text:
Opmærksomheden henledes på den målemetode for brudforlængelse, som er beskrevet i ISO 6892, navnlig når der er tale om koniske måleemner, hvor brudpunktet befinder sig ret langt fra midten af målelængden.
 A.2. Slagprøvning af stålflasker og -foringer
 Der udføres slagprøvning på det materiale, som er udtaget fra den færdige flaskes cylindriske del, idet der anvendes tre prøveemner i overensstemmelse med ISO 148. Emnerne til slagprøvning skal udtages i den i tabel 6.2 i bilag 3 angivne retning fra flaskens væg. Kærvmærket skal være vinkelret på flaskens væg. Til langsgående prøvning bearbejdes prøveemnet på alle seks flader. Tillader vægtykkelsen ikke, at det endelige prøveemnes bredde er 10 mm, skal bredden være så tæt som muligt på flaskevæggens nominelle tykkelse. De prøveemner, som udtages i tværretningen, bearbejdes kun på fire flader, således at ydersiden og indersiden af flaskevæggen ikke bearbejdes.
 A.3. Prøvning for sulfidspændingsrevnedannelse i stål
 Medmindre andet er angivet i det følgende, udføres prøvning i overensstemmelse med procedurerne i Method A-NACE Standard Tensile Test, som er beskrevet i NACE Standard TM0177-96. Der udføres prøvninger af mindst 3 prøveemner, som har en målediameter på 3,81 mm (0,150 inch), og som er fremstillet af væggen af en færdig flaske eller foring. Prøveemnerne underkastes en konstant trækstyrke svarende til 60 % af stålets foreskrevne minimale flydespænding, nedsænkes i en opløsning af destilleret vand med buffer af 0,5 % (massefraktion) natriumacetattrihydrat, og justeres ved hjælp af eddikesyre til en startværdi på 4,0 pH.
 Opløsningen skal hele tiden være mættet ved rumtemperatur og -tryk med 0,414 kPa (0,06 psia) hydrogensulfid (balancenitrogen). Prøveemnerne må ikke vise svigt inden for en prøvningsvarighed på 144 timer.
 A.4. Korrosionsprøvning, aluminium
 Aluminiumlegeringer korrosionsprøves efter bilag A til ISO/DIS 7866 og skal opfylde de deri angivne krav.
 A.5. Prøvning for revnedannelse ved vedvarende belastning, aluminium
 Aluminiumlegeringer prøves for bestandighed mod revnedannelse ved vedvarende belastning efter bilag D til ISO/DIS 7866, og skal opfylde de deri angivne krav.
 A.6. Prøvning for utæthed-før-brud
 Tre færdige flasker trykbelastes cyklisk mellem henholdsvis højst 2 MPa og mindst 30 MPa med en frekvens på højst 10 cykluser i minuttet.
 For alle flasker skal svigt ske ved utæthed.
 A.7. Cyklisk trykbelastning ved ekstrem temperatur
 Færdige flasker, hvis kompositvikling er uden beskyttende belægning, afprøves cyklisk uden at vise tegn på brud, utæthed eller optrævling af fibre, på følgende måde:
 a)
 Konditionering i 48 timer ved nultryk, 65 °C eller derover og 95 % relativ fugtighed eller derover. Denne forskrift anses for opfyldt ved besprøjtning med finforstøvet vand eller vandtåge i et kammer, hvor temperaturen holdes på 65 °C.
 b)
 Hydrostatisk trykbelastning med 500 cykluser gange den foreskrevne driftslevetid i år, mellem henholdsvis højst 2 MPa og mindst 26 MPa ved mindst 65 °C og 95 % relativ fugtighed.
 c)
 Stabilisering ved et tryk på nul og rumtemperatur.
 d)
 Derefter trykbelastes cyklisk fra højst 2 MPa til mindst 20 MPa i 500 cykluser gange den foreskrevne driftslevetid i år ved –40 °C eller derunder.
 Frekvensen af den cykliske belastning under b) må ikke være over 10 cykluser i minuttet. Frekvensen


text:
af den cykliske trykbelastning under d) må ikke være over 3 cykluser i minuttet, medmindre der er monteret en tryktransducer direkte i flasken. Der skal anvendes passende registreringsinstrumenter for at sikre, at væskens minimumtemperatur opretholdes under den cykliske lavtemperaturbelastning.
 Efter cyklisk trykbelastning ved ekstrem temperatur trykbelastes flaskerne hydrostatisk indtil svigt efter forskrifterne for hydrostatisk brudprøvning og skal herunder opnå et mindste brudtryk på 85 % af det konstruktivt bestemte minimale tilladelige brudtryk. For konstruktioner af type CNG-4 skal flasken inden den hydrostatiske brudprøve tæthedsprøves i overensstemmelse med afsnit A.10 nedenfor.
 A.8. Brinell-hårdhedsprøvning
 Hårdhedsprøvning udføres på den parallelle væg ved midten og i den ene hvælvede ende af hver flaske eller foring i overensstemmelse med ISO 6506. Prøvningen udføres efter den endelige varmebehandling, og de således bestemte hårdhedstal skal være inden for det område, som foreskrives for konstruktionen.
 Prøvning af overfladebelægning (er obligatorisk, hvis punkt 6.12 c) i bilag 3 anvendes)
 A.9.1. Prøvning af overfladebelægningen
 Overfladebelægningen vurderes ved hjælp af følgende prøvningsmetoder eller efter ækvivalente nationale standarder:
 i)
 Vedhæftningsprøvning i henhold til ISO 4624 med brug af metode A eller, i givet fald, B; overfladebelægningen skal udvise vedhæftning af den pågældende klasse 4A eller 4B.
 ii)
 Smidighed i overensstemmelse med ASTM D522 Mandrel Bend Test of Attached Organic Coatings, med anvendelse af Test Method B med en 12,7 mm (0,5 in) dorn ved den foreskrevne tykkelse ved –20 °C.
 Prøveemner til smidighedsprøvning fremstilles i overensstemmelse med standarden ASTM D522. Der må ikke være synlige revner.
 iii)
 Slagfasthed i overensstemmelse med ASTM D2794 Test method for Resistance of Organic Coatings to the Effects of Rapid Deformation (Impact). Overfladebelægningen skal ved rumtemperatur bestå en kærvslagprøve med fremadrettet anslag med 18 J (160 in-lbs).
 iv)
 Kemisk modstandsevne afprøves generelt i overensstemmelse med ASTM D1308 Effect of Household Chemicals on Clear and Pigmented Organic Finishes. Prøvningerne udføres med Open Spot Test Method og 100 timers eksponering for 30 % svovlsyreopløsning (batterisyre med specifik vægtfylde 1,219) og 24 timers eksponering for en polyalkenglycol (f.eks. bremsevæske). Der må ikke komme tegn på opkogning, blæredannelse eller blødgøring af overfladebelægningen. Vedhæftningen skal opfylde kravene svarende til bedømmelse 3 ved afprøvning efter ASTM D3359.
 v)
 Mindst 1 000 timers eksponering i overensstemmelse med ASTM G53 Practice for Operating Light- and Water-Exposure Apparatus (Fluorescent W-Condensation Type) for Exposure of non-metallic Materials. Der må ikke være tegn på blæredannelse, og vedhæftningen skal opfylde kravene svarende til bedømmelse 3 ved afprøvning efter ISO 4624. Det maksimale tilladelige glanstab er 20 %.
 vi)
 Mindst 500 timers eksponering i overensstemmelse med ASTM B117 Test Method of Salt Spray (Fog) Testing. Der må højst være 3 mm underskæring ved ridsemærket, der må ikke være tegn på blæredannelse, og vedhæftningen skal opfylde kravene svarende til bedømmelse 3 ved afprøvning efter ASTM D3359.
 vii)
 Bestandighed mod afskalning ved rumtemperatur med anvendelse af ASTM D3170, Chipping Resistance of Coatings. Overfladebelægningen skal opnå bedømmelse 7A eller bedre, og der må ikke forekomme nogen blotlægning af underlaget.
 A.9.2. Batchprøvning af overfladebelægningen
 i)
 Lagtykkelse
 Overfladebelægningens lagtykkelse skal opfylde de forskrifterne for den

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
pågældende konstruktion efter ISO 2808.
 ii)
 Overfladebelægningens vedhæftning
 Overfladebelægningens vedhæftning måles efter ISO 4624 og skal opnå en bedømmelse på mindst 4 ved brug af den pågældende prøvningsmetode A eller B.
 A.10. Tæthedsprøvning
 Konstruktioner af type CNG-4 tæthedsprøves efter følgende procedure (eller et acceptabelt alternativ):
 a)
 Flasken tørres grundigt og pumpes op til arbejdstryk med tør luft eller nitrogen, hvortil der er tilsat en sporgas som f.eks. helium.
 b)
 Findes der i noget punkt en utæthed på mere end 0,004 standard-cm3/h, kasseres flasken.
 A.11. Hydraulisk prøvning
 En af de to følgende metoder skal anvendes:
 Valgmulighed 1: Vandkappeprøve
 a)
 Flasken trykprøves hydrostatisk med mindst 1,5 gange arbejdstrykket. Prøvningstrykket må i intet tilfælde overstige selvkrympningstrykket.
 b)
 Trykket opretholdes tilstrækkeligt længe (mindst 30 sekunder) til at fuldstændig ekspansion sikres. Efter selvkrympning og inden den hydrostatiske prøve må det indvendige tryk ikke i noget tilfælde overstige 90 % af det hydrostatiske prøvningstryk. Kan prøvningstrykket ikke opretholdes på grund af svigt af prøvningsapparatet, kan det tillades, at prøven gentages ved et 700 kPa højere tryk. Der tillades højst to sådanne gentagne prøver.
 c)
 Fabrikanten fastsætter en passende grænse for den blivende volumetriske ekspansion ved det anvendte prøvningstryk, dog må den blivende ekspansion i intet tilfælde være over 5 % af den samlede volumetriske ekspansion, målt ved prøvningstrykket. For konstruktioner af type CNG-4 fastlægges den elastiske ekspansion af fabrikanten. Flasker, som ikke overholder den fastlagte kassationsgrænse, skal kasseres og enten destrueres eller anvendes til batchprøvning.
 Valgmulighed 2: Trykprøve
 Det hydrostatiske tryk i flasken øges gradvist og jævnt til prøvningstrykket, som skal være mindst 1,5 gange arbejdstrykket. Prøvningstrykket i flasken holdes tilstrækkeligt længe (mindst 30 sekunder) til at konstatere, at trykket ikke er tilbøjeligt til at synke, og at tætheden er sikret.
 A.12. Hydrostatisk tryksprængprøvning
 a)
 Trykstigningen må ikke være over 1,4 MPa i sekundet (200 psi/sekund), når trykket er over 80 % af det konstruktivt bestemte sprængtryk. Er trykstigningen over 350 kPa/sekund (50 psi/sekund), mens trykket er over 80 % af det konstruktivt bestemte sprængtryk, skal flasken enten være anbragt skematisk mellem trykkilde og trykmåleanordning, eller også skal der være et ophold på 5 sekunder ved det minimale konstruktivt bestemte sprængtryk.
 b)
 Det nødvendige minimale (beregnede) sprængtryk skal være mindst 45 MPa og i intet tilfælde mindre end den værdi, som er nødvendig for at opfylde forskrifterne for spændingsindeks. Det faktiske sprængtryk registreres. Brud må finde sted enten i flaskens cylindriske del eller hvælvede område.
 A.13. Cyklisk trykbelastning ved omgivende temperatur
 Ved cyklisk trykbelastning anvendes følgende procedure:
 a)
 prøveflasken fyldes op med en ikke-korrosiv væske som olie, inhiberet vand eller glycol
 b)
 flasketrykket bringes til at svinge mellem henholdsvis højst 2 MPa og mindst 26 MPa med en frekvens på højst 10 cykluser i minuttet.
 Antal gennemførte cykluser indtil svigt indtræder, og lokaliseringen af det sted, hvor svigtet begynder, skal registreres.
 A.14. Prøvning i surt miljø
 På en færdig flaske gennemføres følgende prøvningsprocedure:
 i)
 Et område af flaskens overflade med en diameter på 150 mm eksponeres i 100 timer for en 30 % svovlsyreopløsning (batterisyre med


