomst afgørelse om eventuelle andre følger af denne aftales opsigelse.
 Artikel 14
 Revisionsklausul
 I det fjerde år efter denne aftales ikrafttræden tager parterne i fællesskab gennemførelsen af denne aftale op til revision, herunder den proportionalitetsfaktor, der danner grundlag for Schweiz' finansielle bidrag, på grundlag af oplysninger om deltagelse af retlige enheder hjemmehørende i Schweiz i indirekte og direkte aktioner under de programmer, der er omfattet af denne aftale i perioden 2014-2016, samt i de aktiviteter, der udføres af Fusion for Energy.
 Artikel 15
 Ikrafttræden og midlertidig anvendelse
 1. Denne aftale ratificeres


text:
eller indgås af parterne i overensstemmelse med deres respektive procedurer. Den træder i kraft på den dag, hvor den sidste af parterne meddeler, at de nødvendige procedurer til dette formål er afsluttet.
 For så vidt angår Schweiz' associering til Horisont 2020, begynder den midlertidige anvendelse af denne aftale, når denne aftale er undertegnet af repræsentanter for Schweiz og Unionen.
 For så vidt angår Schweiz' associering til Euratomprogrammet og aktiviteterne under Fusion for Energy, begynder den midlertidige anvendelse af denne aftale, når Schweiz har undertegnet denne aftale, og Euratom har meddelt Schweiz, at de procedurer, der er nødvendige for indgåelse af denne aftale, er afsluttet.
 Den midlertidige anvendelse får virkning fra den 15. september 2014. I forbindelse med forslagsindkaldelser, opfordringer til at indsende forslag, udbudsprocedurer eller konkurrencer, som har frist fra den 15. september 2014 og fremefter, under programmer, der er omfattet af denne aftale, behandles retlige enheder hjemmehørende i Schweiz som enheder fra et associeret land, jf. artikel 2, stk. 1, nr. 3), i forordning (EU) nr. 1290/2013.
 Hvis retlige enheder, der er hjemmehørende i Schweiz, i medfør af artikel 10, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 1290/2013 ikke er berettiget til at søge støtte i forbindelse med forslagsindkaldelser, opfordringer til at indsende forslag eller konkurrencer, som finansieres over 2015-budgettet for programmer, der er omfattet af denne aftale, nedsættes budgettet for det pågældende program med budgettet for de pågældende forslagsindkaldelser, opfordringer til at indsende forslag eller konkurrencer, når Schweiz' finansielle bidrag til denne aftale for 2015 beregnes i overensstemmelse med bilag II.
 2. Det aftales hermed, at følgende gælder, hvis den ene part meddeler den anden, at den ikke indgår eller ratificerer denne aftale:
 a)
 Unionen og Euratom tilbagebetaler Schweiz dets bidrag til Unionens almindelige budget, jf. artikel 2, stk. 1, litra b).
 b)
 Fra den i litra a) omhandlede tilbagebetaling fradrager Unionen og Euratom dog de midler, som de i løbet af den midlertidige anvendelse af denne aftale har bevilget med henblik på deltagelse af retlige enheder, der er hjemmehørende i Schweiz, i indirekte aktioner eller i aktiviteter, der udføres af Fusion for Energy.
 c)
 Projekter og aktiviteter, der er iværksat under den midlertidige anvendelse af denne aftale, og som stadig løber, når ovennævnte meddelelse indtræffer, videreføres på denne aftales vilkår, indtil de er fuldført.
 Artikel 16
 Forholdet til fusionsaftalen
 1. Fra det øjeblik, hvor denne aftale anvendes midlertidigt, suspenderes fusionsaftalen.
 2. Når denne aftale træder i kraft, ophæver og erstatter den fusionsaftalen.
 Denne aftale er udfærdiget i to eksemplarer på bulgarsk, dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, kroatisk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, rumænsk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk og ungarsk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.
 Съставено в Брюксел на пети декември две хиляди и четиринадесета година.
 Hecho en Bruselas, el cinco de diciembre de dos mil catorce.
 V Bruselu dne pátého prosince dva tisíce čtrnáct.
 Udfærdiget i Bruxelles den femte december to tusind og fjorten.
 Geschehen zu Brüssel am fünften Dezember zweitausendvierzehn.
 Kahe tuhande neljateistkümnenda aasta detsembrikuu viiendal päeval

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
Brüsselis.
 Έγινε στις Βρυξέλλες, στις πέντε Δεκεμβρίου δύο χιλιάδες δεκατέσσερα.
 Done at Brussels on the fifth day of December in the year two thousand and fourteen.
 Fait à Bruxelles, le cinq décembre deux mille quatorze.
 Sastavljeno u Bruxellesu petog prosinca dvije tisuće četrnaeste.
 Fatto a Bruxelles, addì cinque dicembre duemilaquattordici.
 Briselē, divi tūkstoši četrpadsmitā gada piektajā decembrī.
 Priimta du tūkstančiai keturioliktų metų gruodžio penktą dieną Briuselyje.
 Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizennegyedik év december havának ötödik napján.
 Magħmul fi Brussell, fil-ħames jum ta' Diċembru tas-sena elfejn u erbatax.
 Gedaan te Brussel, de vijfde december tweeduizend veertien.
 Sporządzono w Brukseli dnia piątego grudnia roku dwa tysiące czternastego.
 Feito em Bruxelas, em cinco de dezembro de dois mil e catorze.
 Întocmit la Bruxelles la cinci decembrie două mii paisprezece.
 V Bruseli piateho decembra dvetisícštrnásť.
 V Bruslju, dne petega decembra leta dva tisoč štirinajst.
 Tehty Brysselissä viidentenä päivänä joulukuuta vuonna kaksituhattaneljätoista.
 Som skedde i Bryssel den femte december tjugohundrafjorton.
 За Европейския съюз
 Рог la Unión Europea
 Za Evropskou unii
 For Den Europæiske Union
 Für die Europäische Union
 Euroopa Liidu nimel
 Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
 For the European Union
 Pour l'Union européenne
 Za Europsku uniju
 Per l'Unione europea
 Eiropas Savienības vārdā –
 Europos Sąjungos vardu
 Az Európai Unió részéről
 Għall-Unjoni Ewropea
 Voor de Europese Unie
 W imieniu Unii Europejskiej
 Pela União Europeia
 Pentru Uniunea Europeană
 Za Európsku úniu
 Za Evropsko unijo
 Euroopan unionin puolesta
 För Europeiska unionen
 За Европейската общност за атомна енергия
 Por la Comunidad Europea de la Energía Atómica
 Za Evropské společenství pro atomovou energii
 For Det Europæiske Atomenergifællesskab
 Für die Europäische Atomgemeinschaft
 Euroopa Aatomienergiaühenduse nimel
 Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα Ατομικής Ενέργειας
 For the European Atomic Energy Community
 Pour la Communauté européenne de l'énergie atomique
 Za Europsku zajednicu za atomsku energiju
 Per la Comunità europea dell'energia atomica
 Eiropas Atomenerģijas Kopienas vārdā –
 Europos atominés energijos bendrijos vardu
 Az Európai Atomenergia-közösség részéről
 F'isem il-Komunità Ewropea tal-Enerġija Atomika
 Voor de Europese Gemeenschap voor Atoomenergie
 W imieniu Europejskiej Wspólnoty Energii Atomowej
 Pela Comunidade Europeia da Energia Atómica
 Pentru Comunitatea Europeană a Energiei Atomice
 Za Európske spoločenstvo pre atómovú energiu
 Za Evropsko skupnost za atomsko energtjo
 Euroopan atomienergiajärjestön puolcsta
 För Europeiska atomenergigemenskapen
 За Конфедерация Швейцария
 Por la Confederación Suiza
 Za Švýcarskou konfederaci
 For Det Schweiziske Forbund
 Für die Schweizerische Eidgenossenschaft
 Šveitsi Konföderatsiooni nimel
 Για την Ελβετική Συνομοσπονδία
 For the Swiss Confederation
 Pour la Confédération suisse
 Za Švicarsku Konfederaciju
 Per la Confederazione svizzera
 Šveices Konfederācijas vārdā
 Šveicarijos Konfederacijos vardu
 A Svájci Államszövetség részéről
 Għall-Konfederazzjoni Żvizzera
 Voor de Zwitserse Bondsstaat
 W imieniu Konfederacji Szwajcarskiej
 Pela Confederação Suíça
 Pentru Confederația Elvețiană
 Za Švajčiarsku konfederáciu
 Za Švicarsko konfederacijo
 Sveitsin valaliiton puolesta
 På Schweiziska edsförbundets vägnar
 (1) Oprettet ved Rådets beslutning 2007/198/Euratom af 27. marts 2007 om oprettelse af et europæisk fællesforetagende for ITER og fusionsenergiudvikling og om tilståelse af fordele til det (EUT L 90 af 30.3.2007, s. 58).
 (2) EUT L 358 af 16.12.2006, s. 62.
 (3) EUT L 246 af 21.9.2007, s. 34.
 (4) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1291/2013 af 11. december 2013 om Horisont 2020 — rammeprogram


text:
for forskning og innovation (2014-2020) og om ophævelse af afgørelse nr. 1982/2006/EF (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 104).
 (5) Rådets afgørelse 2013/743/EU af 3. december 2013 om særprogrammet til gennemførelse af Horisont 2020 — rammeprogram for forskning og innovation (2014-2020) og om ophævelse af afgørelse 2006/971/EF, 2006/972/EF, 2006/973/EF, 2006/974/EF og 2006/975/EF (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 965).
 (6) Rådets forordning (Euratom) nr. 1314/2013 af 16. december 2013 om forsknings- og uddannelsesprogrammet for Det Europæiske Atomenergifællesskab (2014-2018), som komplementerer Horisont 2020 — rammeprogram for forskning og innovation (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 948).
 (7) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1290/2013 af 11. december 2013 om reglerne for deltagelse og formidling i »Horisont 2020 — rammeprogram for forskning og innovation (2014-2020)« og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1906/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 81).
 (8) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 294/2008 af 11. marts 2008 om oprettelse af Det Europæiske Institut for Innovation og Teknologi (EUT L 97 af 9.4.2008, s. 1).
 (9) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1292/2013 af 11. december 2013 om ændring af forordning (EF) nr. 294/2008 om oprettelse af Det Europæiske Institut for Innovation og Teknologi (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 174).
 (10) Rådets afgørelse 2013/791/Euratom af 13. december 2013 om ændring af beslutning 2007/198/Euratom om oprettelse af et europæisk fællesforetagende for ITER og fusionsenergiudvikling og om tilståelse af fordele til det (EUT L 349 af 21.12.2013, s. 100).
 BILAG I
 PRINCIPPER FOR TILDELING AF INTELLEKTUEL EJENDOMSRET
 I. INTELLEKTUEL EJENDOM TILHØRENDE PARTERNES RETLIGE ENHEDER
 1.
 Hver part sikrer, at retlige enheder, der er hjemmehørende hos den anden part og deltager i aktiviteter i medfør af denne aftale, får intellektuelle ejendomsrettigheder og beslægtede rettigheder og forpligtelser, der opstår som følge af en sådan deltagelse, i overensstemmelse med de relevante internationale konventioner, der gælder for parterne, navnlig TRIPS-aftalen (aftale om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder, der forvaltes af Verdenshandelsorganisationen) samt Bernerkonventionen (Parisakten 1971) og Pariskonventionen (Stockholmakten 1967).
 2.
 Retlige enheder hjemmehørende i Schweiz, der deltager i indirekte aktioner under programmer, som er omfattet af denne aftale, har rettigheder og forpligtelser vedrørende intellektuel ejendom i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1290/2013 og bestemmelserne i de tilskudsaftaler, der indgås under Horisont 2020 og Euratomprogrammet.
 3.
 Retlige enheder hjemmehørende i Schweiz, der deltager i aktiviteter, som gennemføres af Fusion for Energy, har rettigheder og forpligtelser vedrørende intellektuel ejendom i overensstemmelse med de regler for intellektuel ejendomsret og formidling af oplysninger samt de finansielle bestemmelser, som Fusion for Energy har vedtaget.
 4.
 Når retlige enheder hjemmehørende i Schweiz deltager i indirekte aktioner under Horisont 2020, der gennemføres i overensstemmelse med artikel 185 og 187 i TEUF, har de rettigheder og forpligtelser vedrørende intellektuel ejendom i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1290/2013 bestemmelserne i de relevante tilskudsaftaler samt andre relevante regler, alt efter hvad der er relevant.
 5.
 Retlige enheder hjemmehørende i en EU-medlemsstat, der deltager i schweiziske forskningsprogrammer og/eller -projekter, har samme rettigheder og forpligtelser vedrørende intellektuel ejendom som retlige enheder hjemmehørende i Schweiz, der deltager i


