text: offentligt støttede gældsomlægninger eller moratorieordninger.Statsejede koreanske banker skal, når de gør forretninger med skibsbygningsindustrien, handle ud fra strengt kommercielle principper. Den koreanske regering vil ikke være involveret i den daglige forvaltning. Statsejede banker må ikke yde tilbagebetalingsgarantier på favorable vilkår i forbindelse med skibsbygningskontrakter, som skibsværfter i finansielle vanskeligheder eller under domstolsadministration indgår. Endvidere skal tilbagebetalingsgarantibestemmelserne afspejle den betydelige kommercielle risiko, der skyldes sådanne skibsværfternes prekære situation.(2) GennemsigtighedParterne er enige om, at anvendelsen af internationalt accepterede regnskabsprincipper vil sikre, at skibsværfterne og deres kreditorer handler efter sunde finansielle forvaltningskriterier.De strenge bedømmelses- og tilrådighedsstillelsesregler skal håndhæves, også selv om disse gennemsigtighedskriterier medfører yderligere byrder for erhvervslivet og banksektoren.I overensstemmelse med de gennemsigtighedskriterier, som den koreanske regering over for IMF og Verdensbanken har forpligtet sig til at overholde, ændrede den koreanske regering sine regnskabsmetoder i december 1998. Disse ændringer trådte i kraft den 1. januar 1999. Den koreanske regering skal sørge for, at internationalt accepterede regnskabsprincipper anvendes og fortsat vil blive anvendt inden for værftsindustrien.(3) Anvendelsen af en kommercielt holdbar prisfastsættelsespraksisParterne er enige om, at skadelig prisfastsættelse af skibe skal afhjælpes eller forhindres med henblik på at sikre, at der kommer til at herske normale konkurrencemæssige vilkår på skibsbygningsmarkedet på verdensplan.I den forbindelse er den koreanske regering enig i, at skibspriserne skal afspejle alle omkostningsfaktorer som beskrevet i definitionen af normal værdi i WTO's antidumpingaftale.(4) Samarbejde mellem parternes skibsbygningsindustrierParterne opfordrer deres skibsbygningsindustrier til et nært samarbejde med henblik på at sikre normale konkurrencemæssige forhold på verdensmarkedet for skibsbygning. Parterne vil støtte deres skibsbygningsindustrier i disses bestræbelser på at styrke de gensidige forbindelser hvad angår teknologi, indkøb og erhvervsaktiviteter samt multilaterale aktiviteter vedrørende skibsbygning.(5) HøringerParterne er enige om som opfølgning på dette godkendte forhandlingsprotokollat at mødes mindst hver sjette måned, således at man kan drøfte politikker og foranstaltninger i forbindelse med skibsbygning i den relevante periode. Sådanne drøftelser kan omfatte, men er ikke begrænset til, emner som udbud og efterspørgsel, kapacitet, prisniveauer, regeringsstøtte og midler til forbedring af den øjeblikkelige situation på skibsbygningsmarkedet. Parterne er enige om, at det første møde til gennemgang af forløbet af gennemførelsen af dette godkendte forhandlingsprotokollat skal afholdes senest i september 2000.Parterne er enige om at gennemføre ad hoc-høringer på foranledning af blot den ene part med henblik på at drøfte generelle og specifikke spørgsmål vedrørende emner, der er omfattet af dette forhandlingsprotokollat, således at der kan opnås en for begge parter tilfredsstillende løsning på eventuelle problemer. Sådanne ad hoc-høringer skal finde sted inden for en frist på 4 uger, efter en af parterne har anmodet herom. Parterne skal under normale omstændigheder søge at afslutte disse ad hoc-høringer inden for 60 dage.Parterne er enige om, at det er nødvendigt at have et så fuldstændig overblik over situationen på området som muligt både for at mindske risikoen for problemer i fremtiden og med henblik på at øge mulighederne for at løse problemerne gennem høringer. Hvis den ene part anmoder herom, vil tekniske eksperter blive anmodet om at indhente alle relevante oplysninger og fremkomme med en objektiv analyse heraf. Parterne


text: udpeger deres respektive eksperter inden for en frist på 2 uger, fra en anmodning er fremsat med henblik på afholdelse af ad hoc-høringer. Parterne skal fra starten af sådanne høringer informere deres respektive industrier og alle parter med interesse i sagen på begge sider, herunder, hvis det er relevant, finansielle institutioner, om de problemer, som parterne mener at have identificeret.(6) Dette forhandlingsprotokollat foregriber på ingen måde eksisterende rettigheder og forpligtelser under WTO-aftalenDette forhandlingsprotokollat træder i kraft på dagen for undertegnelsen.På vegne af Rådet for Den Europæiske UnionFor Republikken Koreas regering

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
 Avis juridique important
 |
 21998D1119(09)
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalg nr. 30/98 af 30. april 1998 om ændring af bilag II (tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen
 EF-Tidende nr. L 310 af 19/11/1998 s. 0014 - 0016
 AFGØRELSE TRUFFET AF DET BLANDEDE EØS-UDVALG Nr. 30/98 af 30. april 1998 om ændring af bilag II (tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR -under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som tilpasset ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, ogud fra følgende betragtninger:Bilag II til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 66/97 truffet af Det Blandede EØS-udvalg den 4. oktober 1997 (1);Kommissionens direktiv 95/17/EF af 19. juni 1995 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets direktiv 76/768/EØF for så vidt angår dispensation til at en eller flere bestanddele ikke opføres på den liste, der er fastsat for etikettering af kosmetiske midler (2) bør indarbejdes i aftalen -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1 Følgende punkt indsættes efter punkt 8 (Kommissionens direktiv 96/45/EF) i kapitel 16 i bilag II til aftalen:»9. 395 L 0017: Kommissionens direktiv 95/17/EF af 19. juni 1995 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets direktiv 76/768/EØF for så vidt angår dispensation til at en eller flere bestanddele ikke opføres på den liste, der er fastsat for etikettering af kosmetiske midler (EFT L 140 af 23.6.1995, s. 26).Med henblik på anvendelsen af denne aftale læses direktivets bestemmelser med følgende tilpasning:a) Artikel 9, stk. 2, affattes således:»a) Såfremt en afgørelse truffet af den kompetente myndighed i en EU-medlemsstat anfægtes af en anden medlemsstat, træffer Kommissionen afgørelse efter proceduren i artikel 10 i Rådets direktiv 76/768/EØF og underretter EFTA-Tilsynsmyndigheden om sin afgørelse.b) Såfremt en afgørelse truffet af den kompetente myndighed i en EU-medlemsstat anfægtes af en EFTA-stat:i) forelægger EFTA-staten sin begrundede indsigelse for EFTA-Tilsynsmyndighedenii) såfremt EFTA-Tilsynsmyndigheden ikke finder indsigelsen berettiget efter undersøgelse heraf i overensstemmelse med procedurerne i henhold til artikel 4, litra d), i protokol 1 til denne aftale, træffer den afgørelse om ikke at fremsende indsigelsen til Kommissionen og underretter Kommissionen om sin afgørelseiii) Såfremt EFTA-Tilsynsmyndigheden finder indsigelsen berettiget, fremsendes denne til Kommissioneniv) Kommissionen iværksætter proceduren efter artikel 10 i direktiv 76/768/EØFv) Kommissionen underretter EFTA-Tilsynsmyndigheden om sin afgørelsevi) Såfremt Kommissionen afgør, at indsigelsen ikke er berettiget, kan EFTA-Tilsynsmyndigheden forelægge spørgsmålet for Det Blandede EØS-udvalg, der behandler dette i henhold til artikel 111 i denne aftale.c) Såfremt en afgørelse truffet af den kompetente myndighed i en EFTA-stat anfægtes af en anden EFTA-stat, træffer EFTA-Tilsynsmyndigheden afgørelse i overensstemmelse med procedurerne i artikel 4, litra d), i protokol 1 til denne aftale. Den underretter Kommissionen om sin afgørelse, og Kommissionen fremsender afgørelsen til EU-medlemsstaterne.d) Såfremt en afgørelse truffet af den kompetente myndighed i en EFTA-stat anfægtes af en EU-medlemsstat:i) forelægger EU-medlemsstaten sin begrundede indsigelse for Kommissionenii) såfremt Kommissionen, om nødvendigt efter høring og anvendelse af de relevante procedurer, ikke finder indsigelsen berettiget, træffer den afgørelse om ikke at fremsende indsigelsen til EFTA-Tilsynsmyndigheden og underretter EFTA-Tilsynsmyndigheden om sin afgørelseiii) såfremt


text: Kommissionen finder indsigelsen berettiget, fremsender Kommissionen indsigelsen til EFTA-Tilsynsmyndighedeniv) EFTA-Tilsynsmyndigheden træffer afgørelse i overensstemmelse med procedurerne i henhold til artikel 4, litra d), i protokol 1 til denne aftale.v) EFTA-Tilsynsmyndigheden underretter Kommissionen om sin afgørelsevi) Såfremt EFTA-Tilsynsmyndigheden afgør, at indsigelsen ikke er berettiget, kan Kommissionen forelægge spørgsmålet for Det Blandede EØS-udvalg, der behandler dette i henhold til artikel 111 i denne aftale.«b) I bilaget til dette direktiv (procedure for tildeling af det i artikel 4 nævnte registreringsnummer) indsættes følgende punkt efter punkt 2:»3. EFTA/EØS-staterne tildeles følgende koder:91 Island92 Liechtenstein93 Norge.««Artikel 2 Teksterne til Kommissionens direktiv 95/17/EF på islandsk og norsk, som er knyttet til de respektive sproglige udgaver af denne afgørelse, er autentiske.Artikel 3 Denne afgørelse træder i kraft den 1. maj 1998, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle fornødne meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1.Artikel 4 Denne afgørelse offentliggøres i EØS-afsnittet i og EØS-tillægget til De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 30. april 1998.På Det Blandede EØS-udvalgs vegneF. BARBASOFormand(1) EFT L 30 af 5.2.1998, s. 37.(2) EFT L 140 af 23.6.1995, s. 26.


