text:
375/382 DA
 E/ECE/324
 Den Europæiske Unions Tidende Rev.1/Add.82/Rev.3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 149
 Bilag 4 – Tillæg 2
 3.1.3.5.2. der er tilstrækkelig til, at CO2-koncentrationen i udtagningssækken til fortyndet
 udstødningsgas er mindre end 3 % vol. for benzin og diesel, mindre end 2,2 % vol.
 for LPG, og mindre end 1,5 % vol. for NG.
 3.1.3.6. En temperaturføler (T1) (nøjagtighed ± 0,4 kPa), der monteres umiddelbart
 opstrøms for volumenmåleren til måling af trykforskellen mellem gasblandingen
 og den omgivende luft.
 3.1.3.7. Et manometer (G1) (nøjagtighed ± 0,4 kPa), der monteres umiddelbart opstrøms for
 den positive fortrængningspumpe til måling af trykforskellen mellem
 gasblandingen og den omgivende luft.
 3.1.3.8. Et manometer (G2) (nøjagtighed ± 0,4 kPa), der monteres således, at
 differentialtrykket mellem pumpens suge- og trykside kan registreres.
 3.1.3.9. To sonder (S1 og S2) til udtagning af prøver af fortyndingsluft og fortyndet
 udstødningsgas/luftblanding.
 3.1.3.10. Et filter (F) til udskillelse af faste partikler fra den gasstrøm, der indsamles til
 analyse.
 3.1.3.11. Pumper (P) til indsamling af en konstant strøm af fortyndingsluft samt fortyndet
 udstødningsgas/luftblanding under prøvningen.
 3.1.3.12. Strømningsregulatorer (N) til sikring af en konstant og ensartet strøm af de
 gasprøver, der indsamles under hele prøvningen af sonderne S1 og S2. Strømmen
 af gasprøver skal være således, at den udtagne mængde ved afslutningen af hver
 prøvning er tilstrækkelig stor til at underkastes analyse (ca. 10 l/min.).
 3.1.3.13. Strømningsmålere (FL) til regulering og overvågning af den konstante strøm af
 gasprøver under prøvningen.
 3.1.3.14. Hurtigtvirkende ventiler (V) til at styre den konstante strøm af gasprøver til
 udtagningssækkene eller udstrømningsåbningen.
 3.1.3.15. Lufttætte lynkoblinger (Q) mellem de hurtigtvirkende ventiler og
 udtagningssækkene. Koblingen skal have automatisk lukning ved den side, der
 vender mod udtagningssækkene. Alternativt kan der benyttes andre metoder til at
 transportere prøverne til analyseenheden (f.eks. trevejsspærreventiler).
 ---pagebreak--- E/ECE/324
 27.12.2006 DA Rev.1/Add.82/Rev.3
 Den Europæiske Unions Tidende L 375/383
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 150
 Bilag 4 – Tillæg 2
 3.1.3.16. Sække (B) til indsamling af prøver af fortyndet udstødningsgas og fortyndingsluft
 under prøvningen. De skal have tilstrækkelig kapacitet til, at
 prøveudtagningsstrømmen ikke bremses. De skal være fremstillet af materiale, som
 ikke påvirker selve målingerne og gasprøvernes kemiske sammensætning (f.eks.
 lamineret polyethylen-/polyamidfilm eller fluorerede polycarbonhydrider).
 3.1.3.17. En digital tæller (C) til registrering af den positive fortrængningspumpes
 omdrejningstal under prøvningen.
 3.1.4. Nødvendigt yderligere udstyr ved prøvning af køretøjer med motor med
 kompressionstænding
 For at opfylde forskrifterne i punkt 4.3.1.1 og 4.3.2 i bilag 4 skal følgende
 yderligere udstyr inden for de stiplede linjer i figur 5/3 benyttes ved afprøvning af
 køretøjer med motor med kompressionstænding:
 Fh opvarmet filter
 S3 et prøveudtagningspunkt for carbonhydrid
 Vh opvarmet flervejsventil
 Q lynkobling, der gør det muligt at analysere prøver af den
 omgivende luft BA i HFID-enheden
 HFID opvarmet flammeioniseringsanalyseenhed
 R og I apparater til integrering og registrering af den øjeblikkelige
 koncentration af carbonhydrider
 Lh opvarmet prøveudtagningsledning.
 Alle opvarmede dele skal holdes på en temperatur af 463 K (190 °C) ± 10 K.
 Partikeludtagningssystem:
 S4 Udtagningssonde anbragt i fortyndingstunnelen
 Fp Filterenhed bestående af to seriemonterede filtre; omskifter til yderligere
 parallelt monterede filterpar
 ---pagebreak--- L


text:
375/384 DA
 E/ECE/324
 Den Europæiske Unions Tidende Rev.1/Add.82/Rev.3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 151
 Bilag 4 – Tillæg 2
 Udtagningsledning
 Pumper, strømningsregulatorer, strømningsmålere.
 3.2. Kritisk venturifortyndingssystem (CFV-CVS) (figur 5/4)
 3.2.1. Brugen af en kritisk venturi i forbindelse med konstantvolumensystemet (CVS)
 bygger på strømningsmekanikkens principper for kritisk strømning.
 Strømningshastigheden i den variable blanding af fortyndingsluft og
 udstødningsgas holdes på lydhastigheden, som er direkte proportional med
 kvadratroden af gastemperaturen. Strømningen kontrolleres, beregnes og integreres
 løbende under prøvningen.
 Ved at benytte en yderligere kritisk venturi til udtagning sikres proportionalitet i
 gasprøverne. Eftersom tryk og temperatur er ens ved de to venturirørs indtag, er
 volumenet af den udtagne gas proportional med den fortyndede
 udstødningsgasblandings samlede volumen, og forskrifterne i dette bilag er således
 opfyldt.
 ---pagebreak--- E/ECE/324
 27.12.2006 DA Rev.1/Add.82/Rev.3
 Den Europæiske Unions Tidende L 375/385
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 152
 Bilag 4 – Tillæg 2
 Figur 5/3
 Konstantvolumenudtagningsenhed med positiv fortrængningspumpe (PDP-CVS)
 BE
 C gn
 in
 Q 87 bå
 65 sg
 ni gn
 n in
 gn LF m
 øtr bå
 in t sd sg
 V ni
 bå
 sg evn ul n
 ni oT iT m
 øtr
 n N 1
 G
 m
 ørt tn tnsdu
 sd ev
 2
 G evli
 T1 oTT
 ul oT P
 iT A
 B
 F
 S2
 Q P
 D
 P
 LF
 gn sa
 in V sg
 bå
 sg sa gni
 ni N C g rre
 H T G na b
 n ps lia
 m
 øtr nte - k-
 sd v T C C
 ul oT H H
 iT
 P P
 pF N N
 S4 ri tf
 a u-l
 or lu
 3
 Ze N Vh BA
 S
 r
 Q yl erto
 no o
 hF gn m l
 tis esei
 et d
 le r
 I se fo
 D id et
 ri IF r v
 ftu at H fo ræ
 l ne I1 R de kå
 ed ib S M ri p
 m uq nu
 ne A B eK
 vi R
 g
 m
 O
 ---pagebreak--- L 375/386 DA
 E/ECE/324
 Den Europæiske Unions Tidende Rev.1/Add.82/Rev.3 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 153
 Bilag 4 – Tillæg 2
 Figur 5/4
 Konstantvolumenudtagningssystem med kritisk venturi (CFV-CVS)
 E
 B
 Q
 gn LF
 in V L
 bå B
 sg SP
 ni
 n
 m
 ørt tne
 sd vo P tn
 G V ev
 ul T M
 oT gn
 iI in
 F bå
 V
 S sg
 ni
 A n
 B S2 m
 øtr
 T sd
 ul
 S iI
 Q C
 LF
 gn sa
 in V g
 bå
 sg sa sgn
 ni C gri
 n
 N H T G na er
 m ps ibl
 øtr tn - ak
 sd ev C-C
 ul oT T HH
 iI
 P P
 pF N N
 S4 rt
 aiflu
 or-l
 eZu Vh BA
 N
 S3
 Q yl
 no
 hF gn le
 tis sie
 et d
 le r
 I se fo
 ftu D it
 l ri
 ed at
 IF rod evæ
 H f rk
 ne en I1 R de å
 vi ib S H iru pn
 gm B qe u
 mA RK
 O
 ---pagebreak--- E/ECE/324
 27.12.2006

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
DA Rev.1/Add.82/Rev.3
 Den Europæiske Unions Tidende L 375/387
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 154
 Bilag 4 – Tillæg 2
 3.2.2. I figur 5/4 er vist et diagram over dette udtagningssystem. Da der kan opnås
 tilsvarende resultater med forskellige konfigurationer, er det ikke afgørende, at
 diagrammet overholdes strengt. Der kan anvendes supplerende komponenter som
 instrumenter, ventiler, solenoider og afbrydere for at opnå yderligere data og
 koordinere systemets enkelte komponenter.
 3.2.3. Prøveudtagningsudstyret omfatter:
 3.2.3.1. Et filter (D) til fortyndingsluften, som om nødvendigt kan foropvarmes. Filtret skal
 bestå af aktivt kul mellem to papirlag og bruges til at reducere og stabilisere
 baggrundscarbonhydrid-emissionen til fortyndingsluften.
 3.2.3.2. Et blandingskammer (M), hvori udstødningsgassen og luft blandes homogent.
 3.2.3.3. En cyklonseparator (CS) til udskilning af partikler.
 3.2.3.4. To sonder (S1 og S2) til udtagning af prøver af fortyndingsluft og fortyndet
 udstødningsgas.
 3.2.3.5. En kritisk venturi (SV) til udtagning af proportionale prøver af fortyndet
 udstødningsgas ved udtagningssonde S2.
 3.2.3.6. Et filter (F) til udskilning af faste partikler fra den gasstrøm, der indsamles til
 analyse.
 3.2.3.7. Pumper (P) til indsamling af strømmen af luft og fortyndet udstødningsgas i sække
 under prøvningen
 3.2.3.8. En strømningsregulatorer (N) til sikring af en konstant strøm af de gasprøver, der
 indsamles under hele prøvningen af sonde S1. Strømmen af gasprøver skal være
 således, at den udtagne mængde ved afslutningen af hver prøvning er tilstrækkelig
 stor til at underkastes analyse (ca. 10 l/min.).
 3.2.3.9. En trykudligner (PS) i udtagningsledningen.
 3.2.3.10. Strømningsmålere (FL) til regulering og overvågning af strømmen af gasprøver
 under prøvningen.
 3.2.3.11. Hurtigtvirkende ventiler (V) til at styre den konstante strøm af gasprøver til
 udtagningssækkene eller udstrømningsåbningen.
 3.2.3.12. Lufttætte lynkoblinger (Q) mellem de hurtigtvirkende ventiler og
 udtagningssækkene. Koblingerne skal have automatisk lukning ved den side, der
 ---pagebreak--- L 375/388 DA
 E/ECE/324
 Den Europæiske Unions Tidende Rev.1/Add.82/Rev.3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 155
 Bilag 4 – Tillæg 2
 vender mod udtagningssækkene. Alternativt kan der benyttes andre metoder til at
 transportere prøverne til analyseenheden (f.eks. trevejsspærreventiler).
 3.2.3.13. Sække (B) til indsamling af prøver af fortyndet udstødningsgas og fortyndingsluft
 under prøvningen. De skal have tilstrækkelig kapacitet til, at
 prøveudtagningsstrømmen ikke bremses. De skal være fremstillet af materiale, som
 ikke påvirker selve målingerne og gasprøvernes kemiske sammensætning (f.eks.
 lamineret polyethylen-/polyamidfilm eller fluorerede polycarbonhydrider).
 3.2.3.14. Et manometer (G) med en nøjagtighed på ± 0,4 kPa.
 3.2.3.15. En temperaturføler (T) med en nøjagtighed på ± 1 K og en responstid på 0,1 sek.
 ved 62 % af et givet temperaturudsving (målt i siliconolie).
 3.2.3.16. Et kritisk venturirør (MV) til måling af den fortyndede udstødningsgas'
 strømningsvolumen.
 3.2.3.17. En ventilator (BL) med tilstrækkelig kapacitet til at ventilere det samlede volumen
 af fortyndet udstødningsgas.
 3.2.3.18. Konstantvolumenudtagningssystemet med kritisk venturi (CFV-CVS-systemet)
 skal have tilstrækkelig kapacitet til at forhindre dannelse af kondensvand i systemet
 under alle driftsbetingelser under prøvningen. Dette opnås normalt ved at benytte
 en ventilator (BL) med en kapacitet:
 3.2.3.18.1. der er dobbelt så stor som den maksimale strøm af udstødningsgas, der fremkaldes
 under accelerationer i prøvecyklen, eller
 3.2.3.18.2. der er tilstrækkelig til, at CO2-koncentrationen i udtagningssækken til fortyndet
 udstødningsgas er mindre


text:
end 3 % vol.
 3.2.4. Nødvendigt yderligere udstyr ved prøvning af køretøjer med motor med
 kompressionstænding
 For at opfylde forskrifterne i punkt 4.3.1.1 og 4.3.2 i bilag 4 skal følgende
 yderligere udstyr inden for de stiplede linjer i figur 5/4 benyttes ved afprøvning af
 køretøjer med motor med kompressionstænding:
 Fh opvarmet filter
 S3 et prøveudtagningspunkt for carbonhydrid
 Vh opvarmet flervejsventil
 ---pagebreak--- E/ECE/324
 27.12.2006 DA Rev.1/Add.82/Rev.3
 Den Europæiske Unions Tidende L 375/389
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 156
 Bilag 4 – Tillæg 2
 Q lynkobling, der gør det muligt at analysere prøver af den
 omgivende luft BA i HFID-enheden
 HFID opvarmet flammeioniseringsanalyseenhed
 R og I apparater til integrering og registrering af den øjeblikkelige
 koncentration af carbonhydrider
 Lh opvarmet prøveudtagningsledning.
 Alle opvarmede dele skal holdes på en temperatur af 463 K (190 °C) ± 10 K.
 Hvis der ikke kan kompenseres for strømningsvariationer, vil det være nødvendigt
 med en varmeveksler (H) og en temperaturregulator (Tc) som beskrevet i punkt
 3.1.3 i dette tillæg til at sikre en konstant strøm gennem venturirøret (Mv) og
 derved en proportional strøm gennem partikeludtagningssystemet S3.
 S4 Udtagningssonde anbragt i fortyndingstunnelen
 Fp Filterenhed bestående af to seriemonterede filtre; omskifter til yderligere
 parallelt monterede filterpar
 Udtagningsledning
 Pumper, strømningsregulatorer, strømningsmålere.
 ---pagebreak--- L 375/390 DA
 E/ECE/324
 Den Europæiske Unions Tidende Rev.1/Add.82/Rev.3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 157
 Bilag 4 – Tillæg 2
 Bilag 4 - Tillæg 6
 KALIBRERING AF UDSTYRET
 1. BESTEMMELSE AF KALIBRERINGSKURVEN
 1.1. Hvert normalt benyttet måleområde kalibreres i henhold til bestemmelserne i punkt
 4.3.3 i bilag 4 på følgende måde:
 1.2. Kalibreringskurven bestemmes over mindst fem punkter, som skal være så jævnt
 fordelt som muligt. Den største nominelle kalibreringsgaskoncentration skal være
 mindst 80 % af fuldt skalaudslag.
 1.3. Kalibreringskurven beregnes ved hjælp af de mindste kvadraters metode. Hvis der
 derved fremkommer et mere end tredjegrads polynomium, skal der være mindst to
 flere kalibreringspunkter end graden af polynomiet.
 1.4. Kalibreringskurven må ikke afvige med mere end ± 2 % fra den nominelle værdi
 for hver kalibreringsgas.
 1.5. Kalibreringskurvens form
 Kalibreringskurven og kalibreringspunkterne gør det muligt at kontrollere
 kalibreringen. Analysatorernes specifikationer skal angives, navnlig:
 skala
 følsomhed
 nulpunkt
 kalibreringsdato.
 1.6. Anden teknologi (f.eks. computer, elektronisk skalaomskifter osv.) kan benyttes,
 hvis det over for den tekniske tjeneste på tilfredsstillende måde godtgøres, at den
 giver en tilsvarende nøjagtighed.
 1.7. Efterprøvning af kalibreringen
 1.7.1. Hvert normalt benyttet måleområde skal kontrolleres før hver analyse på følgende
 måde:
 1.7.2. Kalibreringen kontrolleres ved hjælp af en nulstillingsgas og en kalibreringsgas,
 hvis nominelle værdi ligger mellem 80 til 95 % af analysegassens værdi.
 ---pagebreak--- E/ECE/324
 27.12.2006 DA Rev.1/Add.82/Rev.3
 Den Europæiske Unions Tidende L 375/391
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 158
 Bilag 4 – Tillæg 2
 1.7.3. Hvis kontrolværdien for de to punkter ikke afviger med mere end ± 5 % af fuldt
 skalaudslag fra den teoretiske værdi, kan indstillingsparametrene ændres. I modsat
 fald skal optegnes en ny kalibreringskurve som angivet i punkt 1 i dette tillæg.
 1.7.4. Efter prøvningen anvendes nulstillingsgas og den samme kalibreringsgas til en ny
 kontrol. Analysen anses for acceptabel, hvis forskellen mellem de


text:
to målinger er
 mindre end 2 %.
 2. KONTROL AF FID-ENHEDEN OG CARBONHYDRIDRESPONSEN
 2.1. Detektorresponsoptimering
 FID-enheden indstilles som angivet af fabrikanten. For at optimere responsen bør
 der benyttes propan i luft på det normalt benyttede måleområde.
 2.2. Kalibrering af carbonhydridanalysatoren
 Analysatoren bør kalibreres ved hjælp af propan i luft og renset syntetisk luft. Se
 punkt 4.5.2 i bilag 4 (kalibrering og kalibreringsgasser).
 Der bestemmes en kalibreringskurve som beskrevet i punkt 1.1 til 1.5 i dette tillæg.
 2.3. Forskellige carbonhydriders responsfaktorer og anbefalede grænseværdier
 Responsfaktoren (Rf) for et bestemt carbonhydrid er forholdet mellem C1-målingen
 i FID-enheden og gascylinderkoncentrationen, udtrykt som ppm C1.
 Prøvegassens koncentration skal være således, at den giver en respons på omtrent
 80 % af fuldt skalaudslag. Koncentrationen skal være kendt med en nøjagtighed
 på ± 2 % i forhold til en gravimetrisk standard udtrykt i volumen. Desuden skal
 gascylindren forkonditioneres i 24 timer ved en temperatur på mellem 293 og
 303 K (20 og 30 °C).
 Responsfaktorerne bestemmes ved første ibrugtagning af en analysator og derefter
 ved de større kontroleftersyn. De prøvegasser, der skal benyttes, og de anbefalede
 responsfaktorer er følgende:
 Methan og renset luft: 1,00 ≤ Rf ≤ 1,15
 eller 1,00 < Rf < 1,05 for NG-drevne køretøjer
 Propylen og renset luft: 0,90 < Rf < 1,00
 ---pagebreak--- L 375/392 DA
 E/ECE/324
 Den Europæiske Unions Tidende Rev.1/Add.82/Rev.3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 159
 Bilag 4 – Tillæg 2
 Toluen og renset luft: 0,90 < Rf < 1,00
 i forhold til en responsfaktor (Rf) på 1,00 for propan og renset luft.
 2.4. Oxygeninterferenskontrol og anbefalede grænseværdier
 Responsfaktoren bestemmes som beskrevet i punkt 2.3 ovenfor. De prøvegasser,
 der skal benyttes, og de anbefalede responsfaktorer er følgende:
 Propan og nitrogen: 0,95 < Rf < 1,05
 3. AFPRØVNING AF NOx-KONVERTERENS VIRKNINGSGRAD
 Konverteren til omdannelse af NO2 til NO afprøves på følgende måde:
 Ved hjælp af prøveopstillingen i figur 6/1 og den fremgangsmåde, der er beskrevet
 nedenfor, kan konverterens virkningsgrad afprøves ved hjælp af en ozonisator.
 3.1. Analysatoren kalibreres i det mest benyttede måleområde efter fabrikantens
 anvisninger ved hjælp af nulstillingsgas og kalibreringsgas (NO-indholdet skal
 svare til ca. 80 % af fuldt skalaudslag, og NO2-koncentrationen i gasblandingen
 skal være under 5 % af NO-koncentrationen). NOx-analysatoren skal være stillet på
 NO, således at kalibreringsgassen ikke går gennem konverteren. Den målte
 koncentration registreres.
 3.2. Via en T-samling tilføres løbende oxygen eller syntetisk luft til
 kalibreringsgasstrømmen, indtil den viste koncentration ligger ca. 10 % under den
 kalibreringskoncentration, der er anført i punkt 3.1 ovenfor. Den målte
 koncentration (C) registreres. Ozonisatoren skal være ude af funktion under denne
 proces.
 3.3. Ozonisatoren aktiveres derefter for at producere tilstrækkelig ozon til, at NO-
 koncentrationen bringes ned på 20 % (mindst 10 %) af den i punkt 3.1 ovenfor
 anførte kalibreringskoncentration. Den målte koncentration (d) registreres.
 3.4. NOx-analysatoren stilles derefter på NOx, hvilket betyder, at gasblandingen
 (bestående af NO, NO2, O2 og N2) nu går gennem konverteren. Den målte
 koncentration (a) registreres.
 3.5. Ozonisatoren sættes ud af funktion. Gasblandingen i punkt 3.2 ovenfor går gennem
 konverteren til detektoren.


text:
Den målte koncentration (b) registreres.
 ---pagebreak--- E/ECE/324
 27.12.2006 DA Rev.1/Add.82/Rev.3
 Den Europæiske Unions Tidende L 375/393
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 160
 Bilag 4 – Tillæg 2
 Figur 6/1
 Diagram over opstilling til afprøvning af NOx-konverterens virkningsgrad
 Solenoidventil til strømregulering
 O2- eller lufttiførsel
 O2 or Air supply
 Strømreguleringsventil
 Flowmeter
 VARIAC
 Ozonisator
 Analysatorindgang
 NO/NO2-tilførsel
 3.6. Med ozonisatoren ude af funktion afbrydes strømmen af oxygen eller syntetisk luft
 ligeledes. NOx-aflæsningen på analysatoren må da højst ligge 5 % over det i punkt
 3.1 anførte tal.
 3.7. NOx-konverterens virkningsgrad beregnes som følger:
 ---pagebreak--- L 375/394 DA
 E/ECE/324
 Den Europæiske Unions Tidende Rev.1/Add.82/Rev.3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 161
 Bilag 4 – Tillæg 2
 Virkningsgrad (%)
 3.8. Konverterens virkningsgrad må ikke være under 95 %.
 3.9. Konverterens virkningsgrad skal afprøves mindst én gang om ugen.
 4. KALIBRERING AF KONSTANTVOLUMENUDTAGNINGSSYSTEMET (CVS)
 4.1. CVS-systemet skal kalibreres ved hjælp af en nøjagtig strømningsmåler og en
 strømningsbegrænser. Strømmen gennem systemet skal måles ved forskellige tryk,
 og systemets kontrolparametre skal måles og relateres til strømmen.
 4.1.1. Der kan benyttes forskellige typer strømningsmåler, f.eks. kalibrerede venturirør,
 laminarstrømningsmålere eller kalibrerede turbinemålere, forudsat at det drejer sig
 om dynamiske målesystemer, der opfylder forskrifterne i punkt 4.4.1 og 4.4.2 i
 bilag 4.
 4.1.2. Nedenfor gives en nærmere beskrivelse af, hvordan PDP- og CFV-enheder
 kalibreres ved hjælp af laminarstrømningsmålere med den fornødne nøjagtighed og
 statistisk kontrol af kalibreringens gyldighed.
 4.2. Kalibrering af den positive fortrængningspumpe (PDP)
 4.2.1. I nedenstående kalibreringsmetode beskrives apparaturet, prøveopstillingen og de
 forskellige parametre, der måles, til bestemmelse af CVS-pumpens
 strømningshastighed. Alle parametre vedrørende pumpen måles samtidig med
 parametrene vedrørende strømningsmåleren, som er serieforbundet med pumpen.
 Den beregnede strømningshastighed (i m3/min. ved pumpens sugeside, absolut tryk
 og temperatur) kan derefter udskrives i en kurve omregnet til en
 korrelationsfunktion, som er værdien af en given kombination af pumpeparametre.
 Den lineære ligning, som udtrykker forholdet mellem pumpestrømmen og
 korrelationsfunktionen, bestemmes derefter. Har CVS-pumpen flere
 driftshastigheder, skal der udføres en kalibrering for hver hastighed.
 4.2.2. Denne kalibreringsmetode bygger på måling af de absolutte værdier for pumpens
 og strømningsmålerens parametre, som er et udtryk for strømningshastigheden i
 hvert punkt. Tre betingelser skal være opfyldt for at sikre nøjagtighed og integritet i
 kalibreringskurven.
 4.2.2.1. Pumpetrykket skal måles ved aftapningssteder på selve pumpen og ikke i det
 eksterne rørsystem. Trykudtag monteret midt på oversiden og midt på undersiden
 af pumpens stempel udsættes for det reelle pumpetryk og afspejler således den
 absolutte trykforskel i pumpehuset.
 ---pagebreak--- E/ECE/324
 27.12.2006 DA Rev.1/Add.82/Rev.3
 Den Europæiske Unions Tidende L 375/395
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 162
 Bilag 4 – Tillæg 2
 4.2.2.2. Temperaturen skal holdes konstant under kalibreringen.
 Laminarstrømningsmåleren er følsom over for temperaturudsving, som medfører
 en spredning af målepunkterne. Gradvise temperaturudsving på ± 1 K kan
 accepteres, forudsat at de indtræffer over en periode på flere minutter.
 4.2.2.3. Alle rørforbindelser mellem strømningsmåleren og CVS-pumpen skal være tætte.
 4.2.3. Under en udstødningsgasprøvning sætter målingen af disse pumpeparametre
 brugeren i stand til at beregne strømningshastigheden ud fra kalibreringsligningen.
 4.2.3.1. I figur 6/2 i dette tillæg er vist et eksempel på en prøveopstilling.


text:
Andre opstillinger
 kan tillades, hvis de godkendes som havende en tilsvarende nøjagtighed af den
 myndighed, der meddeler typegodkendelse. Hvis den i figur 5/3 i tillæg 5 viste
 opstilling benyttes, skal følgende tolerancer overholdes:
 barometertryk (korrigeret) (Pb) ± 0,03 kPa
 lufttemperatur (T) ±0,2 K
 lufttemperatur til LFE (ETI) ±0,15 K
 undertryk opstrøms for LFE (EPI) ± 0,01 kPa
 trykfald over LFE-dyse (EDP) ± 0,0015 kPa
 lufttemperatur ved CVS-pumpens sugeside (PTI) ± 0,2 K
 lufttemperatur ved CVS-pumpens trykside (PTO) ± 0,2 K
 undertryk ved CVS-pumpens sugeside (PPI) ± 0,22 kPa
 trykhøjde ved CVS-pumpens trykside (PPO) ± 0,22 kPa
 pumpeomdrejningstal under afprøvning (n) ± 1 1/min
 prøvningens varighed (mindst 250 s) (t) ± 0,1 s
 4.2.3.2. Efter at systemet er opstillet som vist i figur 6/2 i dette tillæg, indstilles
 reguleringsventilen i fuldt åben stilling, og CVS-pumpen kører i 20 minutter, før
 kalibreringen påbegyndes.
 ---pagebreak--- L 375/396 DA Den Europæiske Unions Tidende E/ECE/324 Rev.1/Add.82/Rev.3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 163
 Bilag 4 – Tillæg 2
 4.2.3.3.1. Reguleringsventilen lukkes delvis, så trykfaldet ved pumpens sugeside øges (ca. 1
 kPa), så der fremkommer mindst seks målepunkter til brug for hele kalibreringen.
 Systemet stabiliseres i 3 minutter, og målingerne gentages.
 Figur 6/2
 Kalibreringsopstilling for PDP-CVS
 6
 EPI EDP 54
 3
 2
 1
 1
 2 0
 3 1
 4 2
 5 3
 6 4 Variable-flow
 Reguleringsventil
 Filter 5 restrictor
 LFE Antipumpeventil
 Surge control
 ETI (trykudligner)
 valve (snubber)
 PTI PTI
 Temperature
 Temperaturindikator
 indicator
 PTO PPO
 Revolutions
 Omdr. n
 t Manometer
 elapsed
 varighedtime
 ---pagebreak--- E/ECE/324
 27.12.2006 DA Rev.1/Add.82/Rev.3
 Den Europæiske Unions Tidende L 375/397
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 164
 Bilag 4 – Tillæg 2
 4.2.4. Dataanalyse
 4.2.4.1. Luftens strømningshastighed (Qs) i hvert målepunkt beregnes i m3/min.
 (standardbetingelser) ud fra strømningsmålerens data efter fabrikantens
 anvisninger.
 4.2.4.2. Luftens strømningshastighed omregnes derefter til strømningshastighed gennem
 pumpen (V0) udtrykt i m3/omdrejning ved absolut temperatur og tryk ved pumpens
 sugeside:
 hvor:
 V0 = strømningshastighed gennem pumpen ved Tp og Pp i m3/omdrejning
 Qs = luftens strømningshastighed ved 101,33 kPa og 273,2 K i m3/min.
 Tp = temperatur ved pumpens sugeside (K)
 Pp = absolut tryk ved pumpens sugeside (kPa)
 n = pumpehastighed i min-1.
 For at kompensere for sammenhængen mellem pumpehastighedstrykvariationer i
 pumpen og pumpens slip beregnes korrelationen (X0) mellem pumpehastigheden
 (n), trykforskellen mellem pumpens suge- og trykside og det absolutte tryk ved
 pumpens trykside ved brug af følgende formel:
 hvor:
 x0 = korrelationsfunktion
 ∆Pp = trykforskel mellem pumpens suge- og trykside (kPa)
 Pe = absolut tryk ved pumpens trykside (PPO + Pb) (kPa).
 ---pagebreak--- L 375/398 DA
 E/ECE/324
 Den Europæiske Unions Tidende Rev.1/Add.82/Rev.3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 165
 Bilag 4 – Tillæg 2
 Ved en lineær mindste kvadraters metode fås kalibreringsligningerne:
 V0 = D0 - M (x0)
 n = A - B (∆Pp)
 D0, M, A og B er hældningskoefficient- og skæringspunktkonstanter til beskrivelse
 af kurverne.
 Figur 6/3
 Kalibreringsopstilling for CFV-CVS
 6
 EDP 5
 EPI 4
 3
 2
 1
 1
 2 0
 3 1
 4 2
 5 3 Regulerings
 6 4 Variable-flow
 -ventil
 Filter 5 restrictor
 Antipumpe-
 Surge control


text:
ventil
 valve
 ETI LFE
 Manometer
 Termometer
 Thermometer
 Vacuum
 Vakuum-
 målergauge
 ---pagebreak--- E/ECE/324
 27.12.2006 DA Rev.1/Add.82/Rev.3
 Den Europæiske Unions Tidende L 375/399
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 166
 Bilag 4 – Tillæg 2
 4.2.4.3. Hvis et CVS-system har flere driftshastigheder, skal det kalibreres for hver
 hastighed. Kalibreringskurverne for de forskellige hastighedsområder skal være
 omtrent parallelle, og skæringspunktværdierne (D0) skal stige, når pumpens
 strømningshastighedsområde falder.
 Hvis kalibreringen er udført omhyggeligt, vil de værdier, der er beregnet ud fra
 ligningen, ligge inden for ± 0,5 % af den målte værdi af V0. M-værdierne varierer
 fra pumpe til pumpe. Der gennemføres en kalibrering ved pumpens idriftsættelse
 og efter større kontroleftersyn.
 4.3. Kalibrering af den kritiske venturi (CFV)
 4.3.1. Kalibreringen af CFV bygger på følgende strømningsligning for en kritisk venturi:
 hvor:
 Qs = strømning
 Kv = kalibreringskoefficient
 P = absolut tryk (kPa)
 T = absolut temperatur (K)
 Gassens strømningshastighed er en funktion af indgangstryk og -temperatur.
 Ved hjælp af den nedenfor beskrevne kalibreringsmetode bestemmes
 kalibreringskoefficientens værdi ved målte tryk-, temperatur- og
 luftstrømningsværdier.
 4.3.2. Ved kalibrering af elektroniske dele af CFV'en følges fabrikantens anvisninger.
 4.3.3. Ved kalibrering af den kritiske venturi skal følgende tolerancer overholdes:
 barometertryk (korrigeret) (Pb) ± 0,03 kPa
 lufttemperatur ved LFE (ETI) ± 0,15 K
 undertryk opstrøms for LFE (EPI) ± 0,01 kPa
 ---pagebreak--- L 375/400 DA
 E/ECE/324
 Den Europæiske Unions Tidende Rev.1/Add.82/Rev.3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 167
 Bilag 4 – Tillæg 2
 trykfald over LFE-dyse ± 0,0015 kPa
 luftstrømning (Qs) ± 0,5 %
 undertryk ved CFV-indtag (PPI) ±0,02 kPa
 temperatur ved venturiindtag (Tv) ± 0,2 K.
 4.3.4. Apparaturet opstilles som vist i figur 3 i dette tillæg, og tætheden kontrolleres.
 Utætheder mellem strømningsmåleren og den kritiske venturi vil forringe
 kalibreringens nøjagtighed betydeligt.
 4.3.5. Reguleringsventilen stilles i fuldt åben stilling, ventilatoren startes og systemet
 stabiliseres. Alle instrumentdata registreres.
 4.3.6. Reguleringsventilen indstilles på andre værdier, og der foretages mindst otte
 målinger over venturiens kritiske strømning.
 4.3.7. Data registreret under kalibreringen benyttes til beregningerne nedenfor.
 Luftens strømningshastighed (Qs) i hvert målepunkt beregnes ud fra
 strømningsmålerens data efter fabrikantens anvisninger.
 Kalibreringskoefficienten for hvert målepunkt beregnes ud fra følgende formel:
 hvor:
 Qs = strømningshastighed i m3/min. ved 273,2 K og 101,33 kPa
 Tv = temperatur ved venturiindtag (K)
 Pv = absolut tryk ved venturiindtag (kPa).
 Der optegnes en kurve af Kv som en funktion af trykket ved venturiindtaget. Ved
 lydstrømningshastigheden er Kv forholdsvis konstant. Når trykket falder (undertryk
 øges), ophører blokeringen af venturi, og Kv falder. De deraf følgende Kv-
 ændringer kan ikke tillades.
 ---pagebreak--- E/ECE/324
 27.12.2006 DA Rev.1/Add.82/Rev.3
 Den Europæiske Unions Tidende L 375/401
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 168
 Bilag 4 – Tillæg 2
 For mindst otte punkter i det kritiske område beregnes et gennemsnit for Kv og
 standardafvigelsen.
 Hvis standardafvigelsen overstiger 0,3 % af gennemsnitsværdien af Kv, træffes der
 korrigerende forholdsregler.
 ---pagebreak--- L 375/402 DA
 E/ECE/324
 Den Europæiske Unions Tidende Rev.1/Add.82/Rev.3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 169
 Bilag 4 – Tillæg 2
 Bilag 4 - Tillæg 7
 KONTROL AF DET SAMLEDE SYSTEM
 1. For at kontrollere, at kravene i punkt 4.7


text:
i bilag 4 er opfyldt, bestemmes den
 samlede nøjagtighed i CVS-prøveudtagningssystemet og -analyseapparaturet ved at
 indføre en kendt masse af forurenende gas i systemet, mens dette er i drift som ved
 normal prøvning. Den forurenende masse analyseres og beregnes derefter ved
 hjælp af de i tillæg 8 til bilag 4 anførte formler, idet dog densiteten for propan
 sættes til 1,967 gram pr. liter under standardbetingelser. To teknikker, som vides at
 give tilstrækkelig nøjagtighed, beskrives nedenfor.
 2. Måling af en konstant strøm af ren gas (CO eller C3H8)
 ved hjælp af en drøvleenhed med kritisk strømning
 2.1. En kendt mængde ren gas (CO eller C3H8) indføres i CVS-systemet gennem en
 kalibreret drøvleenhed med kritisk strømning. Hvis indgangstrykket er tilstrækkelig
 højt, er strømningshastigheden (q), som reguleres ved hjælp af drøvleenheden,
 uafhængig af udgangstrykket (kritisk strømning). Hvis der forekommer afvigelser
 på over 5 %, skal årsagen hertil bestemmes og korrigeres. CVS-systemet sættes i
 drift som ved en udstødningsemissionsprøve i mellem 5 og 10 minutter. Den gas,
 der indsamles i udtagningssækken, analyseres, og resultatet sammenlignes med
 sammensætningen af de gasprøver, der var kendt i forvejen.
 3. Gravimetrisk måling af en begrænset mængde af ren gas (CO eller C3H8)
 3.1. Følgende gravimetriske metode kan benyttes til kontrol af CVS-systemet.
 Massen af en lille cylinder fyldt med enten carbonmonoxid eller propan bestemmes
 med en nøjagtighed på ± 0,01 g. CVS-systemet sættes i drift som under en normal
 udstødningsemissionsprøvning i mellem 5 og 10 minutter, idet der indsprøjtes CO
 eller propan i systemet. Mængden af ren gas bestemmes ved forskelsvejning. Den
 gas, der indsamles i udtagningssækken, analyseres derefter ved hjælp af det
 normale apparatur til analyse af udstødningsgas. Resultatet sammenlignes med de
 tidligere beregnede koncentrationsværdier.
 ---pagebreak--- E/ECE/324
 27.12.2006 DA Rev.1/Add.82/Rev.3
 Den Europæiske Unions Tidende L 375/403
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 170
 Bilag 4 – Tillæg 7
 Bilag 4 - Tillæg 8
 BEREGNING AF MASSEEMISSIONEN AF FORURENENDE STOFFER
 1. ALMINDELIGE BESTEMMELSER
 Masseemissioner af forurenende gasser beregnes ved hjælp af følgende ligning:
 (1)
 hvor:
 Mi = masseemission af det forurenende stof, i, i g/km
 Vmix = volumen af den fortyndede udstødningsgas i 1/prøvning og korrigeret
 til standardbetingelser (273,2 K og 101,33 kPa)
 Qi = densitet af det forurenende stof, i, i g/l ved normal temperatur og tryk
 (273,2 K og 101,33 kPa)
 kh = luftfugtighedskorrektionsfaktor til beregning af masseemissionen af
 nitrogenoxider. Der foretages ingen luftfugtighedskorrektion for HC
 og CO
 Ci = koncentrationen af det forurenende stof, i, i den fortyndede
 udstødningsgas udtrykt i ppm og korrigeret for mængden af
 forurenende stof, i, i fortyndingsluften
 d = afstand svarende til prøvecyklussen i km.
 1.2. VOLUMENBESTEMMELSE
 1.2.1. Beregning af volumen, når der benyttes et system med variabel fortynding med
 konstantstrømningsstyring ved drøvling eller venturi.
 Parametrene til bestemmelse af volumenstrømmen registreres løbende, og det
 samlede volumen gennem hele prøvningens varighed beregnes.
 1.2.2. Beregning af volumen, når der benyttes positiv fortrængningspumpe.
 ---pagebreak--- L 375/404 DA
 E/ECE/324
 Den Europæiske Unions Tidende Rev.1/Add.82/Rev.3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 171
 Bilag 4 – Tillæg 2
 Volumenet af fortyndet udstødningsgas målt i systemer med positiv


text:
fortrængningspumpe beregnes ved hjælp af følgende formel:
 V = Vo · N
 hvor:
 V = volumen af den fortyndede gas i l/prøvning (før korrektion)
 Vo = gasvolumen transporteret af den positive fortrængningspumpe under
 prøvningsvilkår i l/omdrejning
 N = antal omdrejninger pr. prøvning.
 1.2.3. Beregning af volumenet af fortyndet udstødningsgas korrigeret til
 standardbetingelser.
 Volumenet af den fortyndede udstødningsgas korrigeres ved hjælp af følgende
 formel:
 (2)
 hvor:
 (3)
 hvor:
 PB = barometertrykket i prøvelokalet i kPa
 P1 = undertryk ved fortrængningspumpens sugeside i kPa i forhold til
 barometertrykket i den omgivende luft
 Tp = gennemsnitstemperaturen i den fortyndede udstødningsgas ved
 fortrængningspumpens sugeside under prøven (K).
 ---pagebreak--- E/ECE/324
 27.12.2006 DA Rev.1/Add.82/Rev.3
 Den Europæiske Unions Tidende L 375/405
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 172
 Bilag 4 – Tillæg 7
 1.3. BEREGNING AF DEN KORRIGEREDE KONCENTRATION AF
 FORURENENDE STOFFER I UDTAGNINGSSÆKKEN
 (4)
 hvor:
 Ci = koncentrationen af det forurenende stof, i, i den fortyndede
 udstødningsgas udtrykt i ppm og korrigeret for mængden af forurenende
 stof, i, i fortyndingsluften
 Ce = målt koncentration af det forurenende stof, i, i den fortyndede
 udstødningsgas udtrykt i ppm
 Cd = koncentration af det forurenende stof, i, i fortyndingsluften udtrykt i ppm
 DF = fortyndingsfaktor.
 Fortyndingsfaktoren beregnes således:
 For benzin og diesel
 DF = for benzin og diesel (5a)
 DF = for LPG (5b)
 DF =
 for NG (5c)
 Hvor:
 CCO2 = koncentrationen af CO2 i den fortyndede
 udstødningsgas i udtagningssækken udtrykt i % vol
 CHC = koncentrationen af HC i den fortyndede
 udstødningsgas i udtagningssækken udtrykt i ppm
 carbonækvivalent
 ---pagebreak--- L 375/406 DA
 E/ECE/324
 Den Europæiske Unions Tidende Rev.1/Add.82/Rev.3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 173
 Bilag 4 – Tillæg 2
 CCO = koncentrationen af CO i den fortyndede
 udstødningsgas i udtagningssækken udtrykt i ppm.
 1.4. BESTEMMELSE AF LUFTFUGTIGHEDSKORREKTIONSFAKTOREN FOR
 NO
 For at korrigere for luftfugtighedens indflydelse på resultaterne for nitrogenoxider
 foretages følgende beregninger:
 (6)
 hvor:
 hvor:
 H = absolut luftfugtighed udtrykt i g vand pr. kg tør luft
 Ra = relativ fugtighed i den omgivende luft udtrykt i %
 Pd = mættet damptryk ved den omgivende lufts temperatur udtrykt i kPa
 PB = det atmosfæriske tryk i prøvelokalet udtrykt i kPa.
 1.5. EKSEMPEL
 1.5.1. Data
 1.5.1.1. Forhold i den omgivende luft:
 temperatur: 23 °C = 296,2 K
 barometertryk: PB = 101,33 kPa
 relativ luftfugtighed: Ra = 60 %
 Mættet damptryk: Pd = 2,81 kPa af H2O ved 23 °C.
 ---pagebreak--- E/ECE/324
 27.12.2006 DA Rev.1/Add.82/Rev.3
 Den Europæiske Unions Tidende L 375/407
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 174
 Bilag 4 – Tillæg 7
 1.5.1.2. Målt volumen henført til standardbetingelser (punkt 1):
 V = 51,961 m3
 1.5.1.3. Aflæste værdier i analysatoren:
 Prøve af fortyndet Prøve af fortyndingsluft
 udstødningsgas
 HC (1) 92 ppm 3,0 ppm
 CO 470 ppm 0 ppm
 NOx 70 ppm 0 ppm
 CO2 1,6 % vol. 0,03 % vol.
 (1) i ppm carbonækvivalens.
 1.5.2. Beregninger
 1.5.2.1. Fugtighedskorrektionsfaktor (kH) (se formel 6):
 H =10,5092
 ---pagebreak--- L 375/408 DA
 E/ECE/324
 Den Europæiske Unions Tidende Rev.1/Add.82/Rev.3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 175
 Bilag 4 – Tillæg 2
 1.5.2.2. Fortyndingsfaktor (DF) (se


text:
formel (5))
 1.5.2.3. Beregning af den korrigerede koncentration af forurenende stoffer i
 udtagningssækken:
 HC-emissioner (se formel (4) og (1))
 Ci = Ce - Cd
 Ci = 92 - 3 (1-)
 Ci = 89,371
 MHC = CHC . Vmix . QHC .
 QHC = 0,619 for benzin og diesel
 QHC = 0,649 for LPG
 QHC = 0,714 for NG
 MHC = 89,371 · 51,961 · 0,619 · 10-6 ·
 2,88
 MHC = g/km
 d
 CO-emissioner (se formel (1))
 ---pagebreak--- E/ECE/324
 27.12.2006 DA Rev.1/Add.82/Rev.3
 Den Europæiske Unions Tidende L 375/409
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 176
 Bilag 4 – Tillæg 7
 1
 MCO = CCO . Vmix . QCO .
 d
 QCO = 1,25
 1
 MCO = 470 · 51,961 · 1,25 · 10-6 ·
 d
 30,5
 MCO = g/km
 d
 NOx-emissioner (se formel (1))
 1
 MNOx = CNOx · Vmix · QNOx · kH ·
 d
 QNOx = 2.05
 1
 MNOx = 70 · 51,961 · 2,05 · 0,9934 · 10-6 ·
 d
 7,14
 MNOx = g/km
 d
 2. SÆRFORSKRIFTER FOR KØRETØJER MED MOTOR MED
 KOMPRESSIONSTÆNDING
 2.1. Måling af HC for motorer med kompressionstænding
 Den gennemsnitlige HC-koncentration til bestemmelse af HC-emissioner fra
 motorer med kompressionstænding beregnes ved hjælp af følgende formel:
 (7)
 ---pagebreak--- L 375/410 DA
 E/ECE/324
 Den Europæiske Unions Tidende Rev.1/Add.82/Rev.3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 177
 Bilag 4 – Tillæg 2
 hvor:
 = Integralet af den opvarmede FID-analyseenheds
 registreringer under prøvningen (t2 − t1)
 Ce = HC-koncentrationen målt i den fortyndede
 udstødningsgas i ppm af Ci erstatter CHC i alle
 relevante ligninger.
 2.2. Partikelbestemmelse
 Partikelemissionen Mp (g/km) beregnes ved hjælp af følgende ligning:
 hvis udstødningsgassen føres uden om tunnelen, og
 hvis udstødningsgassen føres tilbage til tunnelen,
 hvor:
 Vmix = volumen af fortyndet udstødningsgas (se punkt 1.1) under
 standardbetingelser
 Vep = volumen af den udstødningsgas, der strømmer gennem partikelfiltrene
 under standardbetingelser
 Pe = partikelmasse udskilt på filtre
 d = afstand svarende til prøvningscyklussen i km
 Mp = partikelemission i g/km.
 ---pagebreak--- E/ECE/324
 27.12.2006 DA Rev.1/Add.82/Rev.3
 Den Europæiske Unions Tidende L 375/411
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 178
 Bilag 4 – Tillæg 7
 Bilag 5
 TYPE II-PRØVE
 (Prøvning af carbonmonoxidemissionen i tomgang)
 1. INDLEDNING
 I dette bilag beskrives fremgangsmåden for udførelse af den i punkt 5.3.2 i bilag I
 fastsatte type II-prøve.
 2. MÅLEBETINGELSER
 2.1. Brændstoffet skal være det referencebrændstof, hvis specifikationer er anført i bilag
 10 og 10a til dette regulativ.
 2.2. Under prøvningen skal omgivelsernes temperatur ligge på mellem 293 og 303 K
 (20 og 30 °C). Motoren varmes op, indtil køle- og smøremidlernes temperatur og
 smøremiddeltrykket er kommet i ligevægt.
 2.2.1. Køretøjer, der kan anvende enten benzin eller LPG/NG som brændstof, skal prøves
 med de(t) referencebrændstof(fer), som er anvendt til type I-prøven.
 2.3. For køretøjer med manuelt eller halvautomatisk gear udføres prøven med
 gearvælgeren i frigear og koblingen tilkoblet.
 2.4. For køretøjer med automatgear udføres prøven med gearvælgeren i stillingen
 ”neutral” eller ”parkering”.
 2.5. Tomgangsindstilling
 2.5.1. Definition
 I dette regulativ forstås ved ”tomgangsindstillingsdele” organer, hvorved en motors
 tomgang kan ændres, og som nemt kan betjenes ved hjælp


text:
af det i punkt 2.5.1.1
 nævnte værktøj. Som tomgangsindstillingsdele betragtes ikke anordninger til
 kalibrering af brændstof- og luftstrømme, hvis dette kræver fjernelse af låsestifter,
 en operation, som normalt kun kan udføres af en faglært mekaniker.
 2.5.1.1. Værktøj, som kan anvendes til indstilling af tomgangen, er: skruetrækkere
 (almindelige eller stjerneskruetrækkere), nøgler (skruenøgler, skiftenøgler,
 svensknøgler), tænger og umbraconøgler.
 ---pagebreak--- L 375/412 DA
 E/ECE/324
 Den Europæiske Unions Tidende Rev.1/Add.82/Rev.3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 179
 Bilag 4 – Tillæg 2
 2.5.2. Bestemmelse af målepunkter
 2.5.2.1. Der udføres først en måling ved den af fabrikanten foreskrevne indstilling.
 2.5.2.2. For hver tomgangsindstillingsdel, der kan indstilles trinløst, bestemmes et passende
 antal karakteristiske positioner.
 2.5.2.3. Carbonmonoxidindholdet i udstødningsgassen måles for alle de mulige positioner,
 tomgangsindstillingsdelene kan stilles i, dog for dele med trinløs indstilling kun for
 de positioner, der er fastsat i henhold til punkt 2.5.2.2.
 2.5.2.4. Type II-prøven betragtes som tilfredsstillende, hvis én eller begge af følgende to
 betingelser er opfyldt:
 2.5.2.4.1. ingen af værdierne målt i overensstemmelse med bestemmelserne i punkt 2.5.2.3
 ovenfor overskrider grænseværdierne
 2.5.2.4.2. det maksimumsindhold, der opnås ved trinløst at variere en af indstillingsdelene,
 medens de øvrige dele holdes konstante, overskrider ikke grænseværdien, idet
 denne betingelse er opfyldt for de forskellige kombinationer af indstillingsdelene
 bortset fra den del, der blev varieret trinløst.
 2.5.2.5. Tomgangsindstillingsdelenes mulige positioner skal begrænses:
 2.5.2.5.1. dels af den største af følgende to værdier: den laveste tomgangshastighed, som
 motoren kan præstere, eller den af fabrikanten anbefalede tomgangshastighed
 minus 100 omdrejninger i minuttet
 2.5.2.5.2. dels af den laveste af følgende tre værdier:
 den højeste hastighed, som motoren kan opnå ved betjening af
 tomgangsindstillingsdelene,
 den af fabrikanten anbefalede tomgangshastighed plus 250 omdrejninger i minuttet,
 eller omdrejningshastigheden ved indkobling af automatiske koblinger.
 2.5.2.6. Desuden må indstillinger, der er uforenelige med en normal motorgang, ikke
 benyttes som måleindstillinger. Specielt gælder, at hvis motoren er forsynet med
 flere karburatorer, skal alle karburatorer indstilles ens.
 ---pagebreak--- E/ECE/324
 27.12.2006 DA Rev.1/Add.82/Rev.3
 Den Europæiske Unions Tidende L 375/413
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 180
 Bilag 4 – Tillæg 7
 3. UDTAGNING AF GASPRØVER
 3.1. Udtagningssonden indstikkes til en dybde af mindst 300 mm i forbindelsesrøret
 mellem udstødningsrøret og udtagningssækken så tæt ved udstødningsrørets
 munding som muligt.
 3.2. Koncentrationen af CO (CCO) og CO2 (CCO2) bestemmes ud fra aflæsninger eller
 registreringer på måleapparaturet ved hjælp af de relevante kalibreringskurver.
 3.3. Den korrigerede koncentration af carbonmonoxid for firetaktmotorer er:
 (% vol.)
 3.4. Det er ikke nødvendigt at korrigere koncentrationen af CCO (se punkt 3.2) målt i
 henhold til formlen i punkt 3.3, hvis summen af de målte koncentrationer (CCO +
 CCO2) for firetaktmotorers vedkommende mindst er:
 - for benzin 15 %
 - for LPG 13,5 %
 - for NG 11,5 %
 ---pagebreak--- L 375/414 DA
 E/ECE/324
 Den Europæiske Unions Tidende Rev.1/Add.82/Rev.3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 181
 Bilag 4 – Tillæg 2
 Bilag 6
 TYPE III-PRØVE
 (Kontrol af emissionen af krumtaphusgasser)
 1. INDLEDNING
 I dette bilag beskrives fremgangsmåden for udførelse af den i punkt 5.3.3 i dette
 regulativ fastsatte type III-prøve.
 2. ALMINDELIGE BESTEMMELSER
 2.1. Type III-prøven


text:
udføres på det køretøj med motor med styret tænding, som har
 været benyttet til type I- eller type II-prøven.
 2.2. Alle motorer, herunder fuldstændig tætte motorer, underkastes afprøvning,
 undtagen motorer med en sådan konstruktion, at selv en meget lille lækage kan
 medføre uacceptable driftsforstyrrelser (f.eks. tocylindrede boxermotorer).
 3. PRØVNINGSBETINGELSER
 3.1. Tomgangen indstilles som anvist af fabrikanten.
 3.2. Målingerne udføres under følgende tre typer driftsbetingelser:
 Nr. Køretøjets hastighed (km/h)
 1 Tomgang
 2 50 ± 2 (i 3. gear eller i positionen
 "drive")
 3 50 ± 2 (i 3. gear eller i positionen
 "drive")
 Nr. Indstilling af effektabsorption
 1 Nul
 2 Som ved
 type I-prøve ved 50 km/h
 3 Som ved nr. 2 multipliceret
 med 1,7
 ---pagebreak--- E/ECE/324
 27.12.2006 DA Rev.1/Add.82/Rev.3
 Den Europæiske Unions Tidende L 375/415
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 182
 Bilag 4 – Tillæg 7
 4. PRØVNINGSMETODE
 4.1. Ved de i punkt 3.2 ovenfor anførte driftsbetingelser skal det kontrolleres, at
 krumtaphusets ventilationssystem fungerer efter hensigten.
 5. METODE TIL KONTROL AF KRUMTAPHUSETS VENTILATIONSSYSTEM
 5.1. Alle motoråbninger lades uændret.
 5.2. Trykket i krumtaphuset måles på et egnet sted. Det måles gennem hullet til
 oliemålepinden med et manometer.
 5.3. Køretøjet anses for at opfylde forskrifterne, hvis det målte tryk under hver af de i
 punkt 3.2 ovenfor fastsatte målebetingelser ikke overstiger det atmosfæriske tryk
 på måletidspunktet.
 5.4. I forbindelse med den ovenfor beskrevne prøve måles trykket i
 indsugningsmanifolden inden for ± 1 kPa.
 5.5. Køretøjets hastighed som vist på dynamometeret måles inden for ± 2 km/h.
 5.6. Trykket i krumtaphuset måles inden for ± 0,01 kPa.
 5.7. Hvis det målte tryk i krumtaphuset under en af de i punkt 3.2 ovenfor fastsatte
 målebetingelser overstiger det atmosfæriske tryk, udføres den i punkt 6 nedenfor
 beskrevne supplerende prøve, hvis fabrikanten anmoder herom.
 6. SUPPLERENDE PRØVE
 6.1. Alle motoråbninger lades uændret.
 6.2. En blød sæk med en kapacitet på ca. 5 liter, hvorigennem krumtaphusgasserne ikke
 kan undslippe, tilsluttes hullet til oliemålepinden. Sækken skal være tom før hver
 måling.
 6.3. Sækken skal lukkes før hver måling. Den åbnes derefter til krumtaphuset i fem
 minutter for hver af de i punkt 3.2 ovenfor fastsatte målebetingelser.
 6.4. Køretøjet anses for at opfylde forskrifterne, hvis der under hver af de i punkt 3.2
 fastsatte målebetingelser ikke forekommer en synlig oppustning af sækken.
 6.5. Bemærkninger:
 ---pagebreak--- L 375/416 DA
 E/ECE/324
 Den Europæiske Unions Tidende Rev.1/Add.82/Rev.3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 183
 Bilag 4 – Tillæg 2
 6.5.1. Hvis motorkonstruktionen forhindrer, at prøven kan udføres på den i punkt 6.1 til
 6.4 ovenfor beskrevne måde, udføres målingerne på denne måde med følgende
 ændringer:
 6.5.2. Før prøven lukkes alle åbninger bortset fra den, der benyttes til opsamling af gas.
 6.5.3. Sækken anbringes på et passende udtagningssted, som ikke medfører yderligere
 tryksænkning, og i tilbageføringskredsløbet direkte på motortilslutningsåbningen.
 ---pagebreak--- E/ECE/324
 27.12.2006 DA Rev.1/Add.82/Rev.3
 Den Europæiske Unions Tidende L 375/417
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 184
 Bilag 4 – Tillæg 7
 TYPE III-PRØVE
 Se udsnit
 See detail (i)(i)
 See detail (i)
 Se udsnit (i)
 Udtag
 Take-off
 (a)(a)
 Direct recycling at slightved
 vacuum (b)


text:
Indirect recycling at slight vacuum
 direkte recyklering Krumtaphus (a) indirekte recyklering ved
 Crankcase
 lille undertryk lille undertryk
 Sæk
 Bag
 Udstrømningsåbning
 Vent
 (i) Connection of take-off bag
 (i) Tilslutning af
 udtagningssæk
 Reguleringsventil
 Control valve
 Reguleringsventil
 Control valve
 SeSeeudsnit
 detail (i)
 (i)
 (d) Venting of crankcase with control med
 (d) Ventilering
 (the bag mustafbekrumtaphus
 (c) Double-circuit direct recycling
 (c) Direkte recyklering valve connected to the vent)
 med dobbelt kredsløb reguleringsventil (sækken skal være
 forbundet til udstrømningsåbning
 ---pagebreak--- L 375/418 DA
 E/ECE/324
 Den Europæiske Unions Tidende Rev.1/Add.82/Rev.3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 185
 Bilag 4 – Tillæg 2
 Bilag 7
 TYPE IV-PRØVE
 (Bestemmelse af fordampningsemissionen fra køretøjer
 med motor med styret tænding)
 1. INDLEDNING
 I dette bilag beskrives fremgangsmåden for udførelse af den i punkt 5.3.4 i dette
 regulativ fastsatte type IV-prøve.
 Fremgangsmåden omfatter en metode til bestemmelse af fordampningstabet af
 carbonhydrider fra brændstofsystemet på køretøjer med motorer med styret
 tænding.
 2. BESKRIVELSE AF PRØVNINGEN
 Fordampningsemissionsprøven (figur 7/1 nedenfor) er udformet til bestemmelse af
 fordampningstabet af carbonhydrider som følge af temperatursvingninger i løbet af
 døgnet, varmeophobning under parkering og kørsel i byområder. Prøven omfatter
 følgende faser:
 2.1. prøveforberedelse, herunder en kørecyklus for kørsel i byområder (del 1) og en for
 kørsel uden for byområder (del 2)
 2.2. bestemmelse af fordampningstabet som følge af varmeophobning
 2.3. bestemmelse af døgnfordampningstabet.
 Summen af masseemissionerne af carbonhydrider som følge af varmeophobning og
 døgnfordampningstabet udgør prøvens samlede resultat.
 3. KØRETØJ OG BRÆNDSTOF
 3.1. Køretøj
 3.1.1. Køretøjet skal være i god mekanisk stand og være tilkørt over mindst 3 000 km før
 prøvningen. Systemet til begrænsning af fordampningsemissionen skal være
 tilsluttet og have fungeret korrekt i denne periode; adsorptionsbeholderen(-ne) med
 aktivt kul skal have været i normal brug og hverken have været udsat for unormal
 regenerering eller belastning.
 ---pagebreak--- E/ECE/324
 27.12.2006 DA Rev.1/Add.82/Rev.3
 Den Europæiske Unions Tidende L 375/419
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 186
 Bilag 4 – Tillæg 7
 3.2. Brændstof
 3.2.1. Der skal benyttes det korrekte referencebrændstof som defineret i bilag 10 til dette
 regulativ.
 4. APPARATUR TIL FORDAMPNINGSPRØVNING
 4.1. Chassisdynamometer
 Chassisdynamometeret skal opfylde forskrifterne i bilag 4.
 4.2. Prøvelokale for måling af fordampningsemissionen
 Det prøvelokale, hvori målingen af fordampningsemissionen udføres, skal være
 lufttæt og rektangulært og tilstrækkelig stort til at kunne rumme det køretøj, der
 skal prøves. Køretøjet skal være tilgængeligt fra alle sider, og lokalet skal, når det
 er lukket, opfylde kriterierne for lufttæthed i tillæg 1 til dette bilag. Lokalets
 indvendige overflade skal være uigennemtrængelig for carbonhydrider og inaktiv
 over for carbonhydrider. Temperaturstyringssystemet skal kunne holde
 prøvelokalets indvendige lufttemperatur på den foreskrevne temperatur/tid-profil
 under hele prøvningen inden for en tolerance på 1 K som gennemsnit for hele
 prøvningen.
 Styringssystemet skal indstilles således, at oversving, pendling og instabilitet i
 forhold til den ønskede langtidsprofil for lufttemperaturen er mindst mulige. Den
 indvendige overfladetemperatur må på intet tidspunkt under
 døgnemissionsprøvningen være mindre end 278 K (5 °C) eller højere end 328 K
 (55 °C).
 Væggene skal være konstrueret således, at de fremmer en god varmespredning.
 Den indvendige overfladetemperatur skal være mindst 293 K (20 °C) og


text:
højst 325
 K (52 °C) på ethvert tidspunkt under prøvningen af fordampning som følge af
 varmeophobning.
 Af hensyn til volumenændringer som følge af udsving i prøvelokalets temperatur
 kan prøvelokalet enten være med variabelt eller fast volumen.
 4.2.1. Prøvelokale med variabelt volumen
 Et prøvelokale med variabelt volumen udvider sig og trækker sig sammen i takt
 med udsvingene i prøvelokalets lufttemperatur. Der kan tages hensyn til udsving i
 det indvendige volumen på to måder, nemlig enten ved hjælp af bevægelige paneler
 eller ved en bælganordning, hvor uigennemtrængelige sække i prøvelokalet udvider
 ---pagebreak--- L 375/420 DA
 E/ECE/324
 Den Europæiske Unions Tidende Rev.1/Add.82/Rev.3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 187
 Bilag 4 – Tillæg 2
 sig og trækker sig sammen i takt med ændringerne i trykket i lokalet, idet de står i
 forbindelse med luften uden for prøvelokalet. Anordninger til tilpasning af
 volumenet skal være således konstrueret, at prøvelokalets integritet, jf. tillæg 1 til
 dette bilag, bevares inden for hele det angivne temperaturinterval.
 Alle metoder for tilpasning af volumenet skal fastholde forskellen mellem
 lufttrykket i prøvelokalet og barometertrykket inden for højst ± 5 KPa.
 Prøvelokalet skal kunne fastlåses på et bestemt volumen. Et prøvelokale med
 variabelt volumen skal kunne foretage udsving på + 7 % i forhold til dets
 "nominelle volumen" (jf. punkt 2.1.1 i tillæg 1 til dette bilag) som følge af udsving
 i temperatur og barometerstand under prøvningen.
 4.2.2. Prøvelokale med fast volumen
 Et prøvelokale med fast volumen skal have stive paneler, der holder prøvelokalets
 volumen fast, og opfylde følgende krav.
 4.2.2.1. Prøvelokalet skal være udstyret med et luftudtag, der under prøvningen suger luft
 ud ved konstant lav hastighed. Den udsugede luft kan erstattes med luft udefra ved
 tilførsel gennem et luftindtag. Denne luft skal filtreres gennem aktivt kul, så
 indholdet af carbonhydrider holdes forholdsvis konstant. Anordninger, der tilpasser
 volumenet, skal fastholde forskellen mellem lufttrykket i prøvelokalet og
 barometertrykket inden for 0 og -5 kPa.
 4.2.2.2. Udstyret skal kunne måle massen af carbonhydrider i tilført og udsuget luft med en
 opløsning på 0,01 g. Der kan anvendes et system med opsamlingssække til at
 opsamle en forholdsmæssig andel af den udsugede og den tilførte luft. En anden
 mulighed er at analysere den tilførte og den udsugede luft kontinuerligt ved hjælp
 af en online FID-analysator, hvilket sammen med målingerne af luftflowet giver en
 kontinuerlig registrering af den fjernede masse af carbonhydrider.
 ---pagebreak--- E/ECE/324
 27.12.2006 DA Rev.1/Add.82/Rev.3
 Den Europæiske Unions Tidende L 375/421
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 188
 Bilag 4 – Tillæg 7
 Figur 7/1
 BESTEMMELSE AF FORDAMPNINGSEMISSIONEN
 Tilkøringsperiode på 3000 km (uden usædvanlig stor regenerering/belastning)
 Kulbeholderens ældning kontrolleret
 Damprensning af køretøjet (om nødvendigt)
 Aftapning og genpåfyldning
 af brændstof
 Belastning af Belastning af
 brændstofbeholder indtil brændstofbeholder indtil
 mætningspunktet (benzin) mætningspunktet (butan)
 Gentagne opvarmninger til Aftapning og genpåfyldning
 2-grams-mætning af brændstof
 o
 Tstart = 293 K (20 C)
 ∆T = 15 K
 Konditioneringskørsel
 Stilstand
 Type I-prøvekørsel
 Max
 2 min
 Konditioneringskørsel for
 fordampningssystemet
 Max
 7min
 Prøvning af fordampnings-
 emissionen som følge af
 varmeophobning
 Gentagne døgnopvarmninger Max
 til 2-grams.-mætningspunkt 1h
 o 6 to
 Tstart = 293 K


text:
(20 C) ∆T= Stilstand
 15 K 36h
 Døgnprøve
 Slut
 12 to
 36h
 Brændstoftemperatur 283 – 287 K (10-14 °C)
 40 % ± 2 % af tankens nominelle rumindhold
 Lufttemperatur: 293-303 K (20-30 °C)
 ---pagebreak--- L 375/422 DA
 E/ECE/324
 Den Europæiske Unions Tidende Rev.1/Add.82/Rev.3 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 189
 Bilag 4 – Tillæg 2
 Butan/nitrogen-belastning til 2-grams-mætning
 Brændstoftemperatur 291 K ±8 K (18 K ± 8 °C)
 40 % ± 2 % af tankens nominelle rumindhold
 Lufttemperatur 293-303 K (20 °-30 °C)
 Type 1: en del 1 + to dele 2
 Tstart = 293-303 K (20-30 °C)
 Lufttemperatur: 293-303 K (20-30 °C)
 Type 1: en del 1 + en del 2
 Tstart = 293-303 K (20-30 °C)
 Type 1: en del 1
 Tmin = 296 K (23 °C)
 Tmax = 304 K (31 °C)
 60 min ± 0,5 min
 T=293 K ± 2 K(20 ±2 °C) de sidste 6 timer
 Tstart = 203 K (20 °C)
 Tmin = 308 K; ∆T = 15 K
 24 timer, antal døgnprøver = 1
 EN DA
 Max 1h Maks. 1 h
 12 to 36 h 12 til 36 h
 max 2 min maks. 2 min
 max 7 min Maks. 7 min
 and max 2 min from engine shut-off og maks. 2 min efter slukning af motor
 Bemærkninger:
 1. Systemer til begrænsning af fordampningsemissionen — nærmere oplysninger anføres.
 2. Udstødningsemissionen kan måles under type I-prøvekørslen, men målingerne har ingen retsvirkning. Den
 foreskrevne udstødningsemissionsprøve skal fortsat gennemføres særskilt.
 4.3. Analysesystemer
 ---pagebreak--- E/ECE/324
 27.12.2006 DA Rev.1/Add.82/Rev.3
 Den Europæiske Unions Tidende L 375/423
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 190
 Bilag 4 – Tillæg 7
 4.3.1. Carbonhydridanalysator
 4.3.1.1. Luften i prøvelokalet overvåges ved hjælp af en carbonhydriddetektor af
 flammeioniseringstypen (FID). Luftprøver udtages midt på en af prøvelokalets
 sidevægge eller midt på loftet, og bypass-strømme skal føres tilbage til
 prøvelokalet, helst til et punkt umiddelbart efter blandingsventilatoren i
 strømmens retning.
 4.3.1.2. Carbonhydridanalysatoren skal have en responstid for 90 % af den endelige
 aflæsning på mindre end 1,5 s. Stabiliteten skal i alle måleområder være bedre end
 2 % af fuldt udslag ved nul og ved 80 ± 20 % af fuldt udslag over en 15 minutters
 periode.
 4.3.1.3. Analysatorens repeterbarhed udtrykt som én standardafvigelse skal være bedre
 end 1 % af fuldt udslag ved nul og ved 80 ± 20 % af fuldt udslag i alle benyttede
 måleområder.
 4.3.1.4. Måleområderne på analysatoren skal vælges ud fra, hvilke der giver den bedste
 opløsning i forbindelse med måling, kalibrering og lækagekontrol.
 4.3.2. Dataregistrering i carbonhydridanalysatoren
 4.3.2.1. Carbonhydridanalysatoren skal have et system til registrering af det elektriske
 udgangssignal, enten i form af en papirstrimmelskriver eller et andet
 databehandlingssystem med en hyppighed på mindst en gang pr. minut.
 Registreringssystemet skal have en mindst lige så god driftskarakteristik som det
 signal, der skal registreres, og det skal have en permanent resultatregistrering. De
 registrerede oplysninger skal tydeligt vise, hvornår prøven af
 fordampningsemissionen som følge af varmeophobning og døgnemissionsprøven
 begynder og slutter (herunder, hvornår prøveudtagningsperioderne påbegyndes og
 afsluttes, samt hvor lang tid der er gået fra


text:
påbegyndelse til afslutning af hver
 enkelt prøvning).
 4.4. Opvarmning af brændstofbeholder (gælder kun for belastning af
 adsorptionsbeholder for benzin)
 4.4.1. Brændstoffet i køretøjets brændstofbeholder(e) skal opvarmes af en regulerbar
 varmekilde, f. eks. en varmepude på 2 000 W. Varmeaggregatet skal opvarme
 brændstoftankens vægge jævnt under brændstofniveauet, så at lokal
 overopvarmning af brændstoffet undgås. Brændstofdampene i beholderen over
 brændstoffet må ikke opvarmes.
 4.4.2. Varmeaggregatet skal kunne foretage en jævn opvarmning af brændstoffet i
 tanken med 14 K fra 289 K (16 °C) på 60 minutter med temperaturføleren i den i
 ---pagebreak--- L 375/424 DA
 E/ECE/324
 Den Europæiske Unions Tidende Rev.1/Add.82/Rev.3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 191
 Bilag 4 – Tillæg 2
 punkt 5.1.1 nedenfor anførte position. Under opvarmningen skal
 opvarmningsaggregatet kunne reguleres, så brændstoftemperaturen holdes inden
 for ± 1,5 K af den ønskede temperatur.
 4.5. Temperaturmåling
 4.5.1. Temperaturen i prøvelokalet måles i to punkter ved hjælp af temperaturfølere, der
 er forbundet, så de viser en gennemsnitsværdi. Målepunkterne skal befinde sig ca.
 0,1 m inde i prøvelokalet fra hver sidevægs lodrette midterlinje i en højde af 0,9 m
 ± 0,2 m.
 4.5.2. Temperaturen i brændstofbeholderen (-ne) måles ved hjælp af en føler placeret i
 brændstofbeholderen som anført i punkt 5.1.1 nedenfor, hvis det drejer sig om
 belastning af adsorptionsbeholderen for benzin (punkt 5.1.5 nedenfor).
 4.5.3. Temperaturmålingerne skal under hele fordampningsemissionsprøvningen
 registreres eller indlæses i et databehandlingssystem med en hyppighed på mindst
 én gang i minuttet.
 4.5.4. Temperaturmålesystemets nøjagtighed skal være inden for ± 1,0 K, og
 temperaturen skal kunne måles med en opløsning på ± 0,4 K.
 4.5.5. Registrerings- eller databehandlingssystemet skal kunne måle tiden med en
 opløsning på ± 15 sekunder.
 4.6. Trykmåling
 4.6.1. Forskellen ∆p mellem barometerstanden i prøveområdet og lufttrykket i
 prøvelokalet skal under hele fordampningsemissionsprøvningen registreres eller
 indlæses i et databehandlingssystem med en hyppighed på mindst én gang i
 minuttet.
 4.6.2. Trykmålesystemets nøjagtighed skal være inden for ± 2 kPa, og trykket skal
 kunne måles med en opløsning på ± 0,2 kPa.
 4.6.3. Registrerings- eller databehandlingssystemet skal kunne måle tiden med en
 opløsning på ± 15 sekunder.
 4.7. Ventilatorer
 4.7.1. Ved hjælp af en eller flere ventilatorer eller blæsere med døren (dørene) til
 prøvelokalet åben skal det være muligt at reducere carbonhydridindholdet i lokalet
 til carbonhydridindholdet i atmosfæren.
 ---pagebreak--- E/ECE/324
 27.12.2006 DA Rev.1/Add.82/Rev.3
 Den Europæiske Unions Tidende L 375/425
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 192
 Bilag 4 – Tillæg 7
 4.7.2. Lokalet skal være forsynet med en eller flere ventilatorer eller blæsere med en
 kapacitet på 0,1 til 0,5 m3/min, så at luften i lokalet kan blandes grundigt. Under
 målingerne skal det være muligt at opnå en ensartet temperatur og et ensartet
 carbonhydridindhold i lokalet. Køretøjet i lokalet må ikke befinde sig direkte i
 luftstrømmen fra ventilatorerne eller blæserne.
 4.8. Gasser
 4.8.1. Følgende rene gasser skal stå til rådighed til kalibrering og drift:
 renset syntetisk luft: (renhed < 1 ppm C1-ækvivalent,
 #1 ppm CO, # 400 ppm CO2, # 0,1 ppm NO);
 oxygenindhold mellem 18 og 21 % vol.
 Forbrændingsgas til carbonhydridanalysatoren: (40 ± 2 % hydrogen


text:
og resten
 helium, med et carbonhydridindhold på < 1 ppm C1-ækvivalenter og < 400 ppm
 CO2)
 Propan (C3H8): renhed mindst 99,5 %
 butan (C4H10): renhed mindst 98 %
 nitrogen (N2): renhed mindst 98 %.
 4.8.2. Kalibreringsgasser skal stå til rådighed i form af blandinger af propan (C3H8) og
 renset syntetisk luft. De reelle koncentrationer i en kalibreringsgas skal ligge
 inden for ± 2 % af de opgivne værdier. Nøjagtigheden i den fortyndede gas, der
 fås ved brug af et gasdeleapparat, skal ligge inden for ± 2 % af den reelle værdi.
 De i tillæg 1 anførte koncentrationer kan også opnås ved hjælp af et
 gasdeleapparat, der benytter syntetisk luft som fortyndende gas.
 4.9. Supplerende udstyr
 4.9.1. Den absolutte luftfugtighed i prøvelokalet skal kunne måles inden for ± 5 %.
 5. PRØVNINGSPROCEDURE
 5.1. Forberedelse af prøvningerne
 5.1.1. Før prøvningen klargøres køretøjet mekanisk på følgende måde:
 (a) køretøjets udstødningssystem må ikke have lækager
 (b) køretøjet kan damprenses før prøvningen
 ---pagebreak--- L 375/426 DA
 E/ECE/324
 Den Europæiske Unions Tidende Rev.1/Add.82/Rev.3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 193
 Bilag 4 – Tillæg 2
 (c) hvis det drejer sig om belastning af adsorptionsbeholder for benzin (punkt
 5.1.5), forsynes køretøjets brændstofbeholder med en temperaturføler, så
 at temperaturen kan måles i midten af brændstoffet i
 brændstofbeholderen, når denne er fyldt til 40 % af sit rumindhold
 (d) der kan monteres sådant yderligere udstyr og anordninger, at
 brændstofbeholderen kan tømmes fuldstændigt. Det er ikke nødvendigt at
 foretage ændringer af selve brændstofbeholderen.
 (e) Fabrikanten kan foreslå en prøvemetode for at tage hensyn til tabet af
 carbonhydrider ved fordampning, der kun stammer fra køretøjets
 brændstofsystem.
 5.1.2. Køretøjet føres ind i prøvelokalet, hvor lufttemperaturen skal være mellem 293 og
 303 K (20 og 30 °C).
 5.1.3. Ældningen af adsorptionsbeholderen (-ne) kontrolleres. Det sker ved at godtgøre,
 at den har været i funktion i mindst 3 000 km. Hvis dette ikke godtgøres, anvendes
 følgende procedure. Hvis der i systemet indgår flere adsorptionsbeholdere, skal
 proceduren gennemføres for hver beholder for sig.
 5.1.3.1. Adsorptionsbeholderen afmonteres fra køretøjet. Der skal på dette trin udvises
 særlig forsigtighed for at undgå beskadigelse af brændstofsystemets komponenter
 og integritet.
 5.1.3.2. Beholderens vægt kontrolleres.
 5.1.3.3. Beholderen tilsluttes en brændstofbeholder, eventuelt ekstern, som er fyldt med
 referencebrændstof til 40 % af sit rumindhold.
 5.1.3.4. Brændstoftemperaturen i brændstofbeholderen skal være mellem 283 K (10 oC) og
 287 K (14 oC).
 5.1.3.5. Den (eksterne) brændstofbeholder opvarmes fra 288 til 318 K (15 til 45 °C) (1 °C
 stigning hvert niende minut).
 5.1.3.6. Hvis adsorptionsbeholderen når mætningspunktet, inden temperaturen er kommet
 op på 318 K (45 °C), slås opvarmningsaggregatet fra. Derefter vejes beholderen.
 Hvis beholderen ikke når mætningspunktet, inden temperaturen er kommet op på
 318 K (45 °C), gentages proceduren fra punkt 5.1.3.3 ovenfor, indtil
 mætningspunktet nås.
 ---pagebreak--- E/ECE/324
 27.12.2006 DA Rev.1/Add.82/Rev.3
 Den Europæiske Unions Tidende L 375/427
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 194
 Bilag 4 – Tillæg 7
 5.1.3.7. Mætningspunktet bestemmes som beskrevet i punkt 5.1.5 og 5.1.6 i dette bilag
 eller ved hjælp af andre prøveudtagnings- og analysemetoder, der kan påvise
 carbonhydridemission


text:
fra en adsorptionsbeholder ved mætningspunktet.
 5.1.3.8. Beholderen regenereres ved gennemskylning med 25 ± 5 liter af luften i
 emissionslaboratoriet pr. minut, indtil beholderens rumindhold er udskiftet 300
 gange.
 5.1.3.9. Beholderens vægt kontrolleres.
 5.1.3.10. Proceduren i punkt 5.1.3.4 til 5.1.3.9 gentages ni gange. Prøvningen kan afsluttes
 inden da, dog tidligst efter tre ældningscyklusser, hvis beholderens vægt efter
 sidste cyklustrin er blevet stabil.
 5.1.3.11. Adsorptionsbeholderen påmonteres igen, og køretøjet bringes tilbage til normal
 driftstilstand.
 5.1.4. Adsorptionsbeholderen skal konditioneres ved hjælp af en af de metoder, der er
 anført i punkt 5.1.5 og 5.1.6. Hvis køretøjet har flere beholdere, skal hver beholder
 konditioneres for sig.
 5.1.4.1. Emissionerne fra beholderen måles med henblik på at bestemme
 mætningspunktet.
 Ved mætningspunkt forstås her det punkt, hvor den kumulerede emission af
 carbonhydrider udgør 2 gram.
 5.1.4.2. Mætningspunktet kan kontrolleres ved hjælp af lokalet for prøvning af
 fordampningsemission, jf. punkt 5.1.5 og 5.1.6. Mætningspunktet kan også
 bestemmes ved hjælp af en ekstra adsorptionsbeholder, der tilsluttes efter
 køretøjets beholder. Denne ekstrabeholder skal være grundigt gennemskyllet med
 tør luft, inden den belastes.
 5.1.4.3. Prøvelokalet udluftes i flere minutter umiddelbart før prøven, indtil der er
 tilvejebragt stabile baggrundsbetingelser. Ventilatoren (ventilatorerne) i lokalet
 skal samtidig være i gang.
 Carbonhydridanalysatoren nulstilles og kalibreres umiddelbart før prøven.
 5.1.5. Belastning af beholder ved gentagen opvarmning til mætningspunktet
 5.1.5.1. Køretøjets brændstofbeholder(e) tømmes gennem aftapningshullet(-hullerne).
 Dette skal gøres uden at forårsage en unormal udluftning eller belastning af det
 ---pagebreak--- L 375/428 DA
 E/ECE/324
 Den Europæiske Unions Tidende Rev.1/Add.82/Rev.3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 195
 Bilag 4 – Tillæg 2
 udstyr til begrænsning af fordampningsemissionen, der er monteret på køretøjet.
 Hertil er det normalt tilstrækkeligt at fjerne tankdækslet
 5.1.5.2. Brændstofbeholderen(-ne) fyldes med referencebrændstof ved en temperatur på
 mellem 283 og 287 K (10 og 14 °C) til 40 ± 2 % af beholderens normale
 rumindhold. Tankdækslet sættes på.
 5.1.5.3. Inden en time efter genopfyldningen skal køretøjet anbringes i lokalet for
 prøvning af fordampningsemissionen med motoren standset. Temperaturføleren i
 brændstofbeholderen sluttes til temperaturregistreringssystemet. Et
 opvarmningsaggregat anbringes hensigtsmæssigt på brændstofbeholderen (-ne) og
 sluttes til temperaturstyringssystemet. Opvarmningsaggregatet er nærmere
 beskrevet under punkt 4.4 ovenfor. Ved køretøjer med mere end en brændstoftank
 opvarmes alle tankene på samme måde som beskrevet nedenfor. Tankenes
 temperatur skal være den samme inden for ± 1,5 K.
 5.1.5.4. Brændstoffet kan opvarmes kunstigt til startdøgntemperaturen på 293 K (20 °C) ±
 1 K.
 5.1.5.5. Så snart brændstoffet har nået en temperatur på 292 K (19 °C), foretages følgende:
 blæseren slukkes, prøvelokalets døre lukkes tæt til, og målingen af
 koncentrationen af carbonhydrider i prøvelokalet påbegyndes.
 5.1.5.6. Når brændstoffet i brændstofbeholderen har nået en temperatur på 293 K (20 °C),
 påbegyndes en lineær opvarmning på 15 K (15 °C). Brændstoffet opvarmes,
 således at brændstoftemperaturen under opvarmningen følger funktionen nedenfor
 inden for ± 1,5 K. Opvarmningens varighed og temperaturstigningen registreres.
 Tr = To + 0,2333 · t
 hvor:
 Tr = den krævede temperatur (K)
 To = starttemperaturen (K)
 t = tiden fra påbegyndelsen af opvarmningen i minutter.
 5.1.5.7. Når mætningspunktet nås, dog senest når brændstoftemperaturen når op på 308 K


text:
(35 °C), slås varmeaggregatet fra, døren til prøvelokalet åbnes, og tankdækslet (-
 erne) fjernes. Hvis mætningspunktet ikke er nået, inden brændstoftemperaturen
 har nået 308 K (35 °C), fjernes varmeaggregatet fra køretøjet, køretøjet fjernes fra
 ---pagebreak--- E/ECE/324
 27.12.2006 DA Rev.1/Add.82/Rev.3
 Den Europæiske Unions Tidende L 375/429
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 196
 Bilag 4 – Tillæg 7
 lokalet for prøvning for fordampningsemission, og hele proceduren i punkt 5.1.7
 nedenfor gentages, indtil mætningspunktet nås.
 5.1.6. Belastning med butan indtil mætningspunktet
 5.1.6.1. Hvis lokalet til prøvning for fordampningsemission anvendes til bestemmelse af
 mætningspunktet (jf. punkt 5.1.4.2 ovenfor), anbringes køretøjet deri med
 motoren standset.
 5.1.6.2. Adsorptionsbeholderen klargøres til belastning. Beholderen må ikke fjernes fra
 køretøjet, medmindre der er så vanskelig adgang til beholderen ved dens normale
 placering, at belastningen kun med rimelighed kan foregå, hvis beholderen fjernes
 fra køretøjet. Der skal på dette trin udvises særlig forsigtighed for at undgå
 beskadigelse af brændstofsystemets komponenter og integritet.
 5.1.6.3. Beholderen belastes med en blanding af 50 % vol. butan og 50 % vol. nitrogen
 med 40 g butan pr. time.
 5.1.6.4. Når beholderen når mætningspunktet, slås dampaggregatet fra.
 5.1.6.5. Adsorptionsbeholderen tilsluttes atter, og køretøjet bringes tilbage til normal
 driftstilstand.
 5.1.7. Aftapning af brændstof og genpåfyldning
 5.1.7.1. Køretøjets brændstofbeholder(e) tømmes gennem aftapningshullet(-hullerne).
 Dette skal gøres uden at forårsage en unormal udluftning eller belastning af det
 udstyr til begrænsning af fordampningsemissionen, der er monteret på køretøjet.
 Hertil er det normalt tilstrækkeligt at fjerne tankdækslet
 5.1.7.2. Brændstofbeholderen(-ne) fyldes med referencebrændstof ved en temperatur på
 mellem 291 ± 8 K (18 ± 8 °C) til 40 ± 2 % af beholderens normale rumindhold.
 Tankdækslet sættes på.
 5.2. Konditioneringskørsel
 5.2.1. Højst en time efter afslutningen af beholderbelastningen ifølge punkt 5.1.5 eller
 5.1.6 anbringes køretøjet på et chassisdynamometer og gennemfører én del 1-
 prøvecyklus og to dele 2-prøvecyklusser af type I-prøven, jf. bilag 4. Der udtages
 ikke udstødningsemissionsprøver på dette stadium.
 5.3. Stilstand
 ---pagebreak--- L 375/430 DA
 E/ECE/324
 Den Europæiske Unions Tidende Rev.1/Add.82/Rev.3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 197
 Bilag 4 – Tillæg 2
 5.3.1. Senest fem minutter efter afslutningen af den i punkt 5.2.1 beskrevne
 konditionering lukkes motorhjelmen helt til, og køretøjet køres af
 chassisdynamometeret og parkeres på stilstandsområdet med henblik på måling af
 fordampningstabet fra brændstofsystemet. Køretøjet henstår derefter parkeret i
 mindst 12 timer og højst 36 timer. Temperaturen i motorolien og kølevæsken skal
 være faldet til rummets temperatur inden for ± 3 K ved afslutningen af denne
 periode.
 5.4. Prøvning på dynamometer
 5.4.1. Efter stilstandsperioden gennemgår køretøjet en komplet type I-prøve, jf. bilag 4
 (koldstart, kørsel i og uden for byområder). Derefter standses motoren. Der kan
 udtages udstødningsemissionsprøver under denne operation, men resultaterne
 indgår ikke i typegodkendelsen med hensyn til udstødningsemissionen.
 5.4.2. Højst to minutter efter afslutningen af type I-prøvekørslen som beskrevet i punkt
 5.4.1 ovenfor gennemgår køretøjet yderligere en konditioneringskørsel, der består
 af en prøvecyklus (varmstart) med kørsel i byområder af type I-prøven. Derefter
 standses motoren atter. Der udtages ikke nødvendigvis prøver af
 udstødningsemissionen på dette stadium.
 5.5. Prøvning af fordampningsemissionen fra brændstofsystemet
 5.5.1. Før prøvens afslutning


text:
udluftes prøvelokalet i flere minutter, indtil der er
 tilvejebragt stabile carbonhydridbaggrundsbetingelser. Ventilatoren
 (ventilatorerne) sættes også i gang.
 5.5.2. Carbonhydridanalysatoren nulstilles og kalibreres umiddelbart før prøvningen.
 5.5.3. Ved afslutningen af kørecyklussen lukkes motorhjelmen helt til, og alle
 forbindelser mellem køretøjet og prøveapparaturet frakobles. Køretøjet kører
 derefter ved egen kraft til prøvelokalet med minimal gasgivning. Motoren
 standses, før nogen del af køretøjet kommer ind i prøvelokalet. Tidspunktet for
 standsning af motoren skal registreres i dataregistreringssystemet i
 måleapparaturet for fordampningsemissionen, og temperaturmålingen indledes.
 Køretøjets vinduer og bagagerumsklap åbnes på dette tidspunkt, hvis de ikke
 allerede er åbne.
 5.5.4. Køretøjet skubbes eller føres på anden vis ind i prøvelokalet med motoren slået
 fra.
 5.5.5. Dørene til prøvelokalet lukkes og forsegles lufttæt senest to minutter efter
 slukning af motoren og senest syv minutter efter afslutning af
 konditioneringskørslen.
 ---pagebreak--- E/ECE/324
 27.12.2006 DA Rev.1/Add.82/Rev.3
 Den Europæiske Unions Tidende L 375/431
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 198
 Bilag 4 – Tillæg 7
 5.5.6. Når prøvelokalet er blevet forseglet, påbegyndes en 60 ± 0,5 minutters periode
 med fordampningsemission fra brændstofsystemet (”hot soak”).
 Carbonhydridkoncentrationen, temperaturen og barometertrykket måles og udgør
 begyndelsesværdierne CHCi, Pi og Ti for prøvning af fordampningsemission som
 følge af varmeophobning. Disse tal benyttes ved beregningen af
 fordampningsemissionen i punkt 6 nedenfor. Under denne 60 minutters periode
 med fordampningsemission fra brændstofsystemet må temperaturen T i
 prøvelokalet ikke være under 296 K og ikke over 304 K.
 5.5.7. Carbonhydridanalysatoren nulstilles og kalibreres umiddelbart før afslutningen af
 60 ± 0,5 minutters prøvningsperioden.
 5.5.8. Ved afslutningen af prøvningsperioden på 60 ± 0,5 minutter måles
 carbonhydridkoncentrationen i prøvelokalet. Temperaturen og barometertrykket
 måles ligeledes. Disse udgør de slutværdier CHCf, Pf og Tf for prøvningen af
 fordampningsemissionen som følge af varmeophobning, som skal benyttes ved
 beregningen i punkt 6 nedenfor.
 5.6. Stilstand
 5.6.1. Køretøjet skubbes eller føres på anden vis hen til stilstandsområdet med motoren
 standset, og det henstår, så der går mindst 6 timer og højst 36 timer mellem
 prøvningen af fordampningsemissionen som følge af varmeophobning og
 døgnemissionsprøvningen. Køretøjet skal i mindst 6 timer af denne periode henstå
 ved 293 K ± 2 K (20 °C ± 2 °C).
 5.7. Døgnemissionsprøvning
 5.7.1. Køretøjet skal udsættes for omgivelser med en temperaturcyklus ifølge profilen i
 tillæg 2 til dette bilag med en afvigelse på højst ± 2 K i perioden. Den
 gennemsnitlige temperaturafvigelse fra profilen, som beregnes ud fra de enkelte
 målte afvigelsers absolutte værdi, må højst udgøre ± 1 K. Omgivelsernes
 temperatur måles mindst én gang i minuttet. Temperaturcyklussen begynder ved
 tidspunktet Tstart = 0, jf. punkt 5.7.6 nedenfor.
 5.7.2. Prøvelokalet udluftes i flere minutter umiddelbart før prøven, indtil der er
 tilvejebragt stabile baggrundsbetingelser. Ventilatoren (ventilatorerne) i lokalet
 skal samtidig være i gang.
 5.7.3. Køretøjet føres ind i prøvelokalet med motoren standset og vinduer og
 bagagerumsklap åbne. Ventilatoren (ventilatorerne) skal indstilles således, at
 lufthastigheden er mindst 8 km/h under køretøjets brændstofbeholder.
 ---pagebreak--- L 375/432 DA
 E/ECE/324
 Den Europæiske Unions Tidende Rev.1/Add.82/Rev.3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 199
 Bilag 4 – Tillæg 2
 5.7.4. Carbonhydridanalysatoren nulstilles og kalibreres umiddelbart før prøvningen.
 5.7.5. Prøvelokalets døre


text:
lukkes lufttæt til.
 5.7.6. Højst 10 minutter efter at dørene er lukket, måles carbonhydridkoncentrationen,
 temperaturen og barometertrykket, som udgør begyndelsesværdierne CHCi, Pi og
 Ti for døgnemissionsprøvningen. Dette er tidspunktet Tstart = 0.
 5.7.7. Carbonhydridanalysatoren nulstilles og kalibreres umiddelbart før prøvningens
 afslutning.
 5.7.8. Perioden for udtagning af emissionsprøver slutter 24 timer ± 6 minutter efter
 prøveudtagningens begyndelse, jf. punkt 5.7.6 ovenfor. Det forløbne tidsrum
 registreres. Carbonhydridkoncentrationen, temperaturen og barometertrykket
 måles og udgør de slutværdier CHCf, Pf og Tf for døgnemissionsprøvningen, som
 skal benyttes ved beregningen i punkt 6. Hermed er prøvningsproceduren for
 fordampningsemission afsluttet.
 6. BEREGNING
 6.1. Ved hjælp af den i punkt 5 beskrevne fordampningsemissionsprøvning kan
 carbonhydridemissionen fra døgnprøvnings- og henstandsfaserne beregnes.
 Fordampningstabet under hver af disse faser beregnes ved hjælp af begyndelses-
 og slutmålingerne af carbonhydridkoncentrationen, temperaturen og trykket i
 prøvelokalet samt prøvelokalets nettovolumen. Der benyttes følgende formel:
 hvor:
 MHC = massen af carbonhydrider (gram)
 MHC,out = massen af carbonhydrider, der forlader prøvelokalet, hvis der
 anvendes prøvelokale med fast volumen til døgnemissionsprøvningen
 (gram).
 ---pagebreak--- E/ECE/324
 27.12.2006 DA Rev.1/Add.82/Rev.3
 Den Europæiske Unions Tidende L 375/433
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 200
 Bilag 4 – Tillæg 7
 MHC,i = massen af carbonhydrider, der kommer ind i prøvelokalet, hvis
 der anvendes prøvelokale med fast volumen til
 døgnemissionsprøvningen (gram).
 CHC = målt carbonhydridkoncentration i prøvelokalet
 (ppm (volumen) C1-ækvivalenter)
 V = prøvelokalets nettovolumen i m3 med fradrag af køretøjets
 volumen med vinduer og bagagerumsklap åbne. Hvis køretøjets
 volumen ikke er bestemt, fratrækkes et volumen på 1,42 m3
 T = lufttemperatur i prøvelokalet i K
 P = barometertryk i kPa
 H/C = hydrogen/carbon-forholdet
 k = 1,2 . (12 + H/C);
 hvor:
 i = er begyndelsesværdien
 f = er slutværdien
 H/C = sættes til 2,33 for fordampningstabet ved
 døgnemissionsprøvningen
 H/C = sættes til 2,20 for fordampningstabet ved stilstand.
 6.2. Samlet prøvningsresultat
 Køretøjets samlede carbonhydridmasseemission sættes til at være:
 Mtotal = MDI + MHS
 hvor:
 Mtotal = masseemissionen i alt fra køretøjet (gram)
 MDI = carbonhydridmasseemissionen i alt under døgnemissionsprøvningen
 (gram)
 ---pagebreak--- L 375/434 DA
 E/ECE/324
 Den Europæiske Unions Tidende Rev.1/Add.82/Rev.3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 201
 Bilag 4 – Tillæg 2
 MHS = carbonhydridmasseemissionen i alt som følge af varmeophobning
 (gram)
 7. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE
 7.1. I forbindelse med den afsluttende rutinemæssige produktionskontrol kan
 indehaveren af typegodkendelsen påvise produktionens overensstemmelse ved at
 udtage køretøjer til kontrol, der skal opfylde nedenstående krav.
 7.2. Tæthedsprøvning
 7.2.1. Emissionsbegrænsningssystemets ventilationskanaler til atmosfæren isoleres.
 7.2.2. Brændstofsystemet sættes under et tryk på 370 ± 10 mm H2O.
 7.2.3. Trykket stabiliseres, inden brændstofsystemet isoleres fra trykkilden.
 7.2.4. Efter isolering af brændstofsystemet må trykket ikke falde med mere end 50 mm
 H2O på fem minutter.
 7.3. Ventilationsprøvning
 7.3.1. Emissionsbegrænsningssystemets ventilationskanaler til atmosfæren isoleres.
 7.3.2. Brændstofsystemet sættes under et tryk på 370 ± 10 mm H2O.
 7.3.3. Trykket stabiliseres, inden brændstofsystemet isoleres fra trykkilden.
 7.3.4. Emissionsbegrænsningssystemets ventilationskanaler til atmosfæren bringes på ny
 til at virke på normal måde.
 7.3.5. Trykket i brændstofsystemet skal falde til under 100 mm H2O på ikke under 30
 sekunder, men dog inden for 2 minutter.
 7.3.6. På fabrikantens begæring kan


text:
ventilationskapaciteten påvises ved en ækvivalent
 alternativ metode. Den nærmere metode skal af fabrikanten demonstreres over for
 den tekniske tjeneste under typegodkendelsesproceduren.
 7.4. Udluftningsprøvning
 7.4.1. Apparatur til måling af en luftgennemstrømningshastighed på 1,0 l/min. tilsluttes
 udluftningsindgangsstudsen, og en trykbeholder med tilstrækkelig kapacitet til at
 have en målelig virkning på udluftningssystemet tilsluttes
 udluftningsindgangsstudsen via en omskifter, eller
 ---pagebreak--- E/ECE/324
 27.12.2006 DA Rev.1/Add.82/Rev.3
 Den Europæiske Unions Tidende L 375/435
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 202
 Bilag 4 – Tillæg 7
 7.4.2. fabrikanten kan benytte en strømningsmåler efter eget valg, hvis dette kan
 accepteres af den kompetente myndighed.
 7.4.3. Køretøjet køres på en sådan måde, at konstruktionsbetingede begrænsninger i
 udluftningssystemets effektivitet afsløres, og omstændighederne i forbindelse
 hermed noteres.
 7.4.4. Medens motoren kører på den i punkt 7.4.3 ovenfor beskrevne måde, bestemmes
 luftstrømningshastigheden ved enten:
 7.4.4.1. at tilslutte det i punkt 7.4.1 ovenfor beskrevne apparatur; det observeres, om der
 indtræffer en tryksænkning fra atmosfærisk tryk til et niveau, der angiver, at 1,0 l
 luft er strømmet ind i fordampningsemissionsbegrænsningssystemet på et minut,
 eller
 7.4.4.2. ved at aflæse en luftstrømningshastighed på mindst 1,0 l/min., hvis der benyttes en
 anden strømningsmåler.
 7.4.4.3. På fabrikantens begæring kan anvendes en alternativ metode til
 udluftningsprøvningen, såfremt den er forelagt for og godkendt af den tekniske
 tjeneste som led i typegodkendelsesproceduren.
 7.5. Den kompetente myndighed, som har udstedt typegodkendelse, kan til hver en tid
 efterprøve de metoder til overensstemmelsesprøvning, som anvendes på hvert
 produktionsanlæg.
 7.5.1. Inspektøren udtager et tilstrækkeligt antal køretøjer fra produktionsserien.
 7.5.2. Inspektøren kan underkaste disse køretøjer afprøvning i henhold til punkt 8.2.5 i
 dette regulativ.
 7.6. Hvis kravene i punkt 7.5 ovenfor ikke er opfyldt, påhviler det den kompetente
 myndighed at sikre, at der træffes alle nødvendige forholdsregler for så hurtigt
 som muligt at genetablere produktionens overensstemmelse.
 ---pagebreak--- L 375/436 DA
 E/ECE/324
 Den Europæiske Unions Tidende Rev.1/Add.82/Rev.3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 203
 Bilag 4 – Tillæg 2
 Bilag 7 - Tillæg 1
 KALIBRERING AF APPARATUR TIL FORDAMPNINGSEMISSIONSAFPRØVNING
 1. KALIBRERINGSFREKVENS OG KALIBRERINGSMETODE
 1.1. Alt apparatur skal kalibreres inden første ibrugtagning og derefter så hyppigt som
 nødvendigt, dog under alle omstændigheder inden for den måned, der går forud
 for typegodkendelsesprøvningen. De kalibreringsmetoder, der kan anvendes, er
 beskrevet i dette tillæg.
 1.2. De temperaturer, der nævnes først, bør normalt anvendes. Alternativt kan
 temperaturerne i kantet parentes anvendes.
 2. KALIBRERING AF PRØVELOKALET
 2.1. Bestemmelse af prøvelokalets indvendige volumen
 2.1.1. Inden prøvelokalet tages i brug første gang, bestemmes dets indvendige volumen
 på følgende måde:
 Lokalets indvendige mål måles omhyggeligt, idet der tages højde for
 uregelmæssigheder som f. eks. stivere. Lokalets indvendige volumen bestemmes
 ud fra disse målinger.
 Hvis der er tale om et prøvelokale med variabelt volumen, fastlåses det på et fast
 volumen ved en lufttemperatur på 303 K (30 °C) [302 K (29 °C)]. Dette nominelle
 volumen skal kunne gentages med en tolerance på ± 0,5 % af den registrerede
 værdi.
 2.1.2. Nettovolumenet bestemmes ved at fratrække 1,42 m3 fra lokalets indvendige
 volumen. I stedet for 1,42 m3 kan fratrækkes prøvekøretøjets faktiske volumen
 med bagagerumsklap og vinduer åbne.
 2.1.3. Prøvelokalet


text:
kontrolleres som beskrevet i punkt 2.3 nedenfor. Hvis propanmassen
 ikke svarer til den indsprøjtede masse inden for ± 2 %, foretages de fornødne
 indgreb for at afhjælpe problemet.
 2.2. Bestemmelse af baggrundsemissionen i lokalet
 Denne operation tjener til at afgøre, om prøvelokalet indeholder materialer, der
 udsender væsentlige mængder carbonhydrider. Kontrollen udføres ved
 ---pagebreak--- E/ECE/324
 27.12.2006 DA Rev.1/Add.82/Rev.3
 Den Europæiske Unions Tidende L 375/437
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 204
 Bilag 4 – Tillæg 7
 prøvelokalets ibrugtagning, efter hver aktivitet i prøvelokalet, der kan påvirke
 baggrundsemissionen, og under alle omstændigheder mindst én gang om året.
 2.2.1. For et prøvelokale med variabelt volumen kan der måles med fastlåst eller ikke
 fastlåst volumen, jf. punkt 2.1.1 ovenfor. Lufttemperaturen skal fastholdes på 308
 ± 2 K (35 ± 2 °C) [309 ± 2 K (36 ± 2 °C)] i nedennævnte firetimers periode.
 2.2.2. For et prøvelokale med fast volumen måles der med lukkede luftindtag og -udtag.
 Lufttemperaturen skal fastholdes på 308 ± 2 K (35 ± 2 °C) [309 ± 2 K (36 ± 2
 °C)] i nedennævnte firetimers periode.
 2.2.3. Prøvelokalet kan være forseglet med ventilatoren i gang i op til 12 timer, inden
 den 4 timer lange udtagning af baggrundsprøver begynder.
 2.2.4. Analysatoren kalibreres (hvis dette er påkrævet) og nulstilles, og måleområdet
 bestemmes.
 2.2.5. Prøvelokalet udluftes, indtil der opnås en stabil værdi for carbonhydrider.
 Ventilatoren slås til, hvis den ikke allerede er i gang.
 2.2.6. Prøvelokalet forsegles, og baggrundskoncentrationen af carbonhydrider,
 temperaturen og barometertrykket måles. Disse udgør begyndelsesværdierne CHCi,
 Pi og Ti til brug ved beregningen af prøvelokalets baggrundsemission.
 2.2.7. Prøvelokalet lades uberørt i fire timer med ventilatoren i gang.
 2.2.8. Derefter måles carbonhydridkoncentrationen i lokalet med den samme analysator.
 Temperaturen og barometertrykket måles ligeledes. Disse udgør slutværdierne
 CHCf, Tf og Tf.
 2.2.9. Ændringen i massen af carbonhydrider i prøvelokalet i prøvetidsrummet beregnes
 i henhold til punkt 2.4 og må ikke overstige 0,05 g.
 2.3. Kalibrering af prøvelokalet og prøve for carbonhydridretention
 Kalibreringen af prøvelokalet og prøven for carbonhydridretention giver en
 kontrol af det i punkt 2.1 ovenfor beregnede volumen og samtidig et mål for
 eventuelle lækager. Måling af lækager udføres ved prøvelokalets ibrugtagning,
 efter hver aktivitet i prøvelokalet, der kan påvirke prøvelokalets integritet, og
 derefter under alle omstændigheder mindst en gang om måneden. Hvis seks på
 hinanden følgende månedlige retentionskontroller er gennemført, uden at der har
 skullet foretages korrektioner, kan målingen af lækager derefter foretages en gang
 i kvartalet, så længe indgreb ikke er påkrævede.
 ---pagebreak--- L 375/438 DA
 E/ECE/324
 Den Europæiske Unions Tidende Rev.1/Add.82/Rev.3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 205
 Bilag 4 – Tillæg 2
 2.3.1. Prøvelokalet udluftes, indtil der opnås en stabil carbonhydridkoncentration.
 Ventilatoren slås til, hvis den ikke allerede er i gang. Carbonhydridanalysatoren
 nulstilles og kalibreres (hvis dette er påkrævet), og måleområdet bestemmes.
 2.3.2. Hvis der er tale om et prøvelokale med variabelt volumen, skal det fastlåses til det
 nominelle volumen. Hvis der er tale om et prøvelokale med fast volumen, lukkes
 luftindtag og -udtag.
 2.3.3. Temperaturstyringssystemet slås til (hvis det ikke allerede er i gang) og


text:
indstilles
 til en begyndelsestemperatur på 308 K (35 °C) [309 K (36 °C)].
 2.3.4. Så snart prøvelokalets temperatur er blevet stabil på 308 ± 2 K (35 ± 2 °C) [309 ±
 2 K (36 ± 2 °C)], forsegles prøvelokalet, og baggrundskoncentrationen,
 temperaturen og barometertrykket måles. Disse målinger repræsenterer
 udgangsmålingerne CHCi, Pi og Ti til brug ved kalibreringen af prøvelokalet.
 2.3.5. 4 g propan sprøjtes ind i prøvelokalet. Propanens masse måles med en nøjagtighed
 på ± 0,2 %.
 2.3.6. Efter fem minutters forløb, hvorunder luften i prøvelokalet blandes, måles
 carbonhydridkoncentrationen, temperaturen og barometertrykket. Disse udgør
 værdierne CHCf, Pf og Tf til brug ved kalibrering af prøvelokalet samt
 begyndelsesværdierne CHCi, Pi og Ti til brug for retentionskontrollen.
 2.3.7. På grundlag af målingerne foretaget i overensstemmelse med punkt 2.3.4 og 2.3.6
 ovenfor og formlen i punkt 2.4 nedenfor beregnes massen af propan i lokalet.
 Denne masse skal være ± 2 % af den propanmasse, der er målt i
 overensstemmelse med punkt 2.3.5 ovenfor.
 2.3.8. Hvis der er tale om et prøvelokale med variabelt volumen, skal det ikke længere
 være fastlåst til det nominelle volumen. Hvis der er tale om et prøvelokale med
 fast volumen, åbnes luftindtag og -udtag.
 2.3.9. Temperaturcyklussen, som går fra 308 K (35 °C) til 293 K (20 °C) og tilbage til
 308 K (35 °C) [308,6 K (35,6 °C) til 295,2 K (22,2 °C) og tilbage til 308,6 K
 (35,6 °C)] i løbet af en periode på 24-timer i overensstemmelse med profilen [den
 alternative profil], jf. tillæg 2 til dette bilag, sættes i gang senest 15 minutter efter,
 at prøvelokalet er blevet forseglet (jf. tolerancerne fastsat i punkt 5.7.1 i bilag 7).
 2.3.10. Når de 24 timer er gået, måles og registreres den endelige
 carbonhydridkoncentration, temperaturen og barometertrykket. Disse udgør
 slutværdierne CHCf, Pf og Tf for carbonhybridretentionsprøven.
 ---pagebreak--- E/ECE/324
 27.12.2006 DA Rev.1/Add.82/Rev.3
 Den Europæiske Unions Tidende L 375/439
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 206
 Bilag 4 – Tillæg 7
 2.3.11. Ved hjælp af formlen i punkt 2.4 nedenfor beregnes massen af carbonhydrider ud
 fra målingerne i punkt 2.3.10 og 2.3.6 ovenfor. Denne masse må højst afvige 3 %
 fra den i punkt 2.3.7 beregnede mængde carbonhydrid.
 2.4. Beregninger
 Beregningen af nettoændringen i carbonhydridmassen i prøvelokalet benyttes til at
 bestemme prøvelokalets baggrundskoncentration af carbonhydrider og dets
 lækage af carbonhydrider. Begyndelses- og slutværdierne af
 carbonhydridkoncentrationen, temperaturen og barometertrykket benyttes i
 nedenstående formel til beregning af masseændringen:
 hvor:
 MHC = massen af carbonhydrider (gram)
 MHC,out = massen af carbonhydrider, der forlader prøvelokalet, hvis der
 anvendes prøvelokale med fast volumen til døgnemissionsprøven (gram)
 MHC,i = massen af carbonhydrider, der kommer ind i prøvelokalet, hvis
 der anvendes prøvelokale med fast volumen til døgnemissionsprøven (gram)
 CHC = carbonhydridkoncentration i prøvelokalet (ppm kulstof
 (NB: ppm carbon = ppm propan × 3))
 V = prøvelokalets volumen (m3)
 T = lufttemperatur i prøvelokalet (K)
 P = Barometertryk (kPa)
 K = 17,6
 hvor:
 i er begyndelsesværdien
 f er slutværdien.
 3. KONTROL AF FID-CARBONHYDRIDANALYSATOREN
 ---pagebreak--- L 375/440 DA
 E/ECE/324
 Den Europæiske Unions Tidende Rev.1/Add.82/Rev.3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83


text:
side 207
 Bilag 4 – Tillæg 2
 3.1. Detektorresponsoptimering
 FID-enheden indstilles som angivet af fabrikanten. Der bør benyttes propan i luft
 for at opnå den bedst mulige respons i det oftest benyttede måleområde.
 3.2. Kalibrering af carbonhydridanalysatoren
 Analysatoren bør kalibreres ved hjælp af propan i luft og renset syntetisk luft. Se
 punkt 4.5.2 i bilag 4 (kalibrering og kalibreringsgasser).
 Der bestemmes en kalibreringskurve som beskrevet i punkt 4.1 til 4.5 i dette
 tillæg.
 3.3. Oxygeninterferenskontrol og anbefalede grænseværdier
 Responsfaktoren (Rf) for et bestemt carbonhydrid er forholdet mellem C1-
 målingen i FID-enheden og gascylinderkoncentrationen, udtrykt som ppm C1.
 Prøvegassens koncentration skal være således, at den giver en respons på omtrent
 80 % af fuldt skalaudslag. Koncentrationen skal være kendt med en nøjagtighed
 på ± 2 % i forhold til en gravimetrisk standard udtrykt i volumen. Endvidere skal
 gascylinderen forkonditioneres i 24 timer ved en temperatur på mellem 293 og
 303 K (20 og 30 °C).
 Responsfaktorerne bestemmes ved første ibrugtagning af en analysator og derefter
 ved de større kontroleftersyn. Den referencegas, der skal anvendes, er propan
 suppleret med renset luft, som sættes til en responsfaktor på 1,00.
 Den prøvegas, der skal anvendes til oxygeninterferens og til bestemmelse af de
 anbefalede grænseværdier for responsfaktoren, er følgende:
 Propan og nitrogen: 0,95 # Rf ≤ 1,05.
 4. KALIBRERING AF CARBONHYDRIDANALYSATOR
 Hvert af de normalt benyttede måleområder kalibreres på følgende måde.
 4.1. Kalibreringskurven bestemmes ved mindst fem kalibreringspunkter, der er så
 jævnt fordelt over måleområdet som muligt. Den nominelle koncentration af
 kalibreringsgassen med den højeste koncentration skal være mindst 80 % af fuldt
 skalaudslag.
 ---pagebreak--- E/ECE/324
 27.12.2006 DA Rev.1/Add.82/Rev.3
 Den Europæiske Unions Tidende L 375/441
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 208
 Bilag 4 – Tillæg 7
 4.2. Kalibreringskurven beregnes ved hjælp af de mindste kvadraters metode. Hvis der
 derved fremkommer et polynomium af mere end tredje grad, skal der mindst være
 lige så mange kalibreringspunkter som polynomiets grad plus to.
 4.3. Kalibreringskurven må ikke afvige med mere end 2 % fra den nominelle værdi for
 hver kalibreringsgas.
 4.4. Ved hjælp af de polynomiumskoefficienter, der uddrages af punkt 3.2 ovenfor,
 udarbejdes en tabel over den viste aflæsning i forhold til den reelle koncentration i
 skalainddelinger, der ikke er større end 1 % af fuldt skalaudslag. Dette gøres for
 hvert måleområde, der kalibreres. Tabellen skal desuden indeholde andre
 relevante data som f.eks.:
 a) kalibreringsdato, måleområde- og nulstillingspotentiometeraflæsninger
 (evt.)
 b) nominel skala
 c) referencedata for hver kalibreringsgas
 d) den faktiske og den viste værdi for hver kalibreringsgas samt forskellen i
 procent
 e) FID-enhedens brændstof og type
 f) FID-enhedens lufttryk.
 4.5. Anden teknologi (f.eks. computer, elektronisk skalaomskifter) kan benyttes, hvis
 det over for den relevante myndighed på tilfredsstillende vis godtgøres, at den
 giver en tilsvarende nøjagtighed.
 ---pagebreak--- L 375/442 DA
 E/ECE/324
 Den Europæiske Unions Tidende Rev.1/Add.82/Rev.3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 209
 Bilag 4 – Tillæg 2
 Bilag 7 - Tillæg 2
 Temperaturprofil på døgnbasis Alternativ temperaturprofil
 for kalibrering af prøvelokalet på døgnbasis for
 og for døgnemissionsprøvningen kalibrering af prøvelokalet
 i henhold til bilag 7,
 tillæg 1, punkt


text:
1.2
 og 2.3.9
 Tid (h) Temperatur Tid (h) Temperatur
 Kalibrering Prøvning (°Ci) (°Ci)
 13 0/24 20,0 0 35,6
 14 1 20,2 1 35,3
 15 2 20,5 2 34,5
 16 3 21,2 3 33,2
 17 4 23,1 4 31,4
 18 5 25,1 5 29,7
 19 6 27,2 6 28,2
 20 7 29,8 7 27,2
 21 8 31,8 8 26,1
 22 9 33,3 9 25,1
 23 10 34,4 10 24,3
 24/0 11 35,0 11 23,7
 1 12 34,7 12 23,3
 2 13 33,8 13 22,9
 3 14 32,0 14 22,6
 4 15 30,0 15 22,2
 5 16 28,4 16 22,5
 6 17 26,9 17 24,2
 7 18 25,2 18 26,8
 8 19 24,0 19 29,6
 9 20 23,0 20 31,9
 10 21 22,0 21 33,9
 11 22 20,8 22 35,1
 12 23 20,2 23 35,4
 24 35,6
 ---pagebreak--- E/ECE/324
 27.12.2006 DA Rev.1/Add.82/Rev.3
 Den Europæiske Unions Tidende L 375/443
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 210
 Bilag 8
 Bilag 8
 TYPE VI-PRØVE
 (Kontrol af de gennemsnitlige udstødningsemissioner af carbonmonoxid og carbonhydrid ved lav
 omgivende temperatur efter koldstart)
 1. INDLEDNING
 Dette bilag vedrører kun køretøjer med styret tænding. Det beskriver det nødvendige
 udstyr og proceduren for type VI-prøven som defineret i punkt 5.3.5 i dette regulativ
 med henblik på at kontrollere emissionerne af carbonmonoxid og carbonhydrider ved
 lav omgivende temperatur. De emner, der er behandlet i dette regulativ, omfatter:
 krav til udstyret
 (ii) prøvningsbetingelser
 (iii) prøvningsprocedurer og datakrav.
 2. PRØVNINGSUDSTYR
 2.1. Sammenfatning
 2.1.1. Dette kapitel vedrører det nødvendige udstyr til udstødningsemissionsprøvning ved
 lav omgivende temperatur for køretøjer med motorer med styret tænding. Det
 nødvendige udstyr og specifikationerne svarer til forskrifterne for type I-prøven som
 specificeret i bilag III med tillæg, såfremt der ikke er fastsat specifikke forskrifter for
 type VI-prøven. Afvigelser for så vidt angår type VI-prøvning ved lave temperaturer
 følger af punkt 2.2-2.6.
 2.2. Chassisdynamometer
 2.2.1. Kravene i punkt 4.1 i bilag 4 finder anvendelse. Dynamometeret justeres for at
 simulere et køretøjs kørsel på vej ved 266 K (-7 °C). En sådan justering kan baseres
 på en bestemmelse af profilen for rulningsmodstanden ved 266 K (-7 °C). Alternativt
 kan køremodstanden i henhold til tillæg 3 til bilag 4 justeres med henblik på et fald
 på 10 % i retardationsperioden i frigear. Den tekniske tjeneste kan godkende, at der
 anvendes andre metoder til bestemmelse af køremodstanden.
 2.2.2. For kalibrering af dynamometeret gælder bestemmelserne i tillæg 2 til bilag 4.
 2.3. Prøveudtagningssystem
 ---pagebreak--- L 375/444 DA
 E/ECE/324
 Den Europæiske Unions Tidende Rev.1/Add.82/Rev.3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Regulativ nr. 83
 side 211
 Bilag 4 – Tillæg 2
 2.3.1. Bestemmelserne i punkt 4.2 i bilag 4 og tillæg 5 til bilag 4 finder anvendelse. Punkt
 2.3.2 i tillæg 5 ændres som følger:
 "Rørkonfiguration, CVS-strømningskapacitet samt fortyndingsluftens temperatur og
 specifikke fugtighed (der kan være en anden end kilden til køretøjets
 forbrændingsluft) reguleres for praktisk talt at fjerne al vandkondensation i systemet
 (0,142-0,165 m3/s er tilstrækkelig for de fleste køretøjer)."
 2.4. Analyseudstyr
 2.4.1. Bestemmelserne i punkt 4.3 i bilag 4 finder anvendelse, men kun for
 carbonmonoxid-, carbondioxid- og carbonhydridprøvning.
 2.4.2. Med hensyn