text:
disse forskningsprogrammer eller -projekter.
 II. INTELLEKTUEL EJENDOM TILHØRENDE PARTERNE OG UDVEKSLING AF INFORMATION MELLEM PARTERNE
 1.
 Medmindre parterne udtrykkeligt aftaler andet, gælder følgende regler for intellektuel ejendom, der frembringes af parterne som led i aktiviteter, der gennemføres i henhold til denne aftales artikel 2, stk. 2.
 a)
 Ejendomsretten tilfalder den part, der frembringer den pågældende intellektuelle ejendom. Når hver parts andel af arbejdet ikke kan fastslås, tilfalder den intellektuelle ejendom parterne i fællesskab.
 b)
 Den part, der har ejendomsretten, tildeler den anden part adgangs- og brugsret til denne intellektuelle ejendom med henblik på aktiviteter som anført i denne aftales artikel 2, stk. 2. Adgangs- og brugsret til intellektuel ejendom gives royaltyfrit.
 2.
 Medmindre parterne udtrykkeligt aftaler andet, gælder følgende regler for videnskabelige publikationer, som parterne frembringer:
 a)
 Hvis en part offentliggør et værk, der indeholder data, informationer og tekniske eller videnskabelige resultater hidrørende fra aktiviteter, der er udført i henhold til denne aftale, i tidsskrifter, artikler, rapporter og bøger, herunder audiovisuelle værker og software, tildeles den anden part en verdensomspændende, ikke-eksklusiv, uigenkaldelig og royaltyfri ret til at oversætte, tilpasse, formidle og offentligt distribuere de pågældende data, informationer og tekniske eller videnskabelige resultater, medmindre dette ikke er muligt på grund af tredjemands eksisterende intellektuelle ejendomsrettigheder.
 b)
 Alle eksemplarer af ophavsretligt beskyttede data og informationer, der er omfattet af dette afsnit og skal distribueres offentligt, skal være forsynet med ophavsmandens eller ophavsmændenes navne, medmindre en ophavsmand udtrykkeligt anmoder om ikke at blive nævnt ved navn. Desuden skal der klart og tydeligt henvises til parternes fælles medvirken.
 3.
 Medmindre parterne udtrykkelig aftaler andet, gælder følgende regler for informationer fra parterne, som ikke må frigives:
 a)
 Når en part meddeler den anden part informationer vedrørende aktiviteter, der gennemføres som led i denne aftale, udpeger den de informationer, den ikke ønsker frigivet.
 b)
 Med det udtrykkelige formål at anvende denne aftale kan den modtagende part på eget ansvar videregive disse informationer, der ikke må frigives, som fortrolige informationer til organer eller personer under partens tilsyn, idet der stilles krav om, at informationerne behandles fortroligt.
 c)
 Med forudgående skriftligt samtykke fra den part, der stiller informationer, der ikke må frigives, til rådighed, kan den modtagende part give sådanne informationer større udbredelse end tilladt i henhold til litra b). Parterne samarbejder om at fastlægge procedurer for anmodning om og opnåelse af forudgående skriftligt samtykke til en sådan større udbredelse, og hver part giver sit samtykke i den udstrækning, det er muligt efter denne parts nationale politik, love og bestemmelser.
 d)
 Informationer, der ikke må frigives, eller anden fortrolig eller beskyttet information, der ikke forelægges i dokumentform, men som stilles til rådighed på seminarer eller andre møder, der afholdes mellem repræsentanter for parterne i medfør af denne aftale, eller informationer, der fremkommer ved tilknytning af personale, brug af faciliteter eller gennem indirekte aktioner, behandles fortsat fortroligt, hvis modtageren af sådanne informationer, der ikke må frigives, eller anden fortrolig eller beskyttet information blev gjort opmærksom på dens fortrolige karakter, før den blev meddelt, jf. litra a).
 e)
 Parterne sikrer,


text:
at informationer, der ikke må frigives, og som de modtager i henhold til litra a) eller d), forvaltes i overensstemmelse med bestemmelserne i denne aftale. Hvis en af parterne bliver opmærksom på, at den vil blive eller kan forventes at ville blive ude af stand til at opfylde fortrolighedskravene i litra a) og d), giver denne omgående den anden part meddelelse herom. Parterne rådfører sig derefter med hinanden om, hvilke skridt der skal tages.
 BILAG II
 FINANSIELLE BESTEMMELSER VEDRØRENDE SCHWEIZ' BIDRAG SOM OMHANDLET I ARTIKEL 4 I DENNE AFTALE
 I. FASTSÆTTELSE AF DET FINANSIELLE BIDRAG
 1.
 Kommissionen meddeler hurtigst muligt og senest den 1. september hvert år og ved enhver ajourføring af den flerårige finansielle ramme for 2014-2020, så snart den foreligger, Schweiz følgende oplysninger, ledsaget af den relevante dokumentation, herunder de tilsvarende data fra Eurostat:
 a)
 Forpligtelsesbevillingerne til de programmer, der er omfattet af denne aftale, og Unionens endelig bidrag til Fusion for Energy for det følgende år, som opført i oversigten over udgifter i forslaget til Den Europæiske Unions almindelige budget
 b)
 Den anslåede størrelse af Schweiz' bidrag, som opført i forslaget til Unionens almindelige budget, svarende til dets deltagelse i det følgende år i hvert af de programmer, der er omfattet af denne aftale, og de aktiviteter, der udføres af Fusion for Energy.
 2.
 Når Unionens almindelige budget er endeligt vedtaget, og samtidig med årets første indkaldelse af midler meddeler Kommissionen Schweiz de i stk. 1, litra a) og b) omhandlede beløb sammen med den relevante dokumentation, herunder de tilsvarende data fra Eurostat, i særskilte oversigter over udgifter svarende til Schweiz' deltagelse i hvert af de programmer, der er omfattet af denne aftale, og i de aktiviteter, der udføres af Fusion for Energy.
 II. BETALINGSPROCEDURER
 1.
 I juni og november i hvert regnskabsår sender Kommissionen Schweiz en særskilt indkaldelse af midler svarende til landets bidrag til hvert af de programmer, der er omfattet af denne aftale, og de aktiviteter, der udføres af Fusion for Energy i henhold til denne aftale. Det skal af indkaldelserne fremgå, at Schweiz for hver indkaldelse af midler skal betale seks tolvtedele af sit bidrag senest 30 dage efter modtagelsen af indkaldelsen. I det sidste år af de to programmers løbetid og det sidste år inden udløbet af afgørelse 2013/791/Euratom sender Kommissionen dog i juni i det pågældende år en enkelt indkaldelse af midler for hele året, der skal betales senest 30 dage efter modtagelsen af den pågældende indkaldelse.
 2.
 Uanset punkt 1 sender Kommissionen senest den 15. december 2014 Schweiz en indkaldelse af midler svarende til 7/24 af dets årlige bidrag i 2014 til de programmer, der er omfattet af denne aftale, med undtagelse af aktiviteterne vedrørende fusionsforskning under Euratomprogrammet. Kommissionen sender også senest den 15. december 2014 en indkaldelse af midler svarende til 12/12 af Schweiz' årlige bidrag i 2014 til aktiviteterne vedrørende fusionsforskning under Euratomprogrammet og de aktiviteter, der udføres af Fusion for Energy. Det skal af indkaldelserne fremgå, at Schweiz skal betale sit bidrag senest 30 dage efter modtagelsen


text:
af indkaldelserne.
 3.
 Schweiz' bidrag udtrykkes og betales i euro.
 4.
 Schweiz betaler sit bidrag i henhold til denne aftale inden for fristerne under henholdsvis punkt 1 og 2. Hvis fristerne ikke overholdes, skal der betales renter svarende til enmåneds-interbankrenten (EURIBOR). Denne sats forhøjes med 1,5 procentpoint for hver måneds forsinkelse. Den således forhøjede sats anvendes på hele forsinkelsesperioden.
 III. GENNEMFØRELSESBETINGELSER
 1.
 Schweiz' finansielle bidrag til de to programmer og de aktiviteter, der udføres af Fusion for Energy, i henhold til denne aftales artikel 4 kan ikke ændres i det pågældende regnskabsår. Enhver relevant ændring i Unionens almindelige budget, der er vedtaget i det pågældende regnskabsår, tages i betragtning ved den første indkaldelse af midler, der sendes i det følgende år, undtagen i det sidste år af de respektive programmers og aktiviteters løbetid.
 2.
 Som led i opgørelsen af indtægter og udgifter ved afslutningen af hvert regnskabsår (n) foretager Kommissionen en regulering af regnskaberne med hensyn til Schweiz' bidrag, idet der tages hensyn til ændringer, der har fundet sted, enten ved overførsler, bortfald, fremførsler eller ved tillægs- eller ændringsbudgetter i løbet af regnskabsåret.
 3.
 Denne regulering finder sted, når den første rate for år n+1 betales. Den sidste regulering finder dog sted senest i juli måned i det fjerde år efter afslutningen af hvert af de to programmer og udløbet af afgørelse 2013/791/Euratom. Schweiz' betalinger krediteres Unionens og Euratoms programmer som budgetindtægter, der opføres på den relevante budgetpost i oversigten over indtægter i Unionens almindelige budget.
 IV. INFORMATION
 1.
 Senest den 1. september i hvert regnskabsår (n+1) udfærdiges og sendes til Schweiz' orientering oversigten over bevillinger til de programmer, der er omfattet af denne aftale, og de aktiviteter, der udføres af Fusion for Energy, vedrørende det foregående regnskabsår (n), opstillet på samme måde som Kommissionens regnskab over indtægter og udgifter.
 2.
 De statistikker og andre generelle finansielle data, som Kommissionen stiller til rådighed for EU-medlemsstaterne, vedrørende gennemførelsen af de to programmer og de aktiviteter, der udføres af Fusion for Energy, stilles også til rådighed for Schweiz.
 BILAG III
 FINANSKONTROL AF SCHWEIZ' DELTAGERE I HORISONT 2020, I EURATOMPROGRAMMET OG I AKTIVITETER, DER UDFØRES AF FUSION FOR ENERGY, SOM OMFATTET AF DENNE AFTALE
 I. DIREKTE KOMMUNIKATION
 Kommissionen kan kommunikere direkte med retlige enheder hjemmehørende i Schweiz, som deltager i programmer, der er omfattet af denne aftale, og i aktiviteter, der udføres af Fusion for Energy, og med de retlige enheders underleverandører. Disse deltagere og underleverandører kan direkte forelægge Kommissionen al relevant information og dokumentation, som de er forpligtet til at indgive i medfør af de i denne aftale omhandlede instrumenter og de tilskudsaftaler og/eller kontrakter, de har indgået til gennemførelse heraf.
 II. REVISION
 1.
 I overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (1) og Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1268/2012 (2) og med de øvrige bestemmelser, der henvises til i denne aftale, kan tilskudsaftaler og/eller kontrakter, der indgås med retlige enheder hjemmehørende i Schweiz, der deltager i programmerne og aktiviteterne, fastsætte, at Kommissionens ansatte eller andre af Kommissionen hertil


text:
bemyndigede personer, når som helst kan foretage videnskabelig, finansiel, teknologisk og anden revision hos deltagerne og deres underleverandører.
 2.
 Kommissionens ansatte, Den Europæiske Revisionsret og andre af Kommissionen hertil bemyndigede personer skal have adgang til relevante arbejdssteder og værker og til alle oplysninger, herunder i elektronisk form, som er nødvendige for at gennemføre en sådan revision. Denne adgangsret skal fastsættes udtrykkeligt i de tilskudsaftaler og/eller kontrakter, der indgås for at gennemføre de i denne aftale omhandlede instrumenter.
 3.
 Efter udløbet af Horisont 2020 og Euratomprogrammet, eller efter den 31. december 2020 for aktiviteter, der udføres af Fusion for Energy, kan der foretages revision på de betingelser, der er fastsat i de pågældende tilskudsaftaler og/eller kontrakter.
 4.
 Den schweiziske forbundsfinanskontrol underrettes på forhånd om enhver revision, der gennemføres af de i punkt 2 omhandlede personer på schweizisk område. Denne underretning er ikke en retlig forudsætning for gennemførelsen af revision. Den schweiziske forbundsfinanskontrol eller andre kompetente schweiziske myndigheder udpeget af den schweiziske forbundsfinanskontrol kan medvirke ved en sådan revision.
 III. UNDERSØGELSER FORETAGET AF DET EUROPÆISKE KONTOR FOR BEKÆMPELSE AF SVIG (OLAF)
 1.
 Inden for rammerne af denne aftale kan Kommissionen (OLAF) gennemføre undersøgelser, herunder kontrol og inspektion på stedet på schweizisk område i overensstemmelse med betingelserne og vilkårene i Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 (3) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 (4) for at fastslå, om der har været svig, korruption eller anden ulovlig aktivitet, som berører Unionens og/eller Euratoms finansielle interesser.
 2.
 OLAF forbereder og gennemfører kontrol og inspektion på stedet i nært samarbejde med den schweiziske forbundsfinanskontrol eller andre kompetente schweiziske myndigheder udpeget af den schweiziske forbundsfinanskontrol, som underrettes i god tid om kontrollens og inspektionens indhold, formål og retsgrundlag, således at de kan yde den fornødne bistand. Med henblik herpå kan de kompetente schweiziske myndigheder deltage i kontrollen og inspektionen på stedet.
 3.
 Hvis de berørte schweiziske myndigheder ønsker det, kan den pågældende kontrol og inspektion på stedet gennemføres af OLAF og disse i fællesskab.
 4.
 Hvis deltagerne i programmer, der er omfattet af denne aftale, og i aktiviteter, der udføres af Fusion for Energy, modsætter sig kontrol og inspektion på stedet, yder de schweiziske myndigheder i overensstemmelse med de nationale bestemmelser OLAF's inspektører den bistand, der er nødvendig, for at de kan udføre den kontrol og inspektion på stedet, som de er blevet pålagt.
 5.
 OLAF meddeler hurtigst muligt den schweiziske forbundsfinanskontrol eller andre kompetente schweiziske myndigheder udpeget af den schweiziske forbundsfinanskontrol alle oplysninger om uregelmæssigheder eller mistanke om uregelmæssigheder, som kontoret har fået kendskab til under gennemførelsen af kontrollen eller inspektionen på stedet. OLAF underretter under alle omstændigheder ovennævnte myndigheder om resultatet af en sådan kontrol eller inspektion.
 IV. INFORMATION OG KONSULTATION
 1.
 For at sikre, at dette bilag gennemføres korrekt, udveksler de kompetente myndigheder i Schweiz og Unionen jævnligt oplysninger, og de iværksætter konsultationer, når en af parterne anmoder herom.
 2.
 De kompetente schweiziske myndigheder underretter straks Kommissionen om alle elementer, de får kendskab til, som kan give formodning om eventuelle uregelmæssigheder


text:
i forbindelse med indgåelsen og gennemførelsen af tilskudsaftaler og/eller kontrakter, der indgås i henhold til de i denne aftale omhandlede instrumenter.
 V. FORTROLIGHED
 Alle oplysninger, der meddeles eller modtages i medfør af dette bilag, er, uanset formen, omfattet af tavshedspligt og nyder den samme beskyttelse som den, lignende oplysninger har efter schweizisk lovgivning og efter de tilsvarende bestemmelser, der gælder for Unionens institutioner. Oplysningerne må ikke meddeles til andre end dem, der i EU-institutionerne, EU-medlemsstaterne eller i Schweiz i kraft af deres hverv skal have kendskab til dem, eller anvendes til andre formål end til at sikre en effektiv beskyttelse af parternes finansielle interesser.
 VI. ADMINISTRATIVE FORANSTALTNINGER OG SANKTIONER
 Uden at det berører anvendelsen af den schweiziske strafferet kan Kommissionen pålægge administrative foranstaltninger og sanktioner i overensstemmelse med forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 og forordning (EU) nr. 1268/2012 samt Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 (5).
 VII. INDDRIVELSE OG TVANGSFULDBYRDELSE
 Afgørelser, der træffes af Kommissionen i henhold til Horisont 2020 eller Euratomprogrammet som led i anvendelsen af denne aftale, og som indebærer en forpligtelse for andre end stater til at betale en pengeydelse, kan tvangsfuldbyrdes i Schweiz. Fuldbyrdelsespåtegning skal efter en prøvelse, der kun omfatter ægtheden af det pågældende fuldbyrdelsesgrundlag, påføres af den myndighed, der er udpeget af den schweiziske regering, og som underretter Kommissionen herom. Tvangsfuldbyrdelsen finder sted efter de schweiziske retsplejeregler. Lovligheden af den beslutning, der udgør fuldbyrdelsesgrundlaget, er underlagt Den Europæiske Unions Domstols kontrol. Afgørelser, der træffes af Domstolen i medfør af en voldgiftsbestemmelse i en kontrakt eller tilskudsaftale under Horisont 2020 og Euratomprogrammet, kan tvangsfuldbyrdes på samme betingelser, som gælder for tvangsfuldbyrdelse af Kommissionens afgørelser.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1).
 (2) Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1268/2012 af 29. oktober 2012 om gennemførelsesbestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget (EUT L 362 af 31.12.2012, s. 1).
 (3) Rådets Forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 af 11. november 1996 om Kommissionens kontrol og inspektion på stedet med henblik på beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser mod svig og andre uregelmæssigheder (EFT L 292 af 15.11.1996, s. 2).
 (4) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 af 11. september 2013 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 og Rådets forordning (Euratom) nr. 1074/1999 (EUT L 248 af 18.9.2013, s. 1).
 (5) Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (EFT L 312 af 23.12.1995, s. 1).


text:
 16.11.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 300/4
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 68/2016
 af 29. april 2016
 om ændring af bilag I (Dyre- og plantesundhed) til EØS-aftalen [2017/2018]
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1554 af 11. september 2015 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af direktiv 2006/88/EF for så vidt angår krav til overvågning og diagnosemetoder (1) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1554 ophæver Kommissionens beslutning 2001/183/EF (2), 2002/878/EF (3) og 2003/466/EF (4), som er indarbejdet i EØS-aftalen, og som derfor skal udgå af EØS-aftalen.
 (3)
 Denne afgørelse vedrører lovgivning om veterinære anliggender. Lovgivning om veterinære anliggender gælder ikke for Liechtenstein, så længe anvendelsen af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om handel med landbrugsprodukter er udvidet til at omfatte Liechtenstein, jf. de sektorspecifikke tilpasninger i bilag I til EØS-aftalen. Denne afgørelse gælder derfor ikke for Liechtenstein.
 (4)
 Bilag I til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 1. Følgende punkt indsættes efter punkt 8a (Rådets direktiv 2006/88/EF) i del 3.1 i kapitel I i bilag I til EØS-aftalen:
 »8b.
 32015 D 1554: Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1554 af 11. september 2015 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af direktiv 2006/88/EF for så vidt angår krav til overvågning og diagnosemetoder (EUT L 247 af 23.9.2015, s. 1).«
 2. Punkt 29 (Kommissionens beslutning 2003/466/EF) i del. 3.2 og punkt 63 (Kommissionens beslutning 2001/183/EF), 68 (Kommissionens beslutning 2002/878/EF) og 73 (Kommissionens beslutning 2003/466/EF) i del 4.2 udgår.
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1554, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 30. april 2016, forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. aftalens artikel 103, stk. 1 (*1).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 29. april 2016.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Claude MAERTEN
 Formand
 (1) EUT L 247 af 23.9.2015, s. 1.
 (2) EFT L 67 af 9.3.2001, s. 65.
 (3) EFT L 305 af 7.11.2002, s. 57.
 (4) EUT L 156 af 25.6.2003, s. 61.
 (*1) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 16.5.2019
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 128/14
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 124/2017
 af 7. juli 2017
 om ændring af bilag II (Tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen [2019/731]
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionens forordning (EU) 2017/324 af 24. februar 2017 om ændring af bilaget til forordning (EU) nr. 231/2012 om specifikationer for fødevaretilsætningsstoffer opført i bilag II og III til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1333/2008 for så vidt angår specifikationerne for basisk methacrylat-copolymer (E 1205) (1) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Kommissionens forordning (EU) 2017/335 af 27. februar 2017 om ændring af bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1333/2008 for så vidt angår anvendelsen af steviolglycosider (E 960) som sødestof i visse energireducerede konfektureprodukter (2) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (3)
 Denne afgørelse vedrører fødevarelovgivning. Lovgivning om fødevarer finder ikke anvendelse på Liechtenstein, så længe aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om handel med landbrugsprodukter også gælder for Liechtenstein, jf. indledningen til kapitel XII i bilag II til EØS-aftalen. Denne afgørelse skal derfor ikke gælde for Liechtenstein.
 (4)
 Bilag II til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 I kapitel XII i bilag II til EØS-aftalen foretages følgende ændringer:
 1)
 Følgende led tilføjes i punkt 69 (Kommissionens forordning (EU) nr. 231/2012):
 —
 »—
 32017 R 0324: Kommissionens forordning (EU) 2017/324 af 24. februar 2017 (EUT L 49 af 25.2.2017, s. 4).«
 2)
 Følgende led tilføjes i punkt 54zzzzr (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1333/2008):
 —
 »—
 32017 R 0335: Kommissionens forordning (EU) 2017/335 af 27. februar 2017 (EUT L 50 af 28.2.2017, s. 15).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af forordning (EU) 2017/324 og (EU) 2017/335, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 8. juli 2017, forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (*1).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 7. juli 2017.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Sabine MONAUNI
 Formand
 (1) EUT L 49 af 25.2.2017, s. 4.
 (2) EUT L 50 af 28.2.2017, s. 15.
 (*1) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 Avis juridique important
 |
 21996D0613(12)
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-Udvalg nr. 48/95 den 22. juni 1995 om ændring af bilag II (tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen
 EF-Tidende nr. L 140 af 13/06/1996 s. 0045 - 0045
 AFGØRELSE TRUFFET AF DET BLANDEDE EØS-UDVALG Nr. 48/95 den 22. juni 1995 om ændring af bilag II (tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR -under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som tilpasset ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, ogud fra følgende betragtninger:Bilag II til aftalen blev senest ændret ved afgørelse nr. 17/95 truffet af Det Blandede EØS-Udvalg (1);Kommissionens beslutning 94/611/EF af 9. september 1994 om gennemførelse af artikel 20 i direktiv 89/106/EØF om byggevarer (2) skal indarbejdes i aftalen -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1 Følgende led indsættes i punkt 1 (Rådets direktiv 89/106/EØF) i kapitel XXI i bilag II til aftalen inden tilpasningerne:»- 394 D 0611: Kommissionens beslutning 94/611/EF af 9. september 1994 (EFT nr. L 241 af 16. 9. 1994, s. 25)«.Artikel 2 Teksterne til beslutning 94/611/EF på islandsk og norsk, som er knyttet til de respektive sproglige udgaver af denne afgørelse, er autentiske.Artikel 3 Denne afgørelse træder i kraft den 1. juli 1995, forudsat at alle de meddelelser, der kræves i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1, er givet Det Blandede EØS-Udvalg.Artikel 4 Denne afgørelse offentliggøres i EØS-afsnittet og i EØS-tillægget til De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 22. juni 1995.På Det Blandede EØS-Udvalgs vegneP. BENAVIDESFormand(1) EFT nr. L 83 af 13. 4. 1995, s. 48.(2) EFT nr. L 241 af 16. 9. 1994, s. 25.


text:
21 . 4 . 82 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L . 107/45
 AFTALE
 i form af brevveksling mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og folkerepublikken
 Polen
 Hr ,
 Jeg har den ære at henvise til den aftale mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og
 folkerepublikken Polen om handel med tekstilvarer, som blev paraferet den 25. januar 1979 .
 Efter forhandlingerne om denne aftale har Fællesskabet og folkerepublikken Polen, der
 begge er deltagere i GATT, ligeledes vedtaget følgende bestemmelser vedrørende handelen
 med visse varer af hør og ramie.
 I den periode, hvor ovennævnte bilaterale aftale er gældende, overholder folkerepublikken
 Polen for hvert kalenderår de kvantitative lofter for udførsel af varer af hør og ramie til
 Fællesskabet i overensstemmelse med vedlagte tabel I og II (I — varebeskrivelse, II —
 niveauet for den polske udførsel).
 De nærmere bestemmelser for og forvaltningen af denne frivillige begrænsning er undergivet
 samme betingelser, som dem, der gælder for udførselen af varer henhørende under
 gruppe III, IV og V, som er omfattet af aftalen mellem Fællesskabet og folkerepublikken
 Polen om handel med tekstilvarer. Dette gælder ligeledes referencerne i ovennævnte bilag I
 og II, der vedrører artiklerne i denne aftale.
 Den i henhold til ovennævnte bestemmelser fastlagte ordnings ikrafttrædelse og gyldigheds
 periode svarer til aftalens.
 Jeg ville være Dem taknemmelig, såfremt De vil bekræfte, at det ovenfor anførte er i over
 ensstemmelse med konklusionerne af forhandlingerne mellem Det europæiske økonomiske
 Fællesskab og folkerepublikken Polen på dette område, og at denne brevveksling udgør en
 aftale mellem folkerepublikken Polens regering og Det europæiske økonomiske Fællesskab.
 Modtag, hr , forsikringen om min mest udmærkede højagtelse.
 For Det europæiske økonomiske Fællesskab
 ---pagebreak--- Nr. L 107/46 De Europæiske Fællesskabers Tidende 21 . 4 . 82
 Hr. ,
 Jeg har den ære hermed at anerkende modtagelsen af Deres brev af dags dato med følgende
 ordlyd:
 »Jeg har den ære at henvise til den aftale mellem Det europæiske økonomiske Fælles
 skab og folkerepublikken Polen om handel med tekstilvarer, som blev paraferet den
 25 . januar 1979.
 Efter forhandlingerne om denne aftale har Fællesskabet og folkerepublikken Polen, der
 begge er deltagere i GATT, ligeledes vedtaget følgende bestemmelser vedrørende hande
 len med visse varer af hør og ramie.
 I den periode, hvor ovennævnte bilaterale aftale er gældende, overholder folkerepublik
 ken Polen for hvert kalenderår de kvantitative lofter for udførsel af varer af hør og ramie
 til Fællesskabet i overensstemmelse med vedlagte tabel I og II (I — varebeskrivelse, II —
 niveauet for den polske udførsel).
 De nærmere bestemmelser for og forvaltningen af denne frivillige begrænsning er under
 givet samme betingelser, som dem, der gælder for udførselen af varer henhørende under
 gruppe III, IV og V, som er omfattet af aftalen mellem Fællesskabet og folkerepublikken
 Polen om handel med tekstilvarer. Dette gælder ligeledes referencerne i ovennævnte
 bilag I og II, der vedrører artiklerne i denne aftale.
 Den i henhold til ovennævnte bestemmelser fastlagte ordnings ikrafttrædelse og gyldig
 hedsperiode svarer til aftalens.
 Jeg ville være Dem taknemmelig, såfremt De vil bekræfte, at det ovenfor anførte er i
 overensstemmelse med konklusionerne


text:
af forhandlingerne mellem Det europæiske
 økonomiske Fællesskab og folkerepublikken Polen på dette område, og at denne brev
 veksling udgør en aftale mellem folkerepublikken Polens regering og Det europæiske
 økonomiske Fællesskab .«.
 Jeg har den ære at meddele Fællesskabet, at min regering bekræfter, at det ovenfor anførte
 er i overensstemmelse med konklusionerne af forhandlingerne mellem Det europæiske
 økonomiske Fællesskab og folkerepublikken Polen på dette område, og at denne brev
 veksling udgør en aftale mellem folkerepublikken Polens regering og Det europæiske øko
 nomiske Fællesskab .
 Modtag, hr. , forsikringen om min mest udmærkede højagtelse.
 for folkerepublikken Polens regering
 ---pagebreak--- 21 . 4 . 82 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 107/47
 BILAG I
 Omregni ngstabel
 NIMEXE-nummer
 Kategori Varebeskrivelse 1978
 stk./kg g/stk.
 115 Garn af hør eller ramié, ikke i detailsalgsoplægninger 54.03-10 ; 31 ; 35 ;
 37 ; 39 ; 50 ; 61 ; 69
 116 Garn af hør eller ramie, i detailsalgsoplægninger 54.04-10 ; 90
 117 Vævet stof af hør eller ramie 54.05-21 ; 25 ; 31 ;
 35 ; 38 ; 51 ; 55 ; 61 ;
 68
 118 Sengelinned af hør eller ramie, undtagen af trikotage 62.02-15
 119 Dækketøj, håndklæder, vaskeklude og viskestykker af hør eller 62.02-61 ; 75
 ramie, undtagen af trikotage
 120 Gardiner og andre boligtekstiler af hør eller ramie, undtagen af 62.02-01 , 87;
 trikotage
 121 Sejlgarn, reb og tovværk, også flettet, af hør eller ramie 59.04-60
 122 Brugte sække og poser ril emballage, af hør eller sisal, undta 62.03-91
 gen af trikotage
 123 Vævede fløjls-, plys- og chenillestoffer af hør eller ramie, und 58.04-80
 tagen vævede bånd, sjaler, tørklæder, mantiller, slør o. 1, af hør
 eller ramie, undtagen af trikotage 61.06-90
 ---pagebreak--- Nr. L 107/48 De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 4 . 82
 BILAG II
 Kate
 Varer År Ordning ' Enhed EØF D F I BNL UK Irl Dk
 gori
 115 Garn af hør eller ramie, ikke i detailsalgs Kont. Tons
 oplægninger 1979 4 % 123
 1980 128
 1981 133
 1982 138
 116 Garn af hør eller ramie, i detailsalgsoplæg
 ninger 1979
 1980 Kurv
 1981
 1982 '
 117 Vævet stof af hør eller ramie Kont. Tons ■
 1979 3 % 1 118
 1980 1 151
 1981 1 186
 1982 1 221
 118 Sengelinned
 1979
 1980 Kurv
 1981
 1982
 119 Dækketøj, håndklæder, vaskeklude og Kont. Tons
 viskestykker 1979 3 % · 721
 1980 743
 1981 765
 1982 788
 120 Gardiner og andre boligtekstiler
 1979
 1980 Kurv
 1981
 1982
 121 Sejlgarn, reb og tovværk P 4 % Tons 51 (56)
 1979 53 (61 )
 1980 55 ( 67)
 1981 57 ( 73 )
 1982 60 ( 80)
 122 Sække af hør eller sisal
 1979
 1980 Kurv
 1981
 1982
 /
 123 Andre varer af hør
 1979
 1980 Kurv
 1981
 1982


text:
 25.11.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 349/38
 AFGØRELSE TRUFFET AF DET BLANDEDE EØS-UDVALG
 Nr. 81/2004
 af 8. juni 2004
 om ændring af bilag XVI (indkøb) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Bilag XVI til aftalen blev ændret ved aftalen om Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Ungarns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks deltagelse i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, som blev undertegnet den 14. oktober 2003 i Luxembourg (1).
 (2)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 2151/2003 af 16. december 2003 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2195/2002 om det fælles glossar for offentlige kontrakter (CPV) (2), skal indarbejdes i aftalen —
 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende indsættes i punkt 6a (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2195/2002) i bilag XVI til aftalen:
 », ændret ved:
 —
 32003 R 2151: Kommissionens forordning (EF) nr. 2151/2003 af 16. december 2003 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2195/2002 (EUT L 329 af 17.12.2003, s. 1), berigtiget i EUT L 330 af 18.12.2003, s. 34.«
 Artikel 2
 Teksterne til forordning (EF) nr. 2151/2003 på islandsk og norsk, som offentliggøres i EØS-tillægget til Den Europæiske Unions Tidende, er autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 9. juni 2004, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle nødvendige meddelelser, jf. aftalens artikel 103, stk. 1 (3).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 8. juni 2004.
 På vegne af Det Blandede EØS-udvalg
 S. GILLESPIE
 Formand
 (1) EUT L 130 af 29.4.2004, s. 3.
 (2) EUT L 329 af 17.12.2003, s. 1. Berigtiget i EUT L 330 af 18.12.2003, s. 34.
 (3) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 Avis juridique important
 |
 42000A0922(02)
 Schengen-reglerne - Konvention om gennemførelse af Schengen-aftalen af 14. juni 1985 mellem regeringerne for staterne i Den Økonomiske Union Benelux, Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser
 EF-Tidende nr. L 239 af 22/09/2000 s. 0019 - 0062
 KONVENTIONOM GENNEMFØRELSE AF SCHENGEN-AFTALENaf 14. juni 1985mellem regeringerne for staterne i Den Økonomiske Union Benelux, Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænserKONGERIGET BELGIEN, FORBUNDSREPUBLIKKEN TYSKLAND, DEN FRANSKE REPUBLIK, STORHERTUGDØMMET LUXEMBOURG og KONGERIGET NEDERLANDENE, i det følgende benævnt de kontraherende parter,SOM HENVISER TIL Schengen-aftalen af 14. juni 1985 om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser,SOM HAR VEDTAGET at virkeliggøre målet i denne aftale om at afskaffe kontrollen med persontrafik ved de fælles grænser og at lette transport og varebevægelser,SOM TAGER I BETRAGTNING, at traktaten om oprettelse af De Europæiske Fællesskaber, som suppleret ved den europæiske fælles akt, fastsætter, at det indre marked indebærer et område uden indre grænser,SOM TAGER I BETRAGTNING, at det mål, som de kontraherende parter forfølger, er sammenfaldende med ovennævnte målsætning, for så vidt andet ikke fastsættes i foranstaltninger, der træffes i medfør af traktatens bestemmelser,SOM TAGER I BETRAGTNING, at det for at virkeliggøre dette mål er nødvendigt at træffe en række egnede foranstaltninger og etablere et snævert samarbejde mellem de kontraherende parter,ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:AFSNIT IDEFINITIONERArtikel 1I denne konvention forstås ved:Indre grænser: de kontraherende parters fælles landgrænser samt deres lufthavne for så vidt angår interne flyvninger og søhavne for så vidt angår færgeruter, der udelukkende går til eller fra havne på de kontraherende parters område uden at anløbe havne uden for dette områdeYdre grænser: de kontraherende parters land- og søgrænser samt luft- og søhavne, for så vidt de ikke er indre grænserIntern flyvning: en flyvning, der udelukkende er påbegyndt i eller går til de kontraherende parters område uden mellemlanding på et tredjelands områdeTredjeland: en stat, som ikke er kontraherende partUdlænding: en person, der ikke er statsborger i en af De Europæiske Fællesskabers medlemsstaterUdlænding, der er indberettet som uønsket: en udlænding, der efter artikel 96 er indberettet til Schengen-informationssystemet som uønsketGrænseovergangssted: et af de kompetente myndigheder godkendt overgangssted for passage af de ydre grænserGrænsekontrol: den kontrol ved grænserne, der uagtet andre kontrolgrunde udelukkende foretages på grund af den planlagte grænsepassageTransportvirksomhed: en fysisk eller juridisk person, der i erhvervsmæssigt øjemed udfører personbefordring ad luft-, sø- eller landvejenOpholdstilladelse: en tilladelse af enhver art, der er udstedt af en kontraherende part, og som giver ret til ophold på denne parts område. Midlertidig tilladelse til ophold på en kontraherende parts område med henblik på behandling af en asylansøgning eller en ansøgning om opholdstilladelse er ikke omfattetAsylansøgning: en anmodning afgivet skriftligt, mundtligt eller på anden vis af en udlænding ved en kontraherende parts ydre grænse eller på denne parts område med henblik på at blive anerkendt som flygtning efter Genève-konventionen af 28. juli 1951 om flygtninges retsstilling, som ændret ved New York-protokollen af 31. januar 1967, samt at få opholdstilladelse som


text: flygtningAsylansøger: en udlænding, der i medfør af denne konvention har indgivet en asylansøgning, hvorom der endnu ikke er truffet endelig afgørelseBehandling af en asylansøgning: alle undersøgelses- og beslutningsprocedurer i forbindelse med en asylansøgning samt alle foranstaltninger truffet i tilknytning til de endelige afgørelser, med undtagelse af fastsættelsen af, hvilken kontraherende part der er ansvarlig for behandlingen af asylansøgningen i medfør af denne konventionAFSNIT IIOPHÆVELSE AF KONTROLLEN VED DE INDRE GRÆNSER OG PERSONTRAFIKKAPITEL 1PASSAGE AF DE INDRE GRÆNSERArtikel 21. De indre grænser kan alle steder passeres uden personkontrol.2. Når den offentlige orden eller den nationale sikkerhed kræver det, kan en kontraherende part dog efter samråd med de øvrige kontraherende parter træffe beslutning om, at der i et begrænset tidsrum iværksættes en national grænsekontrol, der er tilpasset forholdene, ved de indre grænser. Hvis det af hensyn til den offentlige orden eller den nationale sikkerhed er påkrævet at handle omgående, træffer den pågældende kontraherende part de nødvendige foranstaltninger og underretter snarest muligt de øvrige kontraherende parter herom.3. Ophævelsen af personkontrollen ved de indre grænser berører hverken anvendelsen af artikel 22 eller de kompetente myndigheders udøvelse af deres politimæssige beføjelser efter national lovgivning på hele den kontraherende parts område, eller den lovbestemte pligt til at være i besiddelse af, medføre og forevise tilladelser og dokumenter.4. Varekontrol gennemføres i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i denne konvention.KAPITEL 2PASSAGE AF DE YDRE GRÆNSERArtikel 31. Passage af de ydre grænser kan principielt kun ske ved grænseovergangsstederne og inden for åbningstiden. Nærmere bestemmelser herom såvel som undtagelser og regler for mindre grænsetrafik samt regler for særlige former for skibstrafik som f.eks. lystsejlads og kystfiskeri vedtages af eksekutivkomitéen.2. De kontraherende parter forpligter sig til at indføre sanktioner mod uautoriseret passage af de ydre grænser uden for grænseovergangsstederne og uden for åbningstiden.Artikel 41. Fra 1993 sikrer de kontraherende parter, at passagerer, der ankommer med fly fra et tredjeland, underkastes personkontrol og kontrol af håndbagage ved indrejsen i den lufthavn, hvortil flyet ankommer fra det pågældende tredjeland, inden de påbegynder en intern flyvning. Passagerer fra interne flyvninger underkastes personkontrol og kontrol af håndbagagen ved udrejsen i den lufthavn, hvorfra flyet afgår til et tredjeland, inden de flyver videre til det pågældende tredjeland.2. De kontraherende parter træffer de nødvendige foranstaltninger til, at kontrollen gennemføres i overensstemmelse med stk. 1.3. Bestemmelserne i stk. 1 og 2 berører ikke kontrollen med indskrevet bagage; denne kontrol foretages enten i den endelige ankomstlufthavn eller i den oprindelige afgangslufthavn.4. Uanset definitionen på indre grænser betragtes lufthavne indtil det tidspunkt, der er fastsat i stk. 1, som ydre grænser for så vidt angår interne flyvninger.Artikel 51. En udlænding kan få tilladelse til at indrejse i og opholde sig på de kontraherende parters område i indtil tre måneder, hvis den pågældende opfylder følgende betingelser:a) den pågældende skal være i besiddelse af et eller flere gyldige grænsepassagedokumenter, der fastlægges af eksekutivkomitéenb) den pågældende skal være i besiddelse af gyldigt visum, hvis dette krævesc) den pågældende skal om nødvendigt forelægge dokumentation for opholdets formål og nærmere omstændigheder og have de nødvendige


text: midler til sit underhold både med hensyn til hele det påtænkte ophold og til hjemrejsen til hjemlandet eller til gennemrejsen til et tredjeland, hvor den pågældende er sikret indrejse, eller være i stand til på lovlig vis at erhverve sig disse midler.d) den pågældende må ikke være indberettet som uønskete) den pågældende må ikke udgøre en trussel for en af de kontraherende parters offentlige orden, nationale sikkerhed eller internationale forbindelser.2. En udlænding, der ikke opfylder alle betingelserne, skal nægtes indrejse i de kontraherende parters område, medmindre en kontraherende part finder det nødvendigt at fravige dette princip af humanitære hensyn, af hensyn til nationale interesser eller på grund af internationale forpligtelser. I så fald begrænses indrejsetilladelsen til den pågældende kontraherende parts område, og denne skal underrette de øvrige kontraherende parter herom.Disse regler berører ikke anvendelsen af de særlige bestemmelser i asylretten eller bestemmelserne i artikel 18.3. En udlænding, der er i besiddelse af en opholdstilladelse eller et returvisum udstedt af en af de kontraherende parter eller om nødvendigt begge dokumenter, skal have tilladelse til gennemrejse, medmindre den pågældende er opført på den nationale liste over uønskede udlændinge af den kontraherende part, ved hvis ydre grænser den pågældende ønsker at indrejse.Artikel 61. Grænsetrafikken ved de ydre grænser kontrolleres af de kompetente myndigheder. Kontrollen gennemføres for de kontraherende parters område efter ensartede principper inden for rammerne af den nationale kompetence og den nationale lovgivning og under hensyn til samtlige kontraherende parters interesser.2. De ensartede principper, jf. stk. 1, er følgende:a) Personkontrollen omfatter ikke alene en kontrol af rejsedokumenter og andre betingelser for indrejse, ophold, arbejde og udrejse, men også eftersøgning og forebyggelse af trusler mod den nationale sikkerhed og den offentlige orden i de kontraherende stater. Kontrollen omfatter også motorkøretøjer og genstande, som personer, der passerer grænsen, er i besiddelse af. Den gennemføres af den enkelte kontraherende part i overensstemmelse med denne parts lovgivning, herunder lovgivningens bestemmelser om undersøgelser.b) Alle rejsende skal mindst underkastes en kontrol, der gør det muligt at fastslå deres identitet på grundlag af forelagt eller forevist rejselegitimation.c) Udlændinge skal ved indrejsen underkastes en indgående kontrol efter litra a).d) Ved udrejsen foretages den kontrol, der i alle kontraherende parters interesse er påkrævet ifølge udlændingelovgivningen og med henblik på eftersøgning og forebyggelse af trusler mod de kontraherende parters nationale sikkerhed og offentlige orden. Alle udlændinge skal underkastes denne kontrol.e) Hvis en sådan kontrol ikke kan gennemføres som følge af særlige omstændigheder, bør der foretages en prioritering. I denne forbindelse er indrejsekontrol principielt vigtigere end udrejsekontrol.3. De kompetente myndigheder overvåger de ydre grænser med mobile enheder på strækningerne mellem grænseovergangsstederne, ligesom de overvåger grænseovergangsstederne uden for den normale åbningstid. Denne overvågning gennemføres for ikke at tilskynde nogen til at unddrage sig kontrol ved grænseovergangsstederne. Nærmere bestemmelser for denne overvågning kan om nødvendigt fastsættes af eksekutivkomitéen.4. De kontraherende parter forpligter sig til at indsætte tilstrækkeligt og kvalificeret personale til at gennemføre denne kontrol og overvågning af de ydre grænser.5. Kontrollen ved de ydre grænser skal have et ensartet omfang.Artikel 7De kontraherende parter yder


text: hinanden gensidig bistand og sikrer et snævert og permanent samarbejde med henblik på en effektiv gennemførelse af kontrol og overvågning. De udveksler navnlig alle relevante og væsentlige oplysninger, dog ikke oplysninger om navngivne enkeltpersoner, medmindre andet er fastsat i denne konvention, ligesom de i videst muligt omfang giver ensartede instrukser til de myndigheder, der udøver kontrol, og fremmer en ensartet uddannelse samt efter- og videreuddannelse af de personer, der udøver kontrol. Dette samarbejde kan tage form af udveksling af forbindelsesofficerer.Artikel 8Eksekutivkomitéen træffer de nødvendige beslutninger om de praktiske gennemførelsesbestemmelser for kontrollen og overvågningen ved grænserne.KAPITEL 3VISUMAfdeling 1Visum til kortvarige opholdArtikel 91. De kontraherende parter forpligter sig til at føre en fælles politik med hensyn til persontrafik og navnlig visumregler. Med henblik herpå yder de hinanden gensidig bistand. De kontraherende parter forpligter sig til efter fælles aftale at fortsætte harmoniseringen af deres visumpolitik.2. Fælles visumregler, der på tidspunktet for undertegnelsen af denne konvention eller på et senere tidspunkt efter fælles aftale gælder i alle kontraherende stater for tredjelandsstatsborgere, kan kun ændres efter fælles aftale mellem samtlige kontraherende parter. En kontraherende part kan undtagelsesvis fravige de fælles visumregler over for et tredjeland, når tungtvejende hensyn til national politik kræver en hurtig afgørelse. Den pågældende part skal da forinden konsultere de øvrige kontraherende parter og i sin afgørelse tage hensyn til deres interesser og konsekvenserne af afgørelsen.Artikel 101. Der indføres et ensartet visum gældende for alle kontraherende parters område. Dette visum kan udstedes til et ophold af højst tre måneders varighed, jf. dog artikel 11 for så vidt angår gyldighedsperioden.2. Indtil et sådant visum indføres, anerkender de kontraherende parter de respektive nationale visa, for så vidt de er udstedt på grundlag af de fælles betingelser og kriterier, der gælder ifølge de relevante bestemmelser i dette kapitel.3. Uanset stk. 1 og 2 forbeholder hver kontraherende part sig ret til at begrænse et visums territoriale gyldighed efter fælles retningslinjer fastlagt i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i dette kapitel.Artikel 111. Visummet efter artikel 10 kan udstedes som:a) et visum, der er gyldigt for en eller flere indrejser, idet dog hverken varigheden af et sammenhængende ophold eller den samlede varighed af flere på hinanden følgende ophold må overstige tre måneder pr. halvår regnet fra den første indrejsedatob) et transitvisum, der giver indehaveren ret til at rejse en, to eller undtagelsesvis flere gange gennem de kontraherende parters område til et tredjelands område, idet transittiden dog ikke må overstige fem dage.2. Bestemmelserne i stk. 1 er ikke til hinder for, at en kontraherende part i løbet af det pågældende halvår om nødvendigt udsteder et nyt visum, der kun har gyldighed på vedkommende lands område.Artikel 121. Det ensartede visum efter artikel 10, stk. 1, udstedes af de kontraherende parters diplomatiske eller konsulære repræsentationer og eventuelt af de myndigheder, der er udpeget hertil, jf. artikel 17.2. I princippet er det den kontraherende stat, der er rejsens egentlige bestemmelsessted, der er kompetent til at udstede dette visum. Hvis det ikke er muligt at fastlægge dette bestemmelsessted, er det i princippet de


text: diplomatiske eller konsulære repræsentationer for den kontraherende part, på hvis område første indrejse finder sted, der udsteder visum.3. Eksekutivkomitéen fastsætter gennemførelsesbestemmelserne herfor, herunder især kriterierne for fastlæggelse af rejsens egentlige bestemmelsessted.Artikel 131. Rejsedokumenter, hvis gyldighedsperiode er udløbet, må ikke påtegnes visum.2. Rejsedokumentet skal have længere gyldighedsperiode end visummet, således at der tages hensyn til, hvor længe visummet kan anvendes. Udlændingen skal have tid til at rejse tilbage til sit hjemland eller indrejse i et tredjeland.Artikel 141. Rejsedokumenter, der ikke anerkendes som gyldige af nogen af de kontraherende parter, må ikke påtegnes visum. Hvis rejsedokumentet kun anerkendes som gyldigt af en eller flere af de kontraherende parter, begrænses visummet til denne eller disse kontraherende stater.2. Hvis rejsedokumentet ikke anerkendes som gyldigt af en eller flere af de kontraherende parter, kan visummet udstedes i form af en indrejsetilladelse.Artikel 15Visa efter artikel 10 må i princippet kun udstedes, hvis den pågældende udlænding opfylder indrejsebetingelserne i artikel 5, stk. 1, litra a), c), d) og e).Artikel 16Finder en kontraherende part det af en af de grunde, der er nævnt i artikel 5, stk. 2, nødvendigt at fravige princippet efter artikel 15 og udstede visum til en udlænding, der ikke opfylder alle indrejsebetingelserne i artikel 5, stk. 1, begrænses gyldigheden af dette visum til vedkommende kontraherende parts område, og denne skal underrette de øvrige kontraherende parter herom.Artikel 171. Eksekutivkomitéen vedtager fælles regler for behandling af visumansøgninger, påser, at de anvendes korrekt og tilpasser dem til nye situationer og forhold.2. Eksekutivkomitéen fastlægger desuden, i hvilke tilfælde visum kun må udstedes efter høring af de centrale myndigheder i den kontraherende stat, der har behandlet visumansøgningen, samt eventuelt de øvrige kontraherende parters centrale myndigheder.3. Eksekutivkomitéen træffer endvidere de nødvendige afgørelser om:a) hvilke rejsedokumenter der kan forsynes med visumb) hvilke instanser der har kompetence til at udstede visac) på hvilke betingelser visum kan udstedes ved grænsend) hvilken form, hvilket indhold og hvilken gyldighedsperiode disse visa skal have, og hvilket udstedelsesgebyr der skal opkrævese) på hvilke betingelser visa efter litra c) og d) kan forlænges eller nægtes under hensyn til samtlige kontraherende parters interesserf) på hvilke nærmere betingelser visa kan begrænses territorialtg) efter hvilke retningslinjer den fælles liste over uønskede udlændinge, der skal nægtes indrejse, skal opstilles, jf. dog artikel 96.Afdeling 2Visum til længerevarende opholdArtikel 18Visa til ophold af mere end tre måneders varighed er nationale visa, som den enkelte kontraherende part udsteder ifølge sin egen lovgivning. Et sådant visum giver indehaveren ret til at rejse gennem de øvrige kontraherende parters område til den visumudstedende kontraherende parts område, medmindre den pågældende ikke opfylder indrejsebetingelserne i artikel 5, stk. 1, litra a), d) og e), eller er opført på den nationale liste over uønskede personer i den kontraherende stat, hvis område den pågældende ønsker at rejse gennem.KAPITEL 4BETINGELSER FOR UDLÆNDINGES INDREJSE OG OPHOLDArtikel 191. En udlænding, der er indehaver af et ensartet visum, og som er indrejst lovligt i en af de kontraherende parters område, kan frit færdes på alle kontraherende parters område inden for dette visums gyldighedsperiode, for så vidt


text: den pågældende opfylder indrejsebetingelserne i artikel 5, stk. 1, litra a), c), d) og e).2. Indtil det ensartede visum indføres, kan en udlænding, der er indehaver af et visum udstedt af en af de kontraherende parter, og som er indrejst lovligt i en af disse parters område, frit færdes på alle kontraherende parters område inden for dette visums gyldighedsperiode, dog højst i tre måneder regnet fra datoen for første indrejse, for så vidt den pågældende opfylder indrejsebetingelserne i artikel 5, stk. 1, litra a), c), d) og e).3. Stk. 1 og 2 finder ikke anvendelse på visa, hvis gyldighed er begrænset territorialt efter bestemmelserne i dette afsnits kapitel 3.4. Bestemmelserne i denne artikel finder anvendelse med forbehold af bestemmelserne i artikel 22.Artikel 201. En udlænding, der ikke er visumpligtig, kan frit færdes på de kontraherende parters område i højst tre måneder i løbet af en seksmåneders periode regnet fra datoen for første indrejse, for så vidt den pågældende opfylder indrejsebetingelserne i artikel 5, stk. 1, litra a), c), d) og e).2. Stk. 1 er ikke til hinder for, at den enkelte kontraherende part under ekstraordinære omstændigheder eller i medfør af en bilateral aftale, der er indgået inden denne konventions ikrafttræden, kan forlænge en udlændings ret til at opholde sig på denne parts område ud over tre måneder.3. Bestemmelserne i denne artikel finder anvendelse med forbehold af bestemmelserne i artikel 22.Artikel 211. En udlænding, der er indehaver af en gyldig opholdstilladelse udstedt af en af de kontraherende parter samt et gyldigt rejsedokument, kan frit færdes på de øvrige kontraherende parters område i højst tre måneder, for så vidt de opfylder indrejsebetingelserne i artikel 5, stk. 1, litra a), c) og e), og ikke er opført på den pågældende kontraherende parts nationale liste over uønskede personer.2. Stk. 1 finder ligeledes anvendelse på en udlænding, der er indehaver af en foreløbig opholdstilladelse udstedt af en af de kontraherende parter og et rejsedokument udstedt af denne kontraherende part.3. De kontraherende parter meddeler eksekutivkomitéen en liste over de dokumenter, de udsteder som henholdsvis opholdstilladelse eller foreløbig opholdstilladelse og som rejsedokument efter denne artikel.4. Bestemmelserne i denne artikel finder anvendelse med forbehold af bestemmelserne i artikel 22.Artikel 221. En udlænding, der er indrejst lovligt i en af de kontraherende parters område, har på hver enkelt kontraherende parts betingelser pligt til at melde sig til den kontraherende parts kompetente myndigheder, i hvis område den pågældende indrejser. Hver enkelt kontraherende part kan vælge, om udlændinge skal melde sig ved indrejsen eller inde i landet senest tre arbejdsdage efter indrejsen i den pågældende kontraherende parts område.2. En udlænding, der har bopæl på en af de kontraherende parters område, og som rejser til en anden kontraherende parts område, har meldepligt efter stk. 1.3. Undtagelser fra stk. 1 og 2 vedtages af hver enkelt kontraherende part og meddeles til eksekutivkomitéen.Artikel 231. En udlænding, som ikke eller ikke længere opfylder de betingelser for tilladelse til kortvarigt ophold, der gælder på en af de kontraherende parters område, skal i princippet straks forlade de


text: kontraherende parters område.2. En udlænding, der er i besiddelse af en gyldig opholdstilladelse eller en gyldig foreløbig opholdstilladelse udstedt af en anden kontraherende part, skal straks begive sig til denne kontraherende parts område.3. Hvis den pågældende udlænding ikke udrejser frivilligt, eller hvis det må formodes, at udrejse ikke vil finde sted, eller det af hensyn til den nationale sikkerhed eller den offentlige orden er påkrævet, at udlændingen udrejser straks, udsendes udlændingen fra den kontraherende parts område, hvor den pågældende er pågrebet, på betingelserne i vedkommende stats lovgivning. Hvis den pågældende ikke kan udsendes efter denne lovgivning, kan den berørte kontraherende part give den pågældende tilladelse til at opholde sig på denne parts område.4. Den pågældende udlænding kan udsendes enten til sit hjemland eller til enhver anden stat, hvor den pågældende kan indrejse, navnlig i medfør af de relevante bestemmelser i tilbagetagelsesaftaler, som de kontraherende parter har indgået.5. Stk. 4 berører ikke de nationale asylretlige bestemmelser, Genève-konventionen af 28. juli 1951 om flygtninges retsstilling, som ændret ved New York-protokollen af 31. januar 1967, eller bestemmelserne i denne artikels stk. 2 eller denne konventions artikel 33, stk. 1.Artikel 24Med forbehold af de nærmere kriterier og praktiske vilkår, der fastsættes af eksekutivkomitéen, udligner de kontraherende parter indbyrdes uligevægten i de udgifter, som udsendelsespligten efter artikel 23 måtte medføre, når udsendelsen ikke kan ske for den pågældende udlændings regning.KAPITEL 5OPHOLDSTILLADELSER OG INDBERETNINGER MED HENBLIK PÅ NÆGTELSE AF ADGANGArtikel 251. Når en kontraherende part påtænker at udstede opholdstilladelse til en udlænding, der er indberettet som uønsket, konsulterer den først den indberettende kontraherende part og tager hensyn til denne parts interesser; der vil kun kunne udstedes opholdstilladelse af tungtvejende grunde, navnlig af humanitær karakter eller som følge af internationale forpligtelser.Hvis opholdstilladelsen udstedes, sletter den indberettende kontraherende part indberetningen af den pågældende, men kan dog opføre vedkommende på sin nationale liste over uønskede personer.2. Hvis det viser sig, at en udlænding, som er indehaver af en gyldig opholdstilladelse udstedt af en af de kontraherende parter, er indberettet som uønsket, konsulterer den indberettende kontraherende part og den part, der har udstedt opholdstilladelsen, hinanden for at fastslå, om der er tilstrækkeligt grundlag for at inddrage opholdstilladelsen.Hvis opholdstilladelsen inddrages, sletter den indberettende kontraherende part indberetningen, men kan dog opføre den pågældende på sin nationale liste over uønskede personer.KAPITEL 6LEDSAGEFORANSTALTNINGERArtikel 261. Med forbehold af de forpligtelser, der følger af Genève-konventionen af 28. juli 1951 om flygtninges retsstilling, som ændret ved New York-protokollen af 31. januar 1967, forpligter de kontraherende parter sig til at optage følgende regler i deres nationale lovgivning:a) Hvis en udlænding nægtes indrejse til en af de kontraherende parters område, har den transportvirksomhed, der har befordret den pågældende til den ydre grænse ad land-, sø- eller luftvejen, pligt til straks at tage sig af den pågældende. På grænsekontrolmyndighedernes anmodning skal virksomheden bringe den pågældende tilbage til det tredjeland, hvorfra befordringen er sket, til det tredjeland, der udstedte det anvendte rejsedokument, eller til ethvert andet tredjeland, hvor den pågældende er sikret indrejse.b) Transportvirksomheden har pligt til at træffe alle nødvendige


text: forholdsregler for at sikre sig, at udlændinge, der befordres ad luft- eller søvejen, er i besiddelse af de rejsedokumenter, der kræves for indrejse i de kontraherende parters område.2. Med forbehold af de forpligtelser, der følger af Genève-konventionen af 28. juli 1951 om flygtninges retsstilling, som ændret ved New York-protokollen af 31. januar 1967, forpligter de kontraherende parter sig til under overholdelse af deres forfatning at indføre sanktioner over for transportvirksomheden, der ad luft- eller søvejen befordrer udlændinge, som ikke er i besiddelse af de krævede rejsedokumenter, fra et tredjeland til deres område.3. Stk. 1, litra b), og stk. 2 finder anvendelse på transportvirksomheder, der varetager international kollektiv bustransport, dog bortset fra grænsetrafik.Artikel 271. De kontraherende parter forpligter sig til at indføre passende sanktioner over for alle, der i berigelsesøjemed hjælper eller søger at hjælpe en udlænding med at indrejse i eller opholde sig på en kontraherende parts område i strid med denne parts lovgivning om udlændinges indrejse og ophold.2. Hvis en kontraherende part får kendskab til handlinger efter stk. 1, der er i strid med en anden kontraherende parts lovgivning, underretter den denne part.3. En kontraherende part, der på grund af en overtrædelse af dens lovgivning anmoder en anden kontraherende part om at retsforfølge handlinger efter stk. 1, skal i en officiel anmeldelse eller erklæring fra de kompetente myndigheder begrunde, hvilke retsforskrifter der er overtrådt.KAPITEL 7ANSVAR FOR BEHANDLING AF ASYLANSØGNINGERArtikel 28De kontraherende parter bekræfter på ny deres forpligtelser efter Genève-konventionen af 28. juli 1951 om flygtninges retsstilling, som ændret ved New York-protokollen af 31. januar 1967, uden nogen som helst geografisk begrænsning i disse teksters anvendelsesområde, og deres tilsagn om at samarbejde med tjenestegrenene under De Forenede Nationers højkommissær for flygtninge med henblik på anvendelsen af disse instrumenter.Artikel 291. De kontraherende parter forpligter sig til at behandle enhver asylansøgning, der indgives af en udlænding på en af de kontraherende parters område.2. Denne forpligtelse medfører ikke, at en kontraherende part under alle omstændigheder skal tillade asylansøgeren at indrejse i eller opholde sig på denne parts område.En kontraherende part har fortsat ret til efter sin nationale lovgivning og i overensstemmelse med internationale forpligtelser at afvise eller udsende en asylansøger til et tredjeland.3. Uanset hvilken kontraherende part en udlænding har indgivet sin asylansøgning til, er kun én kontraherende part ansvarlig for behandlingen af ansøgningen. Den ansvarlige bestemmes efter kriterierne i artikel 30.4. Uanset bestemmelserne i stk. 3 har en kontraherende part fortsat ret til ud fra særlige hensyn navnlig til national lovgivning at behandle en asylansøgning, selv om ansvaret efter denne konvention påhviler en anden kontraherende part.Artikel 301. Følgende kriterier lægges til grund for fastlæggelsen af, hvilken kontraherende part der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning:a) Hvis en kontraherende part har udstedt visum af enhver art eller en opholdstilladelse til en asylansøger, er denne part også ansvarlig for behandlingen af ansøgningen. Hvis visummet er udstedt efter tilladelse fra en anden kontraherende part, er det den part, der har givet tilladelsen, der er ansvarlig.b) Hvis flere kontraherende parter har udstedt et visum af


text: enhver art eller en opholdstilladelse til en asylansøger, er det den kontraherende part, der har udstedt det visum eller den opholdstilladelse, som senest udløber, der er ansvarlig.c) Så længe en asylansøger ikke har forladt de kontraherende parters område, består ansvaret efter litra a) og b) fortsat, selv om visummets eller opholdstilladelsens gyldighedsperiode er udløbet. Har en asylansøger forladt de kontraherende parters område efter udstedelsen af visum eller opholdstilladelse, lægges disse dokumenter til grund for fastlæggelsen af ansvaret efter litra a) og b), medmindre de i mellemtiden er udløbet i medfør af national lovgivning.d) Hvis en asylansøger ikke er visumpligtig i de kontraherende stater, er det den kontraherende part, over hvis ydre grænse en asylansøger er indrejst i de kontraherende parters område, der er ansvarlig.Så længe de kontraherende parters visumpolitik ikke er fuldstændig harmoniseret, er det den kontraherende part, over hvis ydre grænse en asylansøger, som kun er visumpligtig i visse kontraherende stater, er indrejst i de kontraherende parters område uden visum, der er ansvarlig, jf. dog bestemmelserne i litra a), b) og c).Hvis asylansøgningen er indgivet til en kontraherende part, der har udstedt transitvisum til en asylansøger - uanset om den pågældende har passeret paskontrollen - og hvis dette transitvisum er udstedt, efter at transitlandet hos de konsulære eller diplomatiske repræsentationer for den kontraherende stat, der er bestemmelseslandet, har sikret sig, at den pågældende asylansøger opfylder indrejsebetingelserne i bestemmelseslandet, er det den kontraherende part, der er bestemmelseslandet, der er ansvarlig.e) Hvis asylansøgeren er indrejst i de kontraherende parters område uden at være i besiddelse af et eller flere af de dokumenter, der som fastlagt af eksekutivkomitéen kræves for at passere grænsen, er det den kontraherende part, over hvis ydre grænse asylansøgeren er indrejst i de kontraherende parters område, der er ansvarlig.f) Hvis en udlænding, hvis asylansøgning allerede er til behandling hos en af de kontraherende parter, indgiver en ny ansøgning, er det den kontraherende part, som har den første ansøgning under behandling, der er ansvarlig.g) Hvis en udlænding, der tidligere har indgivet en asylansøgning, hvorom en af de kontraherende parter har truffet endelig afgørelse, indgiver en ny ansøgning, er det den kontraherende part, der behandlede den tidligere ansøgning, der er ansvarlig, hvis ansøgeren ikke har forladt de kontraherende parters område.2. Hvis en kontraherende part har påtaget sig at behandle en asylansøgning efter artikel 29, stk. 4, fritages den kontraherende part, som er ansvarlig efter denne artikels stk. 1, for sine forpligtelser.3. Hvis det ikke kan afgøres på grundlag af kriterierne i stk. 1 og 2, hvilken kontraherende part der er ansvarlig for behandlingen af ansøgningen, er det den part, som asylansøgningen er indgivet til, der er ansvarlig.Artikel 311. De kontraherende parter bestræber sig på hurtigst muligt at fastlægge, hvilken af parterne der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning.2. Hvis en asylansøgning indgives til en kontraherende part, som ikke er ansvarlig efter artikel 30, af en udlænding, der opholder sig på vedkommende parts område, kan denne anmode den kontraherende part, som er ansvarlig, om at overtage asylansøgeren med henblik på


text: behandling af den pågældendes asylansøgning.3. Den ansvarlige kontraherende part har pligt til at overtage asylansøgeren, jf. stk. 2, hvis anmodningen herom er fremsat inden seks måneder efter, at asylansøgningen er indgivet. Fremsættes anmodningen ikke inden for denne frist, er det den kontraherende part, som asylansøgningen er indgivet til, der er ansvarlig for behandlingen af ansøgningen.Artikel 32Asylansøgningen behandles i overensstemmelse med den nationale lovgivning i den ansvarlige kontraherende stat.Artikel 331. Når en asylansøger opholder sig ulovligt på en anden kontraherende parts område under asylproceduren, har den ansvarlige kontraherende part pligt til at tilbagetage den pågældende.2. Stk. 1 finder ikke anvendelse, når den anden kontraherende part har udstedt en opholdstilladelse til asylansøgeren, der er gyldig i et år eller derover. I så fald overgår ansvaret for behandlingen af ansøgningen til den anden kontraherende part.Artikel 341. Den ansvarlige kontraherende part har pligt til at tilbagetage en udlænding, der har fået endeligt afslag på sin asylansøgning, og som er indrejst i en anden kontraherende parts område uden at have tilladelse til at opholde sig dér.2. Stk. 1 finder dog ikke anvendelse, når den ansvarlige kontraherende part har udsendt udlændingen uden for de kontraherende parters område.Artikel 351. En kontraherende part, der har anerkendt en udlænding som flygtning og givet den pågældende opholdstilladelse, skal, hvis de berørte parter samtykker heri, behandle en asylansøgning fra et familiemedlem.2. Som familiemedlem, jf. stk. 1, betragtes flygtningens ægtefælle eller ugifte barn under 18 år eller, hvis flygtningen selv er et ugift barn under 18 år, den pågældendes forældre.Artikel 36En kontraherende part, der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, kan af humanitære hensyn, herunder navnlig hensyn til familiemæssige eller kulturelle forhold, anmode en anden kontraherende part om at tage ansvaret, hvis asylansøgeren selv ønsker det. Den anmodede kontraherende part afgør selv, om den kan imødekomme anmodningen.Artikel 371. De kontraherende parters kompetente myndigheder underretter hurtigst muligt hinanden om:a) nye regler eller foranstaltninger, der vedtages i forbindelse med asylret eller behandling af asylansøgere, senest når de træder i kraftb) statistiske oplysninger om den månedlige tilgang af asylansøgere med angivelse af de vigtigste seneste opholdslande og om afgørelserne på asylansøgninger, når sådanne oplysninger foreliggerc) tilgang af nye grupper asylansøgere eller væsentlig forøgelse af bestemte grupper og de foreliggende oplysninger heromd) grundlæggende afgørelser inden for asylretten.2. De kontraherende parter sikrer desuden et snævert samarbejde med hensyn til indsamling af oplysninger om forholdene i asylansøgernes seneste opholdslande med det formål at nå frem til en fælles vurdering.3. Oplyser en kontraherende part, at de meddelte oplysninger behandles fortroligt, skal de øvrige kontraherende parter respektere det.Artikel 381. En kontraherende part meddeler enhver anden kontraherende part, der anmoder herom, de oplysninger, den er i besiddelse af om en asylansøger, og som er nødvendige for:- at fastlægge, hvilken kontraherende part der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning- at behandle asylansøgningen- at gennemføre forpligtelserne efter dette kapitel.2. Disse oplysninger må kun vedrørea) asylansøgerens og eventuelt dennes familiemedlemmers identitet (efternavn, fornavn, (eventuelt tidligere navn), kaldenavn(e), fødselsdato og fødested, nuværende og tidligere nationalitet)b) identitetspapirer og rejselegitimation (referencenummer, gyldighedsperiode, udstedelsesdato, udstedende myndighed,


text: udstedelsessted osv.)c) øvrige oplysninger, der er nødvendige for at fastslå asylansøgerens identitetd) opholdssteder og rejserutere) opholdstilladelser eller visa udstedt af en kontraherende partf) sted for indgivelse af asylansøgningeng) dato for eventuel indgivelse af en tidligere asylansøgning, dato for indgivelse af den aktuelle ansøgning, status over sagsbehandlingen og indholdet af den trufne afgørelse.3. En kontraherende part kan desuden anmode en anden kontraherende part om at meddele de grunde, som asylansøgeren har fremført for sin ansøgning og i givet fald grundene til denne parts afgørelse. Den anmodede kontraherende part tager stilling til, om den kan efterkomme den forelagte anmodning. Under alle omstændigheder er asylansøgerens samtykke en betingelse for udlevering af oplysningerne.4. Denne udveksling af oplysninger sker på foranledning af en kontraherende part og må kun formidles af de myndigheder, som hver enkelt kontraherende part har udpeget og meddelt eksekutivkomitéen.5. Oplysningerne må kun anvendes til de i stk. 1 anførte formål. De må kun meddeles de retlige og andre myndigheder, der har til opgave- at fastlægge, hvilken kontraherende part der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning- at behandle asylansøgningen- at gennemføre forpligtelserne efter dette kapitel.6. Den kontraherende part, der videregiver oplysningerne, påser, at de er korrekte og ajourførte.Viser det sig, at den pågældende kontraherende part har meddelt ukorrekte oplysninger eller oplysninger, som ikke burde have været videregivet, underrettes de modtagende kontraherende parter straks herom. Disse skal rette eller tilintetgøre oplysningerne.7. En asylansøger har ret til efter anmodning at blive gjort bekendt med de oplysninger, der er blevet udvekslet om den pågældende, så længe de står til rådighed.Konstaterer den pågældende, at disse oplysninger er ukorrekte, eller at de ikke burde have været videregivet, har vedkommende ret til at kræve, at de rettes eller tilintetgøres. Denne ret udøves på betingelserne i stk. 6.8. Hver enkelt kontraherende part registrerer videregivelsen og modtagelsen af de udvekslede oplysninger.9. Fremsendte oplysninger bevares ikke længere, end det er nødvendigt af hensyn til formålet med deres udveksling. Den berørte kontraherende part undersøger på et passende tidspunkt, om det er nødvendigt at bevare dem.10. Videregivne oplysninger skal i hvert fald nyde mindst den samme beskyttelse, som den modtagende kontraherende part giver oplysninger af lignende art.11. Hvis oplysningerne ikke behandles elektronisk, men på anden måde, skal hver enkelt kontraherende part træffe passende foranstaltninger for at sikre overholdelsen af denne artikel ved effektiv kontrol. Råder en kontraherende part over en kontrolinstans som nævnt i stk. 12, kan den pålægge denne instans at udføre kontrollen.12. Hvis en eller flere kontraherende parter ønsker at datamatisere nogle eller alle de i stk. 2 og 3 nævnte oplysninger, må dette kun ske, hvis de berørte kontraherende parter har vedtaget en lovgivning om sådan databehandling til gennemførelse af principperne i Europarådets konvention af 28. januar 1981 om beskyttelse af det enkelte menneske i forbindelse med elektronisk databehandling af personoplysninger, og hvis de har overdraget til en passende national instans at føre uafhængig kontrol med behandlingen og udnyttelsen af de oplysninger, der er videregivet i overensstemmelse med denne konvention.AFSNIT IIIPOLITI OG SIKKERHEDKAPITEL 1POLITISAMARBEJDEArtikel 391. De kontraherende parter forpligter sig


text: til at sikre, at deres politi under overholdelse af den nationale lovgivning og politiets kompetence yder hinanden bistand med henblik på forebyggelse og opklaring af strafbare handlinger, forudsat at det efter national lovgivning ikke er forbeholdt de retlige myndigheder at fremsætte eller efterkomme anmodningen, og at anmodningen kan efterkommes, uden at den anmodede kontraherende part skal iværksætte tvangsforanstaltninger. Hvis de politimyndigheder, anmodningen er rettet til, ikke er kompetente til at efterkomme den, videregiver de den til de kompetente myndigheder.2. Skriftlige oplysninger, der videregives af den anmodede kontraherende part i medfør af stk. 1, må kun anvendes af den begærende kontraherende part som bevismidler i en straffesag med samtykke fra den anmodede kontraherende parts kompetente retlige myndigheder.3. Anmodninger om bistand efter stk. 1 og svar herpå kan fremsendes via de centrale instanser, som af de kontraherende parter har fået pålagt at varetage det internationale politisamarbejde. Hvis anmodningen ikke kan fremsendes i tide ad denne kanal, kan den begærende kontraherende parts politimyndigheder sende den direkte til den anmodede kontraherende parts kompetente myndigheder, som kan besvare den direkte. I så fald underretter den begærende politimyndighed hurtigst muligt den centrale instans, der varetager det internationale politisamarbejde for den anmodede kontraherende part, om den direkte anmodning.4. De kontraherende parters kompetente ministre kan indgå aftaler om samarbejde i grænseområder.5. Bestemmelserne i denne artikel er ikke til hinder for mere vidtgående bilaterale aftaler, der er eller måtte blive indgået mellem kontraherende parter med fælles landegrænse. De kontraherende parter underretter hinanden om sådanne aftaler.Artikel 401. Hvis en kontraherende stats politi som led i efterforskningen af en kriminalsag i den pågældende stat holder en person, der mistænkes for at være impliceret i en strafbar handling, som kan medføre udlevering, under observation, kan det fortsætte denne observation på en anden kontraherende parts område, når denne har givet sin tilladelse hertil efter forinden at have modtaget en anmodning om gensidig retshjælp. Der kan knyttes betingelser til denne tilladelse.Observationen af den pågældende skal efter anmodning overlades til politiet i den kontraherende stat, på hvis område den finder sted.Anmodninger om gensidig retshjælp, jf. første afsnit, rettes til den myndighed, som de kontraherende parter har udpeget, og som er kompetent til at give eller fremsende en sådan tilladelse.2. Hvis det i særligt hastende tilfælde ikke er muligt forinden at anmode den anden kontraherende part om tilladelse, kan polititjenestemænd, der observerer en person, som mistænkes for at have begået en af de strafbare handlinger, der er anført i stk. 7, fortsætte denne observation på den anden side af grænsen på følgende betingelser:a) Den i stk. 5 nævnte myndighed i den kontraherende stat, på hvis område observationen fortsættes, skal omgående, allerede mens observationen finder sted, underrettes om, at grænsen vil blive passeret.b) Der skal straks indgives en anmodning om gensidig retshjælp, jf. stk. 1, med en begrundelse for, at grænsen blev passeret uden forudgående tilladelse.Observationen indstilles i samme øjeblik, den kontraherende part, på hvis område den finder sted, kræver det som følge af underretning efter litra a) eller anmodning efter litra b), eller hvis tilladelse ikke


text: foreligger fem timer efter grænsepassagen.3. Observation efter stk. 1 og 2 må udelukkende finde sted på følgende almindelige betingelser:a) De observerende polititjenestemænd skal overholde bestemmelserne i denne artikel og lovgivningen i den kontraherende stat, på hvis område de opererer; de skal efterkomme påbud fra de kompetente lokale myndigheder.b) Bortset fra de tilfælde, der er nævnt i stk. 2, skal polititjenestemændene under observationen kunne forevise dokumentation for, at tilladelsen er meddelt.c) De observerende polititjenestemænd skal til enhver tid kunne legitimere sig som polititjenestemænd.d) De observerende polititjenestemænd kan medføre deres tjenestevåben under observationen, medmindre den anmodede kontraherende part udtrykkelig har modsat sig dette; tjenestevåben må kun benyttes i tilfælde af nødværge.e) Polititjenestemændene har ikke adgang til private boliger og steder, der ikke er tilgængelige for offentligheden.f) De må hverken standse eller anholde den observerede person.g) For hver operation indgives der rapport til myndighederne i den kontraherende stat, på hvis område observationen fandt sted; der kan kræves personligt fremmøde af de pågældende polititjenestemænd.h) Myndighederne i de observerende polititjenestemænds hjemland skal efter anmodning fra myndighederne i den kontraherende stat, på hvis område observationen fandt sted, bistå dem ved den efterfølgende efterforskning, herunder også ved retsforfølgning.4. Følgende polititjenestemænd er omfattet af stk. 1 og 2:- for Kongeriget Belgien: polititjenestemænd ved la police judiciaire près les Parquets, la gendarmerie og la police communale, samt på betingelserne i de relevante bilaterale aftaler, jf. stk. 6, toldembedsmænd for så vidt angår beføjelser i forbindelse med ulovlig handel med narkotika og psykotrope stoffer, våben og sprængstoffer samt ulovlig transport af giftigt og farligt affald- for Forbundsrepublikken Tyskland: polititjenestemænd ved Polizeien des Bundes und der Länder samt embedsmænd ved Zollfahndungsdienst (toldefterforskningstjenesten) i deres egenskab af repræsentanter for anklagemyndigheden for så vidt angår udelukkende ulovlig handel med narkotika og psykotrope stoffer samt våben- for Den Franske Republik: polititjenestemænd ansat ved la police judiciaire de la police nationale og la gendarmerie nationale samt på betingelserne i de relevante bilaterale aftaler, jf. stk. 6, toldembedsmænd for så vidt angår beføjelser i forbindelse med ulovlig handel med narkotika og psykotrope stoffer, våben og sprængstoffer samt ulovlig transport af giftigt og farligt affald- for Storhertugdømmet Luxembourg: polititjenestemænd ved la gendarmerie og la police, samt på betingelserne i de relevante bilaterale aftaler, jf. stk. 6, toldembedsmænd for så vidt angår beføjelser i forbindelse med ulovlig handel med narkotika og psykotrope stoffer, våben og sprængstoffer, samt ulovlig transport af giftigt og farligt affald- for Kongeriget Nederlandene: polititjenestemænd ved Rijkspolitie og Gemeentepolitie, samt på betingelserne i de relevante bilaterale aftaler, jf. stk. 6, embedsmænd ved told og afgiftsmyndighedernes kompetente efterforskningsafdelinger for så vidt angår beføjelser i forbindelse med ulovlig handel med narkotika og psykotrope stoffer, våben og sprængstoffer samt ulovlig transport af giftigt og farligt affald.5. Den i stk. 1 og 2 nævnte myndighed er:- for Kongeriget Belgien: Commissariat général de la Police judiciaire- for Forbundsrepublikken Tyskland: Bundeskriminalamt- for Den Franske Republik: Direction centrale de la Police judiciaire- for Storhertugdømmet Luxembourg: Procureur général d'État- for Kongeriget Nederlandene: Landelijk Officier van Justitie med ansvar for observation på en anden


text: kontraherende parts område.6. De kontraherende parter kan bilateralt udvide anvendelsesområdet for denne artikel og vedtage supplerende gennemførelsesbestemmelser hertil.7. Observation efter stk. 2 må kun finde sted, når der foreligger en af nedennævnte strafbare handlinger:- drab- manddrab- voldtægt- forsætlig brandstiftelse- falskmøntneri- tyveri og hæleri af særlig grov beskaffenhed- afpresning- bortførelse og gidseltagning- menneskehandel- ulovlig handel med narkotika og psykotrope stoffer- overtrædelser af våben- og sprængstoflovgivningen- sprængstofattentater- ulovlig transport af giftigt og farligt affald.Artikel 411. Hvis en kontraherende stats politi i denne stat har optaget forfølgelse af en person, der er antruffet på fersk gerning i færd med at begå en strafbar handling, jf. stk. 4, eller at medvirke til en af disse handlinger, kan det fortsætte forfølgelsen ind på en anden kontraherende parts område uden forinden at have indhentet tilladelse hertil, når der ikke inden grænsepassagen var tid til at underrette den anden kontraherende parts kompetente myndigheder via et af de i artikel 44 nævnte kommunikationsmidler, eller når disse myndigheder ikke kunne nå frem i tide til at overtage forfølgelsen.Tilsvarende gælder, når den forfulgte er undveget fra varetægtsarrest eller fængsel.De forfølgende polititjenestemænd skal senest ved passagen af grænsen tage kontakt med de kompetente myndigheder i den kontraherende stat, på hvis område forfølgelsen fortsættes. Forfølgelsen indstilles, så snart den kontraherende part, på hvis område forfølgelsen finder sted, kræver det. De kompetente lokale myndigheder skal på anmodning af de forfølgende polititjenestemænd pågribe den forfulgte og fastslå den pågældendes identitet eller anholde vedkommende.2. Forfølgelsen foregår på en af følgende betingelser, som er fastlagt i erklæringen efter stk. 9:a) De forfølgende polititjenstemænd har ikke ret til at standse den forfulgte.b) Hvis forfølgelsen ikke er krævet indstillet, og de kompetente lokale myndigheder ikke kan overtage forfølgelsen i tide, må de forfølgende politimænd standse den forfulgte, indtil politiet i den kontraherende stat, på hvis område forfølgelsen finder sted, og som straks skal underrettes, kan fastslå den forfulgtes identitet eller anholde vedkommende.3. Forfølgelsen foregår i overensstemmelse med stk. 1 og 2 på en af følgende betingelser, som er fastlagt i erklæringen efter stk. 9:a) inden for et givet område eller et givet tidsrum efter grænsepassagen som fastlagt i erklæringen efter stk. 9b) uden geografisk eller tidsmæssig begrænsning.4. I en erklæring efter stk. 9 anfører de kontraherende parter, hvilke strafbare handlinger der er omfattet af stk. 1 på en af følgende betingelser:a) Følgende strafbare handlinger:- drab- manddrab- voldtægt- forsætlig brandstiftelse- falskmøntneri- tyveri og hæleri af særlig grov beskaffenhed- afpresning- bortførelse og gidseltagning- menneskehandel- ulovlig handel med narkotika og psykotrope stoffer- overtrædelser af våben og sprængstoflovgivningen- sprængstofattentater- ulovlig transport af giftigt og farligt affald- flugt fra ulykkesstedet, hvor ulykken har medført døden eller grov legemsbeskadigelse.b) Strafbare handlinger, der kan medføre udlevering.5. Forfølgelsen må kun finde sted på følgende almindelige betingelser:a) De forfølgende polititjenestemænd skal overholde bestemmelserne i denne artikel og lovgivningen i den kontraherende stat, på hvis område de opererer; de skal efterkomme påbud fra kompetente lokale myndigheder.b) Forfølgelsen må udelukkende ske over landgrænser.c) De forfølgende polititjenestemænd har ikke adgang til private boliger og steder, der ikke er tilgængelige for