text:
 4.8.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 211/55
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 102/2015
 af 30. april 2015
 om ændring af bilag X (Tjenesteydelser generelt) og protokol 31 (om samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder) til EØS-aftalen [2016/1285]
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 86 og 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1024/2012 af 25. oktober 2012 om administrativt samarbejde via informationssystemet for det indre marked og om ophævelse af Kommissionens beslutning 2008/49/EF (1) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Forordning (EU) nr. 1024/2012 ophæver Kommissionens beslutning 2008/49/EF (2), som er indarbejdet i EØS-aftalen, og derfor skal henvisningen til beslutning 2008/49/EF udgå af EØS-aftalen.
 (3)
 Bilag X og protokol 31 til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende indsættes efter punkt 2d (Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2014/287/EU) i bilag X til EØS-aftalen:
 »3.
 32012 R 1024: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1024/2012 af 25. oktober 2012 om administrativt samarbejde via informationssystemet for det indre marked og om ophævelse af Kommissionens beslutning 2008/49/EF (EUT L 316 af 14.11.2012, s. 1).
 Forordningens bestemmelser gælder i forbindelse med denne aftale med følgende tilpasninger:
 a)
 Ordene »artikel 26, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF)« og »artikel 26, stk. 2, i TEUF« ændres til ordene »artikel 1, stk. 2, litra a) til d), i EØS-aftalen«.
 b)
 Ordene »EU-retsakter« ændres til ordene »i EØS-aftalen indarbejdede EU-retsakter«.«
 Artikel 2
 Teksten i andet led (Kommissionens beslutning 2008/49/EF) i artikel 17, stk. 6, litra b), i protokol 31 til EØS-aftalen udgår.
 Artikel 3
 Den islandske og den norske udgave af forordning (EU) nr. 1024/2012, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 4
 Denne afgørelse træder i kraft den 1. maj 2015, forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (*).
 Artikel 5
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 30. april 2015.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Gianluca GRIPPA
 Formand
 (1) EUT L 316 af 14.11.2012, s. 1.
 (2) EUT L 13 af 16.1.2008, s. 18.
 (*) Forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 Avis juridique important
 |
 21990A0601(01)
 PROTOKOL OM FASTSAETTELSE FOR PERIODEN 1. JANUAR 1990 TIL 31. DECEMBER 1991 AF DE FISKERIMULIGHEDER OG DEN FINANSIELLE GODTGOERELSE, DER ER FORESKREVET I FISKERIAFTALEN MELLEM DET EUROPAEISKE OEKONOMISKE FAELLESSKAB OG REGERINGEN FOR FOLKEREPUBLIKKEN MOZAMBIQUE -
 EF-Tidende nr. L 140 af 01/06/1990 s. 0002
 ***** PROTOKOL om fastsaettelse for perioden 1. januar 1990 til 31. december 1991 af de fiskerimuligheder og den finansielle godtgoerelse, der er foreskrevet i fiskeriaftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og regeringen for Folkerepublikken Mozambique DE KONTRAHERENDE PARTER ER - under henvisning til den fiskeriaftale mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og regeringen for Folkerepublikken Mozambique, der blev undertegnet den 30. september 1988 - BLEVET ENIGE OM FOELGENDE: Artikel 1 I henhold til aftalens artikel 2 fastsaettes foelgende fiskerimuligheder for en periode paa to aar fra den 1. januar 1990: 1) For rejefiskerfartoejer, der udelukkende fisker efter dybtvandskrebsdyr: 1 100 BRT pr. maaned paa gennemsnitlig aarsbasis. 2) For rejefiskerfartoejer, der fisker efter dybt- og lavtvandskrebsdyr: 3 700 BRT pr. maaned paa gennemsnitlig aarsbasis. Den maengde krebsdyr, der tages af EF-fartoejer i 1990, maa ikke overstige: 1 200 tons dybhavsrejer 1 000 tons hesterejer, og 200 tons dybhavskrabber. Disse kvantitative begraensninger tages op til revision det foelgende aar i Den Blandede Kommission, der er omhandlet i aftalens artikel 10. Vaegten af ombordvaerende rejehaler omregnes til vaegten af hele rejer ved anvendelse af en koefficient paa 1,67. 3) Oceangaaende not- og vodfartoejer til tunfiskeri: licenser til 44 fartoejer. Artikel 2 1. Den finansielle godtgoerelse, der er omhandlet i aftalens artikel 8, fastsaettes for den i protokollens artikel 1 omhandlede periode til 4 300 000 ECU, som betales i to aarlige rater. 2. Hvis EF-fartoejernes fangst af tunfisk i Mozambiques farvande i denne protokols anvendelsesperiode overstiger 6 000 tons, forhoejes den finansielle godtgoerelse med 50 ECU pr. ton fangst over denne graense. 3. Anvendelsen af denne godtgoerelse hoerer udelukkende under Mozambiques kompetence. 4. Godtgoerelsen indbetales paa en konto, der aabnes i et finansieringsinstitut eller andet organ udpeget af Mozambique. Artikel 3 Hvis der sker en foroegelse af fiskerimulighederne, kan de tonnagebegraensninger, der er fastsat i artikel 1, nr. 1) og 2), forhoejes paa Faellesskabets anmodning. I saa fald forhoejes den finansielle godtgoerelse, der er omhandlet i artikel 2, tilsvarende pro rata temporis. Artikel 4 1. Faellesskabet bidrager i den i artikel 1 omhandlede periode med 1 950 000 ECU til finansiering af mozambiquiske videnskabelige og tekniske programmer (udstyr og infrastruktur) for forbedring af kendskabet til fiskeressourcerne i Mozambiques farvande. Paa Mozambiques anmodning kan en del af dette beloeb, dog hoejst 60 000 ECU, anvendes til daekning af udgifter i forbindelse med deltagelse i internationale konferencer, der ikke noedvendigvis vedroerer naevnte videnskabelige programmer, men som skal forbedre kendskabet til fiskeressourcerne. 2. Mozambiques kompetente myndigheder sender Kommissionen en sammenfattende rapport om midlernes anvendelse. 3. Faellesskabets bidrag til de videnskabelige og tekniske programmer indbetales paa en konto, som fiskeriministeriet angiver i hvert enkelt tilfaelde. Artikel 5 1. To EF-trawlere gennemfoerer i samarbejde med forskningsinstitutioner i Mozambique og EF's


text: medlemsstater et undersoegelsestogt for at finde nye ressourcer. 2. Faellesskabet bidrager i denne protokols gyldighedsperiode med 600 000 ECU til finansiering af togtet. Bidraget kan anvendes til at daekke redernes oekonomiske tab og loenninger til videnskabsmaend fra Mozambique og Faellesskabet. Fangster, der tages af de paagaeldende fartoejer, tilhoerer rederne. 3. Resultaterne af togtet meddeles de mozambiquiske myndigheder og Kommissionens delegation i Mozambique. Paa grundlag af disse resultater kan der udstedes licenser til EF-fartoejer med henblik paa fiskeri efter de nye ressourcer i Mozambiques farvande paa betingelser, som skal fastsaettes af Den Blandede Kommission, som er naevnt i aftalens artikel 10. Artikel 6 Undlader Faellesskabet at foretage de indbetalinger, der er omhandlet i denne protokol, kan fiskeriaftalen suspenderes. Artikel 7 Protokollen, der er knyttet til aftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og regeringen for Folkerepublikken Mozambique om fiskeri, ophaeves hermed og erstattes med naervaerende protokol. Artikel 8 Denne protokol traeder i kraft paa dagen for undertegnelsen. Den finder anvendelse fra den 1. januar 1990.


text:
 2.8.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 208/3
 EURO-MIDDELHAVS-AFTALE OM LUFTFART
 mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Staten Israels regering på den anden side
 KONGERIGET BELGIEN,
 REPUBLIKKEN BULGARIEN,
 DEN TJEKKISKE REPUBLIK,
 KONGERIGET DANMARK,
 FORBUNDSREPUBLIKKEN TYSKLAND,
 REPUBLIKKEN ESTLAND,
 IRLAND,
 DEN HELLENSKE REPUBLIK,
 KONGERIGET SPANIEN,
 DEN FRANSKE REPUBLIK,
 DEN ITALIENSKE REPUBLIK,
 REPUBLIKKEN CYPERN,
 REPUBLIKKEN LETLAND,
 REPUBLIKKEN LITAUEN,
 STORHERTUGDØMMET LUXEMBOURG,
 UNGARN,
 MALTA,
 KONGERIGET NEDERLANDENE,
 REPUBLIKKEN ØSTRIG,
 REPUBLIKKEN POLEN,
 DEN PORTUGISISKE REPUBLIK,
 RUMÆNIEN,
 REPUBLIKKEN SLOVENIEN,
 DEN SLOVAKISKE REPUBLIK,
 REPUBLIKKEN FINLAND,
 KONGERIGET SVERIGE,
 DET FORENEDE KONGERIGE STORBRITANNIEN OG NORDIRLAND,
 som er kontraherende parter i traktaten om den Europæiske Union og traktaten om den Europæiske Unions funktionsmåde, i det følgende benævnt "medlemsstaterne", og
 DEN EUROPÆISKE UNION
 på den ene side og
 STATEN ISRAELS REGERING, i det følgende benævnt "Israel",
 på den anden side,
 SOM ØNSKER at fremme et internationalt luftfartssystem, der bygger på fair konkurrence mellem luftfartsselskaber på markedet med mindst mulig indgriben og regulering fra det offentliges side,
 SOM ØNSKER at lette udvidelsen af forretningsmulighederne inden for international lufttransport, også gennem udbygning af lufttransportnettene, således at de opfylder passagerers og befragteres behov for gode lufttransporttjenester,
 SOM ANERKENDER betydningen af lufttransport i forbindelse med fremme af handel, turisme og investeringer,
 SOM ØNSKER at gøre det muligt for luftfartsselskaberne at tilbyde rejsende og befragtere konkurrencedygtige priser og tjenester på åbne markeder,
 SOM ANERKENDER de potentielle fordele af forskriftsmæssig konvergens og - i det omfang det er praktisk muligt - harmonisering af forskrifter,
 SOM ØNSKER, at udbyttet af de liberaliserede vilkår skal komme alle aktører i lufttransportsektoren, herunder luftfartsselskabernes medarbejdere, til gode,
 SOM ØNSKER at sikre den højeste grad af flyvesikkerhed og sikkerhedsbeskyttelse i international lufttransport og bekræfter deres alvorlige bekymring over handlinger og trusler imod luftfartøjers sikkerhed, som bringer personer og ejendom i fare, påvirker driften af lufttransport i ugunstig retning samt underminerer offentlighedens tillid til den civile luftfarts sikkerhed,
 SOM ANERKENDER behovet for sikkerhed i luftfartsforbindelserne mellem Den Europæiske Union og Israel som følge af den aktuelle geopolitiske situation,
 SOM NOTERER SIG konventionen om international civil luftfart, som blev åbnet for undertegnelse i Chicago den 7. december 1944,
 SOM ANERKENDER, at denne Euro-Middelhavs-aftale om luftfart ligger inden for rammerne af Euro-Middelhavs-partnerskabet, jf. Barcelona-erklæringen af 28. november 1995,
 SOM NOTERER SIG deres fælles vilje til at fremme et luftfartsområde for Euro-Middelhavs-området på grundlag af principperne om forskriftsmæssig konvergens, forskriftsmæssigt samarbejde og liberalisering af markedsadgangen,
 SOM ØNSKER at sikre lige konkurrencevilkår, der giver luftfartsselskaberne rimelige og lige muligheder for at tilbyde lufttransport,
 SOM ERKENDER, at støtte kan hæmme konkurrencen mellem luftfartsselskaber og hindre opfyldelsen af denne aftales hovedmål,
 SOM BEKRÆFTER vigtigheden af at beskytte miljøet under tilrettelæggelsen og gennemførelsen af en international luftfartspolitik, og som anerkender suveræne staters ret til at træffe passende foranstaltninger med dette formål,
 SOM NOTERER SIG vigtigheden af at beskytte forbrugerne, herunder med de beskyttelseselementer, der er indeholdt i konventionen angående indførelse af visse ensartede regler for international luftbefordring, udfærdiget i Montreal den 28. maj 1999, i det omfang begge kontraherende parter er parter i denne konvention,


text:
SOM NOTERER SIG, at denne aftale indebærer udveksling af personoplysninger, som vil være omfattet af de kontraherende parters databeskyttelseslovgivning og Kommissionens afgørelse af 31. januar 2011 i henhold til Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 95/46/EF om, hvorvidt staten Israel yder en tilstrækkelig beskyttelse af personoplysninger i forbindelse med automatisk behandling af personoplysninger (2011/61/EU),
 SOM AGTER at bygge videre på eksisterende lufttransportaftaler for at åbne adgangen til markederne og skabe størst mulige fordele for begge kontraherende parters forbrugere, luftfartsselskaber, arbejdskraft og befolkninger,
 SOM NOTERER SIG, at denne aftale skal anvendes gradvis men fuldstændigt, og at der ved hjælp af en passende mekanisme kan etableres ækvivalente forskriftsmæssige krav og standarder for civil luftfart baseret på de højeste standarder, som anvendes af de kontraherende parter,
 ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
 Artikel 1
 Definitioner
 Medmindre andet er anført, forstås i denne aftale ved
 1) "aftalte tjenester" og "fastlagt rute": international lufttransport i henhold til denne aftales artikel 2 og bilag I til denne aftale
 2) "aftale": denne aftale, bilagene dertil og eventuelle ændringer hertil
 3) "luftfartsselskab": et foretagende med en gyldig licens
 4) "lufttransport": transport af passagerer, bagage, fragt og post, hver for sig eller sammen, med et civilt luftfartøj, som tilbydes offentligheden mod betaling af vederlag eller leje, herunder, for at undgå enhver tvivl, både ruteflyvning, charterflyvning og ren fragtflyvning
 5) "associeringsaftale": Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Staten Israel på den anden side, undertegnet i Bruxelles den 20. november 1995
 6) "kompetente myndigheder": de statsorganer eller statslige enheder, der er ansvarlige for de administrative funktioner i henhold til denne aftale
 7) "kontraherende parter": på den ene side Den Europæiske Union eller dens medlemsstater, eller Den Europæiske Union og dens medlemsstater i overensstemmelse med disses respektive kompetenceområder og på den anden side Israel
 8) "konventionen": konventionen om international civil luftfart, som blev åbnet for undertegnelse den 7. december 1944 i Chicago, og som omfatter:
 9) "EU-traktater": traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde
 10) "femte frihedsrettighed": en ret eller et privilegium, som en stat (den "tildelende stat") indrømmer en anden stats luftfartsselskaber (den "modtagende stat") med henblik på at udøve internationale lufttransporttjenester mellem den tildelende stats territorium og en tredjestats område på den betingelse, at sådanne luftfartsforbindelser skal tage udgangspunkt eller afsluttes på den modtagende stats territorium
 11) "egnethed": hvorvidt et luftfartsselskab er egnet til at udøve internationale luftfartstjenester, dvs. om det har en tilstrækkelig økonomisk kapacitet og tilstrækkelig ledelsesmæssig ekspertise, og om det er rede til at efterkomme de love, forskrifter og krav, som gælder for udøvelsen af sådanne luftfartstjenester
 12) "fulde omkostninger": omkostningerne ved at levere en tjeneste plus en rimelig afgift for administrative omkostninger og i givet fald afgifter, der har til formål at inddrage miljøomkostninger, og som anvendes uden national forskelsbehandling
 13) "international lufttransport": lufttransport, som passerer gennem luftrummet over mindst to staters territorium
 14) "IATA": Den Internationale Luftfartssammenslutning (IATA)
 15) "ICAO": Organisationen for International Civil Luftfart
 16) "statsborger":
 a)
 enhver person med