text:
specifik vægtfylde 1,219), medens flasketrykket holdes på 26 Mpa.
 ii)
 Flasken sprænges derefter i henhold til proceduren i afsnit A.12 ovenfor, hvorved sprængtrykket skal være over 85 % af det minimale konstruktivt bestemte sprængtryk.
 A.15. Brandprøvning
 A.15.1. Generelt
 Brandprøven er udformet med henblik på at godtgøre, om de færdige flasker komplet med brandbeskyttelsessystem (flaskeventil, trykbegrænseranordning og/eller integreret varmeisolering), som foreskrives for konstruktionen, forhindrer, at flasken sprænges ved afprøvning under de foreskrevne brandbetingelser. Ved brandprøvning skal udvises den yderste forsigtighed i tilfælde af, at der opstår brud på flasken.
 A.15.2. Flaskeopstilling
 Flasken anbringes vandret, og med flaskens bund ca. 100 mm over brandkilden.
 Der anvendes metalafskærmning, som forhindrer, at flammerne kommer i direkte kontakt med flaskeventiler, fittings og/eller trykbegrænseranordninger. Metalafskærmningen må ikke være i direkte berøring med det foreskrevne brandsikringssystem (trykbegrænseranordninger eller flaskeventil). Indtræffer der under prøvningen svigt af en ventil, fitting eller rørkomponent, som ikke tilhører det til konstruktionen påtænkte beskyttelsessystem, anses resultatet for ugyldigt.
 A.15.3. Brandkilde
 En ensartet flammekilde med længde 1,65 m skal give direkte ildpåvirkning af flasken hele vejen rundt om denne.
 Ethvert brændstof kan anvendes til flammekilden, forudsat at det frembringer en ensartet varme, som er tilstrækkelig til at opretholde de foreskrevne prøvningstemperaturer, indtil flasken udluftes. Ved valg af brændstof skal luftforureningshensyn tages i betragtning. Flammeopstillingen skal være registreret tilstrækkelig detaljeret til at sikre, at varmetilførslen til flasken er reproducerbar. Forekommer der svigt eller ujævnhed i flammekilden under prøvningen, anses resultatet for ugyldigt.
 A.15.4. Temperatur- og trykmåling
 Overfladetemperaturen overvåges ved hjælp af mindst tre termoelementer, placeret langs flaskens bund i en indbyrdes afstand af højst 0,75 m. Der anvendes metalafskærmning til at forhindre, at termoelementerne eksponeres for direkte varme. I stedet kan termoelementerne indsættes i metalklodser med en sidelængde på højst 25 mm.
 Termoelementernes temperaturer og flasketrykket registreres med et interval på højst 30 sekunder under prøven.
 A.15.5. Generelle prøvningsforskrifter
 Flaskerne tryksættes med naturgas og afprøves i vandretliggende position dels ved:
 a)
 arbejdstryk, og dels
 b)
 25 % af arbejdstrykket.
 Straks efter antændelse skal flammekilden bevirke, at flaskens overflade er i direkte berøring med flammerne langs hele flammekildens længde (1,65 m) og langs hele flaskens omkreds. Inden for 5 minutter efter antændelsen skal mindst ét termoelement vise en brandtemperatur lige under tanken på mindst 590 °C. Denne minimumtemperatur skal opretholdes i resten af prøvningens varighed.
 A.15.6. Flasker med en længde på ikke over 1,65 m
 Flaskens midte skal være anbragt over midten af flammekilden.
 A.15.7. Flasker med længde over 1,65 m
 Er flasken forsynet med trykbegrænseranordning i den ene ende, skal flammekilden begynde i flaskens modsatte ende. Har flasken trykbegrænseranordning i begge ender eller flere end ét sted på flaskens langside, skal midten af flammekilden være anbragt midt mellem de trykbegrænseranordninger, som er adskilt af den største vandrette afstand.
 Er flasken derudover beskyttet med varmeisolering, skal der udføres to brandprøver ved driftstryk, idet ilden i den ene prøve er centreret midt på flaskens langside, medens ilden i den anden prøve begynder ved flaskens ene ende.
 A.15.8. Acceptable resultater
 Flasken skal tømme sig gennem en trykbegrænseranordning.
 A.16.


text:
Gennemtrængningsprøvning
 En flaske, som er oppumpet til 20 MPa ±1 MPa med komprimeret gas, gennemtrænges af et panserbrydende projektil med en diameter på mindst 7,62 mm. Projektilet skal trænge helt gennem i det mindste den ene sidevæg af flasken. For konstruktioner af type CNG-2, CNG-3 og CNG-4 skal projektilet anslå mod sidevæggen i en vinkel af tilnærmelsesvis 45°. Flasken må ikke vise tegn på fragmentationsbrud. Tab af små stykker gods på hver højst 45 gram anses ikke for grund til manglende beståelse af prøven. Den omtrentlige størrelse af indgangs- og udgangshul og deres placering registreres.
 A.17. Prøvning for følsomhed over for defekter i kompositten
 Kun for konstruktioner af type CNG-2, CNG-3 og CNG-4 fræses der på én færdig flaske, komplet med overfladebelægning, nogle defekter i længderetningen i kompositten. Disse defekter skal være større end de af fabrikanten foreskrevne grænser, som gælder ved besigtigelse.
 Den med defekter forsynede flaske trykbelastes derefter cyklisk fra højst 2 MPa til mindst 26 MPa gennem 3 000 cykluser, efterfulgt af yderligere 12 000 cykluser ved rumtemperatur; flasken må ikke blive utæt eller sprænges under de første 3 000 cykluser, men kan svigte ved utæthed under de sidste 12 000 cykluser. Alle flasker, som har gennemført denne prøve, skal destrueres.
 A.18. Højtemperaturkrybeprøve
 Denne prøve er nødvendig for alle konstruktioner af type CNG-4 samt alle de konstruktioner af type CNG-2 og CNG-3, for hvilke glasovergangstemperaturen for harpiksgrundmassen ikke er mindst 20 °C over den konstruktivt bestemte maksimale materialetemperatur, som er angivet i punkt 4.4.2 i bilag 3.
 Én færdig flaske afprøves som følger:
 a)
 Flasken underkastes et tryk på 26 MPa og opbevares ved en temperatur på 100 °C i mindst 200 timer.
 b)
 Efter prøvningen skal flasken opfylde forskrifterne for den hydrostatiske ekspansionsprøve A.11, tæthedsprøven A.10 og sprængprøven A.12 ovenfor.
 A.19. Accelereret spændingsbrudprøvning
 Udelukkende for konstruktioner af type CNG-2, CNG-3 og CNG-4 skal én flaske uden beskyttende overfladebelægning underkastes et hydrostatisk tryk på 26 MPa, mens den er nedsænket i vand ved 65 °C. Flasken opbevares ved dette tryk og denne temperatur i 1 000 timer. Flasken skal derefter trykbelastes til sprængning i overensstemmelse med proceduren i afsnit A.12 ovenfor, bortset fra, at sprængtrykket skal være over 85 % af det konstruktivt bestemte minimale sprængtryk.
 A.20. Faldprøvning
 En eller flere færdige flasker faldprøves ved omgivende temperatur uden indvendigt overtryk eller påmonterede ventiler. Som faldunderlag for flaskerne anvendes et glat, vandret betonunderlag eller gulv. Én flaske bringes til at falde i vandret stilling med undersiden 1,8 m over den overflade, som den falder mod. Én flaske bringes til i lodret stilling at falde mod hver ende fra en højde over gulv eller underlag svarende til en potentiel energi på 488 J, dog må flaskens underste ende ikke være over 1,8 m. Én flaske bringes til at falde i en vinkel på 45°, således at den rammer med den hvælvede del, og således at tyngdepunktet befinder sig i en højde af 1,8 m; er den underste ende tættere mod underlaget end 0,6 m, ændres faldvinklen dog således, at


text:
minimumhøjden bliver 0,6 m og tyngdepunktets højde 1,8 m.
 Efter faldprøven trykbelastes flasken cyklisk fra højst 2 MPa til mindst 26 MPa i 1 000 cykluser gange den foreskrevne driftslevetid i år. Under den cykliske trykbelastning kan flaskerne blive utætte, men må ikke sprænges. Alle flasker, som gennemfører den cykliske trykbelastning, skal destrueres.
 A.21. Gennemsivningsprøvning
 Denne prøve er kun nødvendig for konstruktioner af type CNG-4. Én færdig flaske pumpes op til arbejdstryk med komprimeret naturgas eller en blanding af 90 % nitrogen og 10 % helium, anbringes ved rumtemperatur i et lukket, tæt kammer og overvåges for utæthed tilstrækkelig længe til at nå ligevægtshastigheden for gennemsivning. Genemsivningshastigheden skal være mindre end 0,25 ml naturgas eller helium i timen pr. liter af flaskens vandkapacitet.
 A.22. Plastmaterialers trækstyrkeegenskaber
 Plastforingsmaterialets trækflydespænding og brudforlængelse bestemmes ved –50 °C efter ISO 3628 og skal opfylde forskrifterne i punkt 6.3.6 i bilag 3.
 A.23. Plastmaterialers smeltetemperatur
 Polymermaterialer fra færdige foringer afprøves i henhold til metoden i ISO 306 og skal opfylde forskrifterne i punkt 6.3.6 i bilag 3.
 A.24. Forskrifter for trykbegrænseranordninger
 Trykbegrænseranordninger, som foreskrives af fabrikanten, skal være forenelige med de i bilag 3, punkt 4 angivne driftsbetingelser og skal gennemgå følgende egnethedsprøvninger:
 a)
 Ét prøveeksemplar opbevares i 24 timer ved kontrolleret temperatur på mindst 95 °C og et tryk, som ikke er mindre end prøvningstrykket (30 MPa). Efter gennemførelse af denne prøve må der ikke være utæthed eller synlige tegn på udpresning af noget smelteligt metal, som er anvendt i konstruktionen.
 b)
 Ét prøveeksemplar udmattelsesprøves ved cyklisk trykbelastning med en frekvens på højst 4 cykluser i minuttet som følger:
 i)
 temperaturen fastholdes på 82 °C under cyklisk trykbelastning fra 2 MPa til 26 MPa gennem 10 000 cykluser
 ii)
 temperaturen fastholdes på –40 °C under cyklisk trykbelastning fra 2 MPa til 20 MPa gennem 10 000 cykluser.
 Efter afslutning af denne prøve må der ikke være utæthed eller synlige tegn på udpresning af noget smelteligt metal, som er anvendt i konstruktionen.
 (c)
 Blotlagte trykbærende messingkomponenter i trykbegrænseranordninger skal uden spændingskorrosionsrevnedannelse kunne underkastes en mercuronitratprøve som beskrevet i ASTM B154. Trykbegrænseranordningen nedsænkes i 30 minutter i en vandig opløsning af mercuronitrat indeholdende 10 g mercuronitrat og 10 ml salpetersyre pr. liter opløsning. Efter nedsænkningen tæthedsprøves trykbegrænseranordningen ved påføring af et aerostatisk tryk på 26 MPa i ét minut, i hvilket tidsrum komponenten kontrolleres for ekstern utæthed; eventuel utæthed må højst udgøre 200 cm3/h.
 d)
 Blotlagte trykbærende komponenter af rustfrit stål i trykbegrænseranordninger skal være udført i en legeringstype, som er bestandig mod revnedannelse ved chloridinduceret spændingskorrosion.
 A.25. Vridningsprøvning på studs
 Flaskens krop fastholdes, så den ikke kan dreje, hvorefter der påføres et vridningsmoment på 500 Nm på hver endestuds af flasken, først i gevindsamlingens tilspændingsretning, derefter i den modsatte retning, og derefter igen i tilspændingsretningen.
 A.26. Harpiksens forskydningsstyrke
 Harpiksmaterialer afprøves på en prøvekupon, som er repræsentativ for kompositbeviklingen, i henhold til ASTM D2344 eller en ækvivalent national standard. Efter 24 timers kogning i vand skal komposittens forskydningsbrudstyrke være mindst 13,8 MPa.
 A.27. Cyklisk trykbelastning med


text:
naturgas
 Én færdig flaske trykbelastes cyklisk med komprimeret naturgas, vekslende fra under 2 MPa til arbejdstryk, gennem 300 cykluser. Hver cyklus, bestående af oppumpning og udluftning af flasken, må højst vare 1 time. Flasken tæthedsprøves i overensstemmelse med afsnit A.10 ovenfor og skal opfylde de deri givne forskrifter. Efter gennemførelsen af den cykliske afprøvning med naturgas skæres flasken ud i snit, og grænsefladen mellem foring og endestuds inspiceres for eventuelle tegn på skader som spændingsrevner eller elektrostatisk udladning.
 Bemærkning: Ved udførelse af denne prøve skal tages særligt hensyn til sikkerheden. Før udførelse af prøven skal flasker af denne konstruktion tilfredsstillende have opfyldt prøvningskravene i afsnit A.12 ovenfor (hydrostatisk sprængprøve), punkt 8.6.3 i bilag 3 (cyklisk trykbelastning ved rumtemperatur) og afsnit A.21 ovenfor (gennemsivningsprøve). Før udførelse af denne prøve skal de pågældende flasker have bestået prøven i afsnit A.10 ovenfor (tæthedsprøve).
 A.28. Forskrifter for håndventiler
 Ét prøveeksemplar udmattelsesprøves ved cyklisk trykbelastning med en frekvens på højst 4 cykluser i minuttet som følger:
 i)
 temperaturen fastholdes på 20 °C under cyklisk trykbelastning fra 2 MPa til 26 MPa gennem 2 000 cykluser.
 Tillæg B
 (Ikke anvendt)
 Tillæg C
 (Ikke anvendt)
 Tillæg D
 RAPPORT FORMULARER
 Bemærkning: Dette tillæg er ikke en obligatorisk del af dette bilag. Der anvendes følgende formularer:
 (1)
 Rapport vedrørende fabrikant og overensstemmelsesattest — skal affattes tydeligt, let læseligt og i det i formular 1 givne format:
 (2)
 Rapport (1) vedrørende kemisk analyse af materiale til metalflasker, -foringer eller -studse — nødvendige hovedbestanddele, identifikation mv.
 (3)
 Rapport (1) vedrørende mekaniske egenskaber af materiale til metalflasker og -foringer — nødvendig til rapportering af alle prøvninger, som foreskrives i dette regulativ.
 (4)
 Rapport (1) vedrørende mekaniske egenskaber af materiale til ikke-metalliske foringer — nødvendig til rapportering af alle prøvninger og oplysninger, som foreskrives i dette regulativ.
 (5)
 Rapport (1) vedrørende kompositanalyse — nødvendig til rapportering af alle prøvninger og oplysninger, som foreskrives i dette regulativ.
 (6)
 Rapport vedrørende hydrostatiske prøver, cyklisk trykbelastning og sprængprøver — nødvendig til rapportering af alle prøvninger og oplysninger, som foreskrives i dette regulativ.
 (1) Formular 2 til og med formular 6 skal udvikles af fabrikanten og skal fuldt ud identificere flaskerne og kravene. Hver rapport skal underskrives af den kompetente myndighed og fabrikanten.
 Tillæg E
 KONTROL AF SPÆNDINGSINDEKS VED HJÆLP AF TØJNINGSGIVERE
 1. Fibre udviser altid et elastisk belastnings-/deformationsforhold, hvorfor spændingsindeks og deformationsindeks er lige store.
 2. Der kræves tøjningsgivere for stor forlængelse.
 3. Tøjningsgivere skal rettes i samme retning som de fibre, de monteres på (dvs. for spiralviklede fibre udvendigt på flasken skal giverne således monteres i spiralens retning).
 4. METODE 1 (FOR FLASKER UDEN HØJSPÆNDINGSVIKLING)
 a)
 Før selvkrympning anbringes og kalibreres tøjningsmålerne.
 b)
 Mål deformationen ved selvkrympning og nulstil, efter at trykket er indstillet på selvkrympningstryk, arbejdstryk og minimale sprængtryk.
 c)
 Kontrollér, at forholdet mellem tøjningen ved sprængtryk og tøjningen ved arbejdstryk opfylder forskrifterne for spændingsindeks. For blandingskonstruktioner sammenholdes tøjningen ved arbejdstryk med brudbelastningen for flasker, som er forstærket med en enkelt fibertype.
 5. METODE 2 (FINDER ANVENDELSE PÅ ALLE FLASKER)
 a)
 Efter bevikling og


