text: senest to aar efter WTO-overenskomstens ikrafttraeden fremlaegge anbefalinger for Raadet for Handel med Varer.BILAG LISTE (1) OVER EKSEMPLER PAA FORANSTALTNINGER, DER SKAL NOTIFICERES Toldsatser (herunder omfanget af og anvendelsesomraadet for bundne satser, GSP-bestemmelser, satser, der anvendes for medlemmer af frihandelsomraader/toldunioner, andre praeferencer)Toldkontingenter og saertoldKvantitative restriktioner, herunder frivillige eksportbegraensninger og ordnede markedsfoeringsordninger, der paavirker indfoerelsenAndre ikke-toldmaessige foranstaltninger, saasom licensbestemmelser og blandingskrav; variable afgifterToldvaerdiOprindelsesreglerOffentlig indkoebTekniske handelshindringerBeskyttelsesforanstaltningerAntidumpingforanstaltningerUdligningsforanstaltningerEksportafgifterEksportsubsidier, skattefritagelse og eksportfinansiering paa saerligt gunstige vilkaarFrihandelszoner, herunder produktion i forbindelse med toldoplagEksportrestriktioner, herunder frivillige eksportbegraensninger og ordnede markedsfoeringsordningerAnden statsstoette, herunder subsidier, skattefritagelserStatshandelsforetagenders rolleValutakontrol i forbindelse med indfoersel og udfoerselStatsbemyndiget kompenstationshandelAlle andre foranstaltninger, der er omfattet af de multilaterale handelsaftaler i bilag 1A til WTO-overenskomsten.ERKLAERING OM VERDENSHANDELSORGANISATIONENS FORHOLD TIL DEN INTERNATIONALE VALUTAFOND MINISTRENE,som noterer sig det naere forhold mellem DE KONTRAHERENDE PARTER i GATT 1947 og Den Internationale Valutafond og bestemmelserne i GATT 1947 om dette forhold, saerlig artikel XV i GATT 1947,som erkender deltagernes oenske om, for saa vidt angaar omraaderne omfattet af de multilaterale handelsaftaler i bilag 1A til WTO-overenskomsten, at basere Verdenshandelsorganisationens forhold til Den Internationale Valutafond paa de bestemmelser, der har vaeret gaeldende for forholdet mellem DE KONTRAHERENDE PARTER i GATT 1947 og Den Internationale Valutafond,bekraefter herved, at medmindre andet er bestemt i slutakten, baseres WTO's forhold til Den Internationale Valutafond, for saa vidt angaar omraaderne omfattet af de multilaterale handelsaftaler i bilag 1A til WTO-overenskomsten, paa de bestemmelser, der har vaeret gaeldende for forholdet mellem DE KONTRAHERENDE PARTER i GATT 1947 og Den Internationale Valutafond.BESLUTNING OM FORANSTALTNINGER VEDROERENDE REFORMPROGRAMMETS EVENTUELLE NEGATIVE VIRKNINGER FOR DE MINDST UDVIKLEDE OG NETTOFOEDEVAREIMPORTERENDE UDVIKLINGSLANDE 1. Ministrene erkender, at gennemfoerelsen af resultaterne af Uruguay-runden som helhed efterhaanden vil skabe oegede muligheder for handelsekspansion og oekonomisk vaekst til gavn for samtlige deltagere.2. Ministrene erkender, at de mindst udviklede og nettofoedevareimporterende udviklingslande under reformprogrammet, der skal foere til oeget liberalisering af handelen med landbrugsprodukter, kan blive udsat for negative virkninger for saa vidt angaar adgangen til tilstraekkelige leverancer af basisfoedevarer fra eksterne kilder paa rimelige vilkaar, herunder kortsigtede vanskeligheder med finansiering af kommerciel import af basisfoedevarer i normalt omfang.3. Ministrene er foelgelig enige om at etablere passende mekanismer til sikring af, at gennemfoerelsen af resultaterne af Uruguay-runden vedroerende handel med landbrugsprodukter ikke faar negative virkninger for adgangen til foedevarehjaelp i et omfang, der er tilstraekkeligt til fortsat at yde bistand til imoedekommelse af udviklingslandenes og isaer de mindst udviklede og nettofoedevareimporterede udviklingslandes foedevarebehov. I det oejemed er ministrene enige om:i) at nyvurdere det foedevarehjaelpsniveau, der periodisk fastsaettes af Komitéen for Foedevarehjaelp i henhold til foedevarehjaelpskonventionen af 1986, og i dette forum at indlede forhandlinger om fastlaeggelse af et niveau for foedevarehjaelpsforpligtelserne, som er tilstraekkeligt til at imoedekomme udviklingslandenes legitime behov under reformprogrammetii) at vedtage retningslinjer til sikring af, at en stigende andel af basisfoedevarerne stilles til raadighed for de mindst udviklede og nettofoedevareimporterende udviklingslande helt i form af gavebistand og/eller paa passende favorable vilkaar i overensstemmelse med artikel IV i foedevarehjaelpskonventionen af 1986iii) inden for rammerne af deres bistandsprogrammer fuldt ud at tage hensyn til anmodninger om faglig og


text: finansiel bistand til de mindst udviklede og nettofoedevareimporterende udviklingslande med henblik paa forbedring af deres landbrugsproduktivitet og -infrastruktur.4. Ministrene er tillige enige om at sikre, at enhver aftale vedroerende landbrugseksportkreditter omfatter passende bestemmelser om differentieret behandling til fordel for de mindst udviklede og nettofoedevareimporterende udviklingslande.5. Ministrene erkender, at nogle udviklingslande som foelge af Uruguay-runden kan komme til at staa over for kortsigtede vanskeligheder med finansiering af kommerciel import i normalt omfang, og at disse lande til afhjaelpning af saadanne finansielle vanskeligheder kan vaere berettiget til at traekke paa internationale finansielle institutioners midler paa grundlag af bestaaende faciliteter eller faciliteter, der maatte blive oprettet, i forbindelse med tilpasningsprogrammer. I den henseende noterer ministrene sig punkt 37 i generaldirektoerens rapport til DE KONTRAHERENDE PARTER i GATT 1947 om konsultationerne med den administrative direktoer for Den Internationale Valutafond og formanden for Verdensbanken (MTN.GNG/NG14/W/35).6. Denne beslutnings bestemmelser tages regelmaessigt op til fornyet vurdering af Ministerkonferencen, og efterlevelsen af denne beslutning overvaages i det fornoedne omfang af Landbrugskomitéen.BESLUTNING VEDROERENDE MEDDELELSER OM DEN FOERSTE INTEGRERING I HENHOLD TIL ARTIKEL 2, STK. 6, I AFTALEN OM TEKSTILVARER OG BEKLAEDNINGSGENSTANDE Ministrene er enige om, at deltagere, som opretholder restriktioner henhoerende under artikel 2, stk. 1, i aftalen om tekstilvarer og beklaedningsgenstande, skal senest den 1. oktober 1994 give GATT-sekretariatet meddelelse med alle enkeltheder om de foranstaltninger, der vil blive truffet i henhold til artikel 2, stk. 6, i naevnte aftale. GATT-sekretariatet sender straks meddelelserne i cirkulation til de oevrige deltagere til orientering. Disse meddelelser vil blive stillet til raadighed for Kontrolorganet for Tekstilvarer, naar dette er blevet oprettet, med henblik paa anvendelsen af artikel 2, stk. 21, i aftalen om tekstilvarer og beklaedningsgenstande.BESLUTNING OM ET FORSLAG TIL FORSTAAELSE VEDROERENDE ET WTO/ISO-INFORMATIONSSYSTEM VEDROERENDE STANDARDER Ministrene beslutter at henstille, at sekretariatet for Verdenshandelsorganisationen naar til en forstaaelse med Den Internationale Standardiseringsorganisation (»ISO«) om at oprette et informationssystem med henblik paa foelgende:1. ISONET-medlemmerne sender ISO/IEC-informationscentret i Genève de meddelelser, der er omhandlet i litra C og J i adfaerdskodeksen vedroerende udarbejdelse, vedtagelse og anvendelse af standarder i bilag 3 til aftalen om tekniske handelshindringer paa den deri angivne maade;2. der anvendes foelgende (alfa)numeriske klassifikationssystemer i de i litra J omhandlede arbejdsprogrammer:a) et system for klassifikation af standarder, inden for hvilket standardiseringsorganisationerne kan give hver standard, der er naevnt i arbejdsprogrammet, en (alfa)numerisk betegnelse af emnet;b) et kodesystem for udviklingsstadiet, inden for hvilket standardiseringsorganisationerne for hver standard, der er naevnt i arbejdsprogrammet, kan give udviklingsstadiet for standarden en (alfa)numerisk betegnelse;i denne henseende sondres der mellem mindst fem udviklingsstadier: 1) det stadium, hvor der er truffet beslutning om at udvikle en standard, men hvor det tekniske arbejde endnu ikke er paabegyndt; 2) det stadium, hvor det tekniske arbejde er paabegyndt, men hvor perioden for fremsaettelse af bemaerkninger endnu ikke er indledt; 3) det stadium, hvor perioden for fremsaettelse af bemaerkninger er indledt, men endnu ikke afsluttet; 4) det stadium, hvor perioden for fremsaettelse af bemaerkninger er afsluttet, men hvor standarden endnu ikke er vedtaget og 5) det stadium, hvor standarden er blevet vedtaget;c)

type: contracts

jurisdiction: EU


text: et identifikationssystem omfattende alle internationale standarder, inden for hvilket standardiseringsorganisationerne kan give hver standard, der er naevnt i arbejdsprogrammet, en (alfa)numerisk betegnelse af den eller de internationale standarder, der er benyttet som basis;3. ISO/IEC-informationscentret tilsender straks sekretariatet kopier af alle meddelelser som omhandlet i litra C i adfaerdskodeksen;4. ISO/IEC-informationscentret offentliggoer med regelmaessige mellemrum oplysningerne i de meddelelser, det modtager i henhold til litra C og J i adfaerdskodeksen; denne publikation, for hvilken der kan kraeves en rimelig betaling, skal staa til raadighed for ISONET-medlemmerne og kunne erhverves af WTO-medlemmerne gennem sekretariatet.BESLUTNING OM UNDERSOEGELSE AF ISO/IEC-INFORMATIONSCENTRES PUBLIKATION Ministrene beslutter, at den komité for tekniske handelshindringer, der er nedsat ved artikel 13 i aftalen om tekniske handelshindringer i bilag 1A til overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen, i overensstemmelse med naevnte artikels stk. 1, uden at dette i oevrigt beroerer bestemmelserne vedroerende konsultation og tvistbilaeggelse, mindst én gang om aaret undersoeger den publikation, som udarbejdes af ISO/IEC-informationscentret om de oplysninger, der indgaar i overensstemmelse med adfaerdskodeksen om udarbejdelse, vedtagelse og anvendelse af standarder i bilag 3 til aftalen, for at give medlemmerne mulighed for at droefte anliggender vedroerende kodeksens funktion.For at lette disse droeftelser udarbejder sekretariatet en liste pr. medlem over alle standardiseringsorganisationer, der har tiltraadt kodeksen, saavel som en liste over de standardiseringsorganisationer, der har tiltraadt kodeksen eller er udtraadt af en siden sidste undersoegelse.Sekretariatet udleverer ogsaa straks kopier til medlemmerne af de meddelelser, det modtager fra ISO/IEC-informationscentret.BESLUTNING OM MODVIRKNING AF OMGAAELSE MINISTRENE,som tager til efterretning, at spoergsmaalet om omgaaelse af foranstaltninger i form af antidumpingtold indgik som led i forhandlingerne, der gik forud for indgaaelse af aftalen om anvendelsen af artikel VI i GATT 1994, men forhandlerne var ikke i stand til at naa til enighed om en konkret tekst,som er opmaerksomme paa det oenskelige i, at der anvendes ensartede regler paa dette omraade saa hurtigt som muligt,beslutter at henvise dette spoergsmaal til afgoerelse i Antidumpingudvalget, som er oprettet i henhold til denne aftale.BESLUTNING OM UNDERSOEGELSE AF ARTIKEL 17, STK. 6 I AFTALEN OM ANVENDELSEN AF ARTIKEL VI I DEN ALMINDELIGE OVERENSKOMST OM TOLD OG UDENRIGSHANDEL 1994 Ministrene beslutter foelgende:Grundlaget for den undersoegelse, der er omhandlet i artikel 17, stk. 6, i aftalen om anvendelsen af artikel VI i GATT 1994 tages op til ny vurdering efter en periode paa tre aar med henblik paa at fastslaa, om det kan anvendes generelt.ERKLAERING OM TVISTBILAEGGELSE I MEDFOER AF AFTALEN OM ANVENDELSEN AF ARTIKEL VI I DEN ALMINDELIGE OVERENSKOMST OM TOLD OG UDENRIGSHANDEL 1994 ELLER DEL V I AFTALEN OM SUBSIDIER OG UDLIGNINGSFORANSTALTNINGER Ministrene erkender, at der for saa vidt angaar tvistbilaeggelse i medfoer af aftalen om anvendelsen af artikel VI i GATT 1994 eller del V i aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger er behov for en konsekvent afgoerelse af tvister, der opstaar som foelge af antidumping- og udligningsforanstaltninger.BESLUTNING OM SAGER, HVOR TOLDMYNDIGHEDERNE HAR GRUND TIL AT BETVIVLE SANDHEDEN ELLER RIGTIGHEDEN AF DEN ANGIVNE VAERDI Ministrene opfordrer toldvaerdikomitéen, der er nedsat ved aftalen om anvendelsen af artikel VII i GATT 1994, til at


text: vedtage foelgende beslutning:TOLDVAERDIKOMITÉEN -som bekraefter, at transaktionsvaerdien er det vigtigste grundlag for vaerdiansaettelse i henhold til aftalen om anvendelsen af artikel VII i GATT 1994 (i det foelgende benaevnt »aftalen«),som anerkender, at det kan blive noedvendigt for toldmyndighederne at behandle sager, hvor de har grund til at betvivle sandheden eller rigtigheden af detaljerede oplysninger eller dokumenter, som fremlaegges af de handlende til stoette for en angiven vaerdi,som understreger, at toldmyndighedern i den forbindelse ikke boer skade de handlendes legitime handelsmaessige interesser,som tager hensyn til artikel 17 i aftalen, punkt 6 i bilag III til aftalen og den tekniske toldvaerdikomitéen relevante beslutninger -HAR VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:1. Dersom der er fremlagt en angivelse, for hvis vedkommende toldmyndighederne har grund til at betvivle sandheden eller rigtigheden af detaljerede oplysninger eller dokumenter fremlagt til stoette for denne angivelse, kan toldmyndighederne anmode importoeren om at fremlaegge yderligere forklaring, herunder dokumenter eller andre beviser, som dokumenterer, at den angivne vaerdi udgoer det samlede beloeb, som faktisk er betalt eller skal betales for de indfoerte varer, justeret i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 8. Dersom toldmyndighederne efter at have modtaget yderligere oplysninger stadig har rimelig grund til at betvivle sandheden eller rigtigheden af den angivne vaerdi, eller dersom de ikke modtager noget svar, kan det paa baggrund af bestemmelserne i artikel 11 findes godtgjort, at toldvaerdien af de indfoerte varer ikke kan bestemmes ved anvendelse af bestemmelserne i artikel 1. Foer toldmyndighederne traeffer en endelig beslutning, meddeler de, om fornoedent skriftligt, importoeren grundene til, at de betvivler sandheden eller rigtigheden af de detaljerede oplysninger eller dokumenter, som er fremlagt, og importoeren skal have rimelig lejlighed til at svare herpaa. Naar der er truffet en endelig beslutning, meddeler toldmyndighederne skriftligt importoeren deres beslutning og begrundelsen herfor.2. I forbindelse med anvendelsen af aftalen er det saerdeles hensigtsmaessigt, at ét medlem bistaar et andet medlem paa vilkaar, som er aftalt mellem medlemmerne indbyrdes.BESLUTNING OM TEKSTER VEDROERENDE MINIMUMSVAERDIER OG INDFOERELSER FORETAGET AF ENEAGENTURER, ENEFORHANDLERE OG ENEKONCESSIONSHAVERE Ministrene har besluttet at oversende foelgende tekster til toldvaerdikomitéen, der er nedsat ved aftalen om anvendelsen af artikel VII i GATT 1994, med henblik paa vedtagelse.IDersom et udviklingsland tager forbehold, saaledes at det som hidtil kan ansaette toldvaerdien ud fra officielt fastsatte minimumsvaerdier i henhold til punkt 2 i bilag III, og giver en acceptabel begrundelse herfor, udviser komitéen imoedekommenhed over for anmodningen om forbehold.Dersom et oenske om forbehold imoedekommes, skal der ved fastsaettelsen af de i punkt 2 i bilag III naevnte vilkaar og betingelser tages fuldt hensyn til det paagaeldende udviklingslands udviklingsmaessige, finansielle og handelsmaessige behov.II1. En raekke udviklingslande mener, at der kan opstaa problemer med vaerdiansaettelsen af indfoersler foretaget af eneagenturer, eneforhandlere og enekoncessionshavere. I henhold til artikel 20, stk. 1, kan medlemmer, som er udviklingslande, udsaette anvendelsen af aftalen i et tidsrum, der ikke overstiger fem aar. I denne sammenhaeng kan medlemmer, som er udviklingslande, og som benytter sig af denne bestemmelse, udnytte perioden til at foere egnede undersoegelser og traeffe andre foranstaltninger, der er noedvendige for at lette anvendelsen.2. Paa


text: denne baggrund henstiller komitéen, at Toldsamarbejdsraadet i overensstemmelse med bestemmelserne i bilag II bistaar udviklingslandene med at planlaegge og gennemfoere undersoegelser paa potentielle problemomraader, ogsaa omraader med tilknytning til indfoersler foretaget af eneagenturer, eneforhandlere og enekoncessionshavere.BESLUTNING OM INSTITUTIONELLE ORDNINGER FOR DEN ALMINDELIGE OVERENSKOMST OM HANDEL MED TJENESTEYDELSER Ministrene beslutter at henstille, at Raadet for Handel med Tjenesteydelser paa sit foerste moede vedtager den nedenfor gengivne beslutning om underorganer.RAADET FOR HANDEL MED TJENESTEYDELSER,der handler i overensstemmelse med artikel XXIV med henblik paa at lette anvendelsen af den almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser og fremme dens maal -HAR VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:1. Alle underorganer, som Raadet opretter, aflaegger rapport til Raadet aarligt eller oftere om noedvendigt, Hvert saadant organ fastsaetter sin egen forretningsorden og kan efter behov oprette sine egne underorganer.2. Alle sektorkomitéer udfoerer de hverv, der paalaegges dem af Raadet, og giver medlemmerne mulighed for at foere konsultationer om alle spoergsmaal, der angaar handel med tjenesteydelser i den paagaeldende sektor og anvendelse af det sektorspecifikke bilag, som de vedroerer. Blandt disse hverv er:a) loebende at undersoege og overvaage anvendelsen af overenskomsten for saa vidt angaar den paagaeldende sektor;b) at udarbejde forslag eller henstillinger til Raadets overvejelse i forbindelse med ethvert spoergsmaal, der vedroerer handel i den paagaeldende sektor;c) at overveje forslag til aendring af bilaget for sektoren, hvis et saadant findes, og rette passende henstillinger til Raadet;d) at udgoere et forum for faglige droeftelser, at gennemfoere undersoegelser af medlemmernes foranstaltninger samt undersoege alle andre tekniske spoergsmaal, der paavirker handelen med tjenesteydelser i den paagaeldende sektor;e) at yde faglig bistand til udviklingsmedlemslande og udviklingslande, der forhandler om at tilslutte sig overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen for saa vidt angaar anvendelsen af forpligtelser eller andre spoergsmaal, der paavirker handelen med tjenesteydelser i den paagaeldende sektor; ogf) at samarbejde med alle andre underorganer, der er oprettet i henhold til den almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser eller enhver international organisation, der er aktiv i den paagaeldende sektor.3. Der oprettes hermed en Komité for Handel med Finansielle Tjenesteydelser, der faar de i stk. 2 anfoerte ansvarsomraader.BESLUTNING OM VISSE TVISTBILAEGGELSESPROCEDURER FOR DEN ALMINDELIGE OVERENSKOMST OM HANDEL MED TJENESTEYDELSER Ministrene beslutter at henstille, at Raadet for Handel med Tjenesteydelser paa sit foerste moede vedtager den nedenstaaende beslutning.RAADET FOR HANDEL MED TJENESTEYDELSER,der tager hensyn til den specifikke karakter af forpligtelserne og de saerlige forpligtelser i overenskomsten samt af handelen med tjenesteydelser, for saa vidt angaar tvistbilaeggelse i henhold til artikel XXII og XXIII -HAR VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:1. Der oprettes en liste over paneldeltagere til stoette for udvaelgelsen af paneldeltagere.2. Med henblik herpaa kan medlemmerne foreslaa enkeltpersoner med de i stk. 3 omhandlede kvalifikationer til opfoerelse paa listen og tilvejebringer et curriculum vitae over deres kvalifikationer, herunder en angivelse af deres sektorspecifikke ekspertise, hvis dette er relevant.3. Paneler sammensaettes af velkvalificerede enkeltpersoner fra regeringer og/eller det ikke-statslige omraade, der har erfaring med spoergsmaal, der vedroerer den almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser og/eller handel med tjenesteydelser, herunder dermed forbundne lovgivningsmaessige spoergsmaal. Paneldeltagerne optraeder som enkeltpersoner og ikke som repraesentanter


text: for nogen regering eller organisation.4. Paneler om tvister, der vedroerer flere spoergsmaal, skal rumme den noedvendige ekspertviden, der er relevant for de specifikke servicesektorer, som tvisten angaar.5. Sekretariatet vedligeholder listen og udarbejder procedurer for dens forvaltning i samraad med Raadets formand.BESLUTNING OM HANDEL MED TJENESTEYDELSER OG MILJOEET Ministrene beslutter at henstille, at Raadet for Handel med Tjenesteydelser paa sit foerste moede vedtager den nedenstaaende beslutning.RAADET FOR HANDEL MED TJENESTEYDELSER,der erkender, at forantaltninger, der er noedvendige for at beskytte miljoeet, kan stride mod overenskomstens bestemmelser, ogder bemaerker, at eftersom foranstaltninger, der er noedvendige for at beskytte miljoeet, typisk har som formaal at beskytte menneskers, dyrs eller planters liv eller sundhed, er det ikke klart, at der er behov for forskrifter, der gaar ud over, hvad der er indholdt i artikel XIV, litra b) -HAR VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:1. For at afgoere, om nogen aendring af overenskomstens artikel XIV er paakraevet for at tage hensyn til saadanne foranstaltninger, anmodes Komitéen for Handel og Miljoe om at undersoege og aflaegge rapport med eventuelle henstillinger om forholdet mellem handelen med tjenesteydelser og miljoeet, herunder spoergsmaalet om baeredygtig udvikling. Komitéen undersoeger ogsaa mellemstatslige aftalers betydning for miljoeet og deres forbindelse med overenskomsten.2. Komitéen aflaegger rapport om konklusionerne af dens arbejde paa Ministerkonferencens foerste toaarlige moede efter ikrafttraedelsen af overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen.BESLUTNING OM FYSISKE PERSONERS BEVAEGELIGHED MINISTRENE,der noterer sig de forpligtelser, der foelger af Uruguay-rundens forhandlinger om fysiske personers bevaegelighed med henblik paa at levere tjenesteydelser;der er opmaerksomme paa maalsaetningerne for den almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser, herunder en oeget deltagelse af udviklingslandene i handelen med tjenesteydelser og udvidelsen af deres eksport af tjenesteydelser;der erkender vigtigheden af at opnaa hoejere forpligtelsesniveauer for fysisk personers bevaegelighed, saa der skabes en ligevaegt af fordele i henhold til den almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser -HAR VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:1. Efter afslutningen af Uruguay-runden foeres der fortsat forhandlinger om yderligere liberalisering af fysiske personers bevaegelighed med det formaal at levere tjenesteydelser med henblik paa, at deltagernes forpligtelser skal naa et hoejere niveau i henhold til den almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser.2. Der oprettes en Forhandlingsgruppe for Fysiske Personers Bevaegelighed til at foere forhandlingerne. Gruppen fastsaetter sine egne procedurer og aflaegger regelmaessigt rapport til Raadet for Handel med Tjenesteydelser.3. Forhandlingsgruppen afholder sit foerste forhandlingsmoede senest den 16. maj 1994. Den afslutter forhandlingerne og udarbejder en afsluttende rapport senest seks maaneder efter ikrafttraedelsen af overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen.4. Forpligtelser, der foelger af disse forhandlinger, indskrives i medlemmernes lister over saerlige forpligtelser.BESLUTNING OM FINANSIELLE TJENESTEYDELSER MINISTRENE,der noterer sig, at forpligtelser vedroerende finansielle tjenesteydelser, der er opfoert paa deltagernes lister ved afslutningen af Uruguay-runden, traeder i kraft i henhold til mestbegunstigelsesprincippet samtidig med overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen (i det foelgende benaevnt »WTO-overenskomsten«) -HAR VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:1. Ved afslutningen paa en periode, der udloeber ikke senere end seks maaneder fra tidspunktet for WTO-overenskomstens ikrafttraeden, er medlemmerne fri til at forbedre, aendre eller tilbagekalde alle eller dele af deres forpligtelser i denne sektor uden at tilbyde kompensation uanset bestemmelserne i artikel


text: XXI i den almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser. Samtidig fastlaegger medlemmerne deres endelige stilling vedroerende undtagelser fra mestbegunstigelsesprincippet i denne sektor uanset bestemmelserne i Bilaget om Artikel II Undtagelser. Fra tidspunktet for WTO-overenskomstens ikraefttraeden og indtil afslutningen paa den ovennaevnte periode finder undtagelser opfoert i Bilaget om Artikel II Undtagelser, der er betingede af det forpligtelsesniveau, som andre deltagere har paataget sig, eller af andre deltageres undtagelser, ikke anvendelse.2. Komitéen om Handel med Finansielle Tjenesteydelser overvaager udviklingen i alle forhandlinger, der foeres i henhold til vilkaarene i denne beslutning, og aflaegger rapport herom til Raadet for Handel med Tjenesteydelser senest fire maaneder efter tidspunktet for WTO-overenskomstens ikrafttraeden.BESLUTNING OM FORHANDLINGER OM SOETRANSPORTYDELSER MINISTRENE,der noterer sig, at forpligtelser vedroerende soetransportydelser, traeder i kraft i henhold til mestbegunstigelsesprincippet paa samme tidspunkt som overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen (i det foelgende benaevnt »WTO-overenskomsten«) -HAR VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:1. Der indledes paa frivilligt grundlag forhandlinger i sektoren for soetransport inden for rammerne af den almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser. Forhandlingerne skal vaere af omfattende raekkevidde, sigte mod forpligtelser vedroerende international soefart, supplerende tjenester samt adgang til og brug af havnefaciliteter og foere til afskaffelse af begraensninger inden for en fastsat tidsramme.2. Der oprettes en Forhandlingsgruppe for Soetransportydelser (i det foelgende benaevnt »NGMTS«) for at gennemfoere dette. Gruppen aflaegger regelmaessigt rapport om forhandlingernes forloeb.3. Forhandlingerne i NGMTS er aabne for alle regeringer og De Europaeiske Faellesskaber, der tilkendegiver, at de oensker at deltage. Hidtil har foelgende tilkendegivet, at de oensker at deltage i forhandlingerne:Argentina, Canada, De Europaeiske Faellesskaber og deres medlemsstater, Finland, Hongkong, Island, Indonesien, Korea, Malaysia, Mexico, New Zealand, Norge, Filippinerne, Polen, Rumaenien, Singapore, Sverige, Schweiz, Thailand, Tyrkiet, De Forenede Stater.Yderligere tilkendegivelser af oensker om at deltage rettes til depositaren for WTO-overenskomsten.4. NGMTS afholder sit foerste forhandlingsmoede senest den 16. maj 1994. Den afslutter forhandlingerne og aflaegger afsluttende rapport senest i juni 1996. NGMTS's afsluttende rapport skal indeholde en dato for gennemfoerelsen af resultaterne af disse forhandlinger.5. Indtil forhandlingerne er afsluttet, ophaeves anvendelsen af artikel II og stk. 1 og 2 i Bilaget om Artikel II Undtagelser for saa vidt angaar denne sektor, og det er ikke noedvendigt at liste mestbegunstigelsesundtagelser. Ved afslutningen af forhandlingerne er medlemmerne fri til at forbedre, aendre eller tilbagekalde alle forpligtelser, om de har paataget sig i denne sektor under Uruguay-runden, uden at yde kompensation, uanset bestemmelserne i overenskomstens artikel XXI. Samtidig fastlaegger medlemmerne deres endelige stilling i forbindelse med mestbegunstigelsesundtagelser i denne sektor, uanset bestemmelserne i Bilaget om Artikel II Undtagelser. Hvis forhandlingerne ikke lykkes, afgoer Raadet for Handel med Tjenesteydelser, som forhandlingerne skal viderefoeres i overensstemmelse med dette mandat.6. Alle forpligtelser, der foelger af forhandlingerne, og herunder tidspunktet for deres ikrafttraeden indfoeres i de lister, der er bilagt den almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser, og er underlagt alle bestemmelser i overenskomsten.7. Med omgaaende virkning og frem til den i henhold til stk. 4 fastsatte gennemfoerelsesdato anvender ingen deltager nogen foranstaltning, der paavirker handelen med soetransportydelser, undtagen som svar paa foranstaltninger anvendt af andre lande, og med


text: henblik paa at bevare eller forbedre friheden til at tilvejebringe soetransportydelser, og ej heller paa en saadan maade, at dens forhandlingsposition og -styrke forbedres.8. NGMTS overvaager gennemfoerelsen af stk. 7. Alle deltagere kan henlede NGMTS's opmaerksomhed paa enhver handling eller udeladelse, som de finder relevante for overholdelsen af stk. 7. Saadanne underrettelser anses for at vaere indgivet til NGMTS, naar de er modtaget af sekretariatet.BESLUTNING OM FORHANDLINGER OM BASISTELEKOMMUNIKATION MINISTRENE HAR VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:1. Der indledes paa frivilligt grundlag forhandlinger med henblik paa gradvis at liberalisere handelen med telekommunikationsnet og -tjenester (i det foelgende benaevnt »basistelekommunikation«) inden for rammerne af den almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser.2. Uden at foregribe forhandlingernes resultat skal de vaere af omfattende raekkevidde, og ingen form for basistelekommunikation maa paa forhaand vaere udelukket.3. Der oprettes en Forhandlingsgruppe for Basistelekommunikation (i det foelgende benaevnt »NGBT«) for at gennemfoere dette. Gruppen aflaegger regelmaessigt rapport om forhandlingernes forloeb.4. Forhandlingerne i NGBT er aabne for alle regeringer og De Europaeiske Faellesskaber, der tilkendegiver, at de oensker at deltage. Hidtil har foelgende tilkendegivet, at de oensker at deltage i forhandlingerne:Australien, OEstrig, Canada, Chile, Cypern, De Europaeiske Faellesskaber og deres medlemsstater, Finland, Hongkong, Ungarn, Japan, Korea, Mexico, New Zealand, Norge, Den Slovakiske Republik, Sverige, Schweiz, Tyrkiet, De Forenede Stater.Yderligere tilkendegivelser af oensker om at deltage rettes til depositaren for overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen.5. NGBT afholder sit foerste forhandlingsmoede senest den 16. maj 1994. Den afslutter forhandlingerne og aflaegger afsluttende rapport senest den 30. april 1996. NGBT's afsluttende rapport skal indeholde en dato for gennemfoerelsen af resultaterne af disse forhandlinger.6. Alle forpligtelser, der foelger af forhandlingerne og herunder tidspunktet for deres inkrafttraeden, indfoeres i de lister, der er bilagt den almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser og er underlagt alle bestemmelser i overenskomsten.7. Med omgaaende virkning og frem til den i henhold til stk. 5 fastsatte gennemfoerelsesdato anvender ingen deltager nogen foranstaltning, der paavirker handelen med basistelekommunikation, paa en saadan maade, at dens forhandlingsposition og -styrke forbedres. Denne bestemmelse hindrer ikke bestraebelser for at opnaa handelsmaessige og statslige ordninger om tilvejebringelse af basistelekommunikationstjenester.8. NGBT overvaager gennemfoerelsen af stk. 7. Alle deltagere kan henlede NGBT's opmaerksomhed paa enhver handling eller undladelse, som de finder relevante for overholdelsen af stk. 7. Saadanne underretninger anses for at vaere indgivet til NGBT, naar de er modtaget af sekretariatet.BESLUTNING OM LIBERALE TJENESTEYDELSER Ministrene beslutter at henstille, at Raadet for Handel med Tjenesteydelser paa sit foerste moede vedtager nedenstaaende beslutning.RAADET FOR HANDEL MED TJENESTEYDELSER,der erkender virkningen af regulerende foranstaltninger vedroerende professionelle kvalifikationer, tekniske standarder og licenser paa udvidelsen af handelen med liberale tjenesteydelser;der oensker at oprette multilaterale discipliner med henblik paa at sikre at saadanne regulerende foranstaltninger, naar der accepteres saerlige forpligtelser, ikke udgoer unoedvendige hindringer for leveringen af liberale tjenesteydelser -HAR VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:1. Det arbejdsprogram, der er omhandlet i stk. 4 af artikel VI om national lovgivning ivaerksaettes omgaaende. Til dette formaal oprettes der en Arbejdsgruppe for Liberale Tjenesteydelser, som skal undersoege og aflaegge rapport med henstillinger om de discipliner, der er noedvendige for at


text: sikre, at foranstaltninger vedroerende kvalifikationskrav og -procedurer, tekniske standarder og licenskrav paa omraadet for liberale tjenesteydelser ikke udgoer unoedvendige handelshindringer.2. Som en prioritet stiller arbejdsgruppen forslag til udarbejdelse af multilaterale discipliner i sektoren for regnskabsvaesen, saa der gives operationel virkning til saerlige forpligtelser. Ved fremsaettelsen af disse forslag fokuserer arbejdsgruppen paa:a) at udvikle multilaterale discipliner vedroerende markedsadgang, saa det sikres, at nationale lovkrav:i) er baseret paa objektive og gennemsigtige kriterier saasom kompetence og evnen til at levere tjenesteydelsen;ii) ikke er mere byrdefulde end noedvendigt for at sikre tjenesteydelsens kvalitet, hvorved den effektive liberalisering af regnskabstjenesterne lettes;b) brugen af internationale standarder og stoetter i forbindelse hermed samarbejdet med de relevante internationale organisationer som defineret i henhold til artikel VI, stk. 5, litra b), saaledes at artikel VII, stk. 5, faar den fulde virkning;c) at lette den effektive anvendelse af overenskomstens artikel VI, stk. 6, ved at fastlaegge retningslinjer for anerkendelse af kvalifikationer.Ved udarbejdelsen af disse discipliner tager arbejdsgruppen hensyn til vigtigheden af de statslige og ikke-statslige organer, der regulerer liberale tjenesteydelser.BESLUTNING OM ANVENDELSE OG REVISION AF FORSTAAELSEN VEDROERENDE REGLERNE OG PROCEDURERNE FOR TVISTBILAEGGELSE MINISTRENE,SOM MINDER om beslutninger af 22. februar 1994 om, at de bestaaende regler og procedurer i GATT 1947 vedroerende tvistbilaeggelse skal forblive i kraft, indtil overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen er traadt i kraft,OPFORDRER de relevante Raad og Komitéer til at beslutte, at de forbliver i funktion for at behandle alle tvister, med hensyn til hvilke der var anmodet om konsultation inden dette tidspunkt,OPFORDRER Ministerkonferencen til at gennemfoere en fuldstaendig revision af tvistbilaeggelsesreglerne og -procedurerne under Verdenshandelsorganisationen inden fire aar efter ikrafttraedelsen af overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen og om paa sin foerste samling efter afslutningen af revisionen at traeffe en beslutning om, hvorvidt tvistbilaeggelsesreglerne og -procedurerne skal viderefoeres, aendres eller ophaeves.FORSTAAELSE VEDROERENDE FORPLIGTELSERNE INDEN FOR FINANSIELLE TJENESTEYDELSER Deltagerne i Uruguay-runden er blevet befoejet til at paatage sig specifikke forpligtelser inden for finansielle tjenesteydelser under den almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser (i det foelgende benaevnt »overenskomsten«) paa basis af en alternativ fremgangsmaade i forhold til den, der er omhandlet i del III i overenskomsten. Det blev vedtaget, at denne fremgangsmaade ville kunne foelges under foelgende forudsaetninger:i) den maa ikke stride mod bestemmelserne i overenskomsten,ii) den maa ikke beroere et medlems ret til at opstille sine specifikke forpligtelser i overensstemmelse med fremgangsmaaden i del III i overenskomsten,iii) de deraf foelgende specifikke forpligtelser skal gaelde paa et mestbegunstigelsesgrundlag,iv) der skabes ikke nogen formodning med hensyn til, hvilken liberaliseringsgrad et medlem forpligter sig til i henhold til overenskomsten.De interesserede medlemmer har paa basis af forhandlinger og paa visse betingelser og med visse begraensninger, hvor saadanne er angivet, i deres lister anfoert specifikke forpligtelser, der er i overensstemmelse med den nedenfor anfoerte fremgangsmaade.A. Standstill Alle betingelser, begraensninger og forbehold vedroerende de nedenfor angivne forpligtelser gaelder kun for bestaaende ikke-forenelige foranstaltninger.B. Markedsadgang Monopolrettigheder 1. Foruden artikel VIII i overensstemmelse gaelder foelgende:Hvert medlem anfoerer i sin liste vedroerende finansielle tjenesteydelser bestaaende monopolrettigheder og bestraeber sig paa at ophaeve dem eller indskraenke deres anvendelsesomraade.


text: Dette stykke finder uanset stk. 1, litra b), i bilaget vedroerende finansielle tjenesteydelser anvendelse paa de aktiviteter, der er omhandlet i stk. 1, litra b), nr. iii), i bilaget.Offentlige enheders koeb af finansielle tjenesteydelser 2. Hvert medlem sikrer, at leverandoerer af finansielle tjenesteydelser fra et andet medlem, som er etableret paa dets omraade, indroemmes mestbegunstigelsesbehandling og national behandling, hvad angaar koeb eller erhvervelse af finansielle tjenesteydelser, foretaget af offentlige enheder i medlemmet paa dets omraade, jf. dog artikel XIII i overenskomsten.Graenseoverskridende handel 3. Hvert medlem tillader ikke-hjemmehoerende leverandoerer af finansielle tjenesteydelser som hovedforpligtiget gennem en formidler eller som formidler og paa betingelser, der indebaerer national behandling, at levere foelgende tjenesteydelser:a) forsikring af risici i forbindelse med:i) soefart og kommerciel luftfart og opsendelse af rumfartoejer og rumfragt (herunder satellitter), idet saadan forsikring kan daekke alle eller nogle af foelgende elementer: de transporterede varer, transportmidlet, der transporterer varerne, og alt ansvar, der er forbundet dermed, ogii) varer i international transit;b) genforsikring og retrocession og de tjenesteydelser i tilknytning til forsikringsvirksomhed, der er omhandlet i stk. 5, litra a), nr. iv), i bilaget,c) levering og overfoersel af finansiel information og finansiel databehandling som omhandlet i stk. 5, litra a), nr. xv), i bilaget og raadgivnings- og andre hjaelpetjenester, dog ikke formidling, i forbindelse med banktjenesteydelser og andre finansielle tjenesteydelser som omhandlet i stk. 5, litra a), nr. xvi), i bilaget.4. Hvert medlem tillader valutaindlaendinge paa ethvert andet medlems omraade at koebe de finansielle tjenesteydelser, der er omhandlet i:a) stk. 3, litra a),b) stk. 3, litra b) ogc) stk. 5, litra a), nr. v) til xvi), i bilaget.Handelsmaessig tilstedevaerelse 5. Hvert medlem indroemmer leverandoerer af finansielle tjenesteydelser fra ethvert andet medlem ret til at etablere sig eller udvide sin handelsmaessige tilstedevaerelse paa sit omraade, ogsaa gennem erhvervelse af bestaaende virksomheder.6. Et medlem kan stille betingelser og kraeve procedurer overholdt i forbindelse med tilladelsen til etablering eller udvidelse af en handelsmaessig tilstedevaerelse, for saa vidt det ikke paavirker medlemmets forpligtelse i henhold til stk. 5 og er foreneligt med de andre forpligtelser i henhold til overenskomsten.Nye finansielle tjenesteydelser 7. Et medlem tillader leverandoerer af finansielle tjenesteydelser fra de andre medlemmer, der er etableret paa dets omraade, at tilbyde enhver form for nye finansielle tjenesteydelser paa sit omraade.Informationsoverfoersel og informationsbehandling 8. Medlemmerne maa ikke traeffe foranstaltninger, som hindrer informationsoverfoersel eller behandling af finansiel information, herunder elektronisk dataoverfoersel, eller som med forbehold af importregler, der er forenelige med internationale aftaler, forhindrer overfoersel af udstyr, for saa vidt en saadan informationsoverfoersel, en saadan behandling af finansiel information eller saadant udstyr er noedvendigt til en finansiel tjenesteyders normale forretningsvirksomhed. Intet i dette stykke begraenser et medlems ret til at beskytte personlige data, privatlivets fred, privat bogholderi og private regnskaber, saa laenge denne ret ikke benyttes til at omgaa overenskomstens bestemmelser.Midlertidig indrejse for personale 9. a) Hvert medlem tillader midlertidig indrejse paa sit omraade af foelgende personale ansat af en leverandoer af finansielle tjenesteydelser fra de andre medlemmer, som etablerer eller har etableret en handelsmaessige tilstedevaerelse paa medlemmets omraade:i) hoejstaaende


text: ledende personale, der besidder virksomhedsegen information, der er noedvendig for etablering af, kontrol med og udnyttelse af den finansielle tjenesteyders tjenesteydelser, ogii) specialister i den finansielle tjenesteyders virksomhed.b) Hvert medlem tillader, medmindre der findes kvalificeret personale paa dets omraade, midlertidig indrejse af foelgende personale, der er knyttet til den handelsmaessige tilstedevaerelse af en leverandoer af finansielle tjenesteydelser fra andre medlemmer:i) specialister i edb-tjenesteydelser,ii) specialister i aktuarmaessige og juridiske spoergsmaal.Ikke-diskriminerende foranstaltninger 10. Hvert medlem bestraeber sig paa at fjerne eller begraense alle negative virkninger for leverandoerer af finansielle tjenesteydelser fra andre medlemmer af:a) ikke-diskriminerende foranstaltninger, der forhindrer en leverandoer af finansielle tjenesteydelser i paa medlemmets omraade i den af medlemmet fastsatte form at tilbyde alle de finansielle tjenesteydelser, som medlemmet tillader,b) ikke-diskriminerende foranstaltninger, der begraenser finansielle tjenesteyderes mulighed for at udvide sin virksomhed til hele medlemmets omraade,c) et medlems foranstaltninger, hvor et saadant medlem anvender samme foranstaltninger paa levering af baade bank- og vaerdipapirtjenesteydelser, og en leverandoer af finansielle tjenesteydelser fra andre medlemmer koncenterer sin virksomhed om levering af vaerdipapirtjenesteydelser, ogd) andre foranstaltninger, der, selvom der overholdes overenskomstens bestemmelser, paavirker andre medlemmers finansielle tjenesteyderes evne til at operere, konkurrere eller traenge ind paa medlemmets marked,forudsat at indgreb i medfoer af dette stykke ikke skaber en urimelig diskrimination af finansielle tjenesteydere i det medlem, der foretager saadanne indgreb.11. Hvad angaar de ikke-diskriminerende foranstaltninger, der er omhandlet i stk. 10, litra a) og b), bestraeber et medlem sig paa ikke at begraense eller indskraenke de bestaaende markedsmuligheder eller de fordele, som finansielle tjenesteydere fra alle andre medlemmer som gruppe allerede nyder paa medlemmets omraade, forudsat at dette ikke resulterer i en urimelig diskrimination af finansielle tjenesteydere i det medlem, der anvender saadanne foranstaltninger.C. National behandling 1. Hvert medlem indroemmer paa de betingelser, paa hvilke der indroemmes national behandling, finansielle tjenesteydere fra andre medlemmer, der er etableret paa dets omraade, adgang til betalings- og clearingsystemer, der drives af offentlige enheder, og til offentlig finansierings- og genfinansieringsfaciliteter, der er til raadighed til normale handelstransaktioner. Dette stykke anses ikke for at give adgang til medlemmets sidste laanemulighed.2. Naar et medlem kraever medlemskab af eller deltagelse i eller adgang til selvregulerende organisationer, vaerdipapir- eller terminboerser eller -markeder eller nogen anden organisation eller sammenslutning, for at finansielle tjenesteydere fra andre medlemmer kan faa tilladelse til at levere finansielle tjenesteydelser paa lige fod med medlemmets finansielle tjenesteydere, eller naar medlemmet direkte eller indirekte giver saadanne enheder privilegier eller fordele med hensyn til levering af finansielle tjenesteydelser, drager medlemmet omsorg for, at saadanne enheder yder national behandling af finansielle tjenesteydere fra andre medlemmer, der er hjemmehoerende paa medlemmets omraade.D. Definitioner Med henblik paa denne fremgangsmaade gaelder foelgende: 1. En ikke-hjemmehoerende leverandoer af finansielle tjenesteydelser er en leverandoer af finansielle tjenesteydelser i et medlem, som leverer en finansiel tjenesteydelse til et andet medlems omraade fra et forretningssted beliggende paa et andet medlems omraade, uanset om saadan leverandoer af finansielle tjenesteydelser har en handelsmaessig tilstedevaerelse paa det medlems omraade, hvortil den finansielle tjenesteydelse leveres.2. Ved »handelsmaessig tilstedevaerelse« forstaas en virksomhed paa et


text: medlems omraade til levering af finansielle tjenesteydelser, og det omfatter helejede eller delvis ejede datterselskaber, joint ventures, interessentskaber, enkeltmandsfirmaer, franchisevirksomhed, filialer, agenturer, repraesentationskontorer eller andre organisationer.3. En ny finansiel tjenesteydelse er en tjenesteydelse af finansiel art, herunder tjenesteydelser vedroerende bestaaende og nye produkter eller den maade, hvorpaa produktet leveres, som ingen anden leverandoer af finansielle tjenesteydelser leverer paa et givet medlems omraade, men som leveres paa et andet medlems omraade.(1) Denne liste aendrer ikke eksisterende notifikationskrav i de multilaterale handelsaftaler i bilag 1A til WTO-overenskomsten, eller i paakommende tilfaelde, de plurilaterale handelsaftaler i bilag 4 til WTO-overenskomsten.


text:
 10.6.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 143/31
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 36/2010
 af 12. marts 2010
 om ændring af bilag XXI (Statistikker) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Bilag XXI til aftalen blev ændret ved Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse nr. 156/2009 af 4. december 2009 (1).
 (2)
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1006/2009 af 16. september 2009 om ændring af forordning (EF) nr. 808/2004 om EF-statistikker om informationssamfundet (2) bør indarbejdes i aftalen.
 (3)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 1022/2009 af 29. oktober 2009 om ændring af forordning (EF) nr. 1738/2005, (EF) nr. 698/2006 og (EF) nr. 377/2008 for så vidt angår den internationale standardfagklassifikation ISCO (3) bør indarbejdes i aftalen.
 (4)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 1023/2009 af 29. oktober 2009 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 808/2004 om EF-statistikker om informationssamfundet (4) bør indarbejdes i aftalen.
 (5)
 Kommissionens henstilling 2009/824/EF af 29. oktober 2009 om anvendelsen af den internationale standardfagklassifikation (ISCO-08) (5) bør indarbejdes i aftalen —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 I bilag XXI til aftalen foretages følgende ændringer:
 1)
 Følgende led indsættes i punkt 28 (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 808/2004):
 »—
 32009 R 1006: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1006/2009 af 16. september 2009 (EUT L 286 af 31.10.2009, s. 31).«
 2)
 Følgende tekst indsættes i første led i punkt 18db (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1738/2005) og i punkt 18f (Kommissionens forordning (EF) nr. 698/2006) og punkt 18an (Kommissionens forordning (EF) nr. 377/2008):
 »som ændret ved:
 —
 32009 R 1022: Kommissionens forordning (EF) nr. 1022/2009 af 29. oktober 2009 (EUT L 283 af 30.10.2009, s. 3).«
 3)
 Følgende punkt indsættes efter punkt 28d (Kommissionens forordning (EF) nr. 960/2008):
 »28e.
 32009 R 1023: Kommissionens forordning (EF) nr. 1023/2009 af 29. oktober 2009 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 808/2004 om EF-statistikker om informationssamfundet (EUT L 283 af 30.10.2009, s. 5).«
 4)
 Følgende tekst indsættes efter punkt 18z (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1338/2008):
 »RETSAKTER, SOM DE KONTRAHERENDE PARTER SKAL TAGE TIL EFTERRETNING
 De kontraherende parter skal tage indholdet af følgende retsakt i betragtning:
 18za.
 32009 H 0824: Kommissionens henstilling 2009/824/EF af 29. oktober 2009 om anvendelsen af den internationale standardfagklassifikation (ISCO-08) (EUT L 292 af 10.11.2009, s. 31).«
 Artikel 2
 Den islandske og norske udgave af forordning (EF) nr. 1006/2009, (EF) nr. 1022/2009 og (EF) nr. 1023/2009 og henstilling 2009/824/EF, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 13. marts 2010, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1 (6).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 12. marts 2010.
 På vegne af Det Blandede EØS-udvalg
 Alan


text:
 Vigtig juridisk meddelelse
 |
 22007A0804(01)
 Aftale mellem Den Europæiske Union og Amerikas Forenede Stater om luftfartsselskabers behandling og overførsel af passagerliste (PNR)-oplysninger til United States Department of Homeland Security (DHS) (PNR-aftale 2007)
 EU-Tidende nr. L 204 af 04/08/2007 s. 0018 - 0025
 20070723Erklæring på Den Europæiske Unions vegne om aftalen mellem Den Europæiske Union og Amerikas Forenede Stater om luftfartsselskabers behandling og overførsel af passagerliste (PNR)-oplysninger til United States Department of Homeland Security (DHS) (PNR-aftale 2007)"Denne aftale, der ikke fraviger eller ændrer lovgivningen i EU eller dets medlemsstater, vil i afventen af dens ikrafttræden blive anvendt midlertidigt af medlemsstaterne i god tro inden for rammerne af deres eksisterende nationale lovgivning."--------------------------------------------------


text:
 Avis juridique important
 |
 22002A0531(01)
 Monetær konvention indgået mellem Den Franske Republiks regering, på Det Europæiske Fællesskabs vegne, og Fyrstendømmet Monacos regering
 EF-Tidende nr. L 142 af 31/05/2002 s. 0059 - 0073
 Monetær konvention indgået mellem Den Franske Republiks regering, på Det Europæiske Fællesskabs vegne, og Fyrstendømmet Monacos regering(1)(Kun den franske udgave er autentisk)DEN FRANSKE REPUBLIKØKONOMI- OG FINANS- OG INDUSTRIMINISTERENPatrick Leclercq Ministre d'Etat Place de la Visitation - BP nr. 522 MC 98015 Monaco Cedex Paris, den 24. december 2001Hr. statsminister,Efter de drøftelser, der har været ført mellem repræsentanter for vore to stater med henblik på indførelsen af euroen i Fyrstendømmet Monaco, og som Europa-Kommissionen og Den Europæiske Centralbank har deltaget fuldt ud i, skal jeg hermed efter instruks fra min regering og på Det Europæiske Fællesskabs vegne foreslå Dem nedenstående bestemmelser, som Det Økonomiske og Finansielle Udvalg har givet sin tilslutning til: "Under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 111, stk. 3,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 974/98 af 3. maj 1998,under henvisning til Rådets beslutning af 31. december 1998 om Fællesskabets holdning til en aftale om de monetære relationer med Fyrstendømmet Monaco,under henvisning til den fransk-monegaskiske konvention af 14. april 1945 om valutakontrol og til brevveksling om banklovgivning af 18. maj 1963, 27. november 1987 og 10. maj 2001 mellem Den Franske Republiks regering og Fyrstendømmet Monacos regering,under henvisning til artikel 18 i konventionen om godt naboskab af 18. maj 1963 mellem Frankrig og Fyrstendømmet Monaco,under henvisning til brevveksling af 31. december 1998 mellem Den Franske Republiks regering og den monegaskiske regering,under henvisning til Den Europæiske Centralbanks (i det følgende benævnt ECB) aftale om adgang til betalingssystemerne inden for euroområdet,under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,under henvisning til at Kommissionen for De Europæiske Fællesskabers (i det følgende benævnt Kommissionen) og ECB har været tilknyttet fuldt ud, ogud fra følgende betragtninger:(1) Rådet for Den Europæiske Union, i dets sammensætning af stats- og regeringschefer, har ved sin beslutning af 3. maj 1998 vedtaget, at Frankrig er en af de medlemsstater af Det Europæiske Fællesskab, der har indført euroen.(2) Fra den 1. januar 1999 vil Det Europæiske Fællesskab have kompetence vedrørende monetære spørgsmål i de medlemsstater, der har indført euroen.(3) I henhold til erklæring nr. 6, der er knyttet som bilag til slutakten til traktaten om Den Europæiske Union, forpligter Fællesskabet sig til at lette de genforhandlinger af nugældende aftaler mellem Den Franske Republiks regering og Fyrstendømmet Monacos regering, der kan blive nødvendige på grund af indførelsen af den fælles valuta.(4) I medfør af beslutning af 31. december 1998 fører Den Franske Republiks regering på Fællesskabets vegne forhandlingerne med den monegaskiske regering, Kommissionen tilknyttes forhandlingerne fuldt ud, og ECB tilknyttes ligeledes forhandlingerne fuldt ud inden for sit kompetenceområde og godkender de vilkår, hvorpå pengeinstitutter i Fyrstendømmet Monaco kan få adgang til betalingssystemerne inden for euroområdet.(5) Rådet har med sin beslutning af 31. december 1998 vedtaget, at Fyrstendømmet Monaco kan bruge euroen som sin officielle valuta, og at det kan give eurosedler


text: og -mønter udstedt af Det Europæiske System af Centralbanker og af de medlemsstater, der har indført euroen, status som lovlige betalingsmidler.(6) Ifølge samme beslutning er et af grundprincipperne bag Fællesskabets holdning i forhandlingerne, at Fyrstendømmet Monaco forpligter sig til ikke at udstede nogen form for pengesedler, mønter eller pengesurrogater uden Fællesskabets godkendelse af betingelserne herfor.(7) I medfør af samme beslutning sikrer Fyrstendømmet Monaco ligeledes, at Fællesskabets regler om pengesedler og -mønter denomineret i euro finder anvendelse i Fyrstendømmet Monaco. Eurosedler og -mønter skal beskyttes fyldestgørende mod efterligning. Det er vigtigt, at Fyrstendømmet Monaco træffer alle de nødvendige forholdsregler for at bekæmpe falskmøntneri og samarbejder med Kommissionen, ECB og Den Europæiske Politienhed (Europol) på dette område.(8) Rådet har vedtaget, at pengeinstitutterne i Fyrstendømmet Monaco kan få adgang til betalingssystemerne inden for euroområdet på vilkår, som fastsættes med ECB's godkendelse, og at de kan pålægges ECB's krav om mindstereserve og statistiske indberetninger; fra den 31. december 1998 er kreditinstitutterne i Fyrstendømmet Monaco underlagt samme ordninger som kreditinstitutter i Frankrig for så vidt angår mindstereserve og statistiske indberetninger og er desuden berettigede til at få adgang til franske betalingssystemer og Banque de France's refinansieringsfaciliteter; disse rettigheder og forpligtelser bibeholdes med henblik på at opretholde konkurrencevilkårene, idet de af ECB fastlagte bestemmelser vedrørende mindstereserve og statistiske indberetninger skal anvendes fremover, ligesom adgangen til betalingssystemerne fra nu af omfatter euroområdet på vilkår, som er aftalt med ECB og fastsat i denne konvention.(9) Da det drejer sig om systemer, der fungerer efter princippet om afvikling i bruttobeløb og real tid, omfatter adgangen til betalingssystemerne ligeledes adgang til værdipapirafviklingssystemerne.(10) Derfor bør kreditinstitutterne og om nødvendigt andre pengeinstitutter i Fyrstendømmet Monaco være underlagt de regler, der gælder inden for euroområdet for så vidt angår pengepolitiske instrumenter og procedurer, samt de regler, der gælder inden for euroområdet for så vidt angår regulering af deres aktiviteter, tilsyn samt forebyggelse af systemiske risici i betalings- og værdipapirafviklingssystemerne og endelig tilsvarende bestemmelser for så vidt angår andre områder, som er omfattet af konventionen, på de vilkår, som fastsættes i denne.(11) Godkendte virksomheder i Fyrstendømmet Monaco, der udelukkende beskæftiger sig med porteføljeforvaltning på tredjemands vegne eller formidling af ordrer, kan ikke få adgang til systemerne og er heller ikke underlagt ovennævnte krav.(12) Denne konvention giver ikke kreditinstitutterne eller i givet fald andre pengeinstitutter i Fyrstendømmet Monaco nogen rettigheder med hensyn til etableringsfrihed og fri udveksling af tjenesteydelser i Det Europæiske Fællesskab; parallelt hermed berettiger konventionen heller ikke hverken kreditinstitutter eller i givet fald andre pengeinstitutter i Det Europæiske Fællesskab til etableringsfrihed og fri udveksling af tjenesteydelser i Fyrstendømmet Monaco.(13) Konvention pålægger hverken ECB eller de nationale centralbanker nogen pligt til at opføre monegaskiske finansielle instrumenter på listen eller listerne over tilladte instrumenter i forbindelse med Det Europæiske System af Centralbankers pengepolitiske operationer.(14) Som følge af, at kreditinstitutterne og om nødvendigt andre pengeinstitutter i Fyrstendømmet Monaco er underlagt samme bestemmelser som de franske for så vidt angår banklovgivning og forebyggelse af systemiske risici i betalings- og værdipapirafviklingssystemerne samt lignende bestemmelser for så vidt angår


text: andre områder, som er omhandlet i denne konvention, forpligter parterne sig til at samarbejde i god tro med henblik på at sikre, at den lovgivning, der i Monaco finder anvendelse på de af konventionen omhandlede områder, til enhver tid er identisk med eller i givet fald svarer til den lovgivning, der anvendes i Frankrig.(15) Under hensyn til formålet med denne konvention skal der nedsættes et blandet udvalg bestående af repræsentanter for Fyrstendømmet Monaco, Kommissionen, ECB og Frankrig, der skal undersøge, hvorledes de foranstaltninger, som Fyrstendømmet Monaco træffer, stemmer overens med de foranstaltninger, medlemsstaterne træffer med henblik på anvendelse af de i bilag B omhandlede fællesskabsretsakter samt de tekniske procedurer for, hvorledes nye fællesskabsretsakter skal tilføjes den liste, der foreligger i konventionens bilag B.(16) Under hensyn til behovet for at sikre en ensartet fortolkning af fællesskabsretten er det begge parters ønske, at Domstolen i overensstemmelse med artikel 234 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab skal have kompetence i Fyrstendømmet Monaco samt ved enhver uoverensstemmelse om fortolkningen af denne konvention. Domstolen undersøger i en bredere sammenhæng muligheden for, at dens kompetence udvides til at omfatte disse aspekter; parterne vedtager konventionen, såfremt det bekræftes, at Domstolen har fået tillagt sådan kompetence.Artikel 1Fyrstendømmet Monaco er fra 1. januar 1999 berettiget til at bruge euroen som sin officielle valuta og fastsætter en intern tidsplan for iværksættelse af de nødvendige juridiske foranstaltninger i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1103/97, forordning (EF) nr. 974/98 og forordning (EF) nr. 2866/98, som ændret.Artikel 21. Fyrstendømmet Monaco giver med virkning fra 1. januar 2002 pengesedler og mønter denomineret i euro status som lovlige betalingsmidler. Fyrstendømmet Monaco forpligter sig desuden dels til at træffe de nødvendige interne juridiske foranstaltninger til, at Fællesskabets regler om europengesedler og -mønter kan finde anvendelse i Fyrstendømmet Monaco, dels at følge den samme tidsplan som Frankrig for indførelsen af europengesedler og -mønter.2. Fyrstendømmet Monaco forpligter sig desuden til at trække sin egen valuta tilbage på de vilkår, der er vedtaget af Den Franske Republiks regering og Fyrstendømmet Monacos regering, og efter samme tidsplan som Frankrigs tilbagetrækning af den franske valuta i Frankrig. Frankrig trækker Fyrstendømmet Monacos valuta, der er i omløb i Frankrig, tilbage på de vilkår, der er vedtaget i samråd med Fyrstendømmet Monacos regering.Artikel 3Fyrstendømmet Monaco udsteder ikke pengesedler og udsteder heller ikke mønter uden Fællesskabets godkendelse af betingelserne herfor. Betingelserne for udstedelse af et begrænset antal mønter denomineret i euro, der skal gælde fra 1. januar 2002, og i monegaskiske francs indtil 31. december 2001, er fastlagt i denne konventions følgende artikler.Artikel 41. Fyrstendømmet Monaco kan fra 1. januar 2002 udstede euromønter i et omfang, der årligt svarer til 1/500 af den mængde mønter, der præges i Frankrig.2. De euromønter, der udstedes af Fyrstendømmet Monaco, er identiske med de euromønter, der udstedes af de af EF's medlemsstater, der har indført euroen, for så vidt angår pålydende værdi, status som lovligt betalingsmiddel, tekniske specifikationer, design på den fælles side og den fælles design på den nationale side.3. Fyrstendømmet Monaco har på forhånd


text: underrettet de kompetente EF-myndigheder om den nationale sides design.Artikel 51. Den årlige mængde af de euromønter, der udstedes af Fyrstendømmet Monaco, lægges sammen med den mængde mønter, der udstedes af Frankrig, med henblik på ECB's godkendelse af det samlede omfang, der i henhold til artikel 106, stk. 2, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab fremstilles i Frankrig.2. Fyrstendømmet Monaco underretter hvert år senest den 1. september Frankrig om omfanget og den pålydende værdi af de euromønter, det regner med at udstede i løbet af det følgende år.Artikel 61. Fyrstendømmet Monaco har ret til at udstede euromønter til samlerbrug. Disse indgår som en del af den årlige mængde, der er fastsat i artikel 4. Fyrstendømmet Monacos udstedelse af euromønter til samlerbrug følger de retningslinjer, der er fastsat for EF's medlemsstaters udstedelse af mønter til samlerbrug, hvoraf det fremgår, hvilke tekniske specifikationer, design og pålydende værdi skal gøre det muligt at skelne disse mønter fra dem, der sættes i omløb.2. Mønter til samlerbrug, der udstedes af Fyrstendømmet Monaco, er ikke lovlige betalingsmidler i Det Europæiske Fællesskab.Artikel 71. Frankrig stiller Hôtel de la Monnaie de Paris (den statslige møntanstalt) til rådighed for Fyrstendømmet Monaco til prægning af mønterne.2. Fyrstendømmet Monaco forpligter sig til udelukkende at anvende Hôtel de la Monnaie de Paris til prægning af sine mønter.Artikel 81. Fyrstendømmet Monaco må ikke udstede mønter i euro inden 1. januar 2002.2. Fyrstendømmet Monaco kan indtil 31. december 2001 udstede monegaskiske mønter benævnt i francs. Disse mønter er for så vidt angår legering, pålydende værdi, diameter og egenværdi identiske med mønter benævnt i francs.3. Mønter og sedler i francs har indtil den dato, hvor de trækkes tilbage, status som lovlige betalingsmidler i Fyrstendømmet Monaco.Artikel 9Fyrstendømmet Monaco arbejder tæt sammen med Det Europæiske Fællesskab såvel om at bekæmpe forfalskning af eurosedler og -mønter som om at bekæmpe og strafforfølge eventuel forfalskning af eurosedler og -mønter på dets område. Fyrstendømmet Monaco forpligter sig desuden til i forbindelse med bekæmpelsen af falskmøntneri og forfalskning inden for en rimelig frist at vedtage de nødvendige foranstaltninger, der er omhandlet i rammeafgørelse af 29. maj 2000 om styrkelse af beskyttelsen mod falskmøntneri, ved hjælp af strafferetlige og andre sanktioner, i forbindelse med indførelsen af euroen og i Rådets forordning (EF) nr. 1338/2001 af 28. juni 2001 om fastlæggelse af de foranstaltninger, der er nødvendige for at beskytte euroen mod falskmøntneri. De foranstaltninger, der skal træffes med henblik på samarbejdet på dette område, vil blive nærmere præciseret i en brevveksling mellem Fyrstendømmet Monaco og Frankrig, på Det Europæiske Fællesskabs vegne, i samråd med Kommissionen og ECB.Artikel 101. På de vilkår, der er omhandlet i artikel 11, og under forbehold af, at de opfylder kravene for at få adgang til sådanne systemer, kan kreditinstitutter og i givet fald andre pengeinstitutter, der er godkendt til at drive virksomhed på Fyrstendømmet Monacos område, deltage i Den Europæiske Unions interbankafviklings- og betalingssystemer og værdipapirafviklingssystemer på lige fod med kreditinstitutter og i givet fald andre pengeinstitutter i Frankrig.2. Ved interbankafviklings- og betalingssystemer og værdipapirafviklingssystemer forstås


text: en national eller international procedure, der sørger for forbindelsen mellem deltagerne, og således gør det muligt regelmæssigt og med eller uden clearing at udføre betaling eller afvikling af værdipapirer. Denne procedure skal enten forestås af en offentlig myndighed i en af Den Europæiske Unions medlemsstater eller reguleres af en rammekonvention eller en konvention, der finder anvendelse i Den Europæiske Union.3. I overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 11 skal kreditinstitutter og i givet fald andre pengeinstitutter i Fyrstendømmet Monaco anvende Banque de France's regler for iværksættelse af de bestemmelser, som ECB fastsætter for så vidt angår pengepolitiske instrumenter og procedurer, på samme måde som kreditinstitutter og i givet fald andre pengeinstitutter i Frankrig.Artikel 111. Fyrstendømmet Monaco anvender dels retsakter, der vedtages af Rådet i medfør af artikel 107, stk. 6, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, sammen med artikel 5, stk. 4, eller artikel 19, stk. 1, eller artikel 34, stk. 3, i statutterne for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank (i det følgende benævnt statutterne), dels retsakter, der vedtages af ECB i medfør af ovennævnte retsakter vedtaget af Rådet eller statutternes artikel 5, 16, 18, 19, 20, 22 eller artikel 34, stk. 3, og dels retsakter, der vedtages af Banque de France til gennemførelse af retsakter vedtaget af ECB. Denne bestemmelse gælder ligeledes for eventuelle ændringer af disse retsakter.2. Fyrstendømmet Monaco anvender desuden Frankrigs bestemmelser om transformation til national ret af fællesskabsretsakter om kreditinstitutternes aktiviteter og tilsynet med disse samt om forebyggelse af systemiske risici i betalings- og værdipapirafviklingssystemerne, der fremgår af bilag A. Med henblik herpå anvender Fyrstendømmet Monaco først og fremmest bestemmelserne i den franske lov om pengepolitikken og tilsynet med den finansielle sektor vedrørende kreditinstitutternes aktiviteter og tilsynet med disse samt de bestemmelser, der er vedtaget om gennemførelsen af lovens bestemmelser, som omhandlet i den fransk-monegaskiske konvention af 14. april 1945 om valutakontrol og i brevvekslingen om banklovgivning af 18. maj 1963, 27. november 1987 og 10. maj 2001 mellem Den Franske Republiks regering og Fyrstendømmet Monacos regering, dernæst bestemmelserne i den franske lov om pengepolitikken og tilsynet med den finansielle sektor vedrørende forebyggelse af systemiske risici i betalings- og værdipapirafviklingssystemerne.3. Den liste, der foreligger i bilag A, ajourføres af Kommissionen, når fællesskabsteksterne ændres, og når nye tekster vedtages, under hensyntagen til datoen for disses ikrafttræden og transformation til national ret. Ved ændringer offentliggøres den ajourførte liste i De Europæiske Fællesskabers Tidende (EFT).4. Fyrstendømmet Monaco vedtager foranstaltninger, der svarer til dem, medlemsstaterne træffer i medfør af de fællesskabsretsakter, der er nødvendige for iværksættelsen af denne konvention, og som er omhandlet i bilag B. Det blandede udvalgs medlemmer, som omhandlet i artikel 14, undersøger efter en procedure, der fastsættes af udvalget, hvorledes Monacos og medlemsstaternes foranstaltninger i medfør af ovennævnte fællesskabsretsakter stemmer overens.5. Med forbehold af den i artikel 11, stk. 9, omhandlede procedure ændres listen i bilag B enten på grundlag af en beslutning truffet af det blandede udvalg, som de monegaskiske myndigheder indkalder senest to uger efter vedtagelse af ny fællesskabslovgivning


text: på områder, der er dækket af denne konvention, eller af Kommissionen i mangel af en sådan indkaldelse. Kommissionen underretter Fyrstendømmet Monaco, når den udarbejder ny lovgivning på et område, der er dækket af konventionen, og vurderer, at denne lovgivning bør tilføjes til listen, der foreligger i bilag B. Fyrstendømmet Monaco modtager en kopi af de papirer, der udarbejdes af Fællesskabets institutioner og organer i lovgivningsprocedurens forskellige faser. Kommissionen ændrer listen i bilag B under hensyntagen til datoen for teksternes ikrafttræden og transformation til national ret. Ved hver ændring offentliggøres den ajourførte liste i De Europæiske Fællesskabers Tidende (EFT).6. Fyrstendømmet Monaco træffer foranstaltninger, der har samme virkning som fællesskabsdirektivet om bekæmpelse af hvidvaskning af penge, i overensstemmelse med anbefalinger fra Den Finansielle Aktionsgruppe vedrørende Hvidvaskning af Penge (FATF).7. Kreditinstitutterne og i givet fald andre pengeinstitutter samt institutter med hjemsted i Fyrstendømmet Monaco er underlagt de sanktioner og disciplinære procedurer i tilfælde af manglende overholdelse af de retsakter, der er omhandlet i denne artikels foregående stykker. Fyrstendømmet Monaco sikrer iværksættelsen af de sanktioner, der pålægges i overensstemmelse med disse bestemmelser.8. De retsakter, der er omhandlet i artikel 11, stk. 1, træder i kraft i Fyrstendømmet Monaco den samme dag som i Det Europæiske Fællesskab for så vidt angår dem, der offentliggøres i EFT, og den samme dag som i Frankrig for så vidt angår dem, der offentliggøres i Den Franske Republiks lovtidende. Almengyldige retsakter, der hverken offentliggøres i EFT eller i det franske lovtidende, træder i kraft, når de meddeles til de monegaskiske myndigheder. Individuelle retsakter anvendes fra det tidspunkt, hvor de meddeles adressaten.9. Inden Fyrstendømmet Monaco meddeler tilladelse til investeringsselskaber, der ønsker at nedsætte sig på dets område for at udøve investeringsvirksomhed, forpligter Fyrstendømmet Monaco sig til at træffe foranstaltninger med samme virkning som gældende fællesskabsretsakter, der regulerer denne form for virksomhed. Som afvigelse fra proceduren i denne artikels stk. 5, tilføjer Kommissionen disse fællesskabsretsakter til listen i bilag B.Artikel 12Fyrstendømmet Monaco og Frankrig ændrer bestemmelserne i artikel 18 i konventionen om godt naboskab af 18. maj 1963 med henblik på at gøre dem forenelige med denne konvention.Artikel 131. Spørgsmål vedrørende gyldigheden af beslutninger truffet af Fællesskabets institutioner eller organer - navnlig ECB - i medfør af denne konvention henhører under De Europæiske Fællesskabers Domstols enekompetence. Navnlig kan enhver fysisk eller juridisk person, der er bosiddende i Fyrstendømmet Monaco, benytte de samme retsmidler som fysiske eller juridiske personer med fast bopæl i Frankrig, til at anfægte en retsakt rettet til den pågældende person uanset retsaktens form eller karakter.2. For så vidt angår spørgsmål af relevans for denne konvention fortolkes bestemmelserne ved iværksættelsen i overensstemmelse med den relevante retspraksis ved De Europæiske Fællesskabers Domstol.Artikel 141. Der nedsættes et blandet udvalg med henblik på at lette denne konventions gennemførelse og virkemåde. Udvalget udveksler synspunkter og oplysninger og træffer beslutninger inden for rammerne af konventionens artikel 11. Udvalget undersøger ligeledes de foranstaltninger, som Fyrstendømmet Monaco træffer, i overensstemmelse med konventionens artikel 9, 10 og 11.2. Det blandede udvalg består af repræsentanter for Fyrstendømmet Monaco,


text: Frankrig og de organer, der deltager i proceduren i forbindelse med indgåelse af denne konvention (Kommissionen og ECB, i det følgende benævnt organerne). Udvalget træffer beslutninger ved enstemmighed og vedtager selv sin forretningsorden.3. Parterne og organerne samarbejder i god tro med henblik på at sikre konventionens effektive virkemåde i sin helhed, dog med forbehold af artikel 15, stk. 4.Artikel 151. Det blandede udvalg tager denne konvention op til revision et år efter dens ikrafttræden og derefter hvert andet år.2. Hvis der efter det blandede udvalgs gennemgang af konventionen opstår behov for at ændre dens bestemmelse, anvendes procedurerne i Rådets beslutning 1999/96/EF af 31. december 1998.3. Parterne og organerne kan desuden anmode om fornyet gennemgang af bestemmelserne, når de finder det nødvendigt.4. Hver af parterne kan opsige konventionen med ét års varsel.5. Denne konvention er oprindelig affattet på fransk."De bedes venligst meddele mig, om Deres regering kan godkende ovenstående bestemmelser. Hvis dette er tilfældet, udgør denne skrivelse med tilhørende bilag, samt Deres svar, den monetære konvention indgået mellem Den Franske Republiks regering, på Det Europæiske Fællesskabs vegne, og Fyrstendømmet Monacos regering; konventionen træder i kraft på svardatoen.Modtag, hr. statsminister, forsikringen om min mest udmærkede højagtelse.Laurent FabiusBILAG A2001/24/EFEuropa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/24/EF af 4. april 2001 om sanering og likvidation af kreditinstitutter.EFT L 125 af 5.5.2001, s. 15-232000/12/EFEuropa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/12/EF af 20. marts 2000 om adgang til at optage og udøve virksomhed som kreditinstitut (ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/28/EF af 18. september 2000 og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/46/EF af 18. september 2000 om adgang til at optage og udøve virksomhed som udsteder af elektroniske penge og tilsyn med en sådan virksomhed) med undtagelse af afsnit III og IV.EFT L 126 af 25.5.2000, s. 1-59EFT L 275 af 27.10.2000, s. 37-38EFT L 275 af 27.10.2000, s. 39-4397/5/EFEuropa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/5/EF af 27. januar 1997 om grænseoverskridende pengeoverførsler.EFT L 43 af 14.2.1997, s. 25-3194/19/EFEuropa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/19/EF af 30. maj 1994 om indskudsgarantiordninger.EFT L 135 af 31.5.1994, s. 5-1493/22/EØFRådets direktiv 93/22/EØF af 10. maj 1993 om investeringsservice i forbindelse med værdipapirer (for så vidt angår bestemmelserne for kreditinstitutterne) med undtagelse af afsnit III og V.EFT L 141 af 11.6.1993, s. 27-4593/6/EØFRådets direktiv 93/6/EØF af 15. marts 1993 om kravene til investeringsselskabers og kreditinstitutters kapitalgrundlag (for så vidt angår bestemmelserne for kreditinstitutterne).EFT L 141 af 11.6.1993, s. 1-26EFT L 204 af 21.7.1998, s. 13-2589/117/EØFRådets direktiv 89/117/EØF af 13. februar 1989 om de forpligtelser med hensyn til offentliggørelse af årsregnskabsdokumenter, der påhviler de i en medlemsstat etablerede filialer af kreditinstitutter og finansieringsinstitutter med hjemsted uden for denne medlemsstat.EFT L 44 af 16.2.1989, s. 40-4286/635/EØFRådets direktiv 86/635/EØF af 8. december 1986 om bankers og andre penge- og finansieringsinstitutters årsregnskaber og konsoliderede regnskaber (for så vidt angår bestemmelserne for kreditinstitutterne).EFT L 372 af 31.12.1986, s. 1-1798/26/EFEuropa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/26/EF af 19. maj 1998 om endelig afregning i betalingssystemer og værdipapirafviklingssystemer.EFT L 166 af 11.6.1998, s. 45-50BILAG B97/9/EFEuropa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/9/EF af 3. marts 1997 om investorgarantiordninger.EFT L 84 af


text: 26.3.1997, s. 22-31FYRSTENDØMMET MONACOSTATSMINISTERENLaurent FabiusMinistre de l'Économie, des Finances et de l'IndustrieTélédoc 151139, rue de BercyF - 75572 Paris Cedex 12 Monaco, den 26. december 2001Hr. minister,Ved skrivelse af 24. december 2001 har De foreslået følgende: "Efter de drøftelser, der har været ført mellem repræsentanter for vore to stater med henblik på indførelsen af euroen i Fyrstendømmet Monaco, og som Europa-Kommissionen og Den Europæiske Centralbank har deltaget fuldt ud i, skal jeg hermed efter instruks fra min regering og på Det Europæiske Fællesskabs vegne foreslå Dem nedenstående bestemmelser, som Det Økonomiske og Finansielle Udvalg har givet sin tilslutning til: 'Under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 111, stk. 3,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 974/98 af 3. maj 1998,under henvisning til Rådets beslutning af 31. december 1998 om Fællesskabets holdning til en aftale om de monetære relationer med Fyrstendømmet Monaco,under henvisning til den fransk-monegaskiske konvention af 14. april 1945 om valutakontrol og til brevveksling om banklovgivning af 18. maj 1963, 27. november 1987 og 10. maj 2001 mellem Den Franske Republiks regering og Fyrstendømmet Monacos regering,under henvisning til artikel 18 i konventionen om godt naboskab af 18. maj 1963 mellem Frankrig og Fyrstendømmet Monaco,under henvisning til brevveksling af 31. december 1998 mellem Den Franske Republiks regering og den monegaskiske regering,under henvisning til Den Europæiske Centralbanks (i det følgende benævnt ECB) aftale om adgang til betalingssystemerne inden for euroområdet,under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,under henvisning til at Kommissionen for De Europæiske Fællesskabers (i det følgende benævnt Kommissionen) og ECB har været tilknyttet fuldt ud, ogud fra følgende betragtninger:(1) Rådet for Den Europæiske Union, i dets sammensætning af stats- og regeringschefer, har ved sin beslutning af 3. maj 1998 vedtaget, at Frankrig er en af de medlemsstater af Det Europæiske Fællesskab, der har indført euroen.(2) Fra den 1. januar 1999 vil Det Europæiske Fællesskab have kompetence vedrørende monetære spørgsmål i de medlemsstater, der har indført euroen.(3) I henhold til erklæring nr. 6, der er knyttet som bilag til slutakten til traktaten om Den Europæiske Union, forpligter Fællesskabet sig til at lette de genforhandlinger af nugældende aftaler mellem Den Franske Republiks regering og Fyrstendømmet Monacos regering, der kan blive nødvendige på grund af indførelsen af den fælles valuta.(4) I medfør af beslutning af 31. december 1998 fører Den Franske Republiks regering på Fællesskabets vegne forhandlingerne med den monegaskiske regering, Kommissionen tilknyttes forhandlingerne fuldt ud, og ECB tilknyttes ligeledes forhandlingerne fuldt ud inden for sit kompetenceområde og godkender de vilkår, hvorpå pengeinstitutter i Fyrstendømmet Monaco kan få adgang til betalingssystemerne inden for euroområdet.(5) Rådet har med sin beslutning af 31. december 1998 vedtaget, at Fyrstendømmet Monaco kan bruge euroen som sin officielle valuta, og at det kan give eurosedler og -mønter udstedt af Det Europæiske System af Centralbanker og af de medlemsstater, der har indført euroen, status som lovlige betalingsmidler.(6) Ifølge samme beslutning er et af grundprincipperne bag Fællesskabets holdning i forhandlingerne, at Fyrstendømmet Monaco forpligter sig til ikke at udstede nogen form for


text: pengesedler, mønter eller pengesurrogater uden Fællesskabets godkendelse af betingelserne herfor.(7) I medfør af samme beslutning sikrer Fyrstendømmet Monaco ligeledes, at Fællesskabets regler om pengesedler og -mønter denomineret i euro finder anvendelse i Fyrstendømmet Monaco. Eurosedler og -mønter skal beskyttes fyldestgørende mod efterligning. Det er vigtigt, at Fyrstendømmet Monaco træffer alle de nødvendige forholdsregler for at bekæmpe falskmøntneri og samarbejder med Kommissionen, ECB og Den Europæiske Politienhed (Europol) på dette område.(8) Rådet har vedtaget, at pengeinstitutterne i Fyrstendømmet Monaco kan få adgang til betalingssystemerne inden for euroområdet på vilkår, som fastsættes med ECB's godkendelse, og at de kan pålægges ECB's krav om mindstereserve og statistiske indberetninger; fra den 31. december 1998 er kreditinstitutterne i Fyrstendømmet Monaco underlagt samme ordninger som kreditinstitutter i Frankrig for så vidt angår mindstereserve og statistiske indberetninger og er desuden berettigede til at få adgang til franske betalingssystemer og Banque de France's refinansieringsfaciliteter; disse rettigheder og forpligtelser bibeholdes med henblik på at opretholde konkurrencevilkårene, idet de af ECB fastlagte bestemmelser vedrørende mindstereserve og statistiske indberetninger skal anvendes fremover, ligesom adgangen til betalingssystemerne fra nu af omfatter euroområdet på vilkår, som er aftalt med ECB og fastsat i denne konvention.(9) Da det drejer sig om systemer, der fungerer efter princippet om afvikling i bruttobeløb og real tid, omfatter adgangen til betalingssystemerne ligeledes adgang til værdipapirafviklingssystemerne.(10) Derfor bør kreditinstitutterne og om nødvendigt andre pengeinstitutter i Fyrstendømmet Monaco være underlagt de regler, der gælder inden for euroområdet for så vidt angår pengepolitiske instrumenter og procedurer, samt de regler, der gælder inden for euroområdet for så vidt angår regulering af deres aktiviteter, tilsyn samt forebyggelse af systemiske risici i betalings- og værdipapirafviklingssystemerne og endelig tilsvarende bestemmelser for så vidt angår andre områder, som er omfattet af konventionen, på de vilkår, som fastsættes i denne.(11) Godkendte virksomheder i Fyrstendømmet Monaco, der udelukkende beskæftiger sig med porteføljeforvaltning på tredjemands vegne eller formidling af ordrer, kan ikke få adgang til systemerne og er heller ikke underlagt ovennævnte krav.(12) Denne konvention giver ikke kreditinstitutterne eller i givet fald andre pengeinstitutter i Fyrstendømmet Monaco nogen rettigheder med hensyn til etableringsfrihed og fri udveksling af tjenesteydelser i Det Europæiske Fællesskab; parallelt hermed berettiger konventionen heller ikke hverken kreditinstitutter eller i givet fald andre pengeinstitutter i Det Europæiske Fællesskab til etableringsfrihed og fri udveksling af tjenesteydelser i Fyrstendømmet Monaco.(13) Konvention pålægger hverken ECB eller de nationale centralbanker nogen pligt til at opføre monegaskiske finansielle instrumenter på listen eller listerne over tilladte instrumenter i forbindelse med Det Europæiske System af Centralbankers pengepolitiske operationer.(14) Som følge af, at kreditinstitutterne og om nødvendigt andre pengeinstitutter i Fyrstendømmet Monaco er underlagt samme bestemmelser som de franske for så vidt angår banklovgivning og forebyggelse af systemiske risici i betalings- og værdipapirafviklingssystemerne samt lignende bestemmelser for så vidt angår andre områder, som er omhandlet i denne konvention, forpligter parterne sig til at samarbejde i god tro med henblik på at sikre, at den lovgivning, der i Monaco finder anvendelse på de af konventionen omhandlede områder, til enhver tid er identisk med eller i givet


text: fald svarer til den lovgivning, der anvendes i Frankrig.(15) Under hensyn til formålet med denne konvention skal der nedsættes et blandet udvalg bestående af repræsentanter for Fyrstendømmet Monaco, Kommissionen, ECB og Frankrig, der skal undersøge, hvorledes de foranstaltninger, som Fyrstendømmet Monaco træffer, stemmer overens med de foranstaltninger, medlemsstaterne træffer med henblik på anvendelse af de i bilag B omhandlede fællesskabsretsakter samt de tekniske procedurer for, hvorledes nye fællesskabsretsakter skal tilføjes den liste, der foreligger i konventionens bilag B.(16) Under hensyn til behovet for at sikre en ensartet fortolkning af fællesskabsretten er det begge parters ønske, at Domstolen i overensstemmelse med artikel 234 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab skal have kompetence i Fyrstendømmet Monaco samt ved enhver uoverensstemmelse om fortolkningen af denne konvention. Domstolen undersøger i en bredere sammenhæng muligheden for, at dens kompetence udvides til at omfatte disse aspekter; parterne vedtager konventionen, såfremt det bekræftes, at Domstolen har fået tillagt sådan kompetence.Artikel 1Fyrstendømmet Monaco er fra 1. januar 1999 berettiget til at bruge euroen som sin officielle valuta og fastsætter en intern tidsplan for iværksættelse af de nødvendige juridiske foranstaltninger i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1103/97, forordning (EF) nr. 974/98 og forordning (EF) nr. 2866/98, som ændret.Artikel 21. Fyrstendømmet Monaco giver med virkning fra 1. januar 2002 pengesedler og mønter denomineret i euro status som lovlige betalingsmidler. Fyrstendømmet Monaco forpligter sig desuden dels til at træffe de nødvendige interne juridiske foranstaltninger til, at Fællesskabets regler om europengesedler og -mønter kan finde anvendelse i Fyrstendømmet Monaco, dels at følge den samme tidsplan som Frankrig for indførelsen af europengesedler og -mønter.2. Fyrstendømmet Monaco forpligter sig desuden til at trække sin egen valuta tilbage på de vilkår, der er vedtaget af Den Franske Republiks regering og Fyrstendømmet Monacos regering, og efter samme tidsplan som Frankrigs tilbagetrækning af den franske valuta i Frankrig. Frankrig trækker Fyrstendømmet Monacos valuta, der er i omløb i Frankrig, tilbage på de vilkår, der er vedtaget i samråd med Fyrstendømmet Monacos regering.Artikel 3Fyrstendømmet Monaco udsteder ikke pengesedler og udsteder heller ikke mønter uden Fællesskabets godkendelse af betingelserne herfor. Betingelserne for udstedelse af et begrænset antal mønter denomineret i euro, der skal gælde fra 1. januar 2002, og i monegaskiske francs indtil 31. december 2001, er fastlagt i denne konventions følgende artikler.Artikel 41. Fyrstendømmet Monaco kan fra 1. januar 2002 udstede euromønter i et omfang, der årligt svarer til 1/500 af den mængde mønter, der præges i Frankrig.2. De euromønter, der udstedes af Fyrstendømmet Monaco, er identiske med de euromønter, der udstedes af de af EF's medlemsstater, der har indført euroen, for så vidt angår pålydende værdi, status som lovligt betalingsmiddel, tekniske specifikationer, design på den fælles side og den fælles design på den nationale side.3. Fyrstendømmet Monaco har på forhånd underrettet de kompetente EF-myndigheder om den nationale sides design.Artikel 51. Den årlige mængde af de euromønter, der udstedes af Fyrstendømmet Monaco, lægges sammen med den mængde mønter, der udstedes af Frankrig, med henblik på ECB's godkendelse af det samlede omfang, der i henhold til artikel


text: 106, stk. 2, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab fremstilles i Frankrig.2. Fyrstendømmet Monaco underretter hvert år senest den 1. september Frankrig om omfanget og den pålydende værdi af de euromønter, det regner med at udstede i løbet af det følgende år.Artikel 61. Fyrstendømmet Monaco har ret til at udstede euromønter til samlerbrug. Disse indgår som en del af den årlige mængde, der er fastsat i artikel 4. Fyrstendømmet Monacos udstedelse af euromønter til samlerbrug følger de retningslinjer, der er fastsat for EF's medlemsstaters udstedelse af mønter til samlerbrug, hvoraf det fremgår, hvilke tekniske specifikationer, design og pålydende værdi skal gøre det muligt at skelne disse mønter fra dem, der sættes i omløb.2. Mønter til samlerbrug, der udstedes af Fyrstendømmet Monaco, er ikke lovlige betalingsmidler i Det Europæiske Fællesskab.Artikel 71. Frankrig stiller Hôtel de la Monnaie de Paris (den statslige møntanstalt) til rådighed for Fyrstendømmet Monaco til prægning af mønterne.2. Fyrstendømmet Monaco forpligter sig til udelukkende at anvende Hôtel de la Monnaie de Paris til prægning af sine mønter.Artikel 81. Fyrstendømmet Monaco må ikke udstede mønter i euro inden 1. januar 2002.2. Fyrstendømmet Monaco kan indtil 31. december 2001 udstede monegaskiske mønter benævnt i francs. Disse mønter er for så vidt angår legering, pålydende værdi, diameter og egenværdi identiske med mønter benævnt i francs.3. Mønter og sedler i francs har indtil den dato, hvor de trækkes tilbage, status som lovlige betalingsmidler i Fyrstendømmet Monaco.Artikel 9Fyrstendømmet Monaco arbejder tæt sammen med Det Europæiske Fællesskab såvel om at bekæmpe forfalskning af eurosedler og -mønter som om at bekæmpe og strafforfølge eventuel forfalskning af eurosedler og -mønter på dets område. Fyrstendømmet Monaco forpligter sig desuden til i forbindelse med bekæmpelsen af falskmøntneri og forfalskning inden for en rimelig frist at vedtage de nødvendige foranstaltninger, der er omhandlet i rammeafgørelse af 29. maj 2000 om styrkelse af beskyttelsen mod falskmøntneri, ved hjælp af strafferetlige og andre sanktioner, i forbindelse med indførelsen af euroen og i Rådets forordning (EF) nr. 1338/2001 af 28. juni 2001 om fastlæggelse af de foranstaltninger, der er nødvendige for at beskytte euroen mod falskmøntneri. De foranstaltninger, der skal træffes med henblik på samarbejdet på dette område, vil blive nærmere præciseret i en brevveksling mellem Fyrstendømmet Monaco og Frankrig, på Det Europæiske Fællesskabs vegne, i samråd med Kommissionen og ECB.Artikel 101. På de vilkår, der er omhandlet i artikel 11, og under forbehold af, at de opfylder kravene for at få adgang til sådanne systemer, kan kreditinstitutter og i givet fald andre pengeinstitutter, der er godkendt til at drive virksomhed på Fyrstendømmet Monacos område, deltage i Den Europæiske Unions interbankafviklings- og betalingssystemer og værdipapirafviklingssystemer på lige fod med kreditinstitutter og i givet fald andre pengeinstitutter i Frankrig.2. Ved interbankafviklings- og betalingssystemer og værdipapirafviklingssystemer forstås en national eller international procedure, der sørger for forbindelsen mellem deltagerne, og således gør det muligt regelmæssigt og med eller uden clearing at udføre betaling eller afvikling af værdipapirer. Denne procedure skal enten forestås af en offentlig myndighed i en af Den Europæiske Unions medlemsstater


text: eller reguleres af en rammekonvention eller en konvention, der finder anvendelse i Den Europæiske Union.3. I overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 11 skal kreditinstitutter og i givet fald andre pengeinstitutter i Fyrstendømmet Monaco anvende Banque de France's regler for iværksættelse af de bestemmelser, som ECB fastsætter for så vidt angår pengepolitiske instrumenter og procedurer, på samme måde som kreditinstitutter og i givet fald andre pengeinstitutter i Frankrig.Artikel 111. Fyrstendømmet Monaco anvender dels retsakter, der vedtages af Rådet i medfør af artikel 107, stk. 6, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, sammen med artikel 5, stk. 4, eller artikel 19, stk. 1, eller artikel 34, stk. 3, i statutterne for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank (i det følgende benævnt statutterne), dels retsakter, der vedtages af ECB i medfør af ovennævnte retsakter vedtaget af Rådet eller statutternes artikel 5, 16, 18, 19, 20, 22 eller artikel 34, stk. 3, og dels retsakter, der vedtages af Banque de France til gennemførelse af retsakter vedtaget af ECB. Denne bestemmelse gælder ligeledes for eventuelle ændringer af disse retsakter.2. Fyrstendømmet Monaco anvender desuden Frankrigs bestemmelser om transformation til national ret af fællesskabsretsakter om kreditinstitutternes aktiviteter og tilsynet med disse samt om forebyggelse af systemiske risici i betalings- og værdipapirafviklingssystemerne, der fremgår af bilag A. Med henblik herpå anvender Fyrstendømmet Monaco først og fremmest bestemmelserne i den franske lov om pengepolitikken og tilsynet med den finansielle sektor vedrørende kreditinstitutternes aktiviteter og tilsynet med disse samt de bestemmelser, der er vedtaget om gennemførelsen af lovens bestemmelser, som omhandlet i den fransk-monegaskiske konvention af 14. april 1945 om valutakontrol og i brevvekslingen om banklovgivning af 18. maj 1963, 27. november 1987 og 10. maj 2001 mellem Den Franske Republiks regering og Fyrstendømmet Monacos regering, dernæst bestemmelserne i den franske lov om pengepolitikken og tilsynet med den finansielle sektor vedrørende forebyggelse af systemiske risici i betalings- og værdipapirafviklingssystemerne.3. Den liste, der foreligger i bilag A, ajourføres af Kommissionen, når fællesskabsteksterne ændres, og når nye tekster vedtages, under hensyntagen til datoen for disses ikrafttræden og transformation til national ret. Ved ændringer offentliggøres den ajourførte liste i De Europæiske Fællesskabers Tidende (EFT).4. Fyrstendømmet Monaco vedtager foranstaltninger, der svarer til dem, medlemsstaterne træffer i medfør af de fællesskabsretsakter, der er nødvendige for iværksættelsen af denne konvention, og som er omhandlet i bilag B. Det blandede udvalgs medlemmer, som omhandlet i artikel 14, undersøger efter en procedure, der fastsættes af udvalget, hvorledes Monacos og medlemsstaternes foranstaltninger i medfør af ovennævnte fællesskabsretsakter stemmer overens.5. Med forbehold af den i artikel 11, stk. 9, omhandlede procedure ændres listen i bilag B enten på grundlag af en beslutning truffet af det blandede udvalg, som de monegaskiske myndigheder indkalder senest to uger efter vedtagelse af ny fællesskabslovgivning på områder, der er dækket af denne konvention, eller af Kommissionen i mangel af en sådan indkaldelse. Kommissionen underretter Fyrstendømmet Monaco, når den udarbejder ny lovgivning på et område, der er dækket af konventionen, og vurderer, at denne lovgivning bør tilføjes til listen, der foreligger


text: i bilag B. Fyrstendømmet Monaco modtager en kopi af de papirer, der udarbejdes af Fællesskabets institutioner og organer i lovgivningsprocedurens forskellige faser. Kommissionen ændrer listen i bilag B under hensyntagen til datoen for teksternes ikrafttræden og transformation til national ret. Ved hver ændring offentliggøres den ajourførte liste i De Europæiske Fællesskabers Tidende (EFT).6. Fyrstendømmet Monaco træffer foranstaltninger, der har samme virkning som fællesskabsdirektivet om bekæmpelse af hvidvaskning af penge, i overensstemmelse med anbefalinger fra Den Finansielle Aktionsgruppe vedrørende Hvidvaskning af Penge (FATF).7. Kreditinstitutterne og i givet fald andre pengeinstitutter samt institutter med hjemsted i Fyrstendømmet Monaco er underlagt de sanktioner og disciplinære procedurer i tilfælde af manglende overholdelse af de retsakter, der er omhandlet i denne artikels foregående stykker. Fyrstendømmet Monaco sikrer iværksættelsen af de sanktioner, der pålægges i overensstemmelse med disse bestemmelser.8. De retsakter, der er omhandlet i artikel 11, stk. 1, træder i kraft i Fyrstendømmet Monaco den samme dag som i Det Europæiske Fællesskab for så vidt angår dem, der offentliggøres i EFT, og den samme dag som i Frankrig for så vidt angår dem, der offentliggøres i Den Franske Republiks lovtidende. Almengyldige retsakter, der hverken offentliggøres i EFT eller i det franske lovtidende, træder i kraft, når de meddeles til de monegaskiske myndigheder. Individuelle retsakter anvendes fra det tidspunkt, hvor de meddeles adressaten.9. Inden Fyrstendømmet Monaco meddeler tilladelse til investeringsselskaber, der ønsker at nedsætte sig på dets område for at udøve investeringsvirksomhed, forpligter Fyrstendømmet Monaco sig til at træffe foranstaltninger med samme virkning som gældende fællesskabsretsakter, der regulerer denne form for virksomhed. Som afvigelse fra proceduren i denne artikels stk. 5, tilføjer Kommissionen disse fællesskabsretsakter til listen i bilag B.Artikel 12Fyrstendømmet Monaco og Frankrig ændrer bestemmelserne i artikel 18 i konventionen om godt naboskab af 18. maj 1963 med henblik på at gøre dem forenelige med denne konvention.Artikel 131. Spørgsmål vedrørende gyldigheden af beslutninger truffet af Fællesskabets institutioner eller organer - navnlig ECB - i medfør af denne konvention henhører under De Europæiske Fællesskabers Domstols enekompetence. Navnlig kan enhver fysisk eller juridisk person, der er bosiddende i Fyrstendømmet Monaco, benytte de samme retsmidler som fysiske eller juridiske personer med fast bopæl i Frankrig, til at anfægte en retsakt rettet til den pågældende person uanset retsaktens form eller karakter.2. For så vidt angår spørgsmål af relevans for denne konvention fortolkes bestemmelserne ved iværksættelsen i overensstemmelse med den relevante retspraksis ved De Europæiske Fællesskabers Domstol.Artikel 141. Der nedsættes et blandet udvalg med henblik på at lette denne konventions gennemførelse og virkemåde. Udvalget udveksler synspunkter og oplysninger og træffer beslutninger inden for rammerne af konventionens artikel 11. Udvalget undersøger ligeledes de foranstaltninger, som Fyrstendømmet Monaco træffer, i overensstemmelse med konventionens artikel 9, 10 og 11.2. Det blandede udvalg består af repræsentanter for Fyrstendømmet Monaco, Frankrig og de organer, der deltager i proceduren i forbindelse med indgåelse af denne konvention (Kommissionen og ECB, i det følgende benævnt organerne). Udvalget træffer beslutninger ved enstemmighed og vedtager selv sin forretningsorden.3. Parterne og organerne samarbejder i god tro med henblik på at sikre


text: konventionens effektive virkemåde i sin helhed, dog med forbehold af artikel 15, stk. 4.Artikel 151. Det blandede udvalg tager denne konvention op til revision et år efter dens ikrafttræden og derefter hvert andet år.2. Hvis der efter det blandede udvalgs gennemgang af konventionen opstår behov for at ændre dens bestemmelse, anvendes procedurerne i Rådets beslutning 1999/96/EF af 31. december 1998.3. Parterne og organerne kan desuden anmode om fornyet gennemgang af bestemmelserne, når de finder det nødvendigt.4. Hver af parterne kan opsige konventionen med ét års varsel.5. Denne konvention er oprindelig affattet på fransk.'De bedes venligst meddele mig, om Deres regering kan godkende ovenstående bestemmelser. Hvis dette er tilfældet, udgør denne skrivelse med tilhørende bilag, samt Deres svar, den monetære konvention indgået mellem Den Franske Republiks regering, på Det Europæiske Fællesskabs vegne, og Fyrstendømmet Monacos regering; konventionen træder i kraft på svardatoen."Jeg skal herved meddele, at Fyrstendømmet Monacos regering er indforstået med ovenstående.Modtag, hr. minister, forsikringen om min mest udmærkede højagtelse.Patrick LeclercqLe Ministre d'ÉtatBILAG A2001/24/EFEuropa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/24/EF af 4. april 2001 om sanering og likvidation af kreditinstitutter.EFT L 125 af 5.5.2001, s. 15-232000/12/EFEuropa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/12/EF af 20. marts 2000 om adgang til at optage og udøve virksomhed som kreditinstitut (ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/28/EF af 18. september 2000 og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/46/EF af 18. september 2000 om adgang til at optage og udøve virksomhed som udsteder af elektroniske penge og tilsyn med en sådan virksomhed) med undtagelse af afsnit III og IV.EFT L 126 af 25.5.2000, s. 1-59EFT L 275 af 27.10.2000, s. 37-38EFT L 275 af 27.10.2000, s. 39-4397/5/EFEuropa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/5/EF af 27. januar 1997 om grænseoverskridende pengeoverførsler.EFT L 43 af 14.2.1997, s. 25-3194/19/EFEuropa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/19/EF af 30. maj 1994 om indskudsgarantiordninger.EFT L 135 af 31.5.1994, s. 5-1493/22/EØFRådets direktiv 93/22/EØF af 10. maj 1993 om investeringsservice i forbindelse med værdipapirer (for så vidt angår bestemmelserne for kreditinstitutterne) med undtagelse af afsnit III og V.EFT L 141 af 11.6.1993, s. 27-4593/6/EØFRådets direktiv 93/6/EØF af 15. marts 1993 om kravene til investeringsselskabers og kreditinstitutters kapitalgrundlag (for så vidt angår bestemmelserne for kreditinstitutterne).EFT L 141 af 11.6.1993, s. 1-26EFT L 204 af 21.7.1998, s. 13-2589/117/EØFRådets direktiv 89/117/EØF af 13. februar 1989 om de forpligtelser med hensyn til offentliggørelse af årsregnskabsdokumenter, der påhviler de i en medlemsstat etablerede filialer af kreditinstitutter og finansieringsinstitutter med hjemsted uden for denne medlemsstat.EFT L 44 af 16.2.1989, s. 40-4286/635/EØFRådets direktiv 86/635/EØF af 8. december 1986 om bankers og andre penge- og finansieringsinstitutters årsregnskaber og konsoliderede regnskaber (for så vidt angår bestemmelserne for kreditinstitutterne).EFT L 372 af 31.12.1986, s. 1-1798/26/EFEuropa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/26/EF af 19. maj 1998 om endelig afregning i betalingssystemer og værdipapirafviklingssystemer.EFT L 166 af 11.6.1998, s. 45-50BILAG B97/9/EFEuropa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/9/EF af 3. marts 1997 om investorgarantiordninger.EFT L 84 af 26.3.1997, s. 22-31(1) Konventionen trådte i kraft den 26. december 2001.