text:
israelsk statsborgerskab, for så vidt angår Israel, eller med statsborgerskab i en medlemsstat, for så vidt angår Den Europæiske Union og dens medlemsstater eller
 b)
 enhver juridisk enhed, i) der ejes direkte eller i kraft af ejermajoritet og på alle tidspunkter faktisk kontrolleres af personer eller enheder med israelsk statsborgerskab, for så vidt angår Israel, eller af personer eller enheder med statsborgerskab i en medlemsstat eller i en af de andre stater, der er nævnt i bilag III, for så vidt angår Det Europæiske Union og dens medlemsstater, og ii) der har hovedforretningssted i Israel, for så vidt angår Israel, eller i en medlemsstat, for så vidt angår Den Europæiske Union og dens medlemsstater
 17) "statsborgerskab", når der henvises til et luftfartsselskab: hvorvidt et luftfartsselskab opfylder krav vedrørende spørgsmål som f.eks. ejerskab, faktisk kontrol og hovedforretningssted
 18) "charterflyvning": enhver erhvervsmæssig lufttransport bortset fra ruteflyvning
 19) "licens": i) for så vidt angår Den Europæiske Union og dens medlemsstater en licens og andre relevante dokumenter eller beviser, der udstedes i henhold til forordning (EF) nr. 1008/2008, og eventuelle senere instrumenter, og ii) for så vidt angår Israel en licens og andre relevante dokumenter eller beviser, der udstedes i henhold til artikel 18 i den israelske luftfartslov fra 2011, og eventuelle senere instrumenter
 20) "pris":
 a)
 "flybilletpriser", som betales til luftfartsselskaber eller deres agenter eller andre billetudstedere for at befordre passagerer og bagage ad luftvejen, og de betingelser, hvorunder disse priser gælder, herunder vederlag og betingelser, der tilbydes bureauer og andre mellemled og
 b)
 "luftfragtrater", som betales for transport af fragt, og de betingelser, hvorunder disse priser gælder, herunder vederlag og betingelser, der tilbydes bureauer og andre mellemled.
 Denne definition omfatter i givet fald overfladetransport i forbindelse med international lufttransport og de gældende vilkår.
 21) "hovedforretningssted": et luftfartsselskabs hovedkontor eller vedtægtsmæssige hjemsted i den kontraherende part, inden for hvilken luftfartsselskabets vigtigste økonomiske funktioner og operationelle kontrol udøves, herunder styring af fortsat luftdygtighed, som angivet i selskabets licens
 22) "forpligtelse til offentlig tjeneste": enhver forpligtelse, som pålægges luftfartsselskaber for at sikre et minimum af ruteflyvning på en fastlagt rute i overensstemmelse med fastsatte krav med hensyn til kontinuitet, regelmæssighed, prisfastsættelse eller mindstekapacitet, som luftfartsselskaberne ikke ville have påtaget sig, hvis de alene skulle tilgodese deres kommercielle interesser. Den pågældende kontraherende part kan yde luftfartsselskaber godtgørelse for at opfylde forpligtelser til offentlig tjeneste
 23) "ruteflyvning": en række flyvninger, der har samtlige følgende kendetegn:
 —
 i henhold til en offentliggjort fartplan, eller
 —
 med en sådan regelmæssighed eller hyppighed, at der tydeligt er tale om en systematisk række flyvninger.
 24) "SESAR" (Single European Sky ATM Research): den tekniske gennemførelse af det fælles europæiske luftrum, som omfatter en samordnet, synkroniseret forskning, udvikling og ibrugtagning af de nye generationer af lufttrafikstyringssystemer
 25) "støtte": ethvert økonomisk bidrag fra de kompetente myndigheder, et statsligt eller regionalt organ eller en anden offentlig instans, når
 og når modtageren herved får en fordel.
 26) "territorium": for Israels vedkommende Staten Israels område og for Den Europæiske Unions vedkommende de landområder (hovedlandet og øer), indre


text:
farvande og det søterritorium, hvor EU-traktaterne finder anvendelse, på de vilkår, der er fastsat i EU-traktaterne og eventuelle senere instrumenter. Anvendelsen af denne aftale på Gibraltar lufthavn foregriber ikke henholdsvis Kongeriget Spaniens og Det Forenede Kongeriges retlige holdning til deres uoverensstemmelse med hensyn til suveræniteten over det område, lufthavnen er beliggende på, og heller ikke den fortsatte ikke-anvendelse på lufthavnen i Gibraltar af EU-luftfartsforanstaltninger, der var gældende pr. 18. september 2006 mellem medlemsstaterne, i overensstemmelse med den ministererklæring vedrørende Gibraltar lufthavn, der blev vedtaget den 18. september 2006 i Cordoba. Anvendelsen af denne aftale berører ikke statussen for de territorier, der kom under israelsk administration efter juni 1967.
 27) "brugerafgift": en afgift, som pålægges luftfartsselskaber for tilrådighedsstillelse af faciliteter og tjenester i lufthavne og på lufthavnsområdet samt luftnavigations- eller luftfartssikkerhedsfaciliteter og -tjenester, herunder relaterede tjenester og faciliteter.
 AFSNIT I
 ØKONOMISKE BESTEMMELSER
 Artikel 2
 Trafikrettigheder
 1. I overensstemmelse med bilag I og II tildeler hver kontraherende part den anden part følgende rettigheder vedrørende den anden kontraherende parts luftfartsselskabers udøvelse af international lufttransport:
 a)
 ret til at overflyve partens territorium uden at lande
 b)
 ret til at lande på partens territorium med ethvert andet formål end medtagning eller afsætning af passagerer, bagage, fragt og/eller post i lufttransport (tekniske landinger)
 c)
 ret til under drift af en aftalt tjeneste på en fastlagt rute at lande på partens territorium for at medtage eller afsætte passagerer, fragt og/eller post i international trafik hver for sig eller sammen og
 d)
 andre rettigheder som fastsat i denne aftale.
 2. Intet i denne aftale tillægger luftfartsselskaber fra:
 a)
 Israel retten til på en medlemsstats territorium at optage passagerer, bagage, fragt og/eller post, der befordres mod vederlag og er bestemt for en anden destination på den pågældende medlemsstats territorium
 b)
 Den Europæiske Union retten til på Israels territorium at optage passagerer, bagage, fragt og/eller post, der befordres mod vederlag og er bestemt for anden destination på Israels territorium.
 Artikel 3
 Tilladelse
 1. Når en af de kontraherende parters kompetente myndigheder modtager ansøgninger om tilladelse til at operere fra et luftfartsselskab, udsteder de kompetente myndigheder passende tilladelser med det mindst mulige tidsforbrug til procedurer, forudsat
 a)
 for så vidt angår et israelsk luftfartsselskab:
 —
 at luftfartsselskabet har sit hovedforretningssted i Israel og har fået tildelt sin licens i overensstemmelse med lovgivningen i Israel og
 —
 at Israel udøver og opretholder effektiv myndighedskontrol med luftfartsselskabet og
 —
 at luftfartsselskabet ejes enten direkte eller i kraft af en ejermajoritet og faktisk kontrolleres af Israel og/eller dets statsborgere
 b)
 for så vidt angår et luftfartsselskab fra Den Europæiske Union:
 —
 at luftfartsselskabet har sit hovedforretningssted på en EU-medlemsstats territorium i henhold til EU-traktaterne og har fået tildelt sin licens i overensstemmelse med Den Europæiske Unions lovgivning og
 —
 at den EU-medlemsstat, der har ansvaret for udstedelsen af "Air Operator's Certificate", udøver og opretholder en effektiv myndighedskontrol med luftfartsselskabet, og at den kompetente myndighed er entydigt identificeret og
 —
 at luftfartsselskabet ejes direkte eller i kraft af en ejermajoritet og faktisk kontrolleres af EU-medlemsstater


text:
og/eller statsborgere i EU-medlemsstater eller de andre stater, der er opført i bilag III, og/eller statsborgere i disse stater
 c)
 at luftfartsselskabet opfylder betingelserne i de love og bestemmelser, som den kompetente myndighed normalt anvender i relation til udøvelse af international lufttransport og
 d)
 at bestemmelserne i artikel 13 og artikel 14 håndhæves og anvendes.
 Artikel 3a
 Gensidig anerkendelse af forskriftsmæssige konstateringer af luftfartsselskabernes egnethed og statsborgerskab
 Efter modtagelsen af en ansøgning om tilladelse fra et luftfartsselskab fra den ene kontraherende part, anerkender den anden kontraherende parts kompetente myndigheder i givet fald den første kontraherende parts kompetente myndigheders konstatering af dette luftfartsselskabs egnethed og/eller statsborgerskab, som om denne konstatering er foretaget af partens egne kompetente myndigheder, uden yderligere forespørgsler herom, jf. dog litra a) nedenfor.
 a)
 Hvis den modtagende kontraherende parts kompetente myndigheder efter modtagelsen af et luftfartsselskabs ansøgning om en tilladelse eller efter tildelingen af en sådan tilladelse - til trods for den anden parts kompetente myndigheders konstatering - har særlig grund til at være bekymret for, at betingelserne i denne aftales artikel 3 for tildeling af de relevante tilladelser eller godkendelser ikke er opfyldt, underretter de straks disse myndigheder og forelægger vægtige grunde til deres bekymring. I så tilfælde kan hver kontraherende part anmode om et samråd, der kan omfatte repræsentanter for begge de kontraherende parters kompetente myndigheder og/eller yderligere oplysninger af relevans for denne bekymring, og sådanne anmodninger efterkommes, så snart dette er praktisk muligt. Findes der ingen løsning på spørgsmålet, kan en af de kontraherende parter forelægge spørgsmålet for det fælles udvalg, der er nedsat i henhold til artikel 22 i denne aftale og må i overensstemmelse med stk. 7 og 9 i artikel 22, træffe passende beskyttelsesforanstaltninger i medfør af artikel 24.
 b)
 Disse procedurer omfatter ikke anerkendelse af konstateringer i relation til:
 i)
 sikkerhedscertifikater eller -licenser
 ii)
 sikkerhedsordninger eller
 iii)
 forsikringsdækning.
 Artikel 4
 Afvisning, tilbagekaldelse, suspension eller begrænsning af tilladelse
 1. Hver kontraherende parts kompetente myndigheder kan afslå, tilbagekalde, suspendere eller begrænse tilladelser til at operere eller på anden måde suspendere eller begrænse aktiviteterne for et luftfartsselskab fra en anden kontraherende part:
 a)
 for så vidt angår et israelsk luftfartsselskab:
 —
 hvis luftfartsselskabet ikke har sit hovedforretningssted i Israel eller ikke har fået tildelt sin licens i overensstemmelse med Israels gældende lovgivning eller
 —
 hvis Israel ikke udøver eller opretholder effektiv myndighedskontrol med luftfartsselskabet eller
 —
 hvis luftfartsselskabet ikke ejes enten direkte eller i kraft af en ejermajoritet eller faktisk kontrolleres af Israel og/eller dets statsborgere
 b)
 for så vidt angår et luftfartsselskab fra Den Europæiske Union:
 —
 hvis luftfartsselskabet ikke har sit hovedforretningssted på en EU-medlemsstats territorium i henhold til EU-traktaterne eller ikke har fået tildelt sin licens i overensstemmelse med Den Europæiske Unions lovgivning eller
 —
 hvis den EU-medlemsstat, der har ansvaret for udstedelsen af "Air Operator's Certificate", ikke udøver eller opretholder en effektiv myndighedskontrol med luftfartsselskabet, eller hvis den kompetente myndighed ikke er entydigt identificeret eller
 —
 hvis luftfartsselskabet ikke ejes direkte eller i kraft af en ejermajoritet eller faktisk kontrolleres