text:
selvkrympning monteres og kalibreres tøjningsmålerne ved et tryk på nul.
 b)
 Mål deformationen ved nul, arbejdstryk og minimale sprængtryk.
 c)
 Efter at der er foretaget måling af tøjningen ved arbejdstryk og det minimale sprængtryk, og idet trykket er indstillet på nul og tøjningsmålerne overvåges, skæres flaskesektionen i stykker, så at den del, som indeholder tøjningsmåleren, er ca. fem tommer lang. Fjern foringen uden at beskadige kompositten. Mål tøjningerne efter at foringen er fjernet.
 d)
 Den aflæste tøjning ved nultryk, arbejdstryk og minimale sprængtryk korrigeres med den målte tøjning ved nultryk, med og uden foring.
 e)
 Kontrollér, at forholdet mellem tøjningen ved sprængtryk og tøjningen ved arbejdstryk opfylder forskrifterne for spændingsindeks. For blandingskonstruktioner sammenholdes tøjningen ved arbejdstryk med brudbelastningen for flasker forstærket med en enkelt fibertype.
 Tillæg F
 METODER TIL BESTEMMELSE AF BRUDEGENSKABER
 F.1. Bestemmelse af steder, som er følsomme for materialesvækkelse
 Beliggenhed og retning af udmattelsesbrud i flaskerne bestemmes ved passende spændingsanalyse eller ved træthedsprøvning i fuld skala på færdige flasker som foreskrevet under egnethedsprøverne for hver konstruktionstype. Anvendes finitelement-spændingsanalyse, bestemmes det udmattelsesfølsomme sted på grundlag af princippet om højeste trækspændingskoncentration i flaskevæg eller foring ved arbejdstryk.
 F.2. Utæthed før brud
 F.2.1. Kritisk teknisk vurdering.
 Denne analyse kan udføres med henblik på at fastlægge, om den færdige flaske vil blive utæt i tilfælde af, at en defekt i flaske eller foring vokser til en revne i hele væggens tykkelse. En vurdering af utæthed-før-brud skal foretages på flaskens sidevæg. Er det udmattelsesfølsomme sted uden for sidevæggen, skal der endvidere udføres en utæthed-før-brud-vurdering på dette sted med en Level II-metode som beskrevet i BS PD6493. Vurderingen skal ske i følgende trin:
 a)
 Mål den største længde (dvs. hovedaksen) af den resulterende overfladerevne i hele væggens tykkelse (sædvanligvis ellipseformet) fra de tre flasker, som er afprøvet cyklisk i konstruktionsegnethedsprøverne (i henhold til punkt A.13 og A.14 i tillæg A) for hver konstruktionstype. I analysen anvendes den største revnelængde af de tre flasker. Udform en semielliptisk revne i hele væggens tykkelse med en hovedakse, som er det dobbelte af den målte længste hovedakse, og med en lille akse, som er 0,9 gange vægtykkelsen. Den semielliptiske revne skal udføres med de placeringer, som er foreskrevet i afsnit F.1. i tillæg F. Revnen skal være orienteret således, at den højeste hovedtrækspænding driver revnen.
 b)
 Til vurderingen anvendes det spændingsniveau i væg/foring ved 26 MPa, som er målt i spændingsanalysen i punkt 6.6 i bilag 3. De pågældende revnedrivende kræfter beregnes enten efter afsnit 9.2 eller 9.3 i BS PD6493.
 c)
 Brudsejheden af den færdige flaske eller foringen fra en færdig flaske, målt ved rumtemperatur for aluminium og ved –40 °C for stål, bestemmes med standardiseret prøvningsteknik (enten ISO/DIS 12737 eller ASTM 813-89 eller BS 7448) efter afsnit 8.4 og 8.5 i BS PD6493.
 d)
 Sammensynkningsforholdet for plast beregnes efter afsnit 9.4 i BS PD6493-91.
 e)
 Den udformede defekt skal være acceptabel i henhold til afsnit 11.2 i BS PD6493-91.
 F.2.2. Utæthed-før-brud-funktion af flaske, som er påført en defekt
 Der foretages brudprøve på flaskens sidevæg. Hvis de


text:
udmattelsesfølsomme steder som fastlagt i afsnit F.1. (tillæg F) er beliggende uden for sidevæggen, skal brudprøven også foretages det pågældende sted. Afprøvningen foretages på følgende måde:
 a)
 Bestemmelse af defektlængde ved utæthed-før-brud
 Utæthed-før-brud-defekten på det udmattelsesfølsomme sted skal være dobbelt så lang som den største målte længde af den væggennemtrængende revne, som fremkaldtes ved cyklisk afprøvning af tre flasker indtil brud som led i konstruktionsegnethedsprøven for hver konstruktionstype.
 b)
 Defekter i flasker
 For flaskekonstruktioner af type CNG-1 med et udmattelsesfølsomt sted i den cylindriske del i aksial retning skal de udvendige defekter udfræses i længderetningen omtrent midt på flaskens cylindriske del. Defekterne placeres ved den mindste vægtykkelse af midtersektionen, baseret på tykkelsesmåling i fire punkter langs flaskens omkreds. For konstruktioner af type CNG-1 med udmattelsesfølsomme steder uden for den cylindriske del skal utæthed-før-brud-defekten frembringes i flaskens indvendige overflade i den udmattelsesfølsomme retning. For konstruktioner af type CNG-2 og CNG-3 skal utæthed-før-brud-defekten frembringes i metalforingen.
 For defekter, som skal afprøves ved monotont tryk, skal fræseren være ca. 12,5 mm tyk med en fræsevinkel på 45 °C og en radius af udfræsningsspidsen på højst 0,25 mm. Fræserens diameter skal være 50 mm for flasker med udv. diameter under 140 mm og 65 til 80 mm for flasker med yderdiameter over 140 mm (en CVN-standardfræser anbefales).
 Bemærkning: Fræseren skal jævnligt skærpes for at sikre, at skærehovedets radius er i overensstemmelse specifikationen. Dybden af defekten kan indstilles således, at der opnås en utæthed ved monoton hydrostatisk tryksætning. Revnen må højst brede sig 10 % uden for den fræsede defekt, målt på den udvendige overflade:
 c)
 Prøvningsprocedure
 Prøven udføres ved monoton trykbelastning eller cyklisk trykbelastning som beskrevet nedenfor:
 i)
 Monoton trykbelastning indtil indtræden af brud
 Flasken trykbelastes hydrostatisk, indtil trykket udløses af flasken på det sted, hvor defekten er udført. Trykbelastningen foretages som beskrevet i afsnit A.12. (tillæg A).
 ii)
 Cyklisk tryk
 Prøvningsproceduren skal være i overensstemmelse med punkt A.13. i tillæg A.
 d)
 Godkendelseskriterier for prøvning af flaske med defekt
 Flasken består prøverne, hvis følgende betingelser er opfyldt:
 i)
 Ved sprængprøvning af flaske med defekt skal trykket ved svigt være mindst 26 Mpa.
 Ved sprængprøve med monotont tryk tillades en total revnelængde, målt på den udvendige overflade, på 1,1 gange længden af den oprindelige udfræsede defekt.
 ii)
 For cyklisk afprøvede flasker tillades, at udmattelsesrevnen vokser ud over længden af den oprindelige udfræsede defekt. Dette svigt skal dog bestå i »utæthed«. Defektens udbredelse ved udmattelse skal ske over mindst 90 % af længden af den oprindelige udfræsede defekt.
 Bemærkning: Såfremt disse krav ikke er opfyldt (dvs. svigt indtræder ved tryk under 36 MPa, og svigtet består i en utæthed), kan der udføres en ny prøve med en mindre dyb defekt. Såfremt svigt ved brud finder sted ved et tryk over 26 MPa og dybden af defekten er ringe, kan der endvidere udføres en ny prøve med en dybere defekt.
 F.3. Størrelse af defekt til ikke-destruktiv afprøvning
 F.3.1. Fastlæggelse af defektens størrelse ved kritisk teknisk vurdering
 Der udføres beregninger i henhold til British Standard (BS) PD


text:
6493, afsnit 3, idet man går frem i følgende trin:
 a)
 Udmattelsesrevner udføres på et sted med høj spænding i væg/foring som plane defekter.
 b)
 Det påførte spændingsinterval på det udmattelsesfølsomme sted fremkommer ved et tryk vekslende fra 2 MPa til 20 MPa og bestemmes ved spændingsanalyse som beskrevet i punkt F.1. i tillæg F.
 c)
 Bøjnings- og membranspændingskomponenten kan anvendes hver for sig.
 d)
 Der udføres mindst 15 000 trykbelastningscykluser.
 e)
 Data vedrørende udmattelsesrevners propagering bestemmes i luft efter ASTM E647. Revnernes plan skal være orienteret i retningen C-L (dvs. revnerne skal ligge i et plan vinkelret på omkredsen og i flaskens akseretning) som illustreret i ASTM E399. Hastigheden fastlægges som et gennemsnit af bestemmelserne på 3 prøveemner. Foreligger der konkrete data om propagering af revner i det pågældende materiale ved de pågældende driftsbetingelser, kan de indgå i vurderingen.
 f)
 Revnevæksten pr. trykcyklus i tykkelsesretningen og i længderetningen bestemmes i overensstemmelse med de trin, som er beskrevet i afsnit 14.2 i BS PD 64936493-standarden, ved at medtage forholdet mellem propageringshastigheden af udmattelsesrevner som bestemt i e) ovenfor og størrelsesområdet af den revnedrivende kraft svarende til den påførte trykbelastningscyklus.
 g)
 Ved at gå frem i ovennævnte trin beregnes den maksimale tilladelige dybde og længde af en defekt, som ikke medfører svigt af flasken i dennes konstruktivt bestemte levetid, hverken som følge af udmattelse eller brud. Defektstørrelsen for ikke destruktiv prøvning må ikke være større end den beregnede maksimale tilladelige defektstørrelse for konstruktionen.
 F.3.2. Fastlæggelse af defektstørrelse til ikke-destruktiv undersøgelse ved cyklisk trykbelastning af flaske med defekt
 For konstruktioner af type CNG-1, CNG-2 og CNG-3 skal tre flasker med kunstige defekter, som er større end detektionsgrænsen for længde og dybde af den ikke-destruktive metode, som kræves i punkt 6.15 i bilag 3, trykprøves cyklisk indtil svigt med prøvningsmetoden i afsnit A.13 (tillæg A). For flaskekonstruktioner af type CNG-1 med et udmattelsesfølsomt sted i den cylindriske del skal der udføres udvendige defekter i sidevæggen. For konstruktioner af type CNG-1, hvor den udmattelsesfølsomme del er beliggende uden for sidevæggen, og for konstruktioner af type CNG-2 and CNG-3, skal der udføres indvendige defekter. Udfræsning af indvendige defekter kan finde sted før varmebehandling og lukning af enden af flasken.
 Flaskerne må ikke blive utætte eller sprænges efter færre end 15 000 cykluser; defektstørrelsen til ikke-destruktiv prøvning må ikke være større end den kunstige defekt det pågældende sted.
 Tillæg G
 BEHOLDERPRODUCENTENS ANVISNINGER FOR HÅNDTERING, ANVENDELSE OG KONTROL AF FLASKER
 G.1. Generelt
 Hovedformålet med dette bilag er at vejlede købere, distributører, montører og brugere af flasken om sikker anvendelse af flasken gennem den driftslevetid, den er bestemt til.
 G.2. Distribution
 Fabrikanten skal henstille til køberen, at anvisningerne udleveres til alle parter, som deltager i flaskernes distribution, håndtering, montering og anvendelse; dokumentet kan kopieres for at skaffe det nødvendige antal kopier til dette formål, men skal mærkes med en henvisning til de leverede flasker.
 G.3. Henvisninger til foreliggende regelsæt, standarder og regulativer
 Der kan gives konkrete anvisninger ved henvisning til nationale eller anerkendte regelsæt, standarder og regulativer.
 G.4.


text:
Håndtering af flasker
 Der skal gives anvisninger for håndtering, som sikrer, at flaskerne ikke udsættes for uacceptabel beskadigelse eller forurening ved håndteringen.
 G.5. Montering
 Der skal gives monteringsanvisninger, som sikrer, at flaskerne ikke udsættes for uacceptabel beskadigelse ved monteringen eller under normal drift i den driftslevetid, de er bestemt til.
 Hvis fabrikanten giver monteringsforskrifter, skal anvisningerne, hvor det er relevant, omfatte enkeltheder som ophængenes konstruktion, anvendelse af fjedrende pakningsmateriale, korrekte tilspændingsmomenter og undgåelse af direkte eksponering af flasken for et kemisk miljø og mekanisk berøring.
 Hvis monteringsforskrifter ikke gives af fabrikanten, skal fabrikanten henlede køberens opmærksomhed på eventuelle langtidsvirkninger fra køretøjets monteringssystem, således bevægelserne af køretøjets karrosseri og flaskens udvidelse og sammentrækning ved de givne tryk- og temperaturforhold under drift.
 I givet fald skal køberens opmærksomhed henledes på, at det er nødvendigt at sørge for installationer, som sikrer, at der ikke optræder ansamlinger af væsker og faste stoffer, som beskadiger flaskens materiale.
 Der skal gives forskrift for den korrekte trykbegrænseranordning, som skal monteres.
 G.6. Flaskernes anvendelse
 Fabrikanten skal henlede køberens opmærksomhed på de driftsbetingelser, som foreskrives i dette regulativ, navnlig det tilladelige antal trykbelastningscykluser, dens levetid i år, grænserne for gaskvaliteten og de maksimale tilladelige tryk.
 G.7. Kontrol under driften
 Fabrikanten skal tydeligt klargøre brugerens forpligtelse til at overholde de foreskrevne inspektioner (f.eks. intervallet for kontroleftersyn ved bemyndiget personale). Disse oplysninger skal være i overensstemmelse med godkendelseskravene til konstruktionen.
 Tillæg H
 EKSPONERING FOR OMGIVENDE MILJØ
 H.1. Anvendelsesområde
 Formålet med miljøprøven er at fastslå, om flasker til naturgasdrevne køretøjer tåler eksponering for miljøet på køretøjets underside samt lejlighedsvis eksponering for andre væsker. Prøven er udviklet af den amerikanske bilindustri som reaktion på svigt af flasker forårsaget af spændingskorrosionsrevner i kompositviklingen.
 H.2. Sammendrag af prøvningsmetoden
 Flasken forbehandles først med en kombination af pendulanslag og stenslag, som skal simulere de mulige forhold på køretøjets underside. Derefter underkastes flasken en sekvens bestående af nedsænkning i simuleret vejsalt/syreregn, eksponering for andre væsker, trykbelastningscykluser og eksponering for høj og lav temperatur. Ved slutningen af prøvningssekvensen trykbelastes flasken hydraulisk, til den ødelægges. Den resterende brudstyrke af flasken skal være mindst 85 % af den minimale tilladelige brudstyrke.
 H.3. Opstilling og klargøring af flasken
 Flasken afprøves under forhold, som er repræsentative for de geometriske forhold i monteret stand, herunder eventuel overfladebelægning, beslag og pakninger samt trykbærende fittings, idet der anvendes samme tætningssystem (dvs. O-ringe) som under drift. Beslagene kan lakeres eller forsynes med overfladebelægning før nedsænkningsprøven, såfremt de lakeres eller forsynes med overfladebelægning før montering i køretøjet.
 Flasken afprøves i vandret stilling og inddeles nominelt af den vandrette midterlinje i en »øverste« og »nederste« sektion. Den underste sektion af flasken nedsænkes skiftevis i vejsalt/syreregn og i opvarmet og afkølet luft.
 Den øverste sektion inddeles i 5 forskellige områder og afmærkes til forbehandling og eksponering for væske. Hvert område skal nominelt være 100 mm i diameter. Områderne må ikke overlappe på overfladen af flasken. Ved prøvningen vil det være hensigtsmæssigt, men påbydes ikke, at områderne ligger på linje, dog må de ikke overlappe med den nedsænkede del af flasken.


text:
Skønt forbehandling og eksponering for væske finder sted på flaskens cylindriske del, bør hele flasken, herunder den hvælvede del, være lige så bestandig over for testmiljøet som eksponeringsområderne.
 Fig. H.1
 Flaskens orientering og eksponeringsområdernes placering
 H.4. Udstyr til forbehandling
 Følgende apparater er nødvendige til forbehandling af prøveflasken ved pendul- og stenslagspåvirkning.
 a)
 Pendulanslag
 Anslagslegemet, som er udført i stål, skal være pyramideformet med sideflader af form som en ligesidet trekant, kvadratisk grundflade, og spidserne og kanterne afrundet med radius 3 mm. Pendulets anslagspunkt skal være sammenfaldende med pyramidens tyngdepunkt; dets afstand fra pendulets rotationsakse skal være 1 m. Den samlede masse, henført til anslagspunktet, skal være 15 kg. Pendulets energi i anslagsøjeblikket skal være mindst 30 Nm og så tæt på denne værdi som muligt.
 Under pendulets anslag skal flasken fastholdes i endestudserne eller i de monteringsbeslag, det skal anvendes sammen med.
 b)
 Stenslag
 Udføres med maskine efter de i fig. H.2 angivne specifikationer. Ved betjening af udstyret følges beskrivelsen i ASTM D3170, Standard Test Method for Chip Resistance of Coatings bortset fra, at flasken kan have rumtemperatur, når den rammes af stenene.
 c)
 Sten
 Alluviale småsten, som passerer gennem en 16 mm sigte, men ikke gennem en 9,5 mm sigte. Hver påføring består af 550 ml sorterede sten (250 til 300 sten).
 Fig. H.2
 Stenslagsprøve
 H.5. Prøvningsmiljøer
 a)
 Nedsænkningsmiljø
 På det foreskrevne trin i prøvningssekvensen (tabel 1) anbringes flasken vandret med den underste tredjedel af flaskens diameter nedsænket i en vandig opløsning, som simulerer syreregn/vejsalt. Opløsningen består af følgende:
 Demineraliseret vand
 Natriumchlorid:
 2,5 % w/w ±0,1 %
 Calciumchlorid:
 2,5 % w/w ±0,1 %
 Svovlsyre:
 tilstrækkeligt til at opnå en pH-værdi i opløsningen på 4,0 ± 0,2.
 Opløsningens niveau og pH justeres før hvert prøvningstrin, hvor den anvendes.
 Badets temperatur skal være 21 ± 5 °C. Under nedsænkningen skal den ikke nedsænkede del af flasken befinde sig i den omgivende luft.
 b)
 Eksponering for anden væske
 På det pågældende trin i prøvningssekvensen (tabel 1) skal hvert mærket område eksponeres for en af fem opløsninger i 30 minutter. Der skal anvendes samme miljø til hvert sted under hele testen. Der anvendes følgende opløsninger:
 Svovlsyre:
 vandig opløsning, 19 % v/v
 Natriumhydroxid:
 vandig opløsning, 25 % w/w
 Methanol/benzin:
 koncentrationer på 30/70 %
 Ammoniumnitrat:
 vandig opløsning, 28 % w/w
 Rudesprinklervæske.
 Under eksponeringen anbringes prøveemnet med eksponeringsområdet opad. På eksponeringsområdet anbringes en plade af glasuld, ét lag tyk (ca. 0,5 mm) og skåret til med de korrekte mål. Med pipette påføres 5 ml af prøvevæsken på eksponeringsområdet. Glasuldpladen fjernes, når flasken har været under tryk i 30 minutter.
 H.6. Prøvningsbetingelser
 a)
 Trykcyklus
 Som angivet i prøvningssekvensen underkastes flasken et hydraulisk tryk svingende mellem højst 2 MPa og mindst 26 MPa. Den samlede cyklus skal vare mindst 66 sekunder og omfatte en pause på mindst 60 sekunder ved 26 MPa. Den nominelle cykliske proces bliver følgende:
 Stigning fra ≤ 2 MPa til ≥ 26 MPa
 Fastholdes ved 26 ≥ MPa i mindst 60 sekunder
 Aftagen fra ≥ 26 MPa til ≤ 2 MPa
 Mindste samlede cyklusperiode


text:
er 66 sekunder.
 b)
 Tryk ved eksponering for andre væsker
 Efter påføring af de øvrige væsker sættes flasken under et tryk på mindst 26 MPa i mindst 30 minutter.
 c)
 Eksponering for høj og lav temperatur
 Som fastlagt i prøvningssekvensen skal hele flasken eksponeres for luft med høj eller lav temperatur i kontakt med den udvendige overflade. Den kolde luft skal have en temperatur på –40 °C eller derunder, mens den varme luft skal have en temperatur på 82 °C ± 5 °C. Ved lavtemperatureksponering af flasker af type CNG-1 skal det ved hjælp af et termoelement monteret indvendigt i flasken overvåges, at væsketemperaturen ikke er over –40 °C.
 H.7. Prøvningsprocedure
 a)
 Forbehandling af flasken.
 Hvert af de fem områder, som er mærket med henblik på eksponering for andre væsker på den øverste del af flasken, forbehandles ved et enkelt anslag af pendulhammerens spids i områdets geometriske centrum. Efter anslag skal de fem områder yderligere forbehandles ved stenslag.
 Det midterste afsnit af den underste del af flasken, som skal nedsænkes, forbehandles ved et anslag af pendulets spids i tre punkter i en indbyrdes afstand af ca. 150 mm.
 Efter anslag skal samme midterområde, som blev anslået, forberedes yderligere ved stenslag.
 Under forbehandlingen skal flasken være uden tryk.
 b)
 Prøvningssekvens og -cykluser
 I tabel 1 er angivet den sekvens af eksponeringer for miljø, cykliske trykbelastninger og temperatur, som skal anvendes.
 Mellem de enkelte trin må flaskens overflade ikke vaskes eller aftørres.
 H.8. Acceptable resultater
 Efter ovenstående prøvningssekvens afprøves flasken hydraulisk, til den ødelægges i overensstemmelse med proceduren i punkt A.12. Flaskens brudstyrke skal være mindst 85 % af det konstruktivt bestemte minimale tilladelige sprængtryk.
 Tabel H.1
 Prøvningsbetingelser og -sekvens
 Prøvningstrin
 Prøvningsmiljøer
 Antal trykcykluser
 Temperatur
 1
 Andre væsker
 —
 Omgivende
 2
 Nedsænkning
 1 875
 Omgivende
 3
 Luft
 1 875
 Høj
 4
 Andre væsker
 —
 Omgivende
 5
 Nedsænkning
 1 875
 Omgivende
 6
 Luft
 3 750
 Lav
 7
 Andre væsker
 —
 Omgivende
 8
 Nedsænkning
 1 875
 Omgivende
 9
 Luft
 1 875
 Høj
 10
 Andre væsker
 —
 Omgivende
 11
 Nedsænkning
 1 875
 Omgivende
 BILAG 4A
 BESTEMMELSER FOR GODKENDELSE AF AUTOMATISK VENTIL, KONTRAVENTIL, TRYKBEGRÆNSERVENTIL, TRYKBEGRÆNSERANORDNING OG OVERSTRØMSVENTIL
 1. Formålet med dette bilag er at fastsætte bestemmelser for godkendelse af automatisk ventil, kontraventil, trykbegrænserventil, trykbegrænseranordning og overstrømsventil.
 2. AUTOMATISK VENTIL
 2.1. De materialer, som den automatiske ventil består af, og som er i berøring med CNG under driften, skal være forenelige med den ved prøven anvendte CNG. Til efterprøvning af denne forenelighed anvendes proceduren i bilag 5D.
 2.2. Driftsspecifikationer
 2.2.1. Den automatiske ventil skal være konstrueret, så den man modstå et tryk på 1,5 gange arbejdstrykket (MPa) uden utæthed eller deformation.
 2.2.2. Den automatiske ventil skal være konstrueret, så den er tæt ved et tryk på 1,5 gange arbejdstrykket (MPa) (jf. bilag 5B).
 2.2.3. Den automatiske ventil bringes i sin normale driftsstilling, som angives af fabrikanten, og eksponeres for 20 000 operationer; derefter deaktiveres den. Den automatiske ventil skal forblive tæt ved et tryk på 1,5 gange arbejdstrykket (MPa) (jf. bilag 5B).
 2.2.4. Den automatiske ventil skal


text:
være konstrueret, så den fungerer ved de temperaturer, som foreskrives i bilag 5O.
 2.3. Forefindes der elektrisk system, skal dette være isoleret fra huset af den automatiske ventil. Isoleringens modstand skal være > 10 MΩ.
 2.4. Er den automatiske ventil elektrisk aktiveret, skal ventilen være i lukket stilling, når strømmen er afbrudt.
 2.5. Den automatiske ventil skal overholde prøverne for den pågældende komponentklasse, fastlagt efter skemaet i fig. 1-1 i punkt 2 i dette regulativ.
 3. KONTRAVENTIL
 3.1. De materialer, som kontraventilen består af, og som er i berøring med CNG under driften, skal være forenelige med den ved prøven anvendte CNG. Til efterprøvning af denne forenelighed anvendes proceduren i bilag 5D.
 3.2. Driftsspecifikationer
 3.2.1. Kontraventilen skal være konstrueret, så den kan modstå et tryk på 1,5 gange arbejdstrykket (MPa) uden utæthed eller deformation.
 3.2.2. Kontraventilen skal være konstrueret, så den er tæt (udvendig) ved et tryk på 1,5 gange arbejdstrykket (MPa) (jf. bilag 5B).
 3.2.3. Kontraventilen bringes i sin normale driftsstilling, som angives af fabrikanten, og eksponeres for 20 000 operationer; derefter deaktiveres den. Kontraventilen skal forblive tæt (udvendig) ved et tryk på 1,5 gange arbejdstrykket (MPa) (jf. bilag 5B).
 3.2.4. Kontraventilen skal være konstrueret, så den fungerer ved de temperaturer, som foreskrives i bilag 5O.
 3.3. Kontraventilen skal overholde prøverne for den pågældende komponentklasse, fastlagt efter skemaet i fig. 1-1 i punkt 2 i dette regulativ.
 4. TRYKBEGRÆNSERVENTIL OG TRYKBEGRÆNSERANORDNING
 4.1. De materialer, som trykbegrænserventilen og trykbegrænseranordningen består af, og som er i berøring med CNG under driften, skal være forenelige med den ved prøvningen anvendte CNG. Til efterprøvning af denne forenelighed anvendes fremgangsmåden i bilag 5D.
 4.2. Driftsspecifikationer
 4.2.1. Trykbegrænserventiler og trykbegrænseranordninger af klasse 0 skal være konstrueret, så de kan modstå et tryk på 1,5 gange arbejdstrykket (MPa).
 4.2.2. Trykbegrænserventiler og trykbegrænseranordninger af klasse 1 skal være konstrueret, så de er tætte ved et tryk på 1,5 gange arbejdstrykket (MPa) med afgangen lukket (jf. bilag 5B).
 4.2.3. Trykbegrænserventiler af klasse 1 og klasse 2 skal være konstrueret således, at de er tætte ved et tryk på to gange arbejdstrykket, når afgangen lukkes.
 4.2.4. Trykbegrænseranordningen skal være konstrueret således, at smeltesikringen åbner ved en temperatur på 110 ± 10 °C.
 4.2.5. Trykbegrænserventiler af klasse 0 skal være konstrueret således, at de fungerer ved temperaturer fra –40 °C til 85 °C.
 4.3. Trykbegrænserventiler og trykbegrænseranordninger skal overholde prøvningskravene for den pågældende komponentklasse, som fastlægges efter skemaet i fig. 1-1 i punkt 2 i dette regulativ.
 5. OVERSTRØMSVENTIL
 5.1. De materialer, som overstrømsventilen består af, og som er i berøring med CNG under driften, skal være forenelige med den ved prøvningen anvendte CNG. Til efterprøvning af denne forenelighed anvendes fremgangsmåden i bilag 5D.
 5.2. Driftsspecifikationer
 5.2.1. Er overstrømsventilen ikke indbygget i flasken, skal den være konstrueret således, at den kan modstå et tryk på 1,5 gange arbejdstrykket (MPa).
 5.2.2. Overstrømsventilen skal være konstrueret således, at den er tæt ved et tryk på 1,5 gange arbejdstrykket (MPa).
 5.2.3. Overstrømsventilen skal være konstrueret, så den fungerer ved de temperaturer, som foreskrives


text:
i bilag 5O.
 5.3. Overstrømsventilen skal være monteret indvendigt i beholderen.
 5.4. Overstrømsventilen skal være forsynet med et omløb for at give mulighed for trykudligning.
 5.5. Overstrømsventilen skal afskære, når trykforskellen over ventilen er 650 kPa.
 5.6. Når overstrømsventilen er i afskæringsposition, må gennemstrømningen i ventilen ikke være over 0,05 af de normale cm3/min. ved en trykforskel på 10 000 kPa.
 5.7. Anordningen skal overholde prøvningskravene for den pågældende komponentklasse, som fastlægges efter skemaet i fig. 1-1 i punkt 2 i dette regulativ, bortset fra overtryk, udvendig utæthed, bestandighed mod tørvarme samt ozonældning.
 6. HÅNDVENTIL
 6.1. Håndventiler af klasse 0 skal være konstrueret til at modstå et tryk på 1,5 gange arbejdstrykket.
 6.2. Håndventiler af klasse 0 skal være konstrueret til at fungere ved temperaturer fra –40 °C to 85 °C.
 BILAG 4B
 BESTEMMELSER VEDRØRENDE GODKENDELSE AF BØJELIGE BRÆNDSTOFLEDNINGER ELLER -SLANGER
 ANVENDELSESOMRÅDE
 Formålet med dette bilag er at fastsætte bestemmelser for godkendelse af bøjelige slanger til CNG.
 Dette bilag omhandler tre forskellige typer bøjelige slanger:
 i)
 Højtrykslanger (klasse 0)
 ii)
 Mellemtrykslanger (klasse 1)
 iii)
 Lavtrykslanger (klasse 2).
 1. HØJTRYKSLANGER, KLASSIFICERING I KLASSE 0
 1.1. Generelle specifikationer
 1.1.1. Slangen skal være konstrueret, så den kan modstå et tryk på 1,5 gange arbejdstrykket (MPa).
 1.1.2. Slangen skal være konstrueret, så den er modstandsdygtig over for de temperaturer, som foreskrives i bilag 5O.
 1.1.3. Den indvendige diameter skal være i overensstemmelse med tabel 1 i ISO standard 1307.
 1.2. Slangens opbygning
 1.2.1. Slangen skal omfatte et glatløbet rør og en kappe af egnet syntetisk materiale, forstærket med et eller flere mellemlag.
 1.2.2. De(t) forstærkende mellemlag skal af en kappe være beskyttet mod korrosion.
 Anvendes korrosionsbestandigt materiale (f.eks. rustfrit stål) til mellemlaget (-lagene), er en kappe ikke nødvendig.
 1.2.3. Foringen og kappen skal være glat og fri for porer, huller og fremmedlegemer.
 En forsætligt frembragt punktering af kappen anses ikke for en fejl.
 1.2.4. Kappen skal forsætligt punkteres for at undgå bobledannelse.
 1.2.5. Når kappen er punkteret, og mellemlaget er udført af ikke-korrosionsbestandigt materiale, skal mellemlaget være beskyttet mod korrosion.
 1.3. Specifikationer og prøver for foringen
 Trækbrudstyrke og brudforlængelse for gummimateriale og termoplastiske elastomerer (TPE).
 1.3.1.1. Trækbrudstyrke og brudforlængelse efter ISO 37. Trækbrudstyrke mindst 20 MPa og brudforlængelse mindst 250 %.
 1.3.1.2. Bestandighed over for n-pentan efter ISO 1817 med følgende vilkår:
 i)
 medium: n-pentan
 ii)
 temperatur: 23 °C (tolerance i henhold til ISO 1817)
 iii)
 nedsænkningsperiode: 72 timer.
 Forskrifter:
 i)
 maksimal volumenændring 20 %
 ii)
 maksimal ændring i trækbrudstyrke 25 %
 iii)
 maksimal ændring i brudforlængelse 30 %.
 Efter opbevaring i luft ved en temperatur på 40 °C i en periode på 48 timer må massen højst være aftaget 5 % i forhold til den oprindelige værdi.
 1.3.1.3. Ældningsbestandighed i henhold til ISO 188 med følgende vilkår:
 i)
 temperatur: 115 °C (prøvningstemperatur = maksimal driftstemperatur minus 10 °C)
 ii)
 eksponeringsperiode: 24 og 336 timer.
 Efter ældning konditioneres prøveemnerne ved 23 °C og 50 % relativ luftfugtighed i mindst 21 dage, før trækprøvningen udføres i henhold til stk. 1.3.1.1.
 Forskrifter:
 i)
 maksimalt 35 %


text:
ændring i trækbrudstyrke efter 336 timers ældning i forhold til trækbrudstyrken af det materiale, som er ældnet i 24 timer
 ii)
 maksimalt 25 % ændring i brudforlængelse efter 336 timers ældning i forhold til brudforlængelsen af det materiale, som er ældnet i 24 timer.
 Trækbrudstyrke og brudforlængelse specifikt for termoplastisk materiale.
 1.3.2.1. Trækbrudstyrke og brudforlængelse efter ISO 527-2 med følgende vilkår:
 i)
 type prøveemne: type 1 BA.
 ii)
 trækhastighed: 20 mm/min.
 Materialet skal konditioneres ved 23 °C og 50 % relativ luftfugtighed i mindst 21 dage, før prøvning.
 Forskrifter:
 i)
 trækbrudstyrken må ikke være mindre end 20 MPa
 ii)
 brudforlængelsen må ikke være under 100 %.
 1.3.2.2. Bestandighed over for n-pentan efter ISO 1817 med følgende vilkår:
 i)
 medium: n-pentan
 ii)
 temperatur: 23 °C (tolerance i henhold til ISO 1817)
 iii)
 nedsænkningsperiode: 72 timer.
 Forskrifter:
 i)
 maksimal volumenændring 2 %
 ii)
 maksimal ændring i trækbrudstyrke 10 %
 iii)
 maksimal ændring i brudforlængelse 10 %.
 Efter opbevaring i luft med en temperatur på 40 °C i en periode på 48 timer må massen højst være aftaget 5 % i forhold til den oprindelige værdi.
 1.3.2.3. Ældningsbestandighed i henhold til ISO 188 med følgende vilkår:
 i)
 temperatur: 115 °C (prøvningstemperatur = maksimal driftstemperatur minus 10 °C)
 ii)
 eksponeringsperiode: 24 og 336 timer.
 Efter ældning konditioneres prøveemnerne ved 23 °C og 50 % relativ luftfugtighed i mindst 21 dage, før trækprøvningen udføres i henhold til stk. 1.3.2.1.
 Forskrifter:
 i)
 maksimalt 35 % ændring i trækbrudstyrke efter 336 timers ældning i forhold til trækbrudstyrken af det materiale, som er ældnet i 24 timer
 ii)
 maksimalt 25 % ændring i brudforlængelse efter 336 timers ældning i forhold til brudforlængelsen af det materiale, som er ældnet i 24 timer.
 1.4. Forskrifter og prøvningsmetode for kappen
 Trækbrudstyrke og brudforlængelse for gummimateriale og termoplastiske elastomerer (TPE).
 1.4.1.1. Trækbrudstyrke og brudforlængelse efter ISO 37. Trækbrudstyrke mindst 10 MPa og brudforlængelse mindst 250 %.
 1.4.1.2. Bestandighed mod n-hexan efter ISO 1817 med følgende vilkår:
 i)
 medium: n-hexan
 ii)
 temperatur: 23 °C (tolerance i henhold til ISO 1817)
 (iii)
 nedsænkningsperiode: 72 timer.
 Forskrifter:
 i)
 maksimal volumenændring 30 %
 ii)
 maksimal ændring i trækbrudstyrke 35 %
 iii)
 maksimal ændring i brudforlængelse 35 %.
 1.4.1.3. Ældningsbestandighed i henhold til ISO 188 med følgende vilkår:
 i)
 temperatur: 115 °C (prøvningstemperatur = maksimal driftstemperatur minus 10 °C)
 ii)
 eksponeringsperiode: 24 og 336 timer.
 Efter ældning konditioneres prøveemnerne ved 23 °C og 50 % relativ luftfugtighed i mindst 21 dage, før trækprøvningen udføres i henhold til stk. 1.4.1.1.
 Forskrifter:
 i)
 maksimalt 35 % ændring i trækbrudstyrke efter 336 timers ældning i forhold til trækbrudstyrken af det materiale, som er ældnet i 24 timer
 ii)
 maksimalt 25 % ændring i brudforlængelse efter 336 timers ældning i forhold til brudforlængelsen af det materiale, som er ældnet i 24 timer.
 Trækbrudstyrke og brudforlængelse specifikt for termoplastisk materiale.
 1.4.2.1. Trækbrudstyrke og brudforlængelse efter ISO 527-2 med følgende vilkår:
 i)
 type prøveemne: type 1 BA
 ii)
 trækhastighed: 20 mm/min
 Materialet skal konditioneres ved 23 °C og 50 % relativ luftfugtighed i


text:
mindst 21 dage, før prøvning.
 Forskrifter:
 i)
 trækbrudstyrken må ikke være mindre end 20 MPa
 ii)
 brudforlængelsen må ikke være under 100 %.
 1.4.2.2. Bestandighed mod n-hexan efter ISO 1817 med følgende vilkår:
 i)
 medium: n-hexan
 ii)
 temperatur: 23 °C (tolerance i henhold til ISO 1817)
 iii)
 nedsænkningsperiode: 72 timer.
 Forskrifter:
 i)
 maksimal volumenændring 2 %
 ii)
 maksimal ændring i trækbrudstyrke 10 %
 iii)
 maksimal ændring i brudforlængelse 10 %.
 Efter opbevaring i luft med en temperatur på 40 °C i en periode på 48 timer må massen højst være aftaget 5 % i forhold til den oprindelige værdi.
 1.4.2.3. Ældningsbestandighed i henhold til ISO 188 med følgende vilkår:
 i)
 temperatur: 115 °C (prøvningstemperatur = maksimal driftstemperatur minus 10 °C).
 ii)
 eksponeringsperiode: 24 og 336 timer.
 Efter ældning konditioneres prøveemnerne ved 23 °C og 50 % relativ luftfugtighed i mindst 21 dage, før trækprøvningen udføres i henhold til stk. 1.4.2.1.
 Forskrifter:
 i)
 maksimalt 20 % ændring i trækbrudstyrke efter 336 timers ældning i forhold til trækbrudstyrken af det materiale, som er ældnet i 24 timer
 ii)
 maksimalt 50 % ændring i brudforlængelse efter 336 timers ældning i forhold til brudforlængelsen af det materiale, som er ældnet i 24 timer.
 Ozonbestandighed
 1.4.3.1. Prøven skal gennemføres i overensstemmelse med ISO standard 1431/1.
 1.4.3.2. Prøveemnerne, som skal være strakt til en længdetøjning på 20 %, eksponeres for luft ved 40 °C med en ozonkoncentration på 50 dele pr. hundrede millioner i 120 timer.
 1.4.3.3. Der tillades ingen revner i prøveemnerne.
 1.5. Specifikationer for ukoblet slange
 Gastæthed (permeabilitet)
 1.5.1.1. En slange med fri længde 1 m sluttes til en beholder fyldt med flydende propan med en temperatur på 23° ± 2 °C.
 1.5.1.2. Prøven udføres efter metoden i ISO Standard 4080.
 1.5.1.3. Gennemsivningen gennem slangens væg må ikke være over 95 cm3 pr. meter slange pr. 24 h.
 Lavtemperaturbestandighed
 1.5.2.1. Prøvningen udføres i overensstemmelse med den metode, der er beskrevet i ISO 4672-1978, metode B.
 Prøvningstemperatur:
 –40 °C ± 3 °C
 eller
 –25 °C ± 3 °C, hvis relevant.
 1.5.2.3. Der tillades ingen revnedannelse eller brud.
 Bøjeprøve
 1.5.3.1. En tom slange med længde ca. 3,5 m skal kunne modstå 3 000 gentagelser af den nedenfor foreskrevne alternerende bøjningsprøve uden brud. Efter prøvning skal slangen kunne modstå prøvningstrykket som anført i punkt 1.5.4.2. Prøvningen foretages på både en ny slange og slange, der er ældnet i henhold til ISO 188, jf. punkt 1.4.2.3, og efterfølgende i henhold til ISO 1817, jf. punk 1.4.2.2.
 Fig. 1
 (kun anført som eksempel)
 Slangens indvendige diameter
 [mm]
 Bøjningsradius
 [mm]
 (figur 1)
 Centrumafstand [mm]
 (figur 1)
 Lodret
 b
 Vandret
 a
 indtil 13
 102
 241
 102
 13 til 16
 153
 356
 153
 16 til 20
 178
 419
 178
 1.5.3.3. Prøvningsmaskinen (fig. 1) består af en stålramme forsynet med to træhjul med en fælgbredde på ca. 130 mm.
 Hjulene skal have spor langs omkredsen til styring af slangen.
 Hjulenes radius, målt til bunden af sporet, skal være som angivet i 1.5.3.2.
 De to hjuls langsgående midterplan skal ligge i samme lodrette plan,


text:
og afstanden mellem hjulenes centrum skal være i overensstemmelse med punkt 1.5.3.2.
 Hvert hjul skal kunne dreje frit omkring sit omdrejningspunkt.
 En fremføringsmekanisme trækker slangen over hjulene med en hastighed af fire hele bevægelser i minuttet.
 1.5.3.4. Når slangen er monteret på hjulene, skal den have en S-lignende form (se fig. 1).
 På den ende, som løber over det øverste hjul, anbringes en tilstrækkelig stor vægt til, at slangen ligger fuldstændig an mod hjulene. Den del, som løber over det underste hjul, fastgøres til fremføringsmekanismen.
 Mekanismen skal være indstillet således, at slangens vandring udgør i alt 1,2 m i begge retninger.
 Hydraulisk prøvningstryk og bestemmelse af det minimale sprængtryk
 1.5.4.1. Prøven udføres efter metoden i ISO Standard 1402.
 1.5.4.2. Prøvningstrykket på 1,5 gange arbejdstrykket (MPa) påføres i 10 minutter, uden utæthed.
 1.5.4.3. Sprængtrykket må ikke være under 45 MPa.
 1.6. Slangekoblinger
 1.6.1. Slangekoblinger skal være udført i stål eller messing, og overfladen skal være korrosionsbestandig.
 Koblingerne skal være påkrympet.
 1.6.2.1. Overløbermøtrikken skal have U.N.F.-gevind.
 1.6.2.2. Tætningskonusen skal være af typen med en halv lodret vinkel på 45°.
 1.6.2.3. Koblingerne kan være af typen med overløbsmøtrik eller af lynkoblingstypen.
 1.6.2.4. Det skal være umuligt at frakoble lynkoblingen uden særlige forholdsregler eller anvendelse af specialværktøj.
 1.7. Samling af slange og koblinger
 1.7.1. Koblingerne skal være således konstrueret, at kappen ikke behøver fjernes, medmindre slangens forstærkning består af korrosionsbestandigt materiale.
 Slangen skal underkastes en impulsprøve i henhold til ISO Standard 1436.
 1.7.2.1. Prøven udføres med strømmende olie ved en temperatur på 93 °C og et tryk på mindst 26 MPa.
 1.7.2.2. Slangen underkastes 150 000 impulser.
 1.7.2.3. Efter impulsprøven skal slangen kunne modstå prøvningstrykket som anført i punkt 1.5.4.2.
 Gastæthed
 1.7.3.1. Den komplette slange (slange med koblinger) skal kunne modstå fem minutters eksponering for et gastryk på 1,5 gange arbejdstrykket (MPa) uden utæthed.
 1.8. Mærkning
 Hver slange skal med højst 0,5 meters mellemrum være forsynet med følgende let læselige og ikke-sletbare identifikationsmærker, bestående af tegn, figurer eller symboler:
 1.8.1.1. Fabrikantens firmanavn eller mærke.
 1.8.1.2. Produktionsår og -måned.
 1.8.1.3. Størrelse og typemærke.
 1.8.1.4. Identifikationsmærket »C.N.G. klasse 0«.
 1.8.2. Hver kobling skal være påført samlefabrikkens firmanavn eller mærke.
 2. MELLEMTRYKSLANGER AF KLASSE 1
 2.1. Generelle specifikationer
 2.1.1. Slangen skal være konstrueret, så den kan modstå et maksimalt arbejdsstryk på 3 MPa.
 2.1.2. Slangen skal være konstrueret, så den er modstandsdygtig over for de temperaturer, som foreskrives i bilag 5O.
 2.1.3. Den indvendige diameter skal være i overensstemmelse med tabel 1 i ISO standard 1307.
 2.2. Slangens opbygning
 2.2.1. Slangen skal omfatte et glatløbet rør og en kappe af egnet syntetisk materiale, forstærket med et eller flere mellemlag.
 2.2.2. De(t) forstærkende mellemlag skal af en kappe være beskyttet mod korrosion.
 Anvendes korrosionsbestandigt materiale (f.eks. rustfrit stål) til mellemlaget (-lagene), er en kappe ikke nødvendig.
 2.2.3. Foringen og kappen skal være glat og fri for porer, huller og fremmedlegemer.
 En forsætligt frembragt punktering af kappen anses ikke for en fejl.
 2.3. Specifikationer og prøver for foringen
 Trækbrudstyrke og brudforlængelse for gummimateriale og termoplastiske elastomerer (TPE).
 2.3.1.1. Trækbrudstyrke


text:
og brudforlængelse efter ISO 37. Trækbrudstyrke mindst 10 MPa og brudforlængelse mindst 250 %.
 2.3.1.2. Bestandighed over for n-pentan efter ISO 1817 med følgende vilkår:
 i)
 medium: n-pentan
 ii)
 temperatur: 23 °C (tolerance i henhold til ISO 1817)
 (iii)
 nedsænkningsperiode: 72 timer.
 Forskrifter:
 i)
 maksimal volumenændring 20 %
 ii)
 maksimal ændring i trækbrudstyrke 25 %
 iii)
 maksimal ændring i brudforlængelse 30 %.
 Efter opbevaring i luft ved en temperatur på 40 °C i en periode på 48 timer må massen højst være aftaget 5 % i forhold til den oprindelige værdi.
 2.3.1.3. Ældningsbestandighed i henhold til ISO 188 med følgende vilkår:
 i)
 temperatur: 115 °C (prøvningstemperatur = maksimal driftstemperatur minus 10 °C)
 ii)
 eksponeringsperiode: 24 og 336 timer.
 Efter ældning konditioneres prøveemnerne ved 23 °C og 50 % relativ luftfugtighed i mindst 21 dage, før trækprøvningen udføres i henhold til stk. 2.3.1.1.
 Forskrifter:
 i)
 maksimalt 35 % ændring i trækbrudstyrke efter 336 timers ældning i forhold til trækbrudstyrken af det materiale, som er ældnet i 24 timer
 ii)
 maksimalt 25 % ændring i brudforlængelse efter 336 timers ældning i forhold til brudforlængelsen af det materiale, som er ældnet i 24 timer.
 Trækbrudstyrke og brudforlængelse specifikt for termoplastisk materiale.
 2.3.2.1. Trækbrudstyrke og brudforlængelse efter ISO 527-2 med følgende vilkår:
 i)
 type prøveemne: type 1 BA
 ii)
 trækhastighed: 20 mm/min.
 Materialet skal konditioneres ved 23 °C og 50 % relativ luftfugtighed i mindst 21 dage, før prøvning.
 Forskrifter:
 i)
 trækbrudstyrken må ikke være mindre end 20 MPa.
 ii)
 brudforlængelsen må ikke være under 100 %.
 2.3.2.2. Bestandighed over for n-pentan efter ISO 1817 med følgende vilkår:
 i)
 medium: n-pentan
 ii)
 temperatur: 23 °C (tolerance i henhold til ISO 1817)
 iii)
 nedsænkningsperiode: 72 timer.
 Forskrifter:
 i)
 maksimal volumenændring 2 %
 ii)
 maksimal ændring i trækbrudstyrke 10 %
 iii)
 maksimal ændring i brudforlængelse 10 %.
 Efter opbevaring i luft med en temperatur på 40 °C i en periode på 48 timer må massen højst være aftaget 5 % i forhold til den oprindelige værdi.
 2.3.2.3. Ældningsbestandighed i henhold til ISO 188 med følgende vilkår:
 i)
 temperatur: 115 °C (prøvningstemperatur = maksimal driftstemperatur minus 10 °C)
 ii)
 eksponeringsperiode: 24 og 336 timer.
 Efter ældning konditioneres prøveemnerne ved 23 °C og 50 % relativ luftfugtighed i mindst 21 dage, før trækprøvningen udføres i henhold til stk. 2.3.2.1.
 Forskrifter:
 i)
 maksimalt 35 % ændring i trækbrudstyrke efter 336 timers ældning i forhold til trækbrudstyrken af det materiale, som er ældnet i 24 timer
 ii)
 maksimalt 25 % ændring i brudforlængelse efter 336 timers ældning i forhold til brudforlængelsen af det materiale, som er ældnet i 24 timer.
 2.4. Forskrifter og prøvningsmetode for kappen
 Trækbrudstyrke og brudforlængelse for gummimateriale og termoplastiske elastomerer (TPE).
 2.4.1.1. Trækbrudstyrke og brudforlængelse efter ISO 37. Trækbrudstyrke mindst 10 MPa og brudforlængelse mindst 250 %.
 2.4.1.2. Bestandighed mod n-hexan efter ISO 1817 med følgende vilkår:
 i)
 medium: n-hexan
 ii)
 temperatur: 23 °C (tolerance i henhold til ISO 1817)
 (iii)
 nedsænkningsperiode: 72 timer.
 Forskrifter:
 i)
 maksimal volumenændring 30 %
 ii)
 maksimal ændring i trækbrudstyrke 35


text:
%
 iii)
 maksimal ændring i brudforlængelse 35 %.
 2.4.1.3. Ældningsbestandighed i henhold til ISO 188 med følgende vilkår:
 (i)
 temperatur: 115 °C (prøvningstemperatur = maksimal driftstemperatur minus 10 °C)
 ii)
 eksponeringsperiode: 24 og 336 timer.
 Efter ældning konditioneres prøveemnerne ved 23 °C og 50 % relativ luftfugtighed i mindst 21 dage, før trækprøvningen udføres i henhold til stk. 2.4.1.1.
 Forskrifter:
 i)
 maksimalt 35 % ændring i trækbrudstyrke efter 336 timers ældning i forhold til trækbrudstyrken af det materiale, som er ældnet i 24 timer.
 ii)
 maksimalt 25 % ændring i brudforlængelse efter 336 timers ældning i forhold til brudforlængelsen af det materiale, som er ældnet i 24 timer.
 Trækbrudstyrke og brudforlængelse specifikt for termoplastisk materiale.
 2.4.2.1. Trækbrudstyrke og brudforlængelse efter ISO 527-2 med følgende vilkår:
 i)
 type prøveemne: type 1 BA
 ii)
 trækhastighed: 20 mm/min.
 Materialet skal konditioneres ved 23 °C og 50 % relativ luftfugtighed i mindst 21 dage, før prøvning.
 Forskrifter:
 i)
 trækbrudstyrken må ikke være mindre end 20 MPa
 ii)
 brudforlængelsen må ikke være under 100 %.
 2.4.2.2. Bestandighed mod n-hexan efter ISO 1817 med følgende vilkår:
 i)
 medium: n-hexan
 ii)
 temperatur: 23 °C (tolerance i henhold til ISO 1817)
 iii)
 nedsænkningsperiode: 72 timer.
 Forskrifter:
 i)
 maksimal volumenændring 2 %
 ii)
 maksimal ændring i trækbrudstyrke 10 %
 iii)
 maksimal ændring i brudforlængelse 10 %.
 Efter opbevaring i luft med en temperatur på 40 °C i en periode på 48 timer må massen højst være aftaget 5 % i forhold til den oprindelige værdi.
 2.4.2.3. Ældningsbestandighed i henhold til ISO 188 med følgende vilkår:
 i)
 temperatur: 115 °C (prøvningstemperatur = maksimal driftstemperatur minus 10 °C)
 ii)
 eksponeringsperiode: 24 og 336 timer.
 Efter ældning konditioneres prøveemnerne ved 23 °C og 50 % relativ luftfugtighed i mindst 21 dage, før trækprøvningen udføres i henhold til stk. 2.4.2.1.
 Forskrifter:
 i)
 maksimalt 20 % ændring i trækbrudstyrke efter 336 timers ældning i forhold til trækbrudstyrken af det materiale, som er ældnet i 24 timer
 ii)
 maksimalt 50 % ændring i brudforlængelse efter 336 timers ældning i forhold til brudforlængelsen af det materiale, som er ældnet i 24 timer.
 Ozonbestandighed
 2.4.3.1. Prøven skal gennemføres i overensstemmelse med ISO standard 1431/1.
 2.4.3.2. Prøveemnerne, som skal være strakt til en længdetøjning på 20 %, eksponeres for luft ved 40 °C med en ozonkoncentration på 50 dele pr. hundrede millioner i 120 timer.
 2.4.3.3. Der tillades ingen revner i prøveemnerne.
 2.5. Specifikationer for ukoblet slange
 Gastæthed (permeabilitet)
 2.5.1.1. En slange med fri længde 1 m sluttes til en beholder fyldt med flydende propan med en temperatur på 23° ± 2 °C.
 2.5.1.2. Prøven udføres efter metoden i ISO Standard 4080.
 2.5.1.3. Gennemsivningen gennem slangens væg må ikke være over 95 cm3 pr. meter slange pr. 24 h.
 Lavtemperaturbestandighed
 2.5.2.1. Prøvningen udføres i overensstemmelse med den metode, der er beskrevet i ISO 4672-1978, metode B.
 Prøvningstemperatur:
 –40 °C ± 3 °C
 eller
 –20 °C ± 3 °C, hvis relevant.
 2.5.2.3. Der tillades ingen revnedannelse eller brud.
 Bøjeprøve
 2.5.3.1. En tom slange med længde ca. 3,5 m skal


text:
kunne modstå 3 000 gentagelser af den nedenfor foreskrevne alternerende bøjningsprøve uden brud. Efter prøven skal slangen kunne modstå prøvningstrykket som anført i punkt 2.5.4.2. Prøvningen foretages på både en ny slange og slange, der er ældnet i henhold til ISO 188, jf. punkt 2.4.2.3, og efterfølgende i henhold til ISO 1817, jf. punk 2.4.2.2.
 Fig. 2
 (kun anført som eksempel)
 Slangens indvendige diameter
 [mm]
 Bøjningsradius
 [mm]
 (figur 2)
 Centrumafstand [mm]
 (figur 2)
 Lodret
 b
 Vandret
 a
 indtil 13
 102
 241
 102
 13 til 16
 153
 356
 153
 16 til 20
 178
 419
 178
 2.5.3.3. Prøvningsmaskinen (fig. 2) består af en stålramme forsynet med to træhjul med en fælgbredde på ca. 130 mm.
 Hjulene skal have spor langs omkredsen til styring af slangen.
 Hjulenes radius, målt til bunden af sporet, skal være som angivet i 2.5.3.2.
 De to hjuls langsgående midterplan skal ligge i samme lodrette plan, og afstanden mellem hjulenes centrum skal være i overensstemmelse med punkt 2.5.3.2.
 Hvert hjul skal kunne dreje frit omkring sit omdrejningspunkt.
 En fremføringsmekanisme trækker slangen over hjulene med en hastighed af fire hele bevægelser i minuttet.
 2.5.3.4. Når slangen er monteret på hjulene, skal den have en S-lignende form (se fig. 2).
 På den ende, som løber over det øverste hjul, anbringes en tilstrækkelig stor vægt til, at slangen ligger fuldstændig an mod hjulene. Den del, som løber over det underste hjul, fastgøres til fremføringsmekanismen.
 Mekanismen skal være indstillet således, at slangens vandring udgør i alt 1,2 m i begge retninger.
 Hydraulisk prøvningstryk
 2.5.4.1. Prøven udføres efter metoden i ISO Standard 1402.
 2.5.4.2. Prøvningstrykket på 3 MPa påføres i 10 minutter, uden utæthed.
 2.6. Slangekoblinger
 2.6.1. Er der monteret kobling på slangen, skal følgende betingelser være opfyldt:
 2.6.2. Slangekoblinger skal være udført i stål eller messing, og overfladen skal være korrosionsbestandig.
 2.6.3. Koblingerne skal være påkrympet.
 2.6.4. Koblingerne kan være af typen med overløbsmøtrik eller af lynkoblingstypen.
 2.6.5. Det skal være umuligt at frakoble lynkoblingen uden særlige forholdsregler eller anvendelse af specialværktøj.
 2.7. Samling af slange og koblinger
 2.7.1. Koblingerne skal være således konstrueret, at kappen ikke behøver fjernes, medmindre slangens forstærkning består af korrosionsbestandigt materiale.
 Slangen skal underkastes en impulsprøve i henhold til ISO Standard 1436.
 2.7.2.1. Prøven udføres med strømmende olie ved en temperatur på 93 °C og et tryk på mindst 1,5 gange det maksimale arbejdstryk.
 2.7.2.2. Slangen underkastes 150 000 impulser.
 2.7.2.3. Efter impulsprøven skal slangen kunne modstå prøvningstrykket som anført i punkt 2.5.4.2.
 Gastæthed
 2.7.3.1. Den komplette slange (slange med koblinger) skal kunne modstå fem minutters eksponering for et gastryk på 3 MPa uden utæthed.
 2.8. Mærkning
 Hver slange skal med højst 0,5 meters mellemrum være forsynet med følgende let læselige og ikke-sletbare identifikationsmærker, bestående af tegn, figurer eller symboler:
 2.8.1.1. Fabrikantens firmanavn eller mærke.
 2.8.1.2. Produktionsår og -måned.
 2.8.1.3. Størrelse og typemærke.
 2.8.1.4. Identifikationsmærket »C.N.G. klasse 1«.
 2.8.2. Hver kobling skal være påført samlefabrikkens firmanavn eller mærke.
 3. LAVTRYKSLANGER AF KLASSE 2
 3.1. Generelle specifikationer
 3.1.1. Slangen skal være konstrueret, så den kan modstå et maksimalt driftstryk


text:
på 450 kPa.
 3.1.2. Slangen skal være konstrueret, så den er modstandsdygtig over for de temperaturer, som foreskrives i bilag 5O.
 3.1.3. Den indvendige diameter skal være i overensstemmelse med tabel 1 i ISO standard 1307.
 3.2. (Ikke anvendt)
 3.3. Specifikationer og prøver for foringen
 Trækbrudstyrke og brudforlængelse for gummimateriale og termoplastiske elastomerer (TPE).
 3.3.1.1. Trækbrudstyrke og brudforlængelse efter ISO 37
 Trækbrudstyrke mindst 10 MPa og brudforlængelse mindst 250 %.
 3.3.1.2. Bestandighed over for n-pentan efter ISO 1817 med følgende vilkår:
 i)
 medium: n-pentan
 ii)
 temperatur: 23 °C (tolerance i henhold til ISO 1817)
 (iii)
 nedsænkningsperiode: 72 timer.
 Forskrifter:
 i)
 maksimal volumenændring 20 %
 ii)
 maksimal ændring i trækbrudstyrke 25 %
 iii)
 maksimal ændring i brudforlængelse 30 %.
 Efter opbevaring i luft ved en temperatur på 40 °C i en periode på 48 timer må massen højst være aftaget 5 % i forhold til den oprindelige værdi.
 3.3.1.3. Ældningsbestandighed i henhold til ISO 188 med følgende vilkår:
 i)
 temperatur: 115 °C (prøvningstemperatur = maksimal driftstemperatur minus 10 °C)
 ii)
 eksponeringsperiode: 24 og 336 timer.
 Efter ældning konditioneres prøveemnerne ved 23 °C og 50 % relativ luftfugtighed i mindst 21 dage, før trækprøvningen udføres i henhold til stk. 3.3.1.1.
 Forskrifter:
 i)
 maksimalt 35 % ændring i trækbrudstyrke efter 336 timers ældning i forhold til trækbrudstyrken af det materiale, som er ældnet i 24 timer
 ii)
 maksimalt 25 % ændring i brudforlængelse efter 336 timers ældning i forhold til brudforlængelsen af det materiale, som er ældnet i 24 timer.
 Trækbrudstyrke og brudforlængelse specifikt for termoplastisk materiale.
 3.3.2.1. Trækbrudstyrke og brudforlængelse efter ISO 527-2 med følgende vilkår:
 i)
 type prøveemne: type 1 BA
 ii)
 trækhastighed: 20 mm/min.
 Materialet skal konditioneres ved 23 °C og 50 % relativ luftfugtighed i mindst 21 dage, før prøvning.
 Forskrifter:
 i)
 trækbrudstyrken må ikke være mindre end 20 MPa
 ii)
 brudforlængelsen må ikke være under 100 %.
 3.3.2.2. Bestandighed over for n-pentan efter ISO 1817 med følgende vilkår:
 i)
 medium: n-pentan
 ii)
 temperatur: 23 °C (tolerance i henhold til ISO 1817)
 iii)
 nedsænkningsperiode: 72 timer.
 Forskrifter:
 i)
 maksimal volumenændring 2 %
 ii)
 maksimal ændring i trækbrudstyrke 10 %
 iii)
 maksimal ændring i brudforlængelse 10 %.
 Efter opbevaring i luft med en temperatur på 40 °C i en periode på 48 timer må massen højst være aftaget 5 % i forhold til den oprindelige værdi.
 3.3.2.3. Ældningsbestandighed i henhold til ISO 188 med følgende vilkår:
 i)
 temperatur: 115 °C (prøvningstemperatur = maksimal driftstemperatur minus 10 °C)
 ii)
 eksponeringsperiode: 24 og 336 timer.
 Efter ældning konditioneres prøveemnerne ved 23 °C og 50 % relativ luftfugtighed i mindst 21 dage, før trækprøvningen udføres i henhold til stk. 3.3.2.1.
 Forskrifter:
 i)
 maksimalt 35 % ændring i trækbrudstyrke efter 336 timers ældning i forhold til trækbrudstyrken af det materiale, som er ældnet i 24 timer
 ii)
 maksimalt 25 % ændring i brudforlængelse efter 336 timers ældning i forhold til brudforlængelsen af det materiale, som er ældnet i 24 timer.
 3.4. Forskrifter og prøvningsmetode for kappen
 Trækbrudstyrke og brudforlængelse for gummimateriale og termoplastiske elastomerer


text:
(TPE).
 3.4.1.1. Trækbrudstyrke og brudforlængelse efter ISO 37
 Trækbrudstyrke mindst 10 MPa og brudforlængelse mindst 250 %.
 3.4.1.2. Bestandighed mod n-hexan efter ISO 1817 med følgende vilkår:
 i)
 medium: n-hexan
 ii)
 temperatur: 23 °C (tolerance i henhold til ISO 1817)
 (iii)
 nedsænkningsperiode: 72 timer.
 Forskrifter:
 i)
 maksimal volumenændring 30 %
 ii)
 maksimal ændring i trækbrudstyrke 35 %
 iii)
 maksimal ændring i brudforlængelse 35 %.
 3.4.1.3. Ældningsbestandighed i henhold til ISO 188 med følgende vilkår:
 i)
 temperatur: 115 °C (prøvningstemperatur = maksimal driftstemperatur minus 10 °C).
 ii)
 eksponeringsperiode: 24 og 336 timer.
 Efter ældning konditioneres prøveemnerne ved 23 °C og 50 % relativ luftfugtighed i mindst 21 dage, før trækprøvningen udføres i henhold til stk. 3.4.1.1.
 Forskrifter:
 i)
 maksimalt 35 % ændring i trækbrudstyrke efter 336 timers ældning i forhold til trækbrudstyrken af det materiale, som er ældnet i 24 timer
 ii)
 maksimalt 25 % ændring i brudforlængelse efter 336 timers ældning i forhold til brudforlængelsen af det materiale, som er ældnet i 24 timer.
 Trækbrudstyrke og brudforlængelse specifikt for termoplastisk materiale.
 3.4.2.1. Trækbrudstyrke og brudforlængelse efter ISO 527-2 med følgende vilkår:
 i)
 type prøveemne: type 1 BA
 ii)
 trækhastighed: 20 mm/min.
 Materialet skal konditioneres ved 23 °C og 50 % relativ luftfugtighed i mindst 21 dage, før prøvning.
 Forskrifter:
 i)
 trækbrudstyrken må ikke være mindre end 20 MPa
 ii)
 brudforlængelsen må ikke være under 100 %.
 3.4.2.2. Bestandighed mod n-hexan efter ISO 1817 med følgende vilkår:
 i)
 medium: n-hexan
 ii)
 temperatur: 23 °C (tolerance i henhold til ISO 1817)
 iii)
 nedsænkningsperiode: 72 timer.
 Forskrifter:
 i)
 maksimal volumenændring 2 %
 ii)
 maksimal ændring i trækbrudstyrke 10 %
 iii)
 maksimal ændring i brudforlængelse 10 %.
 Efter opbevaring i luft med en temperatur på 40 °C i en periode på 48 timer må massen højst være aftaget 5 % i forhold til den oprindelige værdi.
 3.4.2.3. Ældningsbestandighed i henhold til ISO 188 med følgende vilkår:
 i)
 temperatur: 115 °C (prøvningstemperatur = maksimal driftstemperatur minus 10 °C)
 ii)
 eksponeringsperiode: 24 og 336 timer.
 Efter ældning konditioneres prøveemnerne ved 23 °C og 50 % relativ luftfugtighed i mindst 21 dage, før trækprøvningen udføres i henhold til stk. 3.4.1.1.
 Forskrifter:
 i)
 maksimalt 20 % ændring i trækbrudstyrke efter 336 timers ældning i forhold til trækbrudstyrken af det materiale, som er ældnet i 24 timer
 ii)
 maksimalt 50 % ændring i brudforlængelse efter 336 timers ældning i forhold til brudforlængelsen af det materiale, som er ældnet i 24 timer.
 Ozonbestandighed
 3.4.3.1. Prøven skal gennemføres i overensstemmelse med ISO standard 1431/1.
 3.4.3.2. Prøveemnerne, som skal være strakt til en længdetøjning på 20 %, eksponeres i 120 timer for luft ved 40 °C og relativ fugtighed 50 % ±10 % med en ozonkoncentration på 50 dele pr. hundrede millioner.
 3.4.3.3. Der tillades ingen revner i prøveemnerne.
 3.5. Specifikationer for ukoblet slange
 Gastæthed (permeabilitet)
 3.5.1.1. En slange med fri længde 1 m sluttes til en beholder fyldt med flydende propan med en temperatur på 23° ± 2 °C.
 3.5.1.2. Prøven udføres efter metoden i ISO Standard 4080.
 3.5.1.3. Gennemsivningen gennem


text:
slangens væg må ikke være over 95 cm3 pr. meter slange pr. 24 h.
 Lavtemperaturbestandighed
 3.5.2.1. Prøvningen udføres i overensstemmelse med den metode, der er beskrevet i ISO 4672, metode B.
 Prøvningstemperatur:
 –40 °C ± 3 °C
 eller
 –20 °C ± 3 °C, hvis relevant.
 3.5.2.3. Der tillades ingen revnedannelse eller brud.
 Højtemperaturbestandighed
 3.5.3.1. Et stykke slange, som er under et tryk på 450 kPa, og hvis længde er mindst 0,5 m, anbringes i ovn ved 120 °C ± 2 °C i 24 timer. Prøvningen foretages på både en ny slange og slange, der er ældnet i henhold til ISO 188, jf. punkt 3.4.2.3, og efterfølgende i henhold til ISO 1817, jf. punk 3.4.2.2.
 3.5.3.2. Gennemsivningen gennem slangens væg må ikke være over 95 cm3 pr. meter slange pr. 24 h.
 3.5.3.3. Efter prøven skal slangen kunne modstå prøvningstrykket på 50 kPa i 10 minutter. Gennemsivningen gennem slangens væg må ikke være over 95 cm3 pr. meter slange pr. 24 h.
 Bøjeprøve
 3.5.4.1. En tom slange med længde ca. 3,5 m skal kunne modstå 3 000 gentagelser af den nedenfor foreskrevne alternerende bøjningsprøve uden brud.
 Fig. 3
 (kun anført som eksempel)
 Prøvningsmaskinen (fig. 3) består af en stålramme, som er forsynet med to træhjul med en fælgdiameter på ca. 130 mm.
 Hjulene skal have spor langs omkredsen til styring af slangen.
 Hjulenes radius, målt til bunden af sporet, skal være 102 mm.
 De to hjuls langsgående midterplan skal ligge i samme lodrette plan. Afstanden mellem hjulenes centrum skal være 241 mm lodret og 102 mm vandret.
 Hvert hjul skal kunne dreje frit omkring sit omdrejningspunkt.
 En fremføringsmekanisme trækker slangen over hjulene med en hastighed af fire hele bevægelser i minuttet.
 3.5.4.3. Når slangen er monteret på hjulene, skal den have en S-lignende form (se fig. 3).
 På den ende, som løber over det øverste hjul, anbringes en tilstrækkelig stor vægt til, at slangen ligger fuldstændig an mod hjulene. Den del, som løber over det underste hjul, fastgøres til fremføringsmekanismen.
 Mekanismen skal være indstillet således, at slangens vandring udgør i alt 1,2 m i begge retninger.
 3.6. Mærkning
 Hver slange skal med højst 0,5 meters mellemrum være forsynet med følgende let læselige og ikke-sletbare identifikationsmærker, bestående af tegn, figurer eller symboler:
 3.6.1.1. Fabrikantens firmanavn eller mærke.
 3.6.1.2. Produktionsår og -måned.
 3.6.1.3. Størrelse og typemærke.
 3.6.1.4. Identifikationsmærket »C.N.G. klasse 2«.
 3.6.2. Hver kobling skal være påført samlefabrikkens firmanavn eller mærke.
 BILAG 4C
 BESTEMMELSER VEDRØRENDE GODKENDELSE AF CNG-FILTERET
 1. Formålet med dette bilag er at fastsætte bestemmelser for godkendelse af CNG-filteret.
 Driftsbetingelser
 2.1. CNG-filteret skal være konstrueret, så det fungerer ved de temperaturer, som foreskrives i bilag 5O.
 CNG-filteret skal være klassificeret med hensyn til maksimalt arbejdstryk (se afsnit 2 i dette regulativ):
 2.2.1. Klasse 0: CNG-filteret skal være konstrueret, så det kan modstå et tryk på 1,5 gange arbejdstrykket (MPa).
 2.2.2. Klasse 1 og klasse 2: CNG-filteret skal være konstrueret, så det kan modstå et tryk på 2 gange arbejdstrykket.
 2.2.3. Klasse 3: CNG-filteret skal være konstrueret, så det kan modstå et


text:
tryk på to gange udløsningstrykket for den trykbegrænserventil, som det hører under.
 2.3. De materialer, som CNG-filteret består af, og som er i berøring med CNG under driften, skal være forenelige med denne gas (se bilag 5D).
 2.4. Komponenten skal overholde prøvningsforskrifterne for den pågældende komponentklasse i henhold til skemaet i fig. 1-1 i punkt 2 i dette regulativ.
 BILAG 4D
 BESTEMMELSER VEDRØRENDE GODKENDELSE AF TRYKREGULATOREN
 1. Formålet med dette bilag er at fastsætte bestemmelser vedrørende godkendelse af trykregulatoren.
 2. TRYKREGULATOR
 2.1. Det materiale, som regulatoren består af, og som er i berøring med komprimeret naturgas under driften, skal være foreneligt med den ved prøvningen anvendte CNG. Til efterprøvning af denne forenelighed anvendes proceduren i bilag 5D.
 2.2. De materialer, som regulatoren består af, og som under drift er i berøring med regulatorens varmevekslingsmedium, skal være forenelige med denne væske.
 2.3. Komponenten skal overholde prøvningsforskrifterne for klasse 0 for dele underkastet højt tryk og klasse 1, 2, 3 og 4 for dele underkastet mellemhøjt og lavt tryk.
 3. KLASSIFICERING OG PRØVNINGSTRYK
 Den del af trykregulatoren, som er underkastet beholdertrykket, anses for at tilhøre klasse 0.
 3.1.1. Den del af trykregulatoren, som tilhører klasse 0, skal være tæt (jf. bilag 5B) ved et tryk på indtil 1,5 gange arbejdstrykket (MPa), når afgangen(e) fra den pågældende del lukkes.
 3.1.2. Den del af trykregulatoren, som tilhører klasse 0, skal kunne modstå et tryk på indtil 1,5 gange arbejdstrykket (MPa).
 3.1.3. Den del af trykregulatoren, som tilhører klasse 1 og klasse 2, skal være tæt (jf. bilag 5B) ved et tryk på indtil to gange arbejdstrykket.
 3.1.4. Den del af trykregulatoren, som tilhører klasse 1 og klasse 2, skal kunne modstå et tryk på indtil to gange arbejdstrykket.
 3.1.5. Den del af trykregulatoren, som tilhører klasse 3 skal kunne modstå et tryk på indtil to gange udløsningstrykket for den trykbegrænserventil, som den hører under.
 3.2. Trykregulatoren skal være konstrueret, så den fungerer ved de temperaturer, som foreskrives i bilag 5O.
 BILAG 4E
 BESTEMMELSER VEDRØRENDE GODKENDELSE AF TRYK- OG TEMPERATURFØLERE
 1. Formålet med dette bilag er at fastsætte bestemmelser vedrørende godkendelse af tryk- og temperaturfølere.
 2. TRYK- OG TEMPERATURFØLERE
 2.1. Det materiale, som tryk- og temperaturfølerne består af, og som er i berøring med CNG under driften, skal være foreneligt med den ved prøvningen anvendte CNG. Til efterprøvning af denne forenelighed anvendes proceduren i bilag 5D.
 2.2. Tryk- og temperaturfølere inddeles i klasser i henhold til skema 1-1 i punkt 2 i dette regulativ.
 3. KLASSIFICERING OG PRØVNINGSTRYK
 Den del af tryk- og temperaturfølerne, som er udsat for beholdertrykket, regnes for at være i klasse 0.
 3.1.1. Den del af tryk- og temperaturfølerne, som tilhører klasse 0, skal være tæt ved et tryk på indtil 1,5 gange arbejdstrykket (MPa) (jf. bilag 5B).
 3.1.2. Den del af tryk- og temperaturfølerne, som tilhører klasse 0, skal kunne modstå et tryk på indtil 1,5 gange arbejdstrykket (MPa).
 3.1.3. Den del af tryk- og temperaturfølerne, som tilhører klasse 1 og klasse 2, skal være tæt ved et tryk på


text:
indtil to gange arbejdstrykket (jf. bilag 5B).
 3.1.4. Den del af tryk- og temperaturfølerne, som tilhører klasse 1 og klasse 2, skal kunne modstå et tryk på indtil to gange arbejdstrykket.
 3.1.5. Den del af tryk- og temperaturfølerne, som tilhører klasse 3, skal kunne modstå et tryk på indtil to gange udløsningstrykket for den trykbegrænserventil, som den hører under.
 3.2. Tryk- og temperaturfølerne skal være konstrueret, så de fungerer ved de temperaturer, som foreskrives i bilag 5O.
 3.3. Forefindes der elektrisk system, skal dette være isoleret fra tryk- og temperaturfølernes hus. Isoleringens modstand skal være > 10 MΩ.
 BILAG 4F
 BESTEMMELSER VEDRØRENDE GODKENDELSE AF PÅFYLDNINGSENHEDEN
 1. ANVENDELSESOMRÅDE
 Formålet med dette bilag er at fastsætte bestemmelser for godkendelse af påfyldningsenheden.
 2. PÅFYLDNINGSENHEDEN
 2.1. Det materiale, som påfyldningsenheden består af, og som er i berøring med CNG under driften, skal være foreneligt med CNG. Til efterprøvning af denne forenelighed anvendes fremgangsmåden i bilag 5D.
 2.2. Påfyldningsenheden skal opfylde kravene for komponenter af klasse 0.
 3. PRØVNINGSTRYK
 Påfyldningsenheden anses for at være en komponent af klasse 0.
 3.1.1. Påfyldningsenheden skal forblive tæt ved et tryk på 1,5 gange arbejdstrykket (MPa) (jf. bilag 5B).
 3.1.2. Påfyldningsenheden skal kunne modstå et tryk på 33 MPa.
 3.2. Påfyldningsenheden skal være konstrueret, så den fungerer ved de temperaturer, som foreskrives i bilag 5O.
 BILAG 4G
 BESTEMMELSER VEDRØRENDE GODKENDELSE AF GASFLOWREGULATOR OG GAS/LUFT-BLANDER ELLER GASINJEKTOR
 1. Formålet med dette bilag er at fastsætte bestemmelser vedrørende godkendelse af gasflowregulatoren og gas/luft-blanderen eller gasinjektoren.
 2. GAS/LUFT-BLANDER ELLER GASINJEKTOR
 2.1. Det materiale, som gas/luft-blanderen eller gasinjektoren består af, og som er i berøring med CNG, skal være foreneligt dermed. Til efterprøvning af denne forenelighed anvendes fremgangsmåden i bilag 5D.
 2.2. Gas/luft-blandere eller gasinjektorer skal, alt efter deres klassificering, opfylde kravene for komponenter af klasse 1 eller 2.
 Prøvningstryk
 Gas/luftblandere eller gasinjektorer af klasse 2 skal kunne modstå et tryk på to gange arbejdstrykket.
 2.3.1.1. Gas/luft-blandere eller gasinjektorer af klasse 2 skal være uden utæthed ved et tryk på to gange arbejdstrykket.
 2.3.2. Gas/luft-blandere eller gasinjektorer af klasse 1 og klasse 2 skal være konstrueret, så de fungerer ved de temperaturer, som foreskrives i bilag 5O.
 2.4. Elektrisk aktiverede komponenter, som indeholder CNG, skal opfylde følgende forskrifter:
 i)
 de skal have en særskilt stelforbindelse
 ii)
 komponentens elektriske system skal være isoleret fra karrosseriet.
 iii)
 Gasinjektoren skal stille sig i lukket position, når den elektriske strøm afbrydes.
 3. GASFLOWREGULATOR
 3.1. Det materiale, som gasflowregulatoren består af, og som er i berøring med CNG, skal være foreneligt med CNG. Til efterprøvning af denne forenelighed anvendes fremgangsmåden i bilag 5D.
 3.2. Gasflowregulatorer skal alt efter deres klassificering opfylde kravene for komponenter af klasse 1 eller 2.
 Prøvningstryk
 Gasflowregulatorer af klasse 2 skal kunne modstå et tryk på to gange arbejdstrykket.
 3.3.1.1. Gasflowregulatorer af klasse 2 skal være uden utæthed ved et tryk på to gