text:
sikkerhedskoncept skal forklares. Dokumentationen skal være kortfattet, men skal godtgøre, at der er anvendt ekspertise fra alle relevante systemområder i design- og udviklingsprocessen.
 I forbindelse med periodiske tekniske syn skal dokumentationen indeholde en beskrivelse af, hvordan »systemets« aktuelle driftsstatus kan efterprøves.
 I forbindelse med typegodkendelse udgør denne dokumentation referencegrundlaget for efterprøvningsprocessen
 6.22.9.2.4. For at efterprøve, at det adaptive fjernlys ikke generer, distraherer eller blænder føreren eller andre modkørende og forankørende køretøjer skal den tekniske tjeneste foretage prøvekørsel i overensstemmelse med punkt 2 i bilag 12. Dette skal omfatte enhver situation, der er relevant for systemkontrollen på baggrund af ansøgerens beskrivelse. Funktionsdygtigheden af det adaptive fjernlys skal dokumenteres og holdes op imod ansøgerens beskrivelse. Der gøres indsigelse mod eventuelle åbenbare tilfælde af fejlfunktion (f.eks. overvinkling eller flimmer).
 6.22.9.3. Adaptiv styring af fjernlyset
 6.22.9.3.1. Det sensorsystem, der anvendes til at styre det adaptive fjernlys som beskrevet i punkt 6.22.7.1.2, skal opfylde følgende forskrifter:
 6.22.9.3.1.1.
 Grænserne for de minimumsfelter, hvori sensoren skal kunne detektere lys udsendt fra andre køretøjer, jf. punkt 6.22.7.1.2 ovenfor, er defineret i punkt 6.1.9.3.1.1 i dette regulativ.
 6.22.9.3.1.2.
 Sensorsystemets følsomhed skal opfylde forskrifterne i punkt 6.1.9.3.1.2 i dette regulativ.
 6.22.9.3.1.3.
 Det adaptive fjernlys skal slukke, når lysstyrken fra de omgivende lysforhold overstiger 7 000 lx.
 Opfyldelse af denne forskrift skal påvises af ansøgeren ved simulation eller anden kontrolmetode, der accepteres af den typegodkendende myndighed. Om nødvendigt skal lysstyrken måles på en horisontal flade med en cosinuskorrigeret sensor på samme højde som monteringsstedet for sensoren på køretøjet. Dette kan påvises af fabrikanten ved tilstrækkelig dokumentation eller på anden måde, som accepteres af den godkendende myndighed.
 6.22.9.4. Den samlede maksimale intensitet af de lygteenheder, der kan tilføres strøm samtidigt for at frembringe fjernlyset eller dettes eventuelle modusser, må ikke være over 430 000 cd, hvilket svarer til en referenceværdi på 100.
 Den maksimale intensitet opnås ved sammenlægning af de enkelte referencemærker som angivet på de forskellige installationsenheder, der bruges samtidigt til frembringelse af fjernlysstrålen.
 6.22.9.5. De midler, i henhold til bestemmelserne i punkt 5.8 i regulativ nr. 123, som tillader, at køretøjet midlertidigt anvendes i et område, hvor man kører i den modsatte side af vejen i forhold til det område, som der søges godkendelse i, skal forklares detaljeret i førerens instruktionsbog.
 6.23. Nødbremsesignal
 6.23.1. Montering
 Valgfri
 Nødbremsesignalet skal afgives i form af samtidig aktivering af alle stoplygter eller retningsvisningslygter monteret som beskrevet i punkt 6.23.7.
 6.23.2. Antal
 Som foreskrevet i punkt 6.5.2 eller 6.7.2.
 6.23.3. Arrangement
 Som foreskrevet i punkt 6.5.3 eller 6.7.3.
 6.23.4. Placering
 Som foreskrevet i punkt 6.5.4 eller 6.7.4.
 6.23.5. Geometrisk synlighed
 Som foreskrevet i punkt 6.5.5 eller 6.7.5.
 6.23.6. Retning
 Som foreskrevet i punkt 6.5.6 eller 6.7.6.
 6.23.7. Elektriske forbindelser
 6.23.7.1. Alle lygterne i nødbremsesignalet skal blinke i fase med en frekvens på 4,0 ± 1,0 Hz.
 6.23.7.1.1. Hvis en af lygterne i nødbremsesignalet i bilens bagende imidlertid anvender lyskilder med glødetråd, skal frekvensen være 4,0 + 0,0/– 1,0 Hz.
 6.23.7.2. Nødbremsesignalet skal fungere uafhængigt af andre lygter.
 6.23.7.3. Nødbremsesignalet skal aktiveres og deaktiveres automatisk.
 6.23.7.3.1.


text:
Nødbremsesignalet må kun blive aktiveret, når køretøjets hastighed er over 50 km/h, og bremsesystemet afgiver det nødbremsesignal, der er defineret i regulativ nr. 13 og 13-H.
 6.23.7.3.2. Nødbremsesignalet skal deaktiveres automatisk, hvis nødbremselogiksignalet, som defineret i regulativ nr. 13 og 13-H, ikke længere afgives, eller hvis havariblinket er aktiveret.
 6.23.8. Kontrolanordning
 Valgfri
 6.23.9. Andre forskrifter
 6.23.9.1. Med undtagelse af bestemmelserne i punkt 6.23.9.2 nedenfor gælder det, at hvis et motorkøretøj er udstyret til at trække et påhængskøretøj, skal nødbremsesignalets styring i motorkøretøjet også være i stand til at betjene nødbremsesignalet på påhængskøretøjet.
 Når motorkøretøjet er forbundet elektrisk med påhængskøretøjet, begrænses nødbremsesignalets frekvens for kombinationen af motor- og påhængskøretøj til den frekvens, der er specificeret i punkt 6.23.7.1.1. Hvis motorkøretøjet imidlertid kan detektere, at der ikke anvendes lyskilder med glødetråd på påhængskøretøjet, kan frekvensen være som specificeret i punkt 6.23.7.1.
 6.23.9.2. Hvis et motorkøretøj er udstyret til at trække et påhængskøretøj med et driftsbremsesystem af enten den kontinuerlige eller den halvkontinuerlige type, som defineret i regulativ nr. 13, skal det sikres, at der er en konstant strømforsyning til sådanne påhængskøretøjers stoplygter via den elektriske konnektor, når driftsbremsen anvendes.
 Nødbremsesignalet på ethvert sådant påhængskøretøj kan fungere uafhængigt af det trækkende køretøj, og det kræves ikke, at det fungerer med samme frekvens eller i fase med det trækkende køretøjs signal.
 6.24. Udvendig omgivelsesbelysning
 6.24.1. Montering
 Tilladt på motorkøretøjer.
 6.24.2. Antal
 To, dog tillades yderligere udvendig omgivelsesbelysning, der oplyser trin og/eller dørhåndtag. Hvert dørhåndtag eller trin må kun belyses af én lygte.
 6.24.3. Arrangement
 Ingen særlige forskrifter; dog finder forskrifterne i punkt 6.24.9.3 anvendelse.
 6.24.4. Placering
 Ingen særlige forskrifter.
 6.24.5. Geometrisk synlighed
 Ingen særlige forskrifter.
 6.24.6. Retning
 Ingen særlige forskrifter.
 6.24.7. Elektriske forbindelser
 Ingen særlige forskrifter.
 6.24.8. Kontrolanordning
 Ingen særlige forskrifter.
 6.24.9. Andre forskrifter
 6.24.9.1. Den udvendige omgivelsesbelysning må ikke aktiveres, medmindre køretøjet holder stiller og en eller flere af følgende betingelser er opfyldt:
 a)
 motoren er standset eller
 b)
 en dør til fører eller passagerer er åben eller
 c)
 en bagagerumsdør/-klap er åben.
 Bestemmelserne i punkt 5.10 skal være opfyldt i alle faste anvendelsespositioner.
 6.24.9.2. Godkendte lygter, der udsender hvidt lys med undtagelse af nærlyslygter, kørelys og baklygter, kan aktiveres som omgivelsesbelysning. De kan også aktiveres sammen med udvendige omgivelsesbelysningslygter, hvorved betingelserne i punkt 5.11 og 5.12 ovenfor ikke finder anvendelse.
 6.24.9.3. Den tekniske tjeneste skal over for den typegodkendende myndighed gennem en visuel prøvning godtgøre, at omgivelsesbelysningens overflade ikke er direkte synlig, når den betragtes af en person, som bevæger sig i yderkanten af et område i et tværplan 10 m fra køretøjets forende, et tværplan 10 m fra køretøjets bagende, og i to langsgående planer 10 m fra hver siden af køretøjet. Disse fire planer strækker sig 1-3 m over og vinkelret på jorden som vist i bilag 14.
 På anmodning af ansøgeren og med den tekniske tjenestes accept kan denne forskrift efterprøves gennem en tegning eller simulering.
 6.25. Advarselssignal for påkørsel bagfra
 6.25.1. Montering
 Valgfri
 Advarselssignalet for påkørsel bagfra skal afgives i form af samtidig aktivering af alle retningsvisningslygter monteret

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
som beskrevet i punkt 6.25.7.
 6.25.2. Antal
 Som foreskrevet i punkt 6.5.2.
 6.25.3. Arrangement
 Som foreskrevet i punkt 6.5.3.
 6.25.4. Placering
 Som foreskrevet i punkt 6.5.4.
 6.25.5. Geometrisk synlighed
 Som foreskrevet i punkt 6.5.5.
 6.25.6. Retning
 Som foreskrevet i punkt 6.5.6.
 6.25.7. Elektriske forbindelser. Opfyldelse af disse forskrifter skal påvises af ansøgeren ved simulation eller anden kontrolmetode accepteret af den tekniske tjeneste, der forestår godkendelsesprøvningen.
 6.25.7.1. All lygterne i advarselssignalet for påkørsel bagfra skal blinke i fase med en frekvens på 4,0 ± 1,0 Hz.
 6.25.7.1.1. Hvis en af lygterne i alarmsignalet for påkørsel bagfra i bilens bagende imidlertid anvender lyskilder med glødetråd skal frekvensen være 4,0 + 0,0/– 1,0 Hz.
 6.25.7.2. Alarmsignalet for påkørsel bagfra skal fungere uafhængigt af andre lygter.
 6.25.7.3. Alarmsignalet for påkørsel bagfra skal aktiveres og deaktiveres automatisk.
 6.25.7.4. Alarmsignalet for påkørsel bagfra må ikke aktiveres, hvis retningsviserblinklygter, havarilink eller nødbremsesignal er aktiveret.
 6.25.7.5. Alarmsignalet for påkørsel bagfra må kun aktiveres under følgende betingelser:
 Vr
 Aktivering
 Vr > 30 km/h
 TTC ≤ 1,4
 Vr ≤ 30 km/h
 TTC ≤ 1,4/30 × Vr
 »Vr (relativ hastighed)«: Hastighedsforskellen mellem et køretøj med alarmsignal for påkørsel bagfra og et efterfølgende køretøj i samme kørebane.
 »TTC (tid indtil kollision)«: Den anslåede tid før et køretøj med alarmsignal for påkørsel bagfra og et efterfølgende køretøj kolliderer, idet det antages, at den relative hastighed på det tidspunkt, hvor beregningen foretages, forbliver konstant.
 6.25.7.6. Aktiveringsperioden for alarmsignalet for påkørsel bagfra må højst være 3 sekunder.
 6.25.8. Kontrolanordning
 Valgfri
 6.26. Manøvreringslygte (regulativ nr. 23)
 6.26.1. Montering
 Valgfri på motorkøretøjer.
 6.26.2. Antal
 En eller to (en i hver side)
 6.26.3. Arrangement
 Ingen særlige forskrifter; dog finder forskrifterne i punkt 6.26.9 anvendelse.
 6.26.4. Placering
 Ingen særlige forskrifter.
 6.26.5. Geometrisk synlighed
 Ingen særlige forskrifter.
 6.26.6. Retning
 Nedad; dog finder forskrifterne i punkt 6.26.9 anvendelse.
 6.26.7. Elektriske forbindelser
 Kurvelyslygterne skal tilsluttes således, at de ikke kan aktiveres, uden at fjernlys- eller nærlyslygten samtidig er tændt.
 Manøvreringslygten skal aktiveres automatisk ved langsom manøvrering op til 10 km/t, hvis en af følgende betingelser er opfyldt:
 a)
 før køretøjet bringes i bevægelse første gang efter hver manuel aktivering af fremdriftssystemet, eller
 b)
 køretøjet sættes i bakgear, eller
 c)
 et kamerabaseret system, der bistår ved parkeringsmanøvrer, aktiveres.
 Manøvreringslygter skal slukkes automatisk, hvis køretøjets hastighed fremad overstiger 10 km/h, og de skal forblive slukkede, indtil betingelserne for aktivering igen er opfyldt.
 6.26.8. Kontrolanordning
 Ingen særlige forskrifter.
 6.26.9. Andre forskrifter
 6.26.9.1. Den tekniske tjeneste skal over for den typegodkendende myndighed gennem en visuel prøvning godtgøre, at disse lygters overflade ikke er direkte synlig, når den betragtes af en person, som bevæger sig i yderkanten af et område i et tværplan 10 m fra køretøjets forende, et tværplan 10 m fra køretøjets bagende, og i to langsgående planer 10 m fra hver siden af køretøjet. Disse fire planer strækker sig 1-3 m over og vinkelret på jorden som vist i bilag 14.
 6.26.9.2. På ansøgerens anmodning og med den tekniske tjenestes accept kan forskrifterne i punkt 6.26.9.1 efterprøves ved hjælp af en tegning eller simulering


text:
eller anses for opfyldt, hvis monteringsforholdene opfylder punkt 6.2.3 i regulativ nr. 23 som det blev konstateret i meddelelsen i bilag 1, punkt 9.
 7. ÆNDRINGER OG UDVIDELSE AF GODKENDELSEN AF KØRETØJSTYPEN ELLER MONTERINGEN AF DENS LYGTER OG LYSSIGNALER
 7.1. Enhver ændring af køretøjstypen eller monteringen af dens lygter og lyssignaler eller af den ovenfor i punkt 3.2.2 nævnte liste skal meddeles den typegodkendende myndighed, der har godkendt den pågældende køretøjstype. Denne myndighed kan da enten:
 7.1.1. vurdere, at de foretagne ændringer ikke har en væsentlig negativ virkning, og at køretøjet under alle omstændigheder stadig opfylder forskrifterne eller
 7.1.2. kræve en yderligere prøvningsrapport fra de tekniske tjenester, som forestår prøvningen.
 7.2. De kontraherende parter, som anvender dette regulativ, underrettes om bekræftelse af udvidelse eller nægtelse af godkendelse, med angivelse af ændringerne, ved den i punkt 4.3 ovenfor foreskrevne procedure.
 7.3. Den kompetente myndighed, som meddeler udvidelse af en godkendelse, tildeler udvidelsen et serienummer og underretter de øvrige parter i 1958-overenskomsten, der anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en formular svarende til modellen i bilag 1 til dette regulativ.
 8. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE
 Procedurer til sikring af produktionens overensstemmelse skal opfylde bestemmelserne i overenskomstens tillæg 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), idet følgende forskrifter finder anvendelse:
 8.1. Ethvert køretøj, der er godkendt i henhold til dette regulativ, skal være således fremstillet, at det svarer til den godkendte type, idet det skal opfylde de forskrifter, der er fastlagt i punkt 5 og 6 ovenfor.
 8.2. Indehaveren af godkendelsen skal især:
 8.2.1.
 Sørge for, at der findes procedurer for effektiv kontrol af køretøjerne for så vidt angår alle aspekter, der er relevante for overensstemmelse med forskrifterne i punkt 5 og 6 ovenfor.
 8.2.2.
 Sørge for, at der for hver køretøjstype mindst gennemføres de prøvninger, der er foreskrevet i bilag 9 til dette regulativ, eller foretages fysisk kontrol, som der kan udledes ækvivalente data fra.
 8.3. Den typegodkendende myndighed kan udføre enhver prøvning, som foreskrives i dette regulativ. Sådanne prøvninger foretages på tilfældigt udvalgte prøveeksemplarer, uden at der skabes problemer med hensyn til fabrikantens leveringsforpligtelser.
 8.4. Den typegodkendende myndighed skal tilstræbe en inspektionshyppighed på én gang om året. Dette er imidlertid op til den typegodkendende myndigheds skøn og dens tillid til de arrangementer, der skal sikre effektiv kontrol med produktionens overensstemmelse. Opnås der negative resultater, sikrer den typegodkendende myndighed, at der tages alle nødvendige skridt til, at produktionens overensstemmelse snarest muligt genoprettes.
 9. SANKTIONER I TILFÆLDE AF PRODUKTIONENS MANGLENDE OVERENSSTEMMELSE
 9.1. En godkendelse for en køretøjstype, der er meddelt i henhold til dette regulativ, kan inddrages, hvis forskrifterne ikke opfyldes, eller hvis et køretøj med godkendelsesmærke ikke er i overensstemmelse med den godkendte type.
 9.2. Hvis en kontraherende part, der anvender dette regulativ, inddrager en godkendelse, som den tidligere har meddelt, skal den straks underrette de øvrige kontraherende parter i overenskomsten, der anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en formular svarende til modellen i bilag 1 til dette regulativ.
 10. ENDELIGT OPHØR AF PRODUKTIONEN
 Hvis indehaveren af en typegodkendelse fuldstændig ophører med at producere en køretøjstype, der


text:
er godkendt i henhold til dette regulativ, underretter han den godkendende myndighed herom. Ved modtagelse af den pågældende meddelelse skal myndigheden underrette de øvrige kontraherende parter i overenskomsten, der anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en formular svarende til modellen i bilag 1 til dette regulativ.
 11. NAVNE OG ADRESSER PÅ DE TEKNISKE TJENESTER, DER ER ANSVARLIGE FOR UDFØRELSE AF GODKENDELSESPRØVNINGERNE, OG PÅ DE TYPEGODKENDENDE MYNDIGHEDER
 De kontraherende parter i 1958-overenskomsten, der anvender dette regulativ, meddeler De Forenede Nationers sekretariat navne og adresser på de tekniske tjenester, som er ansvarlige for udførelse af godkendelsesprøvninger, og på de typegodkendende myndigheder, som meddeler typegodkendelser, og hvortil meddelelser udstedt i andre lande om godkendelse eller udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelse skal sendes.
 12. OVERGANGSBESTEMMELSER
 12.1. Generelt
 12.1.1. Efter ikrafttrædelsesdatoen for den seneste ændringsserie må de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, ikke nægte at meddele godkendelse i henhold til dette regulativ som ændret ved seneste ændringsserie.
 12.1.2. Efter den officielle ikrafttrædelsesdato for den seneste ændringsserie må de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, ikke nægte at meddele national eller regional typegodkendelse i henhold til dette regulativ som ændret ved seneste ændringsserie.
 12.1.3. I perioden mellem den officielle ikrafttrædelsesdato for den seneste ændringsserie og dens obligatoriske anvendelse på nye typegodkendelser, skal de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, fortsat meddele godkendelse for de køretøjstyper, som opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved alle gældende tidligere ændringsserier.
 12.1.4. Eksisterende godkendelser i henhold til dette regulativ, som er meddelt inden datoen for obligatorisk anvendelse af den seneste ændringsserie, skal forblive gyldige på ubestemt tid, og de kontraherende parter, som anvender dette regulativ, skal fortsat anerkende dem og må ikke nægte at meddele udvidelse af godkendelse heraf (bortset fra de i punkt 12.1.6 nedenfor angivne tilfælde).
 12.1.5. Når køretøjstypen, der er godkendt i henhold til en af de forudgående ændringsserier, opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved den seneste ændringsserie, skal den kontraherende part, der meddelte godkendelsen, underrette de øvrige kontraherende parter, der anvender dette regulativ, derom.
 12.1.6. Uanset punkt 12.1.4 ovenfor er kontraherende parter, hvis anvendelse af dette regulativ først træder i kraft efter ikrafttrædelsen af den seneste ændringsserie, ikke forpligtet til at acceptere godkendelser, som er meddelt i henhold til tidligere ændringsserier til dette regulativ.
 12.1.7. Indtil FN's generalsekretær modtager meddelelse om andet, erklærer Japan med hensyn til montering af lygter og lyssignaler, at landet kun vil være bundet af forpligtelserne i den overenskomst, som dette regulativ er knyttet til, for så vidt angår køretøjer i klasse M1 og N1.
 12.2. Overgangsbestemmelser for ændringsserie 03.
 Kontraherende parter, der anvender dette regulativ:
 a)
 må fra den 10. oktober 2007 (12 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen) kun meddele godkendelse, hvis den køretøjstype, som skal godkendes, opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved ændringsserie 03
 b)
 kan indtil den 9. oktober 2009 (36 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen) ikke nægte at acceptere national eller regional typegodkendelse af en køretøjtype godkendt i henhold til tidligere ændringsserier til dette regulativ
 c)
 kan fra den 10. oktober 2009 (36 måneder


text:
efter ikrafttrædelsen) nægte første nationale eller regionale ibrugtagning af et køretøj i klasse N2 (med en maksimal masse på over 7,5 ton), N3, O3 og O4 med en bredde på over 2 100 mm (for bagudvendende mærkning) og en længde på over 6 000 mm (for sidemærkning), bortset fra sættevognstrækkere og ukomplette køretøjer, som ikke opfylder forskrifterne i ændringsserie 03 til dette regulativ
 d)
 skal uanset punkt 12.1.4 fra den 10. oktober 2011 (60 måneder efter ikrafttrædelsen) ikke længere anerkende godkendelser efter dette regulativ, som er meddelt for køretøjstyper i klasse N2 (med en maksimal masse på over 7,5 ton), N3, O3 og O4 med en bredde på over 2 100 mm (for bagudvendende mærkning) og en længde på over 6 000 mm (for sidemærkning), bortset fra sættevognstrækkere og ukomplette køretøjer, efter forudgående ændringsserier, som ikke længere er gældende
 e)
 skal fra den 12. juni 2010 (36 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for supplement 3 til ændringsserie 03) kun meddele godkendelse, hvis den køretøjstype, som skal godkendes, opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved supplement 3 til ændringsserie 03
 f)
 skal indtil den 11. januar 2010 (18 måneder efter den officielle ikrafttrædelsesdato for supplement 4 til ændringsserie 03) fortsat meddele godkendelse for nye køretøjstyper, som ikke opfylder forskrifterne for forreste tågelygters lodrette retning (punkt 6.3.6.1.1) og/eller kontrollamper for retningsviserblinklygter (punkt 6.5.8) og/eller afbrydelse af kørelyslygter (punkt 6.19.7.3)
 g)
 skal indtil den 10. oktober 2011 (60 måneder efter den officielle ikrafttrædelsesdato) fortsat meddele godkendelse af nye køretøjstyper, som ikke opfylder forskrifterne for synlighedsmærkningens kumulative længde (punkt 6.21.4.1.3) (24).
 12.3. Overgangsbestemmelser for ændringsserie 04.
 Kontraherende parter, der anvender dette regulativ:
 a)
 må fra den 7. februar 2011 for køretøjsklasserne M1 og N1 og fra den 7. august 2012 for andre køretøjsklasser (henholdsvis 30 og 48 måneder efter den officielle ikrafttrædelsesdato) kun meddele godkendelse, hvis den køretøjstype, som skal godkendes, opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved ændringsserie 04
 b)
 skal efter den 22. juli 2009 (ikrafttrædelsesdatoen for supplement 2 til ændringsserie 04) fortsat meddele godkendelse af køretøjstyper, som ikke opfylder forskrifterne i punkt 5.2.1 som ændret ved supplement 2 til ændringsserie 04, hvis de er udstyret med forlygter, som er godkendt efter regulativ nr. 98 (forud for supplement 9) eller regulativ nr. 112 (forud for supplement 8)
 c)
 skal fra den 24. oktober 2012 (36 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for supplement 3 til ændringsserie 04) kun meddele godkendelse, hvis den køretøjstype, som skal godkendes, opfylder forskrifterne for spændingsbegrænsning i punkt 3.2.7 og 5.27-5.27.4 i dette regulativ som ændret ved supplement 3 til ændringsserie 04
 d)
 skal indtil den 7. februar 2011 for køretøjer i klasse M1 og N1 og indtil den 7. august 2012 for køretøjer i andre klasser (henholdsvis 30 og 48 måneder efter den officielle ikrafttrædelsesdato for supplement 2 til ændringsserie 04) fortsat meddele godkendelse af nye køretøjstyper, som ikke opfylder forskrifterne om afbrydelse af kørelyslygter, der er gensidigt indbygget med retningsviserblinklygter (punkt 6.19.7.6).
 12.3.1. Uanset overgangsbestemmelserne ovenfor er kontraherende parter, hvis anvendelse af regulativ nr. 112 træder i kraft efter


text:
den 7. august 2008 (for ændringsserie 04 til nærværende regulativ), ikke forpligtet til at acceptere godkendelser, hvis den køretøjstype, der skal godkendes, ikke opfylder forskrifterne i punkt 6.1.2 og 6.2.2 i nærværende regulativ, som ændret ved ændringsserie 04 til dette regulativ, for så vidt angår regulativ nr. 112.
 12.4. Overgangsbestemmelser for ændringsserie 05.
 Kontraherende parter, der anvender dette regulativ:
 a)
 må fra den 30. januar 2015 (48 måneder efter den officielle ikrafttrædelsesdato) kun meddele godkendelse, hvis den køretøjstype, som skal godkendes, opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved ændringsserie 05
 b)
 skal fra den 30. juli 2016 for køretøjsklasserne M1 og N1 og fra den 30. januar 2018 for nye køretøjstyper (henholdsvis 66 og 84 måneder efter den officielle ikrafttrædelsesdato) meddele godkendelse, hvis den nye køretøjstype, som skal godkendes, opfylder forskrifterne i et eller flere af punkterne 6.2.7.6.2 eller 6.2.7.6.3-6.2.7.6.3.3 i stedet for i punkt 6.2.7.6.1 i dette regulativ som ændret ved ændringsserie 05.
 12.5. Overgangsbestemmelser for ændringsserie 06.
 Kontraherende parter, der anvender dette regulativ:
 må fra den 18. november 2017 (60 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen) kun meddele godkendelse, hvis den køretøjstype, som skal godkendes, opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved ændringsserie 06.
 (1) Som defineret i den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/rev.3, para. 2 — www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.
 (2) Hvis der er tale om lysanordninger til bagnummerplader eller retningsviserblinklygter (kategori 5 og 6), læses »lysemitterende flade«.
 (3) Hvis der er tale om lysanordninger til bagnummerplader eller retningsviserblinklygter (kategori 5 og 6), læses »lysemitterende flade«.
 (4) Eksempler til at muliggøre en afgørelse vedrørende i hinanden indbyggede lygter findes i bilag 3, del 7.
 (5) CIE Publication 15.2, 1986, Colorimetry, the CIE 1931 standard colorimetric observer.
 (6) CIE Publication 15.2, 1986, Colorimetry, the CIE 1931 standard colorimetric observer.
 (7) CIE Publication 15.2, 1986, Colorimetry, the CIE 1931 standard colorimetric observer.
 (8) CIE Publication 15.2, 1986, Colorimetry, the CIE 1931 standard colorimetric observer.
 (9) Kendingsnumrene for de kontraherende parter i 1958-overenskomsten er angivet i bilag 3 til den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 3 — www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.
 (10) Dette finder ikke anvendelse på specialfremstillede genstande, der kan tilføjes på lygtens yderside.
 (11) Måling af kromaticitetskoordinaterne for det lys, som lygterne udsender, indgår ikke i dette regulativ.
 (12) Kendes også som hvid eller farveløs refleksanordning.
 (13) Bestemmelserne i dette regulativ forhindrer ikke de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, i at tillade anvendelse af hvid synlighedsmærkning bagud på deres område.
 (14) Som defineret i den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/rev.3, para. 2 — www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.
 (15) Regulativernes kontraherende parter kan fortsat forbyde anvendelse af mekaniske lygtevaskere, hvis der er monteret forlygter med plastiklygteglas mærket »PL«.
 (16) Som defineret i den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/rev.3, para. 2 — www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.
 (17) Nye køretøjstyper, som ikke opfylder disse forskrifter, kan fortsat godkendes indtil 18 måneder efter ikrafttrædelsen af supplement 4 til ændringsserie 03.
 (18) Nye køretøjstyper, som ikke opfylder disse forskrifter, kan fortsat godkendes indtil 18 måneder efter ikrafttrædelsen af supplement 4 til ændringsserie 03.


text:
(19) Nye køretøjstyper, som ikke opfylder disse forskrifter, kan fortsat godkendes indtil 18 måneder efter ikrafttrædelsen af supplement 4 til ændringsserie 03.
 (20) I tilfælde af to ekstra »symmetrisk monterede lygteenheder« kan den vandrette afstand være 200 mm (C i figuren).
 (21) Når trafikretningerne er adskilt af vejkonstruktioner, eller en tilsvarende lateral afstand mellem de to trafikretninger detekteres. Dette betyder en reduktion af blænding fra forlygter på køretøjer i modgående retning.
 (22) Dette gælder dog ikke for nærlys, hvis kurvelyset frembringes med henblik på højresving ved kørsel i højre side (venstresving ved kørsel i venstre side).
 (23) Regulativernes kontraherende parter kan fortsat forbyde anvendelse af mekaniske lygtevaskere, hvis der er monteret forlygter med plastiklygteglas mærket »PL«.
 (24) Sekretariatets note: For så vidt angår punkt 6.21.4.1.3 henvises der til teksten til ændringsserie 03 i dokument E/ECE/324/Rev.1/Add.47/Rev.6 — E/ECE/TRANS/505/Rev.1/Add.47/Rev.6.
 BILAG 1
 Tekst af billedet
 MEDDELELSE
 (største format: A4-format (210 × 297 mm))
 (1)
 Udstedt af: Myndighedens navn:
 vedrørende (2): Meddelelse af godkendelse
 Udvidelse af godkendelse
 Nægtelse af godkendelse
 Inddragelse af godkendelse
 Endeligt ophør af produktionen
 for en køretøjstype hvad angår montering af lygter og lyssignalanordninger i henhold til regulativ nr. 48.
 Godkendelse nr.: Udvidelse nr.:
 1. Køretøjets fabriks- eller handelsbetegnelse:
 2. Fabrikantens navn for denne køretøjstype:
 3. Fabrikantens navn og adresse:
 4. Navn og adresse på fabrikantens eventuelle repræsentant:
 5. Godkendelse ansøgt den:
 6. Teknisk tjeneste, som er ansvarlig for udførelse af godkendelsesprøvningen:
 7. Prøvningsrapportens dato:
 8. Prøvningsrapportens nummer:
 9. Kortfattet beskrivelse:
 Lygter og lyssignaler på køretøjet:
 9.1. Fjernlyslygter: ja/nej (2)
 9.2. Nærlyslygter: ja/nej (2)
 9.3. Tågeforlygter: ja/nej (2)
 Bemærkninger: Gensidigt indbygget i forlygte: ja/nej (2)
 9.4. Baklygter: ja/nej (2)
 9.5. Forreste retningsviserblinklygter: ja/nej (2)
 9.6. Bageste retningsviserblinklygter: ja/nej (2)
 9.7. Retningsviserblinklygter på siden: ja/nej (2)
 9.8. Havariblink: ja/nej (2)
 9.9. Stoplygter: ja/nej (2)
 9.9.1. Kontrolanordning, der angiver en fejl, som krævet i komponentforskrifterne:
 ja/nej (2)
 Tekst af billedet
 9.10. Bagnummerplade
 belysningsanordning: ja/nej (2)
 9.11. Positionslygter fortil: ja/nej (2)
 9.11.1. Kontrolanordning, der angiver en fejl, som krævet i komponentforskrifterne:
 ja/nej (2)
 9.12. Baglygter: ja/nej (2)
 9.12.1. Kontrolanordning, der angiver en fejl, som krævet i komponentforskrifterne:
 ja/nej (2)
 9.13. Tågebaglygter: ja/nej (2)
 9.14. Parkeringslygter: ja/nej (2)
 9.15. Endemarkeringslygter: ja/nej (2)
 9.15.1. Kontrolanordning, der angiver en fejl, som krævet i komponentforskrifterne:
 ja/nej (2)
 9.16. Refleksanordninger bagtil,
 ikke-trekantet: ja/nej (2)
 9.17. Bageste refleksanordning, trekantet ja/nej (2)
 9.18. Refleksanordninger fortil,
 ikke-trekantet: ja/nej (2)
 9.19. Siderefleksanordninger,
 ikke-trekantet: ja/nej (2)
 9.20. Sidemarkeringslygter: ja/nej (2)
 9.21. Kørelyslygter: ja/nej (2)
 9.21.1. Kontrolanordning, der angiver en fejl, som krævet i komponentforskrifterne:
 ja/nej (2)
 9.22. Adaptivt forlygtesystem (AFS): ja/nej (2)
 9.23. Kurvelyslygter: ja/nej (2)
 9.24. Synlighedsmærkning: Bagud Til siden
 9.24.1. Fuld konturmærkning: ja/nej (2) ja/nej (2)
 9.24.2. Delvis konturmærkning: ja/nej (2) ja/nej (2)
 9.24.3. Linjemærkning: ja/nej (2) ja/nej (2)
 9.24.4. Udtagelse med hensyn til synlighedsmærkning i henhold til punkt 6.21.1.2.5.
 Bagud
 ja/nej (2)
 Bemærkninger:
 Til siden
 ja/nej (2)
 Bemærkninger
 Tekst af billedet
 9.25. Nødbremsesignal: ja/nej (2)
 9.26. Manøvreringslygter: ja/nej (2)
 9.27. Udvendig omgivelsesbelysning: ja/nej (2)
 9.28. Tilsvarende lygter: ja/nej (2)
 9.29. Maksimum belastning i bagagerummet:
 10. Bemærkninger:
 10.1. Eventuelle bemærkninger vedrørende bevægelige


text:
komponenter:
 10.2. Metode anvendt til bestemmelse af den synlige overflade:
 a) Afgrænsningen af lysfladen (2) eller
 b) Lysemitterende flade (2)
 10.3. Andre bemærkninger (gældende for køretøjer med rat i højre eller i venstre side):
 10.4. Bemærkninger vedrørende AFS (i henhold til punkt 3.2.6 og 6.22.7.4 i dette regulativ):
 10.5. Bemærkninger vedrørende synlighedsmærkningen, hvis denne er mindre end mindsteværdien på 70 %, som kræves i henhold til punkt 6.21.4.1.2. og 6.21.4.2.2 i dette regulativ.
 10.6. For køretøjer i klasse M og N en beskrivelse af strømforsyningsbetingelserne (i henhold til punkt 3.2.7 og 5.27 i dette regulativ)
 10.7. Bemærkninger vedrørende synlighedsmærkningen (i henhold til punkt 6.21.1.2.5 og 6.21.4.3.1 i dette regulativ)
 10.8. Bemærkninger vedrørende synlighedsmærkningen (ukomplet køretøj eller komplet køretøj i henhold til punkt 6.21.1.2.1 og 6.21.1.2.2.1 i dette regulativ):
 Ukomplette køretøjer: ja/nej (2)
 Komplette køretøjer: ja/nej (2)
 Færdiggjorte komplette køretøjer: ja/nej (2)
 11. Godkendelsesmærkets placering:
 12. Begrundelse(r) for eventuel udvidelse:
 13. Godkendelse meddelt/udvidet/nægtet/inddraget (2)
 14. Sted:
 15. Dato:
 16. Underskrift:
 17. Følgende dokumenter med anførelse af godkendelsesnummeret ovenfor kan rekvireres:
 (1) Kendingsnummer for det land, der har meddelt/nægtet/inddraget godkendelsen (se godkendelsesbestemmelserne i regulativet).
 (2) Det ikke gældende overstreges.
 BILAG 2
 UDFORMNING AF GODKENDELSESMÆRKER
 MODEL A
 (Jf. punkt 4.4 i dette regulativ)
 Ovenstående godkendelsesmærke, som er påført et køretøj, viser, at køretøjstypen hvad angår montering af lygter og lyssignalanordninger er godkendt i Nederlandene (E4) i henhold til regulativ nr. 48 som ændret ved ændringsserie 06. Godkendelsesnummeret angiver, at godkendelsen er meddelt efter forskrifterne i regulativ 48 som ændret ved ændringsserie 06.
 MODEL B
 (Jf. punkt 4.5 i dette regulativ)
 Ovenstående godkendelsesmærke, som er påført et køretøj, viser, at køretøjstypen er godkendt i Nederlandene (E4) i henhold til regulativ nr. 48, som ændret ved ændringsserie 06, og regulativ nr. 33 (1). Godkendelsesnummeret angiver, at på meddelelsesdatoerne for de respektive godkendelser omfattede regulativ nr. 48 ændringsserien 06, mens regulativ nr. 33 stadig forelå i den oprindelige version.
 (1) Det andet nummer er kun givet som eksempel.
 BILAG 3
 EKSEMPLER PÅ LYGTERS OVERFLADER, AKSER, REFERENCECENTRE SAMT VINKLER FOR GEOMETRISK SYNLIGHED
 Disse eksempler viser nogle arrangementer som støtte for forståelsen af forskrifter, og det er ikke hensigten, at de skal begrænse konstruktionsmulighederne.
 SIGNATURFORKLARING til alle eksempler i dette bilag:
 1.
 Lysflade
 2.
 Referenceakse
 3.
 Referencecentrum
 4.
 Vinkel for geometrisk synlighed
 5.
 Lysemitterende flade
 6.
 Synlig overflade baseret på lysfladen
 7a.
 Synlig overflade baseret på den lysemitterende flade i henhold til punkt 2.8. a) (med ydre lygteglas)
 7b.
 Synlig overflade baseret på den lysemitterende flade i henhold til punkt 2.8. b) (uden ydre lygteglas)
 8.
 Retning for synlighed
 IO
 Indvendig optisk del
 LG
 Lysleder
 L
 Ydre lygteglas
 R
 Refleks
 S
 Lyskilde
 X
 Indgår ikke i denne funktion
 F1
 Funktion 1
 F2
 Funktion 2
 DEL 1
 Lysemitterende flade på en lyssignalanordning, der ikke er en refleksanordning
 Tekst af billedet
 Synlig overflade baseret på den lysemitterende flade
 DEL 2
 Lysflade på en lyssignalanordning, der ikke er en refleksanordning
 Tekst af billedet
 Lysflade
 Resulterende lysflade for alle mulige skærmplaceringer, f.eks. til bestemmelse af maks. og min. areal.
 Skærme; mulighed for


text:
andre skærmplaceringer
 DEL 3
 Eksempler på synlig overflade baseret på lysflade i forskellige retninger af geometrisk synlighed
 Tekst af billedet
 Synlig overflade baseret på lysfladen
 Synlig overflade baseret på lysfladen
 Synlig overflade baseret på lysfladen
 DEL 4
 Eksempler på synlig overflade baseret på lysemitterende flade i forskellige retninger af geometrisk synlighed
 Tekst af billedet
 Synlig overflade baseret på den lysemitterende flade
 Synlig overflade baseret på den lysemitterende flade
 DEL 5
 Eksempel på lysflade sammenlignet med lysemitterende flade i tilfælde af en »enkeltfunktionslygte« (jf. punkt 2.8-2.9 i dette regulativ)
 Eksempler på en lyskilde med refleksoptik bag et ydre lygteglas:
 Eksempel 1
 Eksempel 2
 (inkl. ydre lygteglas)
 (ekskl. ikke-tekstureret ydre lygteglas)
 Eksempler på en lyskilde med refleksoptik med indre lygteglas bag et ydre lygteglas:
 Eksempel 3
 Eksempel 4
 (inkl. ydre lygteglas)
 (ekskl. ikke-tekstureret ydre lygteglas)
 Eksempler på en lyskilde med refleksoptik med delvis indre lygteglas bag et ydre lygteglas:
 Eksempel 5
 Eksempel 6
 (inkl. ydre lygteglas)
 (ekskl. ikke-tekstureret ydre lygteglas)
 Eksempel på lyslederoptik bag udvendigt lygteglas
 Eksempel 7
 Hvis det ikke-teksturerede lygteglas er ekskluderet, er "7b" den synlige flade i henhold til punkt 2.8 b).
 AA
 Tværsnit
 Eksempler på lyslederoptik eller refleksoptik bag et ydre lygteglas:
 Eksempel 8
 LG, R og F1
 Hvis det ikke-teksturerede lygteglas er ekskluderet, er "7b" den synlige flade i henhold til punkt 2.8 b), og F1 må ikke være gennemsigtig for F2.
 AA
 Tværsnit
 Eksempel på lyskilde med refleksoptik i kombination med et område, som ikke indgår som en del af denne funktion, bag et ydre lygteglas:
 Eksempel 9
 Hvis det ikke-teksturerede lygteglas er ekskluderet, er "7b" den synlige flade i henhold til punkt 2.8 b).
 DEL 6
 Eksempler, der viser bestemmelsen af den lysemitterende flade i sammenligning med lysfladen (jf. punkt 2.8 og 2.9 i dette regulativ)
 Bemærk: Reflekteret lys kan bidrage til bestemmelsen af den lysemitterende flade
 Eksempel A
 OPLYST REFERENCEAKSE
 Lygteglassets overflade vist som fladt for nemheds skyld
 PROJEKTION
 Lysflade
 Lysemitterende flade angivet i henhold til 2.8 a)
 Kanterne er
 a og b
 c og d
 Eksempel B
 Lygteglassets overflade vist som fladt for nemheds skyld
 PROJEKTION
 OPLYST REFERENCEAKSE
 Lysflade
 Lysemitterende flade angivet i henhold til 2.8 a)
 Kanterne er
 a og b
 c og d
 Eksempel C
 Eksempel på bestemmelse af lysfladen i sammenligning med et område, som ikke er en del af funktionen:
 X indgår ikke i denne funktion
 Lygteglassets overflade vist som fladt for nemheds skyld
 PROJEKTION
 OPLYST REFERENCEAKSE
 Lysflade
 Kanterne er
 a og b
 Eksempel D
 Eksempel på bestemmelse af den lysemitterende flade i henhold til 2.8 a) i kombination med et område, som ikke er en del af funktionen:
 X indgår ikke i denne funktion
 Lygteglassets overflade vist som fladt for nemheds skyld
 PROJEKTION
 OPLYST REFERENCEAKSE
 Lysemitterende flade angivet i henhold til 2.8 a)
 Kanterne er
 c-d og e-f
 Eksempel E
 Eksempel på bestemmelse af synlig overflade i kombination med et område, som ikke er en del af funktionen og et ikke-tekstureret ydre lygteglas (i henhold til 2.8 b)):
 X indgår ikke i denne funktion
 Lygteglassets overflade vist som


text:
fladt for nemheds skyld
 PROJEKTION
 OPLYST REFERENCEAKSE
 Lysemitterende flade angivet i henhold til 2.8 b), eksempel
 Kanterne er
 c′-d′ og e′-f′
 DEL 7
 Eksempler, der muliggør en beslutning mht. gensidig indbygning af to funktioner
 I tilfældet med tekstureret ydre lygteglas og en mellemliggende væg:
 Ikke gensidigt indbyggede
 7a for F2
 7a for F1
 I tilfældet med et tekstureret ydre lygteglas:
 7a for F2
 Gensidigt indbyggede
 7a for F1
 I tilfældet, hvor det ikke-teksturerede ydre lygteglas er ekskluderet:
 Ikke gensidigt indbyggede
 I tilfældet, hvor det ikke-teksturerede ydre lygteglas er ekskluderet:
 LG og F1
 LG og F1
 Ikke gensidigt indbyggede
 Ikke gensidigt indbyggede
 I tilfældet, hvor det ydre lygteglas (tekstureret eller ikke-tekstureret) er inkluderet:
 Gensidigt indbyggede
 LG og F1
 LG og F1
 Gensidigt indbyggede
 I tilfældet, hvor det ydre lygteglas (tekstureret eller ikke-tekstureret) er inkluderet:
 Gensidigt indbyggede
 LG, R og F1
 I tilfældet hvor det ikke-teksturerede lygteglas er ekskluderet, »7b« er den synlige flade i henhold til punkt 2.8, og F1 må ikke være gennemsigtig for F2:
 F1 er ikke gensidigt indbygget med F2
 LG, R og F1
 I tilfældet, hvor det ikke-teksturerede ydre lygteglas er ekskluderet eller ikke-ekskluderet:
 Gensidigt indbyggede
 LG og F1
 BILAG 4
 EN RØD LYGTES SYNLIGHED FREMAD OG EN HVID LYGTES SYNLIGHED BAGUD
 (se punkt 5.10.1 og 5.10.2 i dette regulativ)
 Figur 1
 Tekst af billedet
 En rød lygtes synlighed fremad
 Zone 1
 Figur 2
 Tekst af billedet
 En hvid lygtes synlighed bagud
 Zone 2
 BILAG 5
 BELASTNINGSTILSTANDE, DER SKAL TAGES I BETRAGTNING VED BESTEMMELSE AF VARIATIONER I NÆRLYSETS LODRETTE INDSTILLING
 Akselbelastninger i henhold til punkt 6.2.6.1 og 6.2.6.3.1.
 1. Til følgende prøvninger beregnes passagernes masse til 75 kg pr. person.
 2. Belastningstilstande for forskellige køretøjsklasser:
 2.1.
 Køretøjer i klasse M1 (1):
 2.1.1.
 Nærlysstrålebundtets vinkel bestemmes ved følgende belastningstilstande:
 2.1.1.1.
 én person i førersædet
 2.1.1.2.
 føreren plus en passager på forsædet længst borte fra føreren
 2.1.1.3.
 føreren, en passager på forsædet længst borte fra føreren og alle de bageste siddepladser optaget
 2.1.1.4.
 alle siddepladser optaget
 2.1.1.5.
 alle siddepladser optaget plus en jævnt fordelt last i bagagerummet, så det tilladte akseltryk på bagakslen eller, hvis bagagerummet er anbragt foran, på forakslen, nås; har køretøjet bagagerum både foran og bagi, skal den ekstra last fordeles jævnt, så det tilladte akseltryk nås; nås den tilladte totalmasse før det tilladte akseltryk på en af akslerne, skal lasten i bagagerummet (-rummene) begrænses til en værdi, som gør det muligt at nå denne masse
 2.1.1.6.
 føreren plus en jævnt fordelt last i bagagerummet, så det tilladte akseltryk på den tilsvarende aksel nås
 nås den tilladte totalmasse før det tilladte akseltryk, skal lasten i bagagerummet (-rummene) begrænses til en værdi, som gør det muligt at nå denne masse.
 2.1.2.
 Når disse belastningstilstande bestemmes, skal der tages hensyn til de eventuelle grænser for belastninger, fabrikanten har angivet.
 2.2.
 På køretøjer i klasse M2 og M3 (1)
 Nærlysstrålebundtets vinkel bestemmes ved følgende belastningstilstande:
 2.2.1.
 det ulastede køretøj med én person i førersædet
 2.2.2.
 køretøjet lastes således, at hver aksel får det største teknisk tilladte akseltryk, eller så


text:
køretøjets tilladte totalmasse nås, ved at forakslen og bagakslen belastes proportionalt til det største teknisk tilladte akseltryk, idet den først opnåede værdi benyttes.
 2.3.
 Køretøjer i klasse N med lad:
 2.3.1.
 Nærlysstrålebundtets vinkel bestemmes ved følgende belastningstilstande:
 2.3.1.1.
 det ulastede køretøj med én person i førersædet
 2.3.1.2.
 føreren plus en last, som er således fordelt, at den, uden at trykket på forakslen overskrider en værdi, der, beregnet som summen af køretøjets forakseltryk i ulastet stand plus 25 % af nyttelastens største tilladte tryk på forakslen, giver det største tilladte akseltryk på bagakslen (-akslerne) eller medfører, at køretøjets tilladte totalmasse nås, idet den først opnåede af disse værdier skal benyttes. De samme belastningsbetingelser gælder for forakslen, hvis ladet er anbragt foran.
 2.4.
 Køretøjer i klasse N uden lad:
 2.4.1.
 Trækkende køretøjer til sættevogne:
 2.4.1.1.
 det ulastede køretøj uden tryk på sammenkoblingsanordningen og én person i førersædet
 2.4.1.2.
 én person i førersædet: det teknisk tilladte tryk på sammenkoblingsanordningen i den sammenkoblingsstilling, der svarer til det største tryk på bagakslen.
 2.4.2.
 Trækkende køretøjer til påhængsvogne:
 2.4.2.1.
 det ulastede køretøj med én person i førersædet
 2.4.2.2.
 én person i førersædet og alle andre pladser i førerhuset optaget.
 (1) Som defineret i den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/rev.3, para. 2 — www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 BILAG 6
 MÅLING AF VARIATIONER I NÆRLYSETS FALD SOM FUNKTION AF BELASTNINGSTILSTANDEN
 1. ANVENDELSESOMRÅDE
 Dette bilag indeholder en metode til måling af de variationer i nærlysets fald i forhold til det oprindelige, som skyldes belastningstilstandens påvirkning af køretøjets stilling.
 2. DEFINITIONER
 2.1. Oprindeligt fald
 2.1.1. Angivet oprindeligt fald
 Det af motorkøretøjets fabrikant angivne oprindelige nærlysfald, der benyttes som referenceværdi for beregning af tilladelige variationer.
 2.1.2. Målt oprindeligt fald
 Gennemsnitsværdien af nærlysets fald eller køretøjets hældning målt på et køretøj i den i bilag 5 definerede tilstand 1 for den pågældende køretøjsklasse. Denne værdi benyttes som referenceværdi ved bestemmelse af variationer i nærlysfaldet som funktion af varierende belastning.
 2.2. Nærlysets fald
 Nærlysets fald kan defineres således:
 enten som vinklen, udtrykt i milliradianer, mellem det vandrette plan og strålebundtets retning mod et karakteristisk punkt på afskæringens vandrette del i lygtens lysfordeling
 eller som tangent til denne vinkel, udtrykt i procentfald, da vinklerne er små (for disse små vinkler er 1 % lig med 10 mrad).
 Udtrykkes faldet i procent, kan det beregnes efter følgende formel:
 hvor:
 h1
 er det ovenfor nævnte karakteristiske punkts højde over jorden i mm målt på en lodret skærm, der er anbragt i afstanden L vinkelret på køretøjets midterplan i længderetningen
 h2
 er referencecentrets højde over jorden i mm (centret er det nominelle nulpunkt for det under h1 valgte karakteristiske punkt)
 L
 er afstanden i mm fra skærmen til referencecentret.
 Negative værdier angiver retning nedad (se figur 1).
 Positive værdier angiver retning opad.
 Figur 1
 Nærlysets fald på et køretøj i klasse M1
 Bemærkninger:
 1.
 Tegningen viser et køretøj i klasse M1, men princippet gælder også for køretøjer i andre klasser.
 2.
 Hvis køretøjet ikke er forsynet med et system til indstilling af forlygteniveauet, er nærlysfaldets variation den


text:
samme som variationen i køretøjets hældning.
 3. MÅLEBETINGELSER
 3.1. Undersøges nærlysets aftegning på skærmen ved hjælp af visuel inspektion eller ved hjælp af en fotometrisk metode, skal målingerne foretages i mørke omgivelser (f.eks. et mørkt rum), hvis størrelse er tilstrækkelig til, at køretøjet og skærmen kan placeres som vist i figur 1. Lygternes referencecentre skal befinde sig i en afstand af mindst 10 m fra skærmen.
 3.2. Det underlag, målingerne foretages på, skal være så fladt og vandret som muligt, så målingerne af nærlysfaldet kan sikres en reproducerbarhed, hvis nøjagtighed er ± 0,5 mrad (± 0,05 % fald).
 3.3. Hvis der benyttes en skærm, skal dens afmærkning, stilling og retning i forhold til underlaget og køretøjets midterplan i længderetningen være sådan, at målingerne af nærlysets fald sikres en reproducerbarhed, hvis nøjagtighed er ± 0,5 mrad (± 0,05 % fald).
 3.4. Under målingerne skal den omgivende temperatur være mellem 10 og 30 °C.
 4. KLARGØRING AF KØRETØJET
 4.1. Målingerne foretages på et køretøj, som har kørt mellem 1 000 og 10 000 km, helst 5 000 km.
 4.2. Dæktrykket skal være det af fabrikanten angivne til fuld belastning. Køretøjet skal være fuldt forsynet (brændstof, vand, olie) og udstyret med alt det af fabrikanten angivne tilbehør og værktøj. Fuld brændstofforsyning betyder, at brændstoftanken skal være mindst 90 % fyldt.
 4.3. Køretøjet skal have parkeringsbremsen slået fra og være i frigear.
 4.4. Køretøjet skal konditioneres i mindst 8 timer ved den i punkt 3.4 ovenfor angivne temperatur.
 4.5. Hvis der benyttes en fotometrisk eller visuel metode, bør det køretøj, der skal afprøves, for at lette målingerne helst udstyres med lygter med en tydelig afskæring af strålebundtet. Andre metoder kan benyttes for at opnå en mere præcis måling (f.eks. fjernelse af lygteglassene).
 5. PRØVNINGSPROCEDURE
 5.1. Generelt
 Afhængigt af hvilken metode der vælges, måles enten nærlysfaldet eller køretøjets hældning i hver side af køretøjet. Resultatet for lygterne i både højre og venstre side i alle de i bilag 5 angivne belastningstilstande skal ligge inden for de i punkt 5.5 nedenfor fastsatte grænser. Belastningen øges gradvis uden at udsætte køretøjet for alt for store rystelser.
 5.1.1. Hvis der er monteret et AFS-system, skal målingerne foretages med AFS-systemet i neutral tilstand.
 5.2. Bestemmelse af det målte oprindelige fald
 Køretøjet klargøres som angivet i punkt 4 og belastes som angivet i bilag 5 (første belastningstilstand for den pågældende køretøjsklasse). Før hver måling skal køretøjet rokkes som angivet i punkt 5.4 nedenfor. Målingerne foretages tre gange.
 5.2.1. Hvis ingen af de tre måleresultater afviger med mere end 2 mrad (0,2 % fald) fra resultaternes aritmetiske gennemsnitsværdi, er dette gennemsnit det endelige resultat.
 5.2.2. Hvis en af målingerne afviger med mere end 2 mrad (0,2 % fald) fra resultaternes aritmetiske gennemsnit, foretages en serie på yderligere ti målinger, hvis aritmetiske gennemsnit udgør det endelige resultat.
 5.3. Målemetoder
 Enhver metode kan benyttes til måling af nærlysfaldets variationer, forudsat at resultaterne har en nøjagtighed på ± 0,2 mrad (± 0,02 % fald).
 5.4. Køretøjets klargøring i de enkelte belastningstilstande
 Køretøjets affjedring og


text:
alle andre dele af det, som kan påvirke nærlysfaldet, klargøres efter de her beskrevne metoder.
 Den tekniske tjeneste og fabrikanten kan dog i fællesskab foreslå andre metoder (eksperimentelle eller beregningsmæssige), navnlig hvis afprøvningen frembyder særlige vanskeligheder, forudsat disse beregninger er klart gyldige.
 5.4.1. Køretøjer i klasse M1 med almindeligt affjedringssystem
 Mens køretøjet står på målepladsen, og hjulene eventuelt er anbragt på flydende platforme (der skal benyttes, hvis deres fravær ville medføre en begrænsning af støddæmperbevægelsen, som kunne påvirke måleresultaterne), rokkes det uafbrudt i mindst tre fuldstændige cyklusser; i hver cyklus trykkes først dets bagende og derefter dets forende ned.
 Rokkesekvensen afsluttes samtidig med en cyklus. Inden målingerne foretages, skal køretøjet være faldet til ro af sig selv. I stedet for at benytte flydende platforme kan samme virkning opnås ved at bevæge køretøjet frem og tilbage under mindst en fuldstændig hjulomdrejning.
 5.4.2. Køretøjer i klasse M2, M3 og N med almindeligt affjedringssystem
 5.4.2.1. Kan den i punkt 5.4.1 beskrevne behandlingsmetode for køretøjer i klasse M1 ikke benyttes, kan den i punkt 5.4.2.2 eller 5.4.2.3 beskrevne metode anvendes.
 5.4.2.2. Mens køretøjet står på målepladsen med hjulene på jorden, rokkes det ved kortvarige ændringer af belastningen.
 5.4.2.3. Mens køretøjet står på målepladsen med hjulene på jorden, aktiveres dets affjedringssystem og alle andre dele af det, som kan påvirke nærlysfaldet, ved hjælp af en vibrator. Denne vibrator kan være en vibrationsplatform, hvorpå hjulene er anbragt.
 5.4.3. Køretøjer, som ikke har almindeligt affjedringssystem, og hvis motor skal være i gang.
 Inden der foretages målinger, ventes der indtil køretøjet har indtaget sin endelige stilling med motoren i gang.
 5.5. Målinger
 Nærlysfaldets variation måles for hver af de forskellige belastningstilstande i forhold til det i overensstemmelse med punkt 5.2 ovenfor målte oprindelige fald.
 Er køretøjet udstyret med et manuelt system til indstilling af forlygteniveauet, skal denne stilles i de af fabrikanten angivne positioner for de forskellige belastningstilstande (i overensstemmelse med bilag 5).
 5.5.1. I første omgang foretages en enkelt måling for hver belastningstilstand. Forskrifterne er opfyldt hvis nærlysfaldets variation i alle belastningstilstande ligger inden for de beregnede grænser (f.eks. inden for forskellen mellem det opgivne oprindelige fald og de med henblik på godkendelsen fastsatte øvre og nedre grænser) med en sikkerhedsmargen på 4 mrad (0,4 % fald).
 5.5.2. Hvis resultatet af en given måling ikke ligger inden for den i punkt 5.5.1 angivne sikkerhedsmargen eller overskrider grænseværdierne, foretages yderligere tre målinger i overensstemmelse med punkt 5.5.3 i de belastningstilstande, hvori det pågældende resultat er opnået.
 5.5.3. For hver af disse belastningstilstande gælder følgende:
 5.5.3.1.
 Hvis ingen af de tre måleresultater afviger med mere end 2 mrad (0,2 % fald) fra resultaternes aritmetiske gennemsnitsværdi, er dette gennemsnit det endelige resultat.
 5.5.3.2.
 Hvis en af målingerne afviger med mere end 2 mrad (0,2 % fald) fra resultaternes aritmetiske gennemsnit, foretages en serie på yderligere ti målinger, hvis aritmetiske gennemsnit udgør det endelige resultat.
 5.5.3.3.
 Er køretøjet udstyret med et automatisk system til indstilling af forlygteniveauet med iboende hysteresesløjfe, betragtes gennemsnitsresultaterne ved hysteresesløjfens top og bund som signifikante værdier.
 Alle


text:
disse målinger udføres i overensstemmelse med punkt 5.5.3.1 og 5.5.3.2.
 5.5.4. Kravene er opfyldt, hvis variationen mellem det i overensstemmelse med punkt 5.2 bestemte oprindelige fald og faldet målt i hver enkelt belastningstilstand er mindre end de i punkt 5.5.1 beregnede værdier (uden sikkerhedsmargen).
 5.5.5. Overskrides kun en af de beregnede øvre eller nedre variationsgrænser, kan fabrikanten inden for de med henblik på godkendelsen fastsatte grænser vælge en anden værdi for det angivne oprindelige fald.
 BILAG 7
 ANGIVELSE AF DET VERTIKALE FALD FOR NÆRLYSLYGTERNES AFSKÆRING SOM OMHANDLET I PUNKT 6.2.6.1.1 OG DET VERTIKALE FALD FOR TÅGEFORLYGTENS AFSKÆRING SOM OMHANDLET I PUNKT 6.3.6.1.2 I DETTE REGULATIV
 Eksempel 1
 Symbolets og tegnenes størrelse overlades til fabrikantens valg.
 ⇑
 ⇑
 Standardsymbol for nærlyslygte
 Angivet oprindelig indstilling
 Eksempel 2
 Symbolets og tegnenes størrelse overlades til fabrikantens valg.
 ⇑
 ⇑
 Standardsymbol for tågeforlygte
 Faldets værdi
 BILAG 8
 BETJENINGSORGANER TIL DE I REGULATIVETS PUNKT 6.2.6.2.2 OMHANDLEDE ANORDNINGER TIL INDSTILLING AF FORLYGTENIVEAUET
 1. SPECIFIKATIONER
 1.1. Nærlyset skal under alle omstændigheder kunne sænkes på en af følgende måder:
 a)
 ved at bevæge betjeningsorganet nedad eller til venstre
 b)
 ved at dreje betjeningsorganet rundt mod uret
 c)
 ved at trykke på en knap (tryk-træksystemet).
 Indstilles nærlyset ved hjælp af flere knapper, skal den knap, som giver det største nærlysfald, være anbragt til venstre for eller neden under knappen (knapperne) til de øvrige nærlyspositioner.
 Et drejeligt, kantstillet betjeningsorgan eller et betjeningsorgan, hvoraf kun kanten er synlig, skal betjenes efter samme principper som organer af type a) eller c).
 1.1.1. Dette betjeningsorgan skal være forsynet med symboler, som klart viser, med hvilke bevægelser nærlyset rettes nedad eller opad.
 1.2. 0-positionen svarer ifølge regulativets punkt 6.2.6.1.1 til det oprindelige fald.
 1.3. 0-positionen, der ifølge regulativets punkt 6.2.6.2.2 skal være en »neutral stilling«, behøver ikke nødvendigvis at ligge for enden af skalaen.
 1.4. Mærkerne på betjeningsorganet skal være forklaret i førerens instruktionsbog.
 1.5. Kun følgende symboler må anvendes til identificering af betjeningsorganerne:
 og
 eller en kombination af
 Symboler med fem stråler i stedet for fire kan også benyttes.
 Eksempel 1
 Eksempel 2
 Eksempel 3
 BILAG 9
 KONTROL MED PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE
 1. PRØVNING
 1.1. Lygternes placering
 Placeringen af lygterne som defineret i regulativets punkt 2.7 i bredden, højden og længden kontrolleres i forhold til de generelle forskrifter i regulativets punkt 2.8-2.10, 2.14 og 5.4.
 De målte afstande skal være i overensstemmelse med de særlige forskrifter for hver enkelt lygte.
 1.2. Lygternes synlighed
 1.2.1. Vinklerne for geometrisk synlighed kontrolleres i forhold til forskrifterne i regulativets punkt 2.13.
 De målte vinkler skal være i overensstemmelse med de særlige forskrifter for hver enkelt lygte. Dog kan der være en tolerance svarende til den variation på ± 3°, som er tilladt i punkt 5.3 for montering af lyssignaler.
 1.2.2. Synlighed af rødt lys fremad og af hvidt lys bagud kontrolleres efter dette regulativs punkt 5.10.
 1.3. Indstilling af nærlyslygter og tågeforlygter i klasse F3
 1.3.1. Oprindelig indstilling af faldet
 Den oprindelige indstilling af faldet af nærlysets og F3-tågeforlygtens afskæring indstilles til den værdi, der er angivet på fabrikantmærket


text:
som krævet og vist i bilag 7.
 Alternativt kan fabrikanten vælge at sætte det oprindelige sigte til en anden værdi end den på fabrikantmærket angivne, hvis den kan godtgøres at være repræsentativ for den godkendte type, når den prøves efter fremgangsmåden i bilag 6, særlig punkt 4.1.
 1.3.2. Faldets variation med belastningen
 Variationer i nærlysets fald som funktion af belastningstilstanden skal ligge inden for følgende intervaller:
 0,2 % til 2,8 %
 for forlygter monteret i højden h < 0,8
 0,2 % til 2,8 %
 for forlygter monteret i højden 0,8 ≤ h ≤ 1,0 eller
 0,7 % til 3,3 %
 (afhængigt af den sigtegrænse, fabrikanten valgte ved godkendelsen)
 0,7 % til 3,3 %
 for forlygter monteret i højden 1,0 < h ≤ 1,2 m
 1,2 % til 3,8 %
 for forlygter monteret i højden h > 1,2 m.
 Hvis der er tale om en tågeforlygte i klasse F3 med en eller flere lyskilder med en samlet objektiv lysstrøm på over 2 000 lumen, skal variationerne i nærlysets fald som funktion af belastningstilstanden som specificeret i dette punkt ligge inden for følgende intervaller:
 0,7 % til 3,3 %
 for tågeforlygter monteret i højden h ≤ 0,8
 1,2 % til 3,8 %
 for tågeforlygter monteret i højden h > 0,8 m.
 Der skal anvendes følgende belastningstilstande på de enkelte behørigt justerede systemer, jf. bilag 5.
 1.3.2.1. Køretøjer i klasse M1:
 Punkt 2.1.1.1
 Punkt 2.1.1.6 under hensyntagen til
 Punkt 2.1.2.
 1.3.2.2. Køretøjer i klasse M2 og M3:
 Punkt 2.2.1.
 Punkt 2.2.2.
 1.3.2.3. Køretøjer i klasse N med lad:
 Punkt 2.3.1.1
 Punkt 2.3.1.2
 1.3.2.4. Køretøjer i klasse N uden lad:
 1.3.2.4.1.
 Trækkende køretøjer til sættevogne:
 Punkt 2.4.1.1
 Punkt 2.4.1.2
 1.3.2.4.2.
 Trækkende køretøjer til påhængsvogne:
 Punkt 2.4.2.1
 Punkt 2.4.2.2
 1.4. Elektriske forbindelser og kontrolanordninger
 Elektriske forbindelser kontrolleres ved, at samtlige lygter, der forsynes med strøm fra køretøjets elektriske system, tændes.
 Lygternes og kontrolanordningernes funktion skal være i overensstemmelse med forskrifterne i regulativets punkt 5.11-5.14 og med de særlige forskrifter for den enkelte lygte.
 1.5. Lysstyrke
 1.5.1. Fjernlyslygter
 Den samlede lysstyrke for fjernlyslygterne kontrolleres efter fremgangsmåden i regulativets punkt 6.1.9.2. Den målte værdi skal opfylde kravet i regulativets punkt 6.1.9.1.
 1.6. Lygternes montering, antal, farve og eventuelle kategori kontrolleres ved visuel inspektion af lygterne og disses mærkning.
 Forskrifterne i punkt 5.15 og 5.16 samt i de særlige forskrifter for de enkelte lygter skal være opfyldt.
 BILAG 10
 RESERVERET
 BILAG 11
 SYNLIGHEDSMÆRKNINGERS SYNLIGHED BAGUD, FREMAD OG TIL SIDEN
 (Se punkt 6.21.5 i dette regulativ)
 Figur 1a
 Bagud
 Observationsplan
 Figur 1b
 Fremad (kun påhængskøretøjer)
 Observationsplan
 Figur 2
 Til siden
 Observationsplan
 BILAG 12
 PRØVEKØRSEL
 1. Specifikationer for prøvekørsel af den automatiske styring af fjernlyslygterne
 1.1. Prøvekørslen foretages i klar luft (1) og med rene forlygter
 1.2. Prøvestrækningen skal omfatte prøveafsnit med trafik- og hastighedsforhold, der svarer til den pågældende vejtype som beskrevet i tabel 1 nedenfor:
 Tabel 1
 Prøveafsnit
 Trafikforhold
 Vejtype
 Byområder
 Flersporet vej, f.eks. motorvej
 Landevej
 Hastighed
 50 ± 10 km/h
 100 ± 20 km/h
 80 ± 20 km/h
 Gennemsnitlig % af den samlede prøvestrækning
 10 %
 20


text:
%
 70 %
 A
 Et enkelt modkørende eller forankørende køretøj med en tilpas hyppighed til, at fjernlyset tændes og slukkes.
 X
 X
 B
 Kombineret modkørende eller forankørende trafik med en tilpas hyppighed til, at fjernlyset tændes og slukkes.
 X
 X
 C
 Aktive og passive overhalingsmanøvrer med en tilpas hyppighed til, at fjernlyset tændes og slukkes.
 X
 X
 D
 Modkørende cykel som beskrevet i punkt 6.1.9.3.1.2.
 X
 E
 Situationer med kombineret modkørende og forankørende trafik.
 X
 1.3. Byområder skal omfatte veje med og uden belysning.
 1.4. Landeveje skal omfatte tosporede afsnit og afsnit med fire eller flere spor og skal omfatte kryds, bakker og/eller hældninger, fald og snoede veje.
 1.5. Flersporede veje (f.eks. motorveje) og landeveje skal omfatte afsnit med lige, jævne strækninger med en længde på over 600 m. Derudover skal de omfatte afsnit med venstre- og højrekurver.
 1.6. Der tages højde forhold med tæt trafik.
 2. Specifikationer for prøvekørsel af adaptive fjernlyslygter
 2.1. Prøvekørslen foretages i klar luft (2) og med rene forlygter.
 2.2. Prøvestrækningen skal omfatte prøveafsnit med trafik- og hastighedsforhold, der svarer til den pågældende vejtype som beskrevet i tabel 2 nedenfor:
 Tabel 2
 Prøveafsnit
 Trafikforhold
 Vejtype
 Byområder
 Flersporet vej, f.eks. motorvej
 Landevej
 Hastighed
 50 ± 10km/h
 100 ± 20km/h
 80 ± 20km/h
 Gennemsnitlig % af den samlede prøvestrækning
 10 %
 20 %
 70 %
 A
 Et enkelt modkørende eller forankørende køretøj med en tilpas hyppighed til, at det adaptive fjernlys reagerer, således at denne funktion kan demonstreres.
 X
 X
 B
 Kombineret modkørende og forankørende trafik med en tilpas hyppighed til, at det adaptive fjernlys reagerer, således at denne funktion kan demonstreres.
 X
 X
 C
 Aktive og passive overhalingsmanøvrer med en tilpas hyppighed til, at det adaptive fjernlys reagerer, således at denne funktion kan demonstreres.
 X
 X
 D
 Modkørende cykel som beskrevet i punkt 6.22.9.3.1.2.
 X
 E
 Situationer med kombineret modkørende og forankørende trafik.
 X
 2.3. Byområder skal omfatte veje med og uden belysning.
 2.4. Landeveje skal omfatte tosporede afsnit og afsnit med fire eller flere spor og skal omfatte kryds, bakker og/eller hældninger, fald og snoede veje.
 2.5. Flersporede veje (f.eks. motorveje) og landeveje skal omfatte afsnit med lige, jævne strækninger med en længde på over 600 m. Derudover skal de omfatte afsnit med venstre- og højrekurver.
 2.6. Der tages højde forhold med tæt trafik.
 2.7. For prøvningsafsnit A og B i tabellen ovenfor skal de ingeniører, som foretager prøvningerne, evaluere og registrere den adaptive proces og dennes funktionsdygtighed, og hvorvidt denne er acceptabel i forbindelse med modkørende og forankørende trafik. Dette medfører, at der skal sidde ingeniører i det prøvede køretøj og desuden i de modkørende og forankørende køretøj.
 (1) God sigt (meteorologisk optisk rækkevidde MOR > 2 000 m som defineret i WMO, Guide to Meteorological Instruments and Methods of Observation, Sixth Edition, ISBN: 92-63-16008-2, s. 1. 9. 1/1. 9. 11, Genève, 1996).
 (2) God sigt (meteorologisk optisk rækkevidde MOR > 2 000 m som defineret i WMO, Guide to Meteorological Instruments and Methods of Observation, Sixth Edition, ISBN: 92-63-16008-2, s. 1. 9. 1/1.


text:
9. 11, Genève, 1996).
 BILAG 13
 BETINGELSER FOR AUTOMATISK TÆNDING AF NÆRLYS
 Betingelser for automatisk tænding af nærlys (1)
 Omgivende lys uden for køretøjet (2)
 Nærlyslygter
 Responstid
 under 1 000 lux
 ON
 højst 2 sekunder
 mellem 1 000 lux og 7 000 lux
 efter fabrikantens valg
 efter fabrikantens valg
 over 7 000 lux
 OFF
 over 5 sekunder men ikke over 300 sekunder
 (1) Opfyldelse af disse betingelser skal påvises af ansøgeren ved simulation eller anden kontrolmetode, der accepteres af den typegodkendende myndighed.
 (2) Lysstyrken skal måles på en horisontal flade med en cosinuskorrigeret sensor på samme højde som monteringsstedet for sensoren på køretøjet. Dette kan påvises af fabrikanten ved tilstrækkelig dokumentation eller på anden måde, som accepteres af den godkendende myndighed.
 BILAG 14
 OBSERVATIONSOMRÅDE I RETNING AF MANØVRERINGS- OG OMGIVELSESLYGTERNES SYNLIGE OVERFLADE
 Observationszoner
 Denne tegning viser zonen fra den ene side — de øvrige zoner er forfra, bagfra og køretøjets anden side
 Afgrænsning af zonerne
 BILAG 15
 GONIO(FOTO)METERSYSTEM, DER ANVENDES TIL FOTOMETRISKE MÅLINGER SOM DEFINERET I PUNKT 2.34 I DETTE REGULATIV
 Fotometer


text:
 Avis juridique important
 |
 21994A0824(03)
 Samarbejdsaftale mellem Det Europæiske Økonomiske Atomenergifællesskab og Schweiziske Edsforbund om strålingsbeskyttelse
 EF-Tidende nr. L 219 af 24/08/1994 s. 0018
 SAMARBEJDSAFTALE mellem Det Europaeiske OEkonomiske Atomenergifaellesskab og Schweiziske Edsforbund om straalingsbeskyttelse DET EUROPAEISKE ATOMENERGIFAELLESSKAB, i det foelgende benaevnt »Faellesskabet«, og DET SCHWEIZISKE EDSFORBUND, i det foelgende benaevnt »Schweiz«, til sammen i det foelgende benaevnt »de kontraherende parter« - er ud fra nedenstaaende betragtninger: Faellesskabet og Schweiz har indgaaet en rammeaftale om videnskabeligt og teknisk samarbejde, som traadte i kraft den 17. juli 1987; Raadet for De Europaeiske Faellesskaber, i det foelgende benaevnt »Raadet«, vedtog ved beslutning af 28. november 1991 et saerprogram for forskning og uddannelse inden for sikkerhed i forbindelse med nuklear fission (1990-1994), hvis omraade 1 hedder »straalingsbeskyttelse«, i det foelgende benaevnt »Faellesskabets delprogram«; Schweiz' deltagelse i Faellesskabets delprogram kan bidrage til at goere de kontraherende parters forskning i sikkerhed i forbindelse med nuklear fission mere effektiv og forhindre unyttigt dobbeltarbejde; baade Faellesskabet og Schweiz forventer at faa gavn af Schweiz' deltagelse i Faellesskabets delprogram - BLEVET ENIGE OM FOELGENDE: Artikel 1 Schweiz deltager herved fra den 1. juli 1992 i gennemfoerelsen af Faellesskabets delprogram »straalingsbeskyttelse«, som er gengivet i bilag A. Delprogrammets gennemfoerelse og Faellesskabets finansielle bidrag beskrives i bilag B. Artikel 2 Det finansielle bidrag, der paahviler Schweiz som foelge af dets deltagelse i gennemfoerelsen af Faellesskabets delprogram, fastsaettes i forhold til det beloeb, der hvert aar afsaettes paa De Europaeiske Faellesskabers almindelige budget som forpligtelsesbevilling til daekning af finansielle forpligtelser, Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, i det foelgende benaevnt »Kommissionen«, paadrager sig i forbindelse med arbejde, der udfoeres paa grundlag af forskningskontrakter med omkostningsdeling, for at gennemfoere Faellesskabets delprogram, og i form af udgifter til delprogrammets tilrettelaeggelse og administration. Proportionalitetsfaktoren for Schweiz' bidrag beregnes ud fra forholdet mellem Schweiz' bruttonationalprodukt (BNP) i markedspriser og summen af Faellesskabets medlemsstaters og Schweiz' bruttonationalprodukter i markedspriser. Dette forhold beregnes paa grundlag af de seneste statistiske oplysninger fra Organisationen for OEkonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD). Overslag over de noedvendige midler til udfoerelse af Faellesskabets delprogram, beloebet for Schweiz' bidrag til tilrettelaeggelse og administration og kontrakter, og forfaldsplanen for de anslaaede forpligtelser findes i bilag C. Reglerne for Schweiz' finansielle bidrag findes i bilag D. Artikel 3 Betingelserne for schweiziske forskeres og forsknings- og udviklingsinstitutters indsendelse af forslag, for bedoemmelse af dem og for indgaaelse af kontrakter i forbindelse med Faellesskabets delprogram er de samme som dem, der gaelder for forskere og forsknings- og udviklingsinstitutter i Faellesskabet, under forudsaetning af, at retten til adgang til resultaterne begraenses til den, der gaelder i henhold til delprogrammets kontrakter. Naermere betegnet gaelder Faellesskabets almindelige bestemmelser for forskningskontrakter, under forbehold af denne artikel og med de noedvendige aendringer, for spoergsmaal vedroerende told, skat og udnyttelse af forskningsresultater i forbindelse med forskningskontrakter med schweiziske forskere og forsknings- og udviklingsinstitutter. Artikel 4 Kommissionen er ansvarlig for delprogrammets udfoerelse og bistaas hermed af det raadgivende udvalg for forvaltning og koordination (CGC) i forbindelse med straalingsbeskyttelse, som blev oprettet ved afgoerelse 84/388/Euratom, EKSF,


text: EOEF af 29. juni 1984 om strukturer og procedurer ved forvaltning og koordination af Faellesskabets forsknings-, udviklings- og demonstrationsaktiviteter (1). Udvalget udvides med to repraesentanter udnaevnt af Schweiz, som kan bistaas eller afloeses af en schweizisk ekspert. De deltager kun i udvalgets arbejde, naar det i forskellig sammensaetning traeder sammen for at udfoere opgaver i forbindelse med omraade 1, »straalingsbeskyttelse«, i Faellesskabets program for sikkerhed i forbindelse med nuklear fission. Artikel 5 1. I delprogrammets andet loebeaar tager Kommissionen det op til fornyet vurdering og sender en rapport om vurderingens resultater til Europa-Parlamentet, Raadet, Det OEkonomiske og Sociale Udvalg og Schweiz; rapporten ledsages eventuelt af aendringsforslag. 2. Ved delprogrammets afslutning foretager en gruppe uafhaengige eksperter en vurdering af resultaterne for Kommissionen. Gruppens rapport forelaegges med Kommissionens kommentarer for Europa-Parlamentet, Raadet og Det OEkonomiske og Sociale Udvalg og sendes til Schweiz. 3. De i stk. 1 og 2 omtalte rapporter udarbejdes under hensyntagen til maalsaetningerne i bilag A. Artikel 6 De kontraherende parter forpligter sig til efter deres respektive regler og bestemmelser at lette mobilitet og ophold for forskere, der deltager i aktiviteter, som omfattes af denne aftale og finder sted i Schweiz og Faellesskabet. Artikel 7 Kommissionen og Det Schweiziske Forbundsraad sikrer denne aftales gennemfoerelse. Artikel 8 Bilag A, B, C og D udgoer en integrerende del af aftalen. Artikel 9 1. Aftalen indgaas for Faellesskabets delprograms gyldighedsperiode og udloeber den 31. december 1994. AEndrer Faellesskabet delprogrammet, kan aftalen opsiges efter naermere aftale. Schweiz underrettes om det aendrede delprograms noejagtige indhold senest en uge efter Faellesskabets vedtagelse af det. De kontraherende parter underretter hinanden senest tre maaneder efter vedtagelsen af Faellesskabets beslutning, hvis opsigelse af aftalen paataenkes. 2. Vedtager Faellesskabet et nyt forsknings- og udviklingsprogram for straalingsbeskyttelse, kan aftalen genforhandles eller fornyes efter naermere aftale. 3. Uanset stk. 1 kan de kontraherende parter paa et hvilket som helst tidspunkt opsige aftalen med seks maaneders varsel. Projekter og opgaver, som er i gang paa opsigelsestidspunktet og/eller ved aftalens udloeb, viderefoeres paa aftalens betingelser, indtil de er faerdige. Artikel 10 Aftalen godkendes af de kontraherende parter efter deres egne procedurer. Aftalen traeder i kraft paa det tidspunkt, hvor de kontraherende parter meddeler hinanden, at de hertil kraevede procedurer er tilendebragt. Artikel 11 Denne aftale gaelder for Det Schweiziske Edsforbunds territorium og paa de i traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Atomenergifaellesskab fastsatte betingelser for de territorier, som omfattes af denne traktat. Artikel 12 Denne aftale udfaerdiges i to eksemplarer i en dansk, engelsk, fransk, graesk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk og tysk version, der alle har samme gyldighed. Udfaerdiget i Bruxelles, den 31. maj 1994. For Det Europaeiske Atomenergifaellesskab For Det Schweiziske Edsforbund BILAG A DELPROGRAMMETS MAALSAETNINGER OG VIDENSKABELIGE OG TEKNISKE INDHOLD STRAALINGSBESKYTTELSE Maalet er at tilvejebringe tilstraekkelig specialiseret viden til en objektiv vurdering af straalingsvirkninger og -risici samt metoder til en optimal straalingsbeskyttelse. Forskningen skal tage sigte paa at definere omfanget af straalingsudsaettelse og de maader, hvorpaa naturlige, medicinske og industrielle kilder bidrager hertil, ligesom man vil studere de sundhedsmaessige virkninger, herunder


text: behandling efter overdosis, og ved sammenlignende kvantitativ analyse vurdere de risici, som straaling kan indebaere for mennesker og miljoe. Denne specialiserede viden er en forudsaetning for en loebende ajourfoering af de »grundlaeggende sikkerhedsnormer for sundhedsbeskyttelse af offentligheden og arbejdstagere mod farerne ved ioniserende straaling« og vil danne det videnskabelige grundlag for en fortsat udvikling af straalingsbeskyttelsesbegreber og -praksis. Aktionen tager ligeledes sigte paa at fastholde og udvide baade de tekniske og de lovgivningsmaessige aspekter af ekspertise i straalingsbeskyttelse og vil saette de kompetente myndigheder i stand til at vurdere virkningerne af langsigtede energipolitiske valg for mennesker og miljoe, klare normale driftssituationer og krisesituationer samt bortskaffelsen af affald og underrette offentligheden objektivt om risici og fordele ved straaling. Der vil blive foretaget en analyse af sundhedsrisikoen i forbindelse med nedlukning af baade systemer til indeslutning af radioaktivitet i forbindelse med alvorlige ulykker og af anlaeg, der er nedlukket eller snart skal nedlukkes ved udloebet af deres normale driftsperiode. Man vil behandle emner i forbindelse med bekymringen vedroerende straaling og dens virkninger, navnlig siden Tjernobyl-ulykken, og nyere oplysninger om risikovurdering og omfanget af straalingsudsaettelse fra naturlige, medicinske og industrielle kilder. Forskningen vil tage sigte paa i et stadig mere komplekst miljoe at mindske usikkerheden omkring vurdering af risikoen ved svage doser og/eller lave dosishastigheder ved at kombinere de oplysninger, der er indhentet fra en raekke forskellige forsoeg, med epidemiologiske oplysninger. Der vil blive foretaget en vurdering af risici i forbindelse med radon i boliger. Der vil blive gennemfoert sammenlignende undersoegelser, hvori der tages hensyn til relevante forhold (geografiske omraader, byggematerialer, levevis mv.). Herigennem forventes tilvejebragt de elementer, som vil goere det muligt at ivaerksaette eventuelle effektive og varige modforanstaltninger til nedbringelse af befolkningens straalingsudsaettelse. Der vil blive gennemfoert forskning i optimal roentgendiagnostik med henblik paa at mindske patienters udsaettelse for straaling. Der vil blive udviklet forvaltningsprocedurer baseret paa forbedrede videnskabelige oplysninger for at optimere straalingsbeskyttelsen paa arbejdspladsen. Der vil blive udviklet videnskabelige procedurer for at muliggoere en realistisk vurdering af virkningerne af straalingsfare og forbedre forvaltningen heraf, saa det bliver muligt at ivaerksaette de mest effektive modforanstaltninger og mindske overfoerslen af radioaktiv kontamination til mennesker samt behandle ofrene for utilsigtet bestraaling. Loesningen af de komplekse problemer i forbindelse med dette kraever, at oplysninger fra vidt forskellige omraader integreres i en tvaerfaglig fremgangsmaade, hvor foelgende emner behandles: Menneskers udsaettelse for straaling og radioaktivitet Maalet er at udvikle metoder til maaling af straalingsdoser paa en praecis og paalidelig maade og definere de kritiske veje for spredning af radioaktivitet i miljoeet og mulige strategier til at hindre overfoersel af radionukleider til mennesker. Radionukleiders adfaerd i miljoeet vil blive studeret, isaer naturlige og kunstige radionukleider med lang levetid, som kan ophobes i naturlige eller delvis naturlige oekosystemer eller undergaa kemiske og biologiske aendringer. Desuden vil man undersoege modforanstaltninger til at mindske foelgerne af radioaktiv kontamination for miljoe og mennesker. Foelger af menneskers udsaettelse for straaling: vurdering, forebyggelse og behandling Maalet er kvantitativt at bestemme de virkninger, som forekommer ved svage doser og/eller lave dosishastigheder (stokastiske straalingsvirkninger),


text: udvikle midler til at vurdere og behandle virkningerne af utilsigtet bestraaling (ikke-stokastiske virkninger) og at vurdere virkningerne paa organismens udvikling. Der vil blive anvendt en samordnet fremgangsmaade baseret paa mikrodosimetri, biofysisk modelopstilling, molekylaere og cellulaere undersoegelser samt dyreundersoegelser og epidemiologi for at forstaa de implicerede mekanismer og vurdere risiciene for straalingsfremkaldte kraeftformer og genetiske skader hos mennesker, idet der bl.a. skal anvendes proeveudtagninger og sammenlignende epidemiologiske undersoegelser foretaget i forskellige omraader. Dette vil i vaesentlig grad fremme fortolkningen af epidemiologiske data vedroerende mennesker og ekstrapolation af disse data til svage doser og/eller lave dosishastigheder. Diagnose og behandling af virkningerne af ulykker, der medfoerer ekstern lokal bestraaling eller helkropsbestraaling eller intern kontamination med radionukleider, vil blive forbedret ved at studere deres sygdomsfremkaldende evner og anvende nye molekylaere og cellulaere teknikker. Undersoegelser af organismens udvikling vil blive koncentreret om hjerneskader efter bestraaling i livmoderen, straalingsfremkaldt kraeft og overfoersel af radionukleider til fostre, spaedboern og boern. Risici ved og forvaltning af straalingsudsaettelse Formaalet er at evaluere de generelle risici ved menneskers udsaettelse for straaling og tilvejebringe metoder til optimering og forvaltning af straalingsbeskyttelse under normale forhold og i ulykkessituationer. Der vil blive indsamlet systematiske oplysninger om menneskers udsaettelse for straaling fra naturlige, medicinske og industrielle kilder, idet der laegges vaegt paa epidemiologiske undersoegelser, herunder af personer udsat for straaling paa arbejdspladsen eller for oeget naturlig radioaktivitet. De faktorer, der paavirker befolkningens udsaettelse for radon i boliger, og mulige modforanstaltninger vil blive undersoegt. Straalingsrisici vil blive sat i relation til andre risici. Man vil undersoege optimeringen af straalingsbeskyttelse under normale forhold og i ulykkessituationer for at tilpasse den til de nye beskyttelsesnormer. Modeller vedroerende virkningerne af straalingsulykker og kriseforvaltningsprocedurer vil blive yderligere udviklet. Der vil blive udviklet en optimal roentgendiagnostik ved hjaelp af foranstaltningerne til sikring af billedkvaliteten og analyse af risici og fordele ved forskellige fremgangsmaader. BILAG B DELPROGRAMMETS UDFOERELSE OG FAELLESKABETS FINANSIELLE BIDRAG 1. Kommissionen vil udfoere delprogrammet paa grundlag af maalsaetningerne og det videnskabelige og tekniske indhold i bilag A. 2. Udvaelgelsen af projekter sker paa grundlag af kriterierne i bilag III til Raadets afgoerelse 90/221/Euratom, EOEF (1) om det tredje rammeprogram og maalsaetningerne i bilag A til denne aftale. Delprogrammet udfoeres fortrinsvis ved hjaelp af forskningsprojekter med omkostningsdeling. Projekterne omfattes af forsknings- og udviklingskontrakter med omkostningsdeling, og Faellesskabets finansielle bidrag bliver normalt ikke over 50 %. Universiteter og andre forskningscentre, der deltager i projekter med omkostningsdeling, kan for hvert projekt anmode om enten 50 % finansiering af de samlede udgifter eller 100 % finansiering af ekstra graenseomkostninger. Projekter med omkostningsdeling skal udfoeres af deltagere med hjemsted i Faellesskabet og i Schweiz. Projekter, der blandt deltagerne har f.eks. universiteter, forskningsinstitutter og industrivirksomheder, herunder smaa og mellemstore virksomheder, skal have mindst to deltagere, som er uafhaengige af hinanden og har hjemsted i forskellige EF-medlemsstater. Kontrakter om forskningsprojekter med omkostningsdeling indgaas som regel efter en udvaelgelsesprocedure paa grundlag af en indkaldelse af forslag, der offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende. 3. Viden, som opnaas under projektets udfoerelse, videreformidles baade inden for delprogrammet og


text: ved hjaelp af en centraliseret aktion paa grundlag af den afgoerelse, som omtales i afgoerelse 90/221/Euratom, EOEF, artikel 4, tredje led. BILAG C FINANSIELLE BESTEMMELSER 1. Delprogrammets udfoerelse anslaas at kraeve et beloeb paa 41 140 000 ECU. 2. Schweiz' finansielle bidrag i forbindelse med dets deltagelse i Faellesskabets delprogram anslaas til 1 476 926 ECU, som sammen med eventuelle andre bidrag fra tredjelande laegges til ovenstaaende beloeb i overensstemmelse med denne aftales artikel 2. 3. Den vejledende forfaldsplan for forpligtelsesbevillingerne til delprogrammet og for Schweiz' bidrag ser saaledes ud: >TABELPOSITION></(BLK0)COL><(BLK0)COL ID="2"> >TABELPOSITION></(BLK0)COL></(BLK0)ROW></(BLK0)CORPUS></(BLK0)TBL> BILAG D FINANSIELLE BESTEMMELSER 1. Dette bilag indeholder de naermere bestemmelser for det i aftalens artikel 2 omtalte finansielle bidrag fra Schweiz. 2. Ved hvert aars begyndelse, eller naar en aendring af Faellesskabets delprogram medfoerer en forhoejelse af det beloeb, programmets udfoerelse anslaas at kraeve, beder Kommissionen Schweiz indbetale et beloeb, der svarer til landets aftalemaessige bidrag til omkostningerne. Dette bidrag angives baade i ecu, hvis sammensaetning er defineret i forordning (EOEF) nr. 3180/78 (1), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 1971/89 (2), og i schweizisk valuta. Det i ecu angivne bidrags vaerdi i schweizisk valuta beregnes paa det tidspunkt, hvor opfordringen til indbetaling fremsaettes. 3. Schweiz indbetaler sit aftalemaessige bidrag til de aarlige omkostninger ved hvert aars begyndelse og senest tre maaneder efter, at opfordringen til indbetaling er blevet fremsat. Ved for sen indbetaling af bidraget betaler Schweiz renter til en sats, som er lig med den hoejeste diskontosats i Faellesskabets medlemsstater paa forfaldsdagen. Satsen forhoejes med 0,25 procentpoint for hver maaneds forsinkelse. Den forhoejede sats gaelder for hele forsinkelsesperioden. Dog forfalder renten kun, hvis bidraget indbetales mere end tre maaneder efter, at Kommissionen har fremsat sin opfordring. 4. Rejseudgifter, som schweiziske repraesentanter og eksperter paadrager sig i forbindelse med det i aftalens artikel 4 omtalte udvalgs arbejde, refunderes af Kommissionen efter de gaeldende procedurer for repraesentanter og eksperter fra Faellesskabets medlemsstater og i overensstemmelse med afgoerelse 84/338/Euratom, EKSF, EOEF. 5. De beloeb, Schweiz indbetaler, krediteres Faellesskabets delprogram som budgetindtaegter, der opfoeres under den relevante budgetpost i oversigten over indtaegter i De Europaeiske Faellesskabers almindelige budget. 6. Forvaltningen af bevillingerne omfattes af den gaeldende finansforordning for De Europaeiske Faellesskabers almindelige budget. 7. Ved hvert aars afslutning udarbejdes en oversigt over bevillingerne til Faellesskabets delprogram, og denne oversigt sendes Schweiz til orientering.


text:
23 . 2 . 94 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . L 52/17
 AFGØRELSE Nr. 4/93 TRUFFET AF DEN BLANDEDE KOMITE EØF-ISLAND
 af 5 . juli 1993
 om ændring af protokol nr. 3 angående definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus«
 og angående metoderne for administrativt samarbejde
 ( 94/105/EF)
 DEN BLANDEDE KOMITE HAR —
 under henvisning til overenskomsten mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og
 Republikken Island , undertegnet den 22 . juli 1972 i Bruxelles ,
 under henvisning til protokol nr. 3 angående definitionen af begrebet » varer med oprindelsessta
 tus « og angående metoderne for administrativt samarbejde, i det følgende benævnt »protokol
 nr. 3 «, særlig artikel 28 , og
 ud fra følgende betragtninger:
 I henhold til oprindelsesreglen i listen i bilag III til protokol nr. 3 vedrørende andet legetøj,
 skalamodeller og lignende modeller til underholdnings- og legebrug, også bevægelige, samt
 puslespil af enhver art, henhørende under position HS 9503 , skal alle anvendte materialer ved
 fremstilling af disse varer henhøre under en anden position end den færdige vare, og værdien af
 alle anvendte materialer må ikke overstige 50% af den færdige vares pris ab fabrik,
 der bør foretages en ændring af oprindelsesreglen for byggelegetøj , der er fremstillet af
 plastmateriale, og som henhører under position HS 9503 , så det bliver muligt at tillade
 anvendelse af materialer henhørende under samme position som varen i et omfang svarende til
 indtil 10% af den færdige vares pris ab fabrik og inden for rammerne af den nugældende
 50%-regel vedrørende alle anvendte materialer —
 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE :
 Artikel 1
 Positionen og bestemmelserne vedrørende denne i listen, der er knyttet som bilag til denne
 afgørelse, erstatter den tilsvarende position og de dertil hørende bestemmelser i listen i bilag III
 til protokol nr. 3 til overenskomsten EØF-Island .
 Artikel 2
 Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen .
 Den anvendes fra den 1 . januar 1993 .
 Udfærdiget i Bruxelles, den 5 . juli 1993 .
 På Den Blandede Komités vegne
 H. HAFSTEIN
 Formand
 ---pagebreak--- Nr. L 52/ 1 8 Dc Europæiske Fællesskabers Tidende 23 . 2 . 94
 BILAG
 Liste over forarbejdninger eller bearbejdninger, som materialer uden oprindelsesstatus skal undergå, for at
 den fremstillede vare kan få oprindelsesstatus
 Bearbejdning eller forarbejdning af materialer
 HS-position Varebeskrivelse uden oprindelsesstatus, som giver den færdige
 vare oprindelsesstatus
 (1) (2) (3)
 9503 Andet legetøj; skalamodeller og lignende
 modeller til underholdnings- og legebrug,
 også bevægelige; puslespil af enhver art:
 — byggelegetøj af plast Fremstilling, ved hvilken :
 — værdien af alle anvendte materialer
 ikke overstiger 50% af den færdige
 vares pris ab fabrik, og
 — inden for ovennævnte grænse, materia
 ler henhørende under samme position
 som den færdige vare kun anvendes
 for indtil en værdi af 10% af den
 færdige vares pris ab fabrik
 — andre varer Fremstilling, ved hvilken :
 — alle anvendte materialer henhører un
 der en anden position end den færdige
 vare , og
 — værdien af alle anvendte materialer
 ikke overstiger 50% af den færdige
 vares pris ab fabrik


text:
 Avis juridique important
 |
 21994A0103(46)
 Aftale om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde - Protokol 45 om overgangsperioder vedrørende Spanien og Portugal
 EF-Tidende nr. L 001 af 03/01/1994 s. 0210 - 0210
 PROTOKOL 45om overgangsperioder vedroerende Spanien og PortugalDe kontraherende parter finder, at aftalen er uden indflydelse paa de overgangsperioder, som i akten vedroerende Spaniens og Portugals tiltraedelse af De Europaeiske Faellesskaber er indroemmet disse to lande, og som uafhaengigt af de i aftalen selv fastsatte overgangsperioder maatte fortsaette efter dennes ikrafttraedelse.


text:
 3.3.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 58/76
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 119/2010
 af 10. november 2010
 om ændring af bilag II (Tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Bilag II til aftalen blev ændret ved Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse nr. 8/2006 af 27. januar 2006 (1).
 (2)
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/23/EF af 23. maj 2007 om markedsføring af pyrotekniske artikler (2) bør indarbejdes i aftalen.
 (3)
 Kommissionens direktiv 2008/43/EF af 4. april 2008 om oprettelse i henhold til Rådets direktiv 93/15/EØF af et system til id-mærkning og sporing af eksplosivstoffer til civil brug (3) bør indarbejdes i aftalen —
 HAR BESTEMT FØLGENDE:
 Artikel 1
 Følgende indsættes efter punkt 3 (Kommissionens direktiv 2004/57/EF) i kapitel XXIX i bilag II til aftalen:
 »4.
 32007 L 0023: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/23/EF af 23. maj 2007 om markedsføring af pyrotekniske artikler (EUT L 154 af 14.6.2007, s. 1).
 5.
 32008 L 0043: Kommissionens direktiv 2008/43/EF af 4. april 2008 om oprettelse i henhold til Rådets direktiv 93/15/EØF af et system til id-mærkning og sporing af eksplosivstoffer til civil brug (EUT L 94 af 5.4.2008, p. 8).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af direktiv 2007/23/EF og 2008/43/EF, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 11. november 2010, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1 (4).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 10. november 2010.
 På vegne af Det Blandede EØS-udvalgs
 Stefán Haukur JÓHANNESSON
 Formand
 (1) EUT L 92 af 30.3.2006, s. 29.
 (2) EUT L 154 af 14.6.2007, s. 1.
 (3) EUT L 94 af 5.4.2008, s. 8.
 (4) Forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 Avis juridique important
 |
 22003A0719(01)
 Aftale mellem Den Europæiske Union og Amerikas Forenede Stater om udlevering
 EU-Tidende nr. L 181 af 19/07/2003 s. 0027 - 0033
 Aftalemellem Den Europæiske Union og Amerikas Forenede Stater om udleveringINDHOLDSFORTEGNELSE>TABELPOSITION>DEN EUROPÆISKE UNION OG AMERIKAS FORENEDE STATER,DER ØNSKER yderligere at fremme samarbejdet mellem Den Europæiske Unions medlemsstater og Amerikas Forenede Stater,SOM ØNSKER at bekæmpe kriminalitet mere effektivt for at beskytte deres demokratiske samfund og fælles værdier,DER TAGER BEHØRIGT HENSYN til enkeltpersoners rettigheder og retsstatsprincippet,SOM TAGER I BETRAGTNING, at deres respektive retssystemer sikrer en udleveret person retten til en retfærdig rettergang, herunder retten til at blive dømt af en upartisk domstol, der er nedsat efter loven,SOM ØNSKER at indgå en aftale om udlevering af lovovertrædere,ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE BESTEMMELSER:Artikel 1Emne og formålDe kontraherende parter forpligter sig til i overensstemmelse med bestemmelserne i denne aftale at udbygge samarbejdet inden for rammerne af gældende udleveringsforbindelser mellem medlemsstaterne og Amerikas Forenede Stater om udlevering af lovovertrædere.Artikel 2DefinitionerI denne aftale forstås ved1. "kontraherende parter": Den Europæiske Union og Amerikas Forenede Stater2. "medlemsstat": en af Den Europæiske Unions medlemsstater3. "justitsministerium": for så vidt angår Amerikas Forenede Stater: Amerikas Forenede Staters justitsministerium ("Department of Justice") og for så vidt angår en medlemsstat: vedkommende medlemsstats justitsministerium; i en medlemsstat, hvor de opgaver, der er omhandlet i artikel 3, 5, 6, 8 eller 12, varetages af anklagemyndigheden, kan denne myndighed dog udpeges til at varetage en sådan opgave i stedet for justitsministeriet i overensstemmelse med artikel 19, medmindre Amerikas Forenede Stater og den pågældende medlemsstat bliver enige om at udpege en anden myndighed.Artikel 3Anvendelse af denne aftale i forhold til bilaterale udleveringstraktater med medlemsstaterne1. Den Europæiske Union, der handler i medfør af traktaten om Den Europæiske Union, og Amerikas Forenede Stater sikrer, at bestemmelserne i denne aftale anvendes på følgende betingelser i forhold til bilaterale udleveringstraktater mellem medlemsstaterne og Amerikas Forenede Stater, som er gældende på tidspunktet for denne aftales ikrafttræden:a) Artikel 4 anvendes i stedet for bestemmelser i bilaterale traktater, som udelukkende tillader udlevering i forbindelse med nærmere definerede straffelovsovertrædelser.b) Artikel 5 anvendes i stedet for bestemmelser i bilaterale traktater, der vedrører fremsendelse, bekræftelse, konstatering af ægthed eller legalisering af udleveringsanmodninger og dokumenter til støtte herfor, der er fremsendt af den anmodende stat.c) Artikel 6 anvendes, hvis der ikke findes bestemmelser i bilaterale traktater, der tillader direkte fremsendelse mellem USA's justitsministerium og vedkommende medlemsstats justitsministerium af anmodninger om varetægtsfængsling.d) Artikel 7 anvendes sideløbende med bestemmelser i bilaterale traktater, der regulerer fremsendelse af udleveringsanmodninger.e) Artikel 8 anvendes, hvis der ikke findes bestemmelser i bilaterale traktater om fremsendelse af supplerende oplysninger; hvis bilaterale traktater ikke indeholder bestemmelser om de kanaler, der skal anvendes, finder artikel 8, stk. 2, ligeledes anvendelse.f) Artikel 9 anvendes, hvis der ikke findes bestemmelser i bilaterale traktater, der tillader midlertidig overgivelse af personer, mod hvilke der er indledt retsforfølgning, eller som afsoner en straf i den anmodede stat.g) Artikel 10 anvendes, medmindre andet er fastsat heri, i stedet for bestemmelser i bilaterale traktater vedrørende afgørelser om flere anmodninger om


text: udlevering af den samme person, eller hvis sådanne bestemmelser ikke findes.h) Artikel 11 anvendes, hvis der ikke findes bestemmelser i bilaterale traktater, der tillader afkald på udlevering eller anvendelse af forenklede udleveringsprocedurer.i) Artikel 12 anvendes, hvis der ikke findes bestemmelser i bilaterale traktater om gennemrejse; hvis der ikke findes bestemmelser i bilaterale traktater om den procedure, der skal anvendes i tilfælde af uforudset flylanding, finder artikel 12, stk. 3, ligeledes anvendelse.j) Artikel 13 kan anvendes af den anmodede stat i stedet for bestemmelser i bilaterale traktater om dødsstraf, eller hvis sådanne bestemmelser ikke findes.k) Artikel 14 anvendes, hvis der ikke findes bestemmelser i bilaterale traktater om behandling af følsomme oplysninger i en anmodning.2. a) Den Europæiske Union, der handler i medfør af traktaten om Den Europæiske Union, sikrer, at hver medlemsstat i et skriftligt instrument mellem vedkommende medlemsstat og Amerikas Forenede Stater anerkender anvendelsen som fastsat i denne artikel af medlemsstatens gældende bilaterale udleveringstraktat med Amerikas Forenede Stater.b) Den Europæiske Union, der handler i medfør af traktaten om Den Europæiske Union, sikrer, at nye medlemsstater, der tiltræder Den Europæiske Union efter denne aftales ikrafttræden, og som har indgået bilaterale udleveringstraktater med Amerikas Forenede Stater, træffer de i litra a) omhandlede foranstaltninger.c) De kontraherende parter bestræber sig på at afslutte den i litra b) omhandlede proces inden en ny medlemsstats forventede tiltrædelse eller snarest muligt derefter. Den Europæiske Union giver Amerikas Forenede Stater meddelelse om datoen for nye medlemsstaters tiltrædelse.3. Hvis den i stk. 2, litra b), omhandlede proces ikke er afsluttet senest på tiltrædelsesdatoen, finder bestemmelserne i denne aftale anvendelse i forbindelserne mellem vedkommende nye medlemsstat og Amerikas Forenede Stater fra den dato, hvor de har meddelt hinanden og Den Europæiske Union, at de har afsluttet de fornødne interne procedurer.Artikel 4Lovovertrædelser, som kan medføre udlevering1. Lovovertrædelser kan medføre udlevering, hvis de efter lovgivningen i både den anmodende og den anmodede stat kan straffes med frihedsstraf af en maksimal varighed på mere end et år eller med en strengere straf. Lovovertrædelser kan ligeledes medføre udlevering, hvis de består i forsøg på eller sammensværgelse med henblik på at begå eller medvirke til en lovovertrædelse, som kan medføre udlevering. Fremsættes anmodningen med henblik på at fuldbyrde den straf, en person er idømt for en lovovertrædelse, der kan medføre udlevering, skal den frihedsstraf, der endnu ikke er afsonet, være på mindst fire måneder.2. Imødekommes en anmodning om udlevering i forbindelse med en lovovertrædelse, der kan medføre udlevering, imødekommes anmodningen ligeledes for eventuelle andre lovovertrædelser, der er anført i den, hvis disse kan straffes med en frihedsstraf på et år eller mindre, forudsat at alle andre betingelser for udlevering er opfyldt.3. Lovovertrædelser kan medføre udlevering efter denne artikel:a) uanset om lovgivningen i den anmodende og den anmodede stat har placeret dem i samme kategori eller anvender samme terminologi til at beskrive demb) uanset om de er af en sådan art, at Amerikas Forenede Staters føderale lovgivning kræver bevis vedrørende f.eks. transport mellem de enkelte stater eller anvendelse af postvæsenet eller andre faciliteter, der påvirker handelen


text: mellem staterne eller udlandshandelen, da sådanne krav udelukkende anvendes til at fastslå, om en føderal domstol i Amerikas Forenede Stater har kompetence i sagen, ogc) hvis de vedrører skat, told, valutakontrol samt import eller eksport af råvarer, uanset om lovgivningen i den anmodende og den anmodede stat omfatter bestemmelser om de samme former for skat, told eller valutakontrol eller om import eller eksport af samme former for råvarer.4. Hvis lovovertrædelsen er begået uden for den anmodende stats område, imødekommes anmodningen med forbehold af de øvrige gældende betingelser for udlevering, såfremt lovgivningen i den anmodede stat indeholder bestemmelser om straf for en lovovertrædelse, der er begået uden for dens område under lignende omstændigheder. Indeholder lovgivningen i den anmodede stat ikke bestemmelser om straf for en lovovertrædelse, der er begået uden for dens område under lignende omstændigheder, kan den anmodede stats udøvende myndighed efter eget skøn imødekomme anmodningen, såfremt alle andre gældende betingelser for udlevering er opfyldt.Artikel 5Fremsendelse af dokumenter og konstatering af dokumenternes ægthed1. Udleveringsanmodninger og dokumenter til støtte herfor fremsendes ad diplomatiske kanaler, hvilket også gælder fremsendelse i henhold til artikel 7.2. Dokumenter, der er bekræftet af eller forsynet med segl fra den anmodende stats justitsministerium eller fra det ministerium, der er ansvarligt for udenrigsanliggender, antages i forbindelse med udleveringsprocedurer i den anmodede stat uden yderligere bekræftelse og konstatering af ægthed eller anden form for legalisering.Artikel 6Fremsendelse af anmodninger om varetægtsfængslingAnmodninger om varetægtsfængsling behøver ikke fremsendes ad diplomatiske kanaler, men kan i stedet fremsendes direkte fra den anmodende stats justitsministerium til den anmodede stats justitsministerium. Den Internationale Kriminalpolitiorganisations (Interpols) faciliteter kan ligeledes anvendes til fremsendelse af sådanne anmodninger.Artikel 7Fremsendelse af dokumenter efter varetægtsfængsling1. Har den anmodede stat allerede varetægtsfængslet den person, der ønskes udleveret, anses den anmodende stat for at overholde sin forpligtelse til at fremsende udleveringsanmodningen og dokumenterne til støtte herfor ad diplomatiske kanaler i henhold til artikel 5, stk. 1, hvis anmodningen og de pågældende dokumenter indgives til den anmodede stats ambassade i den anmodende stat. I så tilfælde anses datoen for ambassadens modtagelse af en sådan anmodning for at være datoen for den anmodede stats modtagelse heraf med henblik på anvendelse af den tidsfrist, som skal overholdes i henhold til den gældende udleveringstraktat for at muliggøre personens fortsatte fængsling.2. Såfremt en medlemsstat på datoen for undertegnelsen af denne aftale som følge af den nationale retspraksis, der er gældende på den dato, ikke er i stand til at anvende de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger, finder denne artikel først anvendelse i vedkommende medlemsstat, når der ved udveksling af diplomatisk note mellem vedkommende medlemsstat og Amerikas Forenede Stater er indgået aftale herom.Artikel 8Supplerende oplysninger1. Den anmodede stat kan anmode den anmodende stat om at fremlægge supplerende oplysninger inden for en nærmere angivet tidsfrist, hvis den ikke mener, at de oplysninger, der er fremlagt til støtte for udleveringsanmodningen, er tilstrækkelige til at opfylde kravene i den gældende udleveringstraktat.2. De berørte staters justitsministerier kan anmode hinanden om sådanne supplerende oplysninger og fremsende dem direkte.Artikel 9Midlertidig overgivelse1. Hvis en anmodning om udlevering,