text:
af EU-medlemsstater og/eller statsborgere i EU-medlemsstater eller de andre stater, der er opført i bilag III, og/eller statsborgere i disse stater
 c)
 hvis luftfartsselskabet ikke overholder de love og andre forskrifter, der henvises til i denne aftales artikel 6
 d)
 hvis bestemmelserne i artikel 13 og artikel 14 ikke håndhæves eller anvendes eller
 e)
 hvis en kontraherende part i overensstemmelse med denne aftales artikel 7 har fastslået, at betingelserne for konkurrencevilkår ikke er opfyldt.
 2. Medmindre det er bydende nødvendigt at gribe ind omgående for at hindre yderligere overtrædelse af denne artikels stk. 1, litra c) eller d), udøves de rettigheder, der etableres ved denne artikel, først efter samråd med den anden parts kompetente myndigheder.
 Artikel 5
 Investeringer
 1. Uanset artikel 3 og artikel 4 i denne aftale, og efter at Det Fælles Udvalg i overensstemmelse med artikel 22, stk. 10, har undersøgt, om der kan anvendes gensidige ordninger, kan de kontraherende parter tillade, at Den Europæiske Unions medlemsstater eller deres statsborgere har ejermajoriteten i og/eller den faktiske kontrol med luftfartsselskaber fra Israel, eller at Israel eller dets statsborgere har ejermajoriteten i og/eller den faktiske kontrol med Den Europæiske Unions luftfartsselskaber, i overensstemmelse med betingelserne i stk. 2 i nærværende artikel.
 2. I forbindelse med stk. 1 tillades investeringer, som foretages i de kontraherende parters interesse, i hvert enkelt tilfælde i kraft af en forudgående afgørelse truffet af Det Fælles Udvalg i overensstemmelse med artikel 22, stk. 2, i denne aftale.
 I afgørelsen fastsættes der betingelser for driften af de aftalte luftfartsforbindelser i henhold til denne aftale og for luftfartsforbindelser mellem tredjelande og de kontraherende parter. Bestemmelserne i aftalens artikel 22, stk. 9, gælder ikke for denne type afgørelser.
 Artikel 6
 Overholdelse af love og forskrifter
 1. Når den ene kontraherende parts luftfartsselskaber flyver ind i, befinder sig i eller forlader den anden kontraherende parts territorium, overholder de love og andre forskrifter, der på den anden kontraherende parts territorium gælder for luftfartøjers indflyvning i eller udflyvning fra dette territorium som led i international lufttransport eller for drift af og flyvning med luftfartøjer som led i international lufttransport.
 2. Når den ene kontraherende parts luftfartsselskaber ankommer til, befinder sig i eller forlader den anden kontraherende parts territorium, skal de love og andre forskrifter, der på den anden kontraherende parts territorium gælder for ankomst til eller afgang fra dette territorium for passagerer, besætningsmedlemmer eller fragt om bord på luftfartøjer (herunder forskrifter om indrejse, klarering, indvandring, pas, told og karantæne eller, hvad post angår, postforskrifter), overholdes af henholdsvis for ombordværende passagerer, besætningsmedlemmer og fragt.
 Artikel 7
 Konkurrencevilkår
 1. De kontraherende parter bekræfter, at bestemmelserne i kapitel 3 (Konkurrence) i associeringsaftalens afsnit IV finder anvendelse på denne aftale.
 2. De kontraherende parter anerkender, at det er deres fælles målsætning at skabe retfærdige konkurrencevilkår med henblik på udøvelse af lufttrafik. De kontraherende parter anerkender, at der er størst sandsynlighed for, at luftfartsselskaberne konkurrerer loyalt, hvis de pågældende luftfartsselskaber opererer på et fuldt ud kommercielt grundlag og ikke modtager støtte, og der sikres neutral og ikke-diskriminerende


text:
adgang til lufthavnsfaciliteter, tjenester og tildeling af slots.
 3. Hvis en kontraherende part finder, at der gælder betingelser på den anden kontraherende parts territorium, navnlig som følge af støtte, som vil have negativ indflydelse på den pågældende parts luftfartsselskabers rimelige og lige muligheder for at konkurrere, kan den pågældende part forelægge den anden kontraherende part sine bemærkninger. Den kan endvidere anmode om et møde i Det Fælles Udvalg som fastsat i denne aftales artikel 22. Der skal iværksættes samråd inden for 30 dage efter modtagelse af en sådan anmodning. Hvis der ikke opnås en tilfredsstillende aftale inden for 30 dage fra iværksættelsen af samrådet, er dette tilstrækkelig begrundelse for, at den kontraherende part, der anmodede om samrådet, kan træffe foranstaltninger til at afvise, nægte, tilbagekalde, suspendere eller pålægge relevante betingelser for de berørte luftfartsselskabers tilladelser i overensstemmelse med artikel 4.
 4. De foranstaltninger, der er omhandlet i stk. 3, skal være relevante, forholdsmæssige og med hensyn til anvendelsesområde og varighed begrænsede til det, der er strengt nødvendigt. De må udelukkende være rettet imod de luftfartsselskaber, der drager fordel af de forhold, hvortil der henvises i stk. 3, og skal gælde, uden at dette berører hver kontraherende parts ret til at træffe foranstaltninger i henhold til artikel 23.
 5. De kontraherende parter er enige om, at den israelske regerings bidrag til at dække yderligere sikkerhedsudgifter, som afholdes af de israelske luftfartsselskaber som følge af den israelske regerings instrukser, ikke er illoyal konkurrence og ikke betragtes som tilskud i forbindelse med denne artikel, forudsat at:
 a)
 en sådan støtte udelukkende dækker omkostninger, som skal afholdes af de israelske luftfartsselskaber, når de gennemfører ekstra sikkerhedsforanstaltninger, som kræves af de israelske myndigheder, og som ikke er Den Europæiske Unions luftfartsselskaber ikke påføres eller skal afholde, og
 b)
 sådanne sikkerhedsomkostninger er præcist identificeret og kvantificeret af Israel og
 c)
 Det Fælles Udvalg en gang om året modtager en rapport med angivelse af det samlede beløb for sikkerhedsomkostninger og den israelske regerings bidrag dertil i det foregående år.
 6. Hver kontraherende part kan efter at have underrettet den anden kontraherende part henvende sig til de ansvarlige regeringsorganer på den anden kontraherende parts territorium, herunder organer på statsligt, regionalt eller lokalt plan, for at drøfte spørgsmål i forbindelse med denne artikel.
 7. Bestemmelserne i denne artikel finder anvendelse med forbehold af de kontraherende parters love og forskrifter angående forpligtelse til offentlig tjeneste på de kontraherende parters territorier.
 Artikel 8
 Kommercielle muligheder
 1. Hver kontraherende parts luftfartsselskaber har ret til at etablere de repræsentationer og faciliteter på den anden kontraherende parts territorium, der er nødvendige for at levere lufttransporttjenester og markedsføre og sælge lufttransport, herunder accessoriske eller supplerende tjenester.
 2. Begge kontraherende parters luftfartsselskaber har ret til at tage ledelses-, salgs-, teknisk, drifts- og andet specialiseret personale, som er nødvendigt, for at de kan levere lufttransporttjenesterne, med ind på den anden kontraherende parts territorium og beholde det dér i overensstemmelse med den andens kontraherende parts love og andre forskrifter om indrejse, ophold og beskæftigelse.
 3.
 a)
 Hvert luftfartsselskab


text:
har med hensyn til groundhandling på den anden kontraherende parts territorium, jf. dog litra b):
 i)
 ret til at varetage sin egen groundhandling (“egen-groundhandling”) eller
 ii)
 ret til at vælge mellem konkurrerende udbydere, der kan levere groundhandlingtjenester som samlet pakke eller enkeltvis, hvor sådanne udbydere har fået markedsadgang på grundlag af hver kontraherende parts love og forskrifter og opererer på markedet.
 b)
 For følgende kategorier af groundhandlingtjenester, dvs. bagagehåndtering, forpladshandling, brændstof- og oliepåfyldning samt fysisk håndtering af fragt og post mellem lufthavnsterminalen og luftfartøjet, må rettighederne under litra a), nr. i) og ii), kun være underlagt fysiske eller operationelle begrænsninger i henhold til de love og forskrifter, der gælder på den anden kontraherende parts territorium. I tilfælde hvor sådanne begrænsninger udelukker egen-groundhandling, og der ikke er egentlig konkurrence mellem udbydere af groundhandlingtjenester, skal alle luftfartsselskaber have lige og ikke-diskriminerende adgang til alle tjenester af den art. Priserne for sådanne tjenester må ikke overstige deres fulde omkostninger, herunder en rimelig fortjeneste på aktiver efter afskrivning.
 4. Hver af de kontraherende parters luftfartsselskaber må på den anden kontraherende parts territorium sælge lufttransporttjenester direkte og/eller, efter luftfartsselskabets valg, via dets salgsagenter, andre mellemled udpeget af luftfartsselskabet eller via internettet eller enhver anden tilgængelig kanal. Hvert luftfartsselskab har ret til at sælge og enhver person til at købe sådanne transporttjenester i den lokale eller en frit omsættelig valuta.
 5. Hvert luftfartsselskab har ret til på anmodning på et hvilket som helst tidspunkt og på en hvilken som helst måde, frit og uden restriktioner eller afgifter, at omveksle og overføre lokale indtægter til en frit konvertibel valuta og til den gældende officielle valutakurs fra den anden kontraherende parts territorium til hjemlandet eller, hvis det ikke strider mod generelt gældende love eller forskrifter, til et eller flere lande efter selskabets eget valg.
 6. De kontraherende parters luftfartsselskaber har ret til at betale udgifter, der påløber lokalt på den anden kontraherende parts territorium, herunder køb af brændstof, i den lokale valuta. De kontraherende parters luftfartsselskaber kan vælge at betale sådanne udgifter på den anden kontraherende parts territorium i frit konvertible valutaer i overensstemmelse med de lokale valutaforskrifter.
 7. I forbindelse med drift eller udbud af ruter, der er omfattet af denne aftale, kan de kontraherende parters luftfartsselskaber indgå samarbejdsaftaler om markedsføring, f.eks. reservering af kapacitet og fælles rutenumre, med:
 a)
 et eller flere af de kontraherende parters luftfartsselskaber og
 b)
 et eller flere luftfartsselskaber fra tredjelande og
 c)
 land- eller søtransportvirksomheder
 under forudsætning af, at i) det opererende luftfartsselskab er indehaver af de relevante trafikrettigheder, og ii) det markedsførende luftfartsselskab har de fornødne ruterettigheder inden for rammerne af de relevante bilaterale bestemmelser og iii) ordningerne opfylder de krav til sikkerhed og konkurrence, der normalt gælder for sådanne ordninger. Når der sælges passagertransporttjenester til flyvning med fælles rutenummer, skal køberen på salgsstedet, eller i hvert fald ved indtjekning eller ombordstigning, hvis der ikke skal tjekkes ind i forbindelse med en tilsluttende flyforbindelse, informeres om, hvilke transportleverandører, der driver hvilke afsnit af ruten.
 8.
 a)
 For passagertransport gælder, at


text:
leverandører af overfladetransporttjenester ikke er omfattet af love og forskrifter for lufttransport, udelukkende fordi det er et luftfartsselskab, der udbyder overfladetransporttjenesten i eget navn. Leverandører af overfladetransport kan frit vælge, om de vil indgå samarbejdsaftaler. Når leverandører af overfladetransport træffer afgørelse om en sådan aftale, kan de bl.a. tage hensyn til forbrugernes interesser og til tekniske, økonomiske, plads- og kapacitetsmæssige begrænsninger.
 b)
 Uanset andre bestemmelser i denne aftale har de kontraherende parters luftfartsselskaber og indirekte fragttransportudbydere desuden i forbindelse med international lufttransport ret til frit og uden restriktioner at transportere fragt til og fra destinationer i Israel og Den Europæiske Union eller i tredjelande med enhver form for overfladetransport, herunder transport til og fra alle lufthavne med toldfaciliteter, og i givet fald til at transportere fragt under toldkontrol efter gældende love og forskrifter. Sådan fragt skal, uanset om der er tale om overflade- eller lufttransport, have adgang til lufthavnens toldmyndigheder og -faciliteter. Luftfartsselskaberne kan vælge selv at udføre deres overfladetransport eller at tilbyde overfladetransport via aftaler med andre virksomheder, herunder andre luftfartsselskaber og indirekte udbydere af luftfragt. Sådanne intermodale fragttjenester kan tilbydes til en samlet pris for den kombinerede luft- og overfladetransport, forudsat at afsenderne oplyses korrekt om omstændighederne ved transporten.
 9.
 a)
 Hver kontraherende parts luftfartsselskaber har ret til at varetage de aftalte luftfartstjenester ved anvendelse af luftfartøjer, der leases med eller uden besætning fra andre luftfartsselskaber, også fra tredjelande, når alle deltagere i sådanne ordninger opfylder bestemmelserne i de love og forskrifter, som de kontraherende parter normalt anvender på sådanne ordninger.
 b)
 Ingen af de kontraherende parter må pålægge luftfartsselskaber, der leaser deres udstyr ud, at de skal besidde trafikrettigheder i henhold til denne aftale.
 c)
 Et israelsk luftfartsselskab eller et luftselskab fra Den Europæiske Union må kun undtagelsesvis eller for at opfylde midlertidige behov foretage leasing med besætning (wet-leasing) af et luftfartøj hos et luftfartsselskab fra et andet tredjeland end dem, der er anført i bilag III, med det formål at udnytte rettighederne i denne aftale. En sådan leasing skal forelægges i) til forudgående godkendelse hos den myndighed, der har udstedt det udlejende luftfartsselskabs licens, og ii) til orientering for den kompetente myndighed hos den anden kontraherende part, hvor det er hensigten at indsætte det wet-leasede luftfartøj.
 I forbindelse med dette afsnit forstås ved "luftfartøj" et luftfartøj fra et luftfartsselskab fra et tredjeland, som ikke har driftsforbud i Den Europæiske Union og/eller Israel.
 10. Hver kontraherende parts luftfartsselskaber har ret til at indgå i franchising- eller brandingordninger med selskaber, herunder luftfartsselskaber, i hver af de kontraherende parters område eller i tredjelande, forudsat at luftfartsselskaberne har de fornødne bemyndigelser og opfylder bestemmelserne i de love og forskrifter, som de kontraherende parter normalt anvender på sådanne ordninger, navnlig om adgang til at få oplyst, hvilke luftfartsselskaber der driver ruten.
 11. De kontraherende parter skal sikre, at deres procedurer, retningslinjer og forskrifter om forvaltning af slots, der finder anvendelse på lufthavne på deres territorier, gennemføres på en gennemsigtig og effektiv måde uden forskelsbehandling.
 12. Hvis en af de kontraherende parter


text:
mener, at den anden kontraherende part overtræder bestemmelserne i denne artikel, kan den underrette den anden kontraherende part om sine konstateringer og anmode om samråd i henhold til stk. 4 i artikel 22.
 Artikel 9
 Told og afgifter
 1. Luftfartøjer, som benyttes i international lufttransport af et af den anden kontraherende parts luftfartsselskaber, såvel som deres sædvanlige udstyr, jordbaseret udstyr, beholdninger af brændstof, smøreolier, teknisk forråd, reservedele (herunder motorer), luftfartøjsforråd (herunder fødevarer, drikkevarer, alkohol, tobak og andre produkter, som sælges eller bruges af passagerer i begrænsede mængder under flyvningen) og andre produkter, som udelukkende bruges i forbindelse med drift eller servicering af luftfartøjer, der benyttes i international lufttransport, er ved ankomsten på en kontraherende parts territorium på et gensidigt grundlag fritaget for alle importrestriktioner, ejendomsskatter, kapitalafgifter, told, punktafgifter og andre lignende afgifter, som a) opkræves af nationale, statslige eller lokale myndigheder eller Den Europæiske Union og b) ikke bygger på omkostningerne ved de ydede tjenester, forudsat at udstyr, forsyninger og beholdninger forbliver om bord på luftfartøjet.
 2. Med undtagelse af afgifter baseret på omkostningen ved en ydet tjeneste, er følgende genstande på et gensidigt grundlag også fritaget for de skatter, afgifter, vederlag og gebyrer, som er omhandlet i denne artikels stk. 1:
 a)
 luftfartøjsforråd, der indføres til eller leveres på en kontraherende parts territorium og inden for rimelighedens grænser tages om bord til brug i et afrejsende luftfartøj, som et af den anden kontraherende parts luftfartsselskaber benytter til international lufttransport, også hvis forrådet skal bruges på den del af turen, der foregår over det pågældende territorium, hvor forrådet er leveret
 b)
 jordbaseret udstyr og reservedele (herunder motorer), der indføres til en kontraherende parts territorium til servicering, vedligeholdelse eller reparation af et af den anden kontraherende parts luftfartøjer, der benyttes i international lufttransport
 c)
 brændstof, smøreolie og teknisk forråd, der indføres til eller leveres på en kontraherende parts territorium til brug i et luftfartøj, som et af den anden kontraherende parts luftfartsselskaber benytter til international lufttransport, også hvis forrådet skal bruges på den del af turen, der foregår over det pågældende territorium
 d)
 tryksager, jf. de kontraherende parters respektive toldregler, der indføres til eller leveres på en kontraherende parts territorium og tages om bord til brug i et afrejsende luftfartøj, som et af den anden kontraherende parts luftfartsselskaber benytter til international lufttransport, også hvis tryksagerne skal bruges på den del af turen, der foregår over det pågældende territorium, og
 e)
 flyvesikkerheds- og sikkerhedsbeskyttelsesudstyr til brug i lufthavne eller fragtterminaler.
 3. Intet i denne aftale er til hinder for, at en kontraherende part uden forskelsbehandling kan opkræve enhver form for skatter, afgifter eller gebyrer på brændstof, der på dens territorium leveres til brug i et luftfartsselskabs luftfartøj, som opererer mellem to destinationer på dens territorium. Når den ene kontraherende parts luftfartsselskaber ankommer til, befinder sig i eller forlader den anden kontraherende parts territorium, overholder de denne parts love og andre forskrifter for salg, levering og brug af flybrændstof.
 4. Almindeligt luftfartsudstyr samt materiale, forsyninger og reservedele som omhandlet i stk. 1 og


text:
2, der normalt forefindes om bord på luftfartøj, som drives af et af de kontraherende parters luftfartøjer, må kun aflæsses på den anden kontraherende parts territorium med godkendelse fra dens toldmyndigheder og kan forlanges opbevaret under tilsyn eller kontrol af nævnte toldmyndigheder, indtil det reeksporteres eller på anden måde håndteres i overensstemmelse med toldforskrifterne.
 5. De fritagelser, der fastsættes i denne artikel, finder også anvendelse i situationer, hvor en kontraherende parts luftfartsselskaber har indgået aftaler med et andet luftfartsselskab, som den anden kontraherende part yder tilsvarende fritagelser, om lån eller overdragelse af de i stk. 1 og 2 omhandlede genstande på den anden kontraherende parts territorium.
 6. Intet i denne aftale hindrer de kontraherende parter i at opkræve skat, told, gebyrer eller afgifter på varer, som sælges til passagerer med andet formål end fortæring om bord, på en luftrute mellem to destinationer på en parts territorium, hvor udstigning og ombordstigning er tilladt.
 7. Bestemmelserne i denne aftale berører ikke momsområdet, bortset fra importmoms. Bestemmelserne i de respektive gældende konventioner mellem en EU-medlemsstat og Israel med henblik på at undgå dobbeltbeskatning af indtægter og kapital berøres ikke af denne aftale.
 Artikel 10
 Gebyrer for brug af lufthavne og luftfartsfaciliteter og -tjenester
 1. De kontraherende parter skal sikre, at de brugerafgifter, som deres kompetente afgiftsopkrævende myndigheder eller organer eventuelt pålægger den anden kontraherende parts luftfartsselskaber med henblik på luftfarts- og flyvekontroltjenester, er omkostningsrelaterede og ikke-diskriminerende. I alle tilfælde må den anden kontraherende parts luftfartsselskaber ved fastsættelsen af en eventuel brugerafgift ikke gives ringere vilkår end de gunstigste vilkår, der gælder for et andet luftfartsselskab.
 2. De kontraherende parter skal sikre, at de brugerafgifter, som deres kompetente afgiftsopkrævende myndigheder eller organer eventuelt pålægger den anden kontraherende parts luftfartsselskaber for anvendelse af lufthavne, luftfartssikkerhed og dermed forbundne faciliteter og tjenester, ikke er uretmæssigt diskriminerende og er ligeligt fordelt blandt kategorierne af brugere. Disse afgifter kan afspejle, men må ikke overstige, de kompetente afgiftsopkrævende myndigheders eller organers samlede omkostninger ved at stille passende faciliteter og tjenester i forbindelse med lufthavns- og luftfartssikkerhed til rådighed i lufthavnen eller inden for den pågældende lufthavns system. Afgifterne kan omfatte et rimeligt afkast på aktiver efter afskrivning. De faciliteter og tjenester, som der opkræves brugerafgift for, skal være effektive og have den bedst mulige økonomi. I alle tilfælde må den anden kontraherende parts luftfartsselskaber ved fastsættelsen af de pågældende afgifter ikke gives ringere vilkår end de gunstigste vilkår, der gælder for et andet luftfartsselskab på fastsættelsestidspunktet.
 3. Hver kontraherende part tilskynder til samråd mellem de kompetente afgiftsopkrævende myndigheder og organer på dens område og de luftfartsselskaber eller deres repræsentative organer, som benytter tjenesterne og faciliteterne, og tilskynder de kompetente afgiftsopkrævende myndigheder eller organer til at give hver enkelt lufthavnsbruger eller lufthavnsbrugernes repræsentanter eller sammenslutninger oplysninger om, hvilke elementer der tjener som grundlag for fastsættelsen af afgiftssystemet eller niveauet for alle de afgifter, der opkræves i hver enkelt lufthavn af lufthavnsforvaltningsorganerne, da sådanne oplysninger kan være nødvendige for at muliggøre en korrekt nyvurdering af afgifternes rimelighed i overensstemmelse med principperne


text:
i stk. 1 og 2 i denne artikel. Hver kontraherende part opfordrer sine kompetente afgiftsopkrævende myndigheder til at give brugerne et rimeligt varsel om forslag til ændring af brugerafgifter, så brugerne kan fremføre deres synspunkter, inden der foretages ændringer.
 4. I forbindelse med bilæggelse af tvister i henhold til artikel 23 anses ingen af de kontraherende parter for at have overtrådt en bestemmelse i denne artikel, medmindre a) den kontraherende part undlader at foretage en nyvurdering af en afgift eller praksis, som den anden kontraherende part har klaget over, inden for et rimeligt tidsrum, eller b) hvis den kontraherende part efter en sådan nyvurdering ikke gør alt, hvad den kan for at ændre en afgift eller praksis, som ikke er i overensstemmelse med denne artikel.
 Artikel 11
 Prisfastsættelse
 1. De kontraherende parter tillader, at luftfartsselskaberne fastsætter priser frit på grundlag af fri og loyal konkurrence.
 2. De kontraherende parter kan ikke kræve, at priserne indberettes.
 3. Der kan indledes drøftelser blandt de kompetente myndigheder for at diskutere anliggender som f.eks., men ikke udelukkende, priser, som kan være uretfærdige, urimelige eller diskriminerende.
 Artikel 12
 Statistikker
 1. Hver kontraherende part fremlægger de statistikker for den anden kontraherende part, der er påkrævet i henhold til nationale love og forskrifter, og efter anmodning andre statistiske oplysninger, som med rimelighed kan kræves med henblik på at gennemgå driften af luftfartstjenesterne i henhold til denne aftale.
 2. De kontraherende parter samarbejder inden for rammerne af Det Fælles Udvalg i henhold til artikel 22 med henblik på at lette udvekslingen af statistiske oplysninger for at overvåge udviklingen i luftfartstjenester i henhold til denne aftale.
 AFSNIT II
 FORSKRIFTSMÆSSIGT SAMARBEJDE
 Artikel 13
 Flyvesikkerhed
 1. Uden at dette berører beføjelserne hos de kontraherende parters lovgivende myndigheder, skal de kontraherende parter samarbejde tæt inden for flyvesikkerhed med henblik på, i det omfang det er praktisk muligt, at etablere harmoniserede regler eller gensidig anerkendelse af hinandens sikkerhedsstandarder. Det Fælles Udvalg fører med bistand fra Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagentur (EASA) tilsyn med dette samarbejde.
 2. De kontraherende parter sikrer, at deres relevante lovgivning, regler eller procedurer som minimum fastlægger de forskriftsmæssige krav og standarder for lufttransport, der er anført i bilag IV, del A, som specificeret i bilag VI.
 3. De kontraherende parters kompetente myndigheder skal i forbindelse med den lufttransport, der er omfattet af denne aftale, anerkende gyldigheden af luftdygtighedsbeviser, duelighedsbeviser og licenser, som de hver især har udstedt eller valideret, og som stadig er i kraft, forudsat at kravene til sådanne beviser eller licenser mindst svarer til de minimumsnormer, som måtte være fastsat i medfør af konventionen. De kompetente myndigheder kan dog i forbindelse med flyvninger over eget territorium nægte at anerkende gyldigheden af beviser og licenser til deres egne statsborgere, der er udstedt eller valideret af den anden parts myndigheder.
 4. Hver af de kontraherende parter kan til enhver tid anmode om samråd om de sikkerhedsstandarder, der anvendes af den anden kontraherende part i forbindelse med luftfartsfaciliteter, flyvebesætninger, luftfartøjer og luftfartøjsdrift. Sådanne samråd skal finde sted senest 30 dage efter, at


text:
den pågældende anmodning er fremsat.
 5. Hvis en af de kontraherende parter efter disse samråd finder, at den anden kontraherende part ikke effektivt opretholder og forvalter sikkerhedsstandarder på de områder, der er omhandlet i stk. 4, og som opfylder de standarder, der blev fastsat på det pågældende tidspunkt i medfør af konventionen, underrettes den anden kontraherende part om disse konstateringer og om de skridt, der skønnes nødvendige for at opfylde ICAO's standarder. Den anden kontraherende part skal derefter træffe passende afhjælpende foranstaltninger inden for et aftalt tidsrum.
 6. De kontraherende parter sørger for, at hvis et luftfartøj, der er registreret hos en af de kontraherende parter, mistænkes for ikke at opfylde de internationale normer for flyvesikkerhed i henhold til konventionen og lander i lufthavne, der er åbne for international lufttrafik på den anden kontraherende parts territorium, så foretager den anden kontraherende parts kompetente myndigheder rampeinspektioner på og omkring luftfartøjet for at kontrollere dels gyldigheden af dets og dets personales dokumenter, dels luftfartøjets og dets udstyrs umiddelbart synlige tilstand.
 7. De kontraherende parters kompetente myndigheder kan omgående træffe alle passende foranstaltninger, hvis de konstaterer, at et luftfartøj, en luftfartøjskomponent eller en arbejdsgang muligvis:
 a)
 ikke opfylder de minimumsnormer, der er fastsat i medfør af konventionen, eller
 b)
 som følge af en inspektion som omhandlet i stk. 6 i henhold til artikel 16 i konventionen giver anledning til alvorlig tvivl om, hvorvidt et luftfartøj eller driften af et luftfartøj opfylder de minimumsnormer, der er fastsat i medfør af konventionen, eller
 c)
 giver anledning til stærk formodning om, at opretholdelsen og forvaltningen af de minimumsnormer, der er fastsat i medfør af konventionen, er mangelfuld.
 8. Hvis den ene kontraherende parts kompetente myndigheder handler i medfør af stk. 7, underretter de omgående den anden kontraherende parts kompetente myndigheder og begrunder de trufne foranstaltninger.
 9. Hvis det for at garantere sikkerheden i forbindelse med et luftfartsselskabs drift er afgørende, at der omgående handles, forbeholder hver kontraherende part sig ret til straks at suspendere eller ændre driftstilladelsen for et eller flere luftfartsselskaber fra den anden kontraherende part.
 10. Hvis foranstaltninger, der er truffet i medfør af stk. 7 eller 9, ikke indstilles, selv om der ikke længere er grundlag for dem, kan hver af de kontraherende parter indbringe sagen for Det Fælles Udvalg.
 Artikel 14
 Luftfartssikkerhed
 1. De kontraherende parter bekræfter deres forpligtelser over for den anden part til at sørge for, at den civile luftfartssikkerhed beskyttes mod ulovlige handlinger, herunder særlig deres forpligtelser i henhold til konventionen, konventionen angående lovovertrædelser og visse andre handlinger begået ombord i luftfartøjer, undertegnet i Tokyo den 14. september 1963, konventionen om bekæmpelse af ulovlig bemægtigelse af luftfartøjer, undertegnet i Haag den 16. december 1970, konventionen til bekæmpelse af ulovlige handlinger mod den civile luftfarts sikkerhed, undertegnet i Montreal den 23. september 1971, og protokollen til bekæmpelse af ulovlige voldshandlinger i lufthavne, der betjener den internationale civile luftfart, undertegnet i Montreal den 24. februar 1988, for så vidt de kontraherende parter er parter i disse konventioner, samt alle andre konventioner


text:
og protokoller, der omhandler civil luftfartssikkerhed, som de kontraherende parter har tiltrådt.
 2. De kontraherende parter yder efter anmodning hinanden al nødvendig bistand for at forhindre kapring af civile luftfartøjer og andre ulovlige handlinger til skade for sikkerheden for sådanne luftfartøjer og deres passagerer og besætninger samt lufthavne og luftnavigationsanlæg og alle andre sikkerhedstrusler mod den civile luftfart.
 3. I deres indbyrdes forbindelser handler de kontraherende parter i overensstemmelse med de sikkerhedsnormer for luftfarten og - i det omfang parterne anvender den - den anbefalede praksis, som ICAO har opstillet, og som er optaget som bilag til konventionen, i det omfang sådanne sikkerhedsbestemmelser gælder for de kontraherende parter. De kontraherende parter forlanger, at operatører af luftfartøjer, der er opført i deres luftfartøjsregister, eller luftfartøjsoperatører, som har deres primære forretningssted eller fast bopæl på deres territorium, og operatører af lufthavne på deres territorium handler i overensstemmelse med sådanne bestemmelser om luftfartssikkerhed.
 4. Hver kontraherende part sikrer, at der træffes effektive foranstaltninger på dens territorium for at beskytte luftfartøjer, screene passagerer og deres håndbagage og i passende omfang kontrollere besætning, fragt (herunder indskrevet bagage) og luftfartøjsforråd forud for og under ombordstigning eller lastning, og at disse foranstaltninger tilpasses til stigninger i trusselsniveauet. De kontraherende parter er enige om, at det kan forlanges af deres luftfartsselskaber, at de overholder de bestemmelser om luftfartssikkerhed, jf. stk. 3, som den anden kontraherende part stiller krav om som forudsætning for indflyvning i eller udflyvning af denne anden kontraherende parts territorium, eller når de befinder sig på det. Hvis en kontraherende part får kendskab til en specifik trussel for en specifik flyvning eller en række specifikke flyvninger til eller fra den anden kontraherende parts territorium, underretter den den anden kontraherende part, og førstnævnte kontraherende part kan beslutte at træffe særlige sikkerhedsforanstaltninger for at tage hensyn til den specifikke trussel i overensstemmelse med stk. 6.
 5. De kontraherende parter er enige om at søge at opnå gensidig anerkendelse af hinandens sikkerhedsstandarder. Med henblik herpå indfører de administrative ordninger, som giver mulighed for samråd om eksisterende eller planlagte luftfartssikkerhedsforanstaltninger og samarbejde og udveksling af oplysninger om kvalitetskontrolforanstaltninger, der gennemføres af de kontraherende parter. En kontraherende part kan også anmode om samarbejde fra den anden kontraherende part til at vurdere, hvorvidt særlige sikkerhedsforanstaltninger hos den anden kontraherende part opfylder kravene hos den anmodende kontraherende part. Den anmodende kontraherende part kan efter overvejelse af vurderingens resultater beslutte, at der skal anvendes sikkerhedsforanstaltninger af en tilsvarende standard på den anden kontraherende parts territorium, således at transitpassagerer, -bagage og/eller -fragt ikke behøver at blive screenet igen på den anmodende kontraherende parts territorium. En sådan beslutning meddeles den anden kontraherende part.
 6. Hver kontraherende part skal desuden reagere imødekommende på enhver anmodning fra den anden kontraherende part om rimelige særlige sikkerhedsforanstaltninger til beskyttelse mod en særlig trussel. Undtagen i nødsituationer underretter hver kontraherende part forudgående den anden kontraherende part om eventuelle særlige sikkerhedsforanstaltninger, som den påtænker at indføre, og som kunne få betydelig finansiel eller operationel indflydelse på de luftfartstjenester, der er omfattet af


text:
denne aftale. Med henblik på at drøfte sådanne sikkerhedsforanstaltninger kan hver kontraherende part anmode om et møde i Det Fælles Udvalg som fastsat i denne aftales artikel 22.
 7. Ved kapring af et civilt luftfartøj eller andre ulovlige handlinger mod sikkerheden for luftfartøjer, passagerer og besætning, lufthavne og luftnavigationsanlæg, eller ved trussel herom, bistår de kontraherende parter hinanden ved at lette udvekslingen af oplysninger og træffe andre passende foranstaltninger med henblik på hurtigt og sikkert at bringe en sådan hændelse eller trussel til ophør.
 8. Hver kontraherende part træffer alle de foranstaltninger, den finder praktisk mulige, for at sikre, at et luftfartøj, som er udsat for kapring eller anden ulovlig handling, og som befinder sig på jorden på dens territorium, tilbageholdes på jorden, medmindre dets afrejse er påkrævet på grund af et overordnet hensyn til beskyttelsen af menneskeliv. Når det er praktisk muligt, træffes sådanne foranstaltninger efter gensidige samråd.
 9. Hvor en kontraherende part har rimelig grund til at antage, at den anden kontraherende part har fraveget denne artikels bestemmelser om luftfartssikkerhed, kan denne kontraherende part anmode om øjeblikkelige samråd med den anden kontraherende part.
 10. Med forbehold af artikel 4, er den omstændighed, at det ikke lykkes at nå frem til en tilfredsstillende løsning inden for femten (15) dage efter, at en sådan anmodning er fremsat, tilstrækkelig grund til at afslå, tilbagekalde, begrænse eller pålægge betingelser for den driftstilladelse, der er udstedt til et eller flere af den anden kontraherende parts luftfartsselskaber.
 11. Hvis en umiddelbar og ekstraordinær trussel gør det nødvendigt, kan en af de kontraherende parter træffe foreløbige foranstaltninger, inden der er gået femten (15) dage.
 12. Med forbehold af behovet for umiddelbar indgriben for at beskytte transportsikkerheden bekræfter de kontraherende parter, at de ved overvejelser af sikkerhedsforanstaltninger vil evaluere eventuelle negative økonomiske og operationelle konsekvenser for luftfartsselskabers drift i henhold til denne aftale og - medmindre de er forhindret gennem lovgivningen - tage hensyn hertil, når de beslutter, hvilke foranstaltninger der er nødvendige og hensigtsmæssige for at løse de pågældende sikkerhedsproblemer.
 13. Foranstaltninger truffet efter stk. 10 eller 11 ophæves, så snart den anden kontraherende part opfylder denne artikels bestemmelser.
 14. Uanset bestemmelserne i denne artikel er de kontraherende parter enige om, at en part ikke forpligtes til at afsløre oplysninger, der kan skade kontraherende parters nationale sikkerhedsinteresser.
 Artikel 15
 Lufttrafikstyring
 1. De kontraherende parter er enige om at arbejde tæt sammen om lufttrafikstyring for at udvide det fælles europæiske luftrum til også at omfatte Israel for at forbedre sikkerheden og effektiviteten generelt for den almene lufttrafik, optimere kapaciteten og begrænse forsinkelser mest muligt. Med henblik herpå deltager Israel som observatør i Udvalget for det Fælles Luftrum. Det Fælles Udvalg overvåger denne samarbejdsproces.
 2. For at gøre det lettere at anvende lovgivningen om det fælles europæiske luftrum på deres territorier:
 a)
 træffer Israel de nødvendige foranstaltninger for at tilpasse sine institutionelle strukturer for lufttrafikstyringen til forholdene i det fælles europæiske luftrum, navnlig ved at oprette et passende nationalt tilsynsorgan, der som minimum er funktionelt uafhængigt af


text:
luftfartstjenesteudøvere, og
 b)
 inddrager Den Europæiske Union Israel i relevante operationelle initiativer på områderne luftfartstjenester, luftrum og interoperabilitet, som udspringer af etableringen af det fælles europæiske luftrum, navnlig ved at gennemføre en hensigtsmæssig samordning vedrørende SESAR.
 3.
 a)
 De kontraherende parter sikrer, at deres relevante lovgivning, regler eller procedurer som minimum fastlægger de forskriftsmæssige krav og standarder for lufttransport, der er anført i bilag IV, del B, afdeling A, som specificeret i bilag VI.
 b)
 De kontraherende parter bestræber sig på at handle i overensstemmelse med Den Europæiske Unions forskriftsmæssige krav og standarder vedrørende lufttransport, der er anført i bilag IV, del B, afdeling B, som specificeret i bilag VI.
 Artikel 16
 Miljø
 1. De kontraherende parter erkender, hvor vigtigt det er at beskytte miljøet i forbindelse med udvikling og gennemførelse af international luftfartspolitik.
 2. De kontraherende parter anerkender, at en effektiv global, regional, national og/eller lokal indsats er påkrævet for at minimere den civile luftfarts miljøpåvirkninger.
 3. De kontraherende parter anerkender betydningen af at arbejde sammen og inden for rammerne af multilaterale drøftelser overveje og minimere luftfartens konsekvenser for miljøet og økonomien og sikre, at alle afhjælpende foranstaltninger er i fuld overensstemmelse med aftalens målsætninger.
 4. Intet i denne aftale skal forstås således, at det begrænser de kontraherende parters kompetente myndigheders beføjelse til at træffe alle hensigtsmæssige foranstaltninger for at forebygge eller på anden måde gribe ind over for lufttransportens miljømæssige virkninger, hvis sådanne foranstaltninger anvendes uden national forskelsbehandling.
 5. De kontraherende parter sikrer, at deres relevante lovgivning, regler eller procedurer som minimum fastlægger de forskriftsmæssige krav og standarder for lufttransport, der er anført i bilag IV, del C, som specificeret i bilag VI.
 Artikel 17
 Luftfartsselskabers erstatningsansvar
 1. De kontraherende parter bekræfter deres forpligtelser i henhold til konventionen om indførelse af visse ensartede regler for international luftbefordring, udfærdiget i Montreal den 28. maj 1999 (Montrealkonventionen).
 2. De kontraherende parter sikrer, at deres relevante lovgivning, regler eller procedurer som minimum fastlægger de forskriftsmæssige krav og standarder for lufttransport, der er anført i bilag IV, del D, som specificeret i bilag VI.
 Artikel 18
 Forbrugerrettigheder og beskyttelse af personoplysninger
 De kontraherende parter sikrer, at deres relevante lovgivning, regler eller procedurer som minimum fastlægger de forskriftsmæssige krav og standarder for lufttransport, der er anført i bilag IV, del E, som specificeret i bilag VI.
 Artikel 19
 Edb-reservationssystemer
 De kontraherende parter skal anvende deres love og andre forskrifter, herunder konkurrencereglerne, for edb-reservationssystemer på et retfærdigt og ikke-diskriminerende grundlag. En kontraherende parts edb-reservationssystemer, luftfartsselskaber og rejsebureauer skal gives samme behandling som den, der gives til edb-reservationssystemer, luftfartsselskaber og rejsebureauer, der opererer i den anden kontraherende parts område.
 Artikel 20
 Sociale aspekter
 De kontraherende parter sikrer, at deres relevante lovgivning, regler eller procedurer som minimum fastlægger de forskriftsmæssige krav og standarder for lufttransport, der er anført i bilag IV, del F, som specificeret i bilag VI.
 AFSNIT III
 INSTITUTIONELLE BESTEMMELSER
 Artikel 21
 Fortolkning og håndhævelse
 1. De kontraherende parter træffer alle passende generelle eller særlige foranstaltninger for at sikre, at de forpligtelser, der følger


text:
af aftalen, opfyldes, og afstår fra alle foranstaltninger, der kan bringe virkeliggørelsen af aftalens målsætninger i fare.
 2. Hver kontraherende part er på sit eget territorium ansvarlig for en korrekt håndhævelse af aftalen og navnlig de forskriftsmæssige krav og standarder for lufttransport, der er anført i bilag IV, som specificeret i bilag VI.
 3. De kontraherende parter giver hver især den anden kontraherende part alle nødvendige oplysninger og enhver nødvendig bistand, der er omfattet af gældende lov i den pågældende kontraherende part, i forbindelse med undersøgelser af eventuelle overtrædelser, som den anden kontraherende part foretager inden for rammerne af sine beføjelser i henhold til denne aftale.
 4. Når de kontraherende parter udøver de beføjelser, denne aftale giver dem, i anliggender, som er af interesse for den anden kontraherende part, og som berører den anden kontraherende parts myndigheder eller virksomheder, skal den anden kontraherende parts kompetente myndigheder underrettes om alle enkeltheder og have lejlighed til at udtale sig, inden den endelige afgørelse træffes.
 Artikel 22
 Det Fælles Udvalg
 1. Der nedsættes et udvalg bestående af repræsentanter for de kontraherende parter (herefter benævnt "Det Fælles Udvalg"), som skal forvalte aftalen og sikre, at den gennemføres korrekt. Med henblik herpå fremsætter det henstillinger og træffer afgørelser i de tilfælde, der er omhandlet i aftalen.
 2. Det Fælles Udvalgs afgørelser træffes ved konsensus og er bindende for de kontraherende parter. De kontraherende parter sætter dem i kraft efter hver deres regler.
 3. Det Fælles Udvalg fastsætter selv sin forretningsorden.
 4. Det Fælles Udvalg mødes efter behov, dog mindst én gang om året. De kontraherende parter kan hver især anmode om, at der indkaldes til et møde.
 5. En kontraherende part kan også anmode om et møde i Det Fælles Udvalg for at søge at løse problemer med fortolkningen eller anvendelsen af denne aftale. Et sådant møde skal indledes hurtigst muligt, og senest to måneder efter datoen for modtagelse af anmodningen, medmindre andet er aftalt mellem de kontraherende parter.
 6. De kontraherende parter udveksler oplysninger og fører på en af de kontraherende parters foranledning samråd i Det Fælles Udvalg for at sikre, at aftalen gennemføres korrekt.
 7. Hvis en af de kontraherende parter finder, at den anden kontraherende part ikke efterkommer en af Det Fælles Udvalgs afgørelser korrekt, kan den anmode om, at spørgsmålet behandles i Det Fælles Udvalg. Hvis Det Fælles Udvalg ikke kan løse spørgsmålet selv i løbet af to måneder efter, at det er blevet indbragt, kan den anmodende kontraherende part træffe passende beskyttelsesforanstaltninger efter artikel 24.
 8. Det Fælles Udvalgs afgørelser indeholder en angivelse af, hvornår de kontraherende parter skal iværksætte dem, samt andre oplysninger, som måtte være relevante for de økonomiske beslutningstagere.
 9. Hvis Det Fælles Udvalg ikke træffer afgørelse i et spørgsmål senest seks måneder efter, at det er blevet indbragt, kan de kontraherende parter træffe nødvendige midlertidige beskyttelsesforanstaltninger efter artikel 24, jf. dog stk. 2.
 10. Det Fælles Udvalg undersøger spørgsmål om bilaterale investeringer med majoritetsandele eller ændringer i den faktiske kontrol af de kontraherende parters luftfartsselskaber.
 11.


text:
Det Fælles Udvalg fremmer også samarbejdet ved at:
 a)
 varetage sine specifikke opgaver i forbindelse med det forskriftsmæssige samarbejde, jf. afsnit II i denne aftale
 b)
 fremme informationsudveksling på ekspertniveau om initiativer og udvikling inden for lovgivning eller forskrifter, herunder på områderne luftfartssikkerhed, flyvesikkerhed, miljø, luftfartsinfrastruktur (herunder slots), konkurrencevilkår og forbrugerbeskyttelse
 c)
 regelmæssigt at undersøge, hvilke følger aftalens gennemførelse får for forholdene på arbejdsmarkedet, især for beskæftigelsen, og ved at tilrettelægge formålstjenlige reaktioner på indvendinger, der findes berettigede
 d)
 opnå konsensual enighed om forslag, fremgangsmåder eller dokumenter af proceduremæssig art i direkte tilknytning til denne aftales funktion
 e)
 overveje potentielle områder, hvor denne aftale kan udbygges, herunder anbefalinger vedrørende ændringer af denne aftale og
 f)
 behandle anvendelsen af afdeling A.1 i bilag IV (liste over luftfartsselskaber med driftsforbud).
 12. Parternes fælles mål er at skabe flest mulig fordele for forbrugere, luftfartsselskaber, arbejdskraft og befolkninger på begge sider ved at udvide denne aftale til at omfatte tredjelande. Det Fælles Udvalg skal derfor arbejde på at udarbejde et forslag vedrørende de betingelser og procedurer, herunder alle nødvendige ændringer af denne aftale, som vil være påkrævede, for at tredjelande kan tiltræde aftalen.
 Artikel 23
 Tvistbilæggelse og voldgift
 1. Hver af de kontraherende parter kan gennem diplomatiske kanaler indbringe alle tvister vedrørende anvendelsen eller fortolkningen af denne aftale, der ikke er løst efter artikel 22, for det associeringsråd, der er oprettet ved associeringsaftalen. I forbindelse med denne artikel fungerer det i henhold til associeringsaftalen oprettede associeringsråd som fælles udvalg.
 2. Associeringsrådet kan bilægge tvisten ved en afgørelse.
 3. De kontraherende parter træffer de nødvendige foranstaltninger for at gennemføre den i stk. 2 omhandlede afgørelse.
 4. Er de kontraherende parter ikke i stand til at bilægge tvisten efter stk. 2, forelægges den efter anmodning fra en af de kontraherende parter for en voldgiftsret med tre voldgiftsdommere således:
 a)
 Hver kontraherende part udpeger en voldgiftsdommer senest tres (60) dage efter, at den anden kontraherende parts meddelelse om anmodningen om voldgift i en voldgiftsret er modtaget gennem de diplomatiske kanaler; den tredje voldgiftsdommer udpeges af de kontraherende parter efter yderligere højst tres (60) dage. Har en af de kontraherende parter ikke udpeget en voldgiftsdommer inden for den aftalte periode, eller er den tredje voldgiftsdommer ikke udpeget inden for den aftalte periode, kan hver kontraherende part anmode ICAO-rådets formand om at udpege den eller de fornødne voldgiftsdommere.
 b)
 Den tredje voldgiftsdommer, der udpeges i medfør af litra a), bør være statsborger i et tredjeland, der har diplomatiske forbindelser med hver af de kontraherende parter på tidspunktet for udpegelsen, og fungerer som formand for voldgiftsretten.
 c)
 Voldgiftsretten fastsætter selv sin forretningsorden.
 d)
 Indtil der foreligger en endelig afgørelse fra voldgiftsretten, fordeles voldgiftsudgifterne ligeligt mellem de kontraherende parter.
 5. Efter anmodning fra en kontraherende part kan voldgiftsretten pålægge den anden kontraherende part at iværksætte midlertidige afhjælpende foranstaltninger, indtil voldgiftsretten træffer endelig afgørelse.
 6. Voldgiftsretten skal søge at vedtage foreløbige eller endelige afgørelser ved konsensus. Er det ikke muligt at opnå konsensus, træffer voldgiftsretten sine afgørelser ved afstemning med flertal.
 7.


text:
Hvis en af de kontraherende parter ikke handler i overensstemmelse med en afgørelse, som voldgiftsretten har truffet i medfør af denne artikel, senest tredive (30) dage efter, at den er meddelt, kan den anden kontraherende part begrænse, suspendere eller tilbagekalde de rettigheder eller privilegier, den har tildelt den forsømmelige kontraherende part i henhold til denne aftale, så længe undladelsen består.
 Artikel 24
 Beskyttelsesforanstaltninger
 1. De kontraherende parter træffer alle fornødne almindelige eller særlige foranstaltninger for at opfylde deres forpligtelser i henhold til denne aftale. De drager omsorg for, at aftalens mål virkeliggøres.
 2. Finder en af de kontraherende parter, at den anden kontraherende part har tilsidesat en forpligtelse, som påhviler den i henhold til denne aftale, kan den træffe passende foranstaltninger. Omfang og varighed af beskyttelsesforanstaltninger skal begrænses til, hvad der er strengt nødvendigt for at afhjælpe problemet eller opretholde balancen i aftalen. Der vælges fortrinsvis foranstaltninger, som forstyrrer denne aftales funktion mindst muligt.
 3. En kontraherende part, som overvejer at træffe beskyttelsesforanstaltninger, underretter de øvrige kontraherende parter via Det Fælles Udvalg og fremlægger alle relevante oplysninger.
 4. De kontraherende parter indleder straks samråd i Det Fælles Udvalg for at finde en løsning, der kan accepteres af dem begge.
 5. Den pågældende kontraherende part må først træffe beskyttelsesforanstaltninger en måned efter datoen for den i stk. 3 nævnte underretning, medmindre den i stk. 4 nævnte samrådsprocedure afsluttes inden udløbet af denne frist, jf. dog artikel 3, stk. 1, litra d), artikel 4, stk. 1, litra d), artikel 13 og artikel 14.
 6. Den pågældende kontraherende part underretter straks Det Fælles Udvalg om de foranstaltninger, der træffes, og fremlægger alle relevante oplysninger.
 7. Foranstaltninger efter denne artikel ophæves, så snart den forsømmelige kontraherende part opfylder denne aftales bestemmelser.
 Artikel 25
 Aftalens geografiske udstrækning
 De kontraherende parter forpligter sig til at føre en løbende dialog for at sikre denne aftales sammenhæng med Barcelonaprocessen og søger som deres endelige mål at etablere et fælles luftfartsområde for Euro-Middelhavs-området. Derfor skal muligheden for at opnå indbyrdes enighed om ændringer for at tage hensyn til tilsvarende Euro-Middelhavs-luftfartsaftaler drøftes i Det Fælles Udvalg i overensstemmelse af artikel 22, stk. 11.
 Artikel 26
 Forhold til andre aftaler
 1. Bestemmelserne i denne aftale har forrang frem for de relevante bestemmelser i eksisterende bilaterale aftaler og ordninger mellem Israel og medlemsstaterne. Uanset bestemmelserne i denne aftale kan eksisterende trafikrettigheder, sikkerhedsordninger, der udspringer af sådanne bilaterale aftaler, eller andre ordninger, som ikke er omfattet af denne aftale, eller som er gunstigere, dog fortsat anvendes. Hvad angår luftfartsselskaber kan sådanne rettigheder og ordninger fortsat anvendes af:
 a)
 Den Europæiske Unions luftfartsselskaber, forudsat at der ikke finder nogen forskelsbehandling sted i forbindelse med gennemførelsen af disse eksisterende rettigheder eller andre ordninger mellem Den Europæiske Unions luftfartsselskaber på grundlag af nationalt tilhørsforhold.
 b)
 Staten Israels luftfartsselskaber.
 2. Hvis de kontraherende parter tiltræder en multilateral aftale eller støtter en beslutning truffet af ICAO eller en anden international organisation, som drejer sig om forhold, der er omfattet af denne aftale, drøftes det i Det Fælles Udvalg,


text:
om denne aftale skal tilpasses for at tage højde herfor.
 3. Denne aftale berører ikke de to kontraherende parters eventuelle beslutninger om at gennemføre fremtidige anbefalinger fra ICAO. De kontraherende parter anfører ikke denne aftale eller nogen del af den som grundlag for at modsætte sig, at alternative strategier for forhold, aftalen ikke omfatter, drøftes i ICAO.
 4. De kontraherende parter er enige om, at der ikke vil være nogen begrænsninger eller hindringer for, at Staten Israels regering og de enkelte regeringer for Den Europæiske Unions medlemsstater aftaler sikkerhedsordninger på områder, der falder uden for anvendelsesområdet for EU's enekompetence. De kontraherende parter er dog enige om i) hvor det er muligt og i overensstemmelse med artikel 14, stk. 5, at prioritere aftaler om sikringsordninger på EU-plan og ii) at forsyne Det Fælles Udvalg med de relevante oplysninger om sådanne bilaterale sikkerhedsordninger, jf. dog artikel 14, stk. 14.
 Artikel 27
 Ændringer
 1. Hvis en af de kontraherende parter ønsker at ændre aftalens bestemmelser, underretter den Det Fælles Udvalg herom. Ændringer af denne aftale træder i kraft i overensstemmelse med artikel 30.
 2. Det Fælles Udvalg kan efter forslag fra en af de kontraherende parter og i overensstemmelse med denne artikel beslutte at ændre bilagene til aftalen.
 3. Denne aftale er ikke til hinder for, at de kontraherende parter, under forudsætning af at princippet om ikke-forskelsbehandling og bestemmelserne i denne aftale overholdes, ensidigt kan vedtage ny lovgivning eller ændre deres gældende lovgivning om luftfart som anført i bilag IV, forudsat at princippet om ikke-forskelsbehandling og bestemmelserne i denne aftale overholdes.
 4. Når en kontraherende part overvejer at indføre ny lovgivning eller foretage en ændring af den gældende lovgivning om luftfart som anført i bilag IV, underretter den den anden kontraherende part, hvis det er relevant og muligt. Der kan i Det Fælles Udvalg etableres en sådan udveksling af oplysninger og, hvis en af de kontraherende parters anmoder derom, en indledende udveksling af synspunkter.
 5. Hver kontraherende part skal regelmæssigt og så snart det er hensigtsmæssigt underrette den anden kontraherende part om ny lovgivning eller en ændring af den gældende lovgivning om luftfart som anført i bilag IV. Udvekslingen af sådanne oplysninger kan finde sted i Det Fælles Udvalg. Efter anmodning fra en af de kontraherende parter drøfter Det Fælles Udvalg senest tres dage senere, hvilke følger sådan ny lovgivning eller ændring vil få for denne aftales mulighed for at fungere efter hensigten.
 6. For at sikre, at denne aftale fungerer korrekt, skal Det Fælles Udvalg:
 a)
 træffe afgørelse om at ændre denne aftales bilag IV og/eller VI, således at den pågældende nye lovgivning eller ændring indarbejdes i den, om nødvendigt på grundlag af gensidighed, eller
 b)
 træffe afgørelse om, at den pågældende nye lovgivning eller ændring betragtes som værende i overensstemmelse med denne aftale, eller
 c)
 træffer afgørelse om eventuelle andre foranstaltninger, der skal vedtages inden for en rimelig frist, vedrørende den pågældende nye lovgivning eller ændring.
 Artikel 28
 Opsigelse
 1. Denne aftale indgås på ubestemt tid.
 2. Hver af parterne kan


text:
når som helst ad diplomatiske kanaler give den anden kontraherende part skriftlig meddelelse om sin beslutning om at opsige aftalen. En sådan meddelelse sendes samtidigt til ICAO. Aftalen ophører ved midnat (GMT) ved udgangen af IATA's trafiksæson, som er i kraft et år fra datoen på den skriftlige opsigelse af aftalen, medmindre opsigelsen trækkes tilbage efter aftale mellem parterne inden udløbet af denne periode.
 Artikel 29
 Registrering hos Organisationen for International Civil Luftfart og De Forenede Nationers sekretariat
 Denne aftale og alle ændringer heraf registreres hos ICAO og FN's sekretariat.
 Artikel 30
 Anvendelse og ikrafttræden
 1. Denne aftale anvendes foreløbigt i overensstemmelse med de kontraherende parters nationale lovgivning med virkning fra den dato, hvor den undertegnes af de kontraherende parter.
 2. Denne aftale træder i kraft én måned efter datoen på den sidste note i en udveksling af diplomatiske noter mellem de kontraherende parter, hvor de bekræfter, at alle nødvendige procedurer for denne aftales ikrafttræden er afsluttet. I forbindelse med denne udveksling fremsender Israel til Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union sin diplomatiske note til Den Europæiske Union og dens medlemsstater, og Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union fremsender til Israel den diplomatiske note fra Den Europæiske Union og dens medlemsstater. Den diplomatiske note fra Den Europæiske Union og dens medlemsstater skal omfatte meddelelser fra hver medlemsstat, som bekræfter, at den pågældende medlemsstats procedurer for aftalens ikrafttræden er afsluttet.
 TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne aftale.
 Udfærdiget i Luxembourg, den tiende juni to tusinde og tretten, hvilket svarer til den anden tamuz fem tusinde syv hundrede og treoghalvfjerds efter den hebraiske tidsregning, i to eksemplarer på bulgarsk, dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, rumænsk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk, ungarsk og hebraisk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.
 Voor het Koninkrijk België
 Pour le Royaume de Belgique
 Für das Königreich Belgien
 Deze handtekening verbindt eveneens het Vlaamse Gewest, het Waalse Gewest en het Brussels Hoofdstedelijk Gewest.
 Cette signature engage égalament la Région wallonne, la Région flamande et la Région de Bruxelles-Capitale.
 Diese Unterschrift bindet zugleich die Wallonische Region, die Flämische Region und die Region Brüssel-Hauptstadt.
 За Република България
 Za Českou republiku
 For Kongeriget Danmark
 Für die Bundesrepublik Deutschland
 Eesti Vabariigi nimel
 Thar cheann Na hÉireann
 For Ireland
 Για την Ελληνική Δημοκρατία
 Por el Reino de España
 Pour la République française
 Per la Repubblica italiana
 Για την Κυπριακή Δημοκρατία
 Latvijas Republikas vārdā –
 Lietuvos Respublikos vardu
 Pour le Grand-Duché de Luxembourg
 Magyarország részéről
 Għal Malta
 Voor het Koninkrijk der Nederlanden
 Für die Republik Österreich
 W imieniu Rzeczypospolitej Polskiej
 Pela República Portuguesa
 Pentru România
 Za Republiko Slovenijo
 Za Slovenskú republiku
 Suomen tasavallan puolesta
 För Republiken Finland
 För Konungariket Sverige
 For the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland
 За Европейския съюз
 Por la Unión Europea
 Za Evropskou unii
 For Den Europæiske Union
 Für die Europäische Union
 Euroopa Liidu nimel
 Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
 For the European Union
 Pour l'Union européenne
 Per l'Unione europea
 Eiropas Savienības vārdā –


text:
Europos Sąjungos vardu
 Az Európai Unió részéről
 Għall-Unjoni Ewropea
 Voor de Europese Unie
 W imieniu Unii Europejskiej
 Pela União Europeia
 Pentru Uniunea Europeană
 Za Európsku úniu
 Za Evropsko unijo
 Euroopan unionin puolesta
 För Europeiska unionen
 BILAG I
 AFTALTE TJENESTER OG FASTLAGTE RUTER
 1.
 Dette bilag gælder, medmindre andet er fastsat i overgangsbestemmelserne i bilag II til denne aftale.
 2.
 Hver kontraherende part giver den anden kontraherende parts luftfartsselskaber ret til at udøve luftfartstjenester på følgende fastlagte ruter:
 a)
 for så vidt angår Den Europæiske Unions luftfartsselskaber:
 destinationer i Den Europæiske Union – en eller flere mellemliggende destinationer i Euro-Middelhavs-lande (1), FELO-lande (2) eller lande, som er opført i bilag III – en eller flere destinationer i Israel
 b)
 for så vidt angår israelske luftfartsselskaber:
 destinationer i Israel – en eller flere mellemliggende destinationer i Euro-Middelhavs-lande, FELO-lande eller lande, som er opført i bilag III – en eller flere destinationer i Den Europæiske Union.
 3.
 De luftfartstjenester, der udøves i medfør af punkt 2 i dette bilag, skal påbegyndes eller afsluttes på Israels territorium for israelske luftfartsselskaber og på Den Europæiske Unions territorium for Den Europæiske Unions luftfartsselskaber.
 4.
 Hver kontraherende parts luftfartsselskaber kan for nogle eller alle flyvninger frit vælge at:
 a)
 gennemføre flyvninger i én eller begge retninger
 b)
 kombinere forskellige rutenumre og gennemføre dem med samme luftfartøj
 c)
 betjene mellemliggende destinationer som angivet i dette bilags punkt 2 samt destinationer på de kontraherende parters territorium i enhver kombination og rækkefølge
 d)
 undlade landing på én eller flere destinationer
 e)
 overføre trafik fra ethvert af selskabets luftfartøjer til ethvert andet af selskabets luftfartøjer på enhver destination
 f)
 gøre ophold på enhver destination i eller uden for de kontraherende parters territorium, jf. dog artikel 2, stk. 2, i denne aftale
 g)
 befordre transittrafik gennem den anden kontraherende parts territorium og
 h)
 kombinere trafik på samme luftfartøj uanset trafikkens oprindelse.
 5.
 De kontraherende parter tillader hver især hvert luftfartsselskab at fastsætte frekvensen og kapaciteten for den internationale lufttransport, som det udbyder på grundlag af kommercielle overvejelser på markedet. I overensstemmelse med denne ret begrænser ingen af de kontraherende parter ensidigt den trafikmængde, forbindelseshyppighed eller -regularitet eller den eller de luftfartøjstyper, hvormed den anden kontraherende parts luftfartsselskaber udfører lufttransporten, undtagen af toldmæssige, tekniske eller driftsmæssige hensyn samt hensyn til miljø- og sundhedsbeskyttelse eller ved anvendelse af denne aftales artikel 7.
 6.
 Hver kontraherende parts luftfartsselskaber kan bl.a. inden for rammerne af ordninger for ordninger med fælles rutenumre betjene enhver destination beliggende i et tredjeland, som ikke indgår i de fastlagte ruter, så længe de ikke udøver den femte frihedsrettighed.
 7.
 Uanset andre bestemmelser i dette bilag giver denne aftale ikke nogen rettigheder, der tillader udførelse af international lufttransport til eller fra eller gennem et territorium tilhørende et tredjeland, som ikke har diplomatiske forbindelser med alle kontraherende parter.
 (1) "Euro-Middelhavs-landene" er Marokko, Algeriet, Tunesien, Libyen, Egypten, Libanon, Jordan, Israel, de palæstinensiske områder, Syrien og Tyrkiet.
 (2) "FELO-landene" er de lande, der er parter i den multilaterale aftale om oprettelse af et fælles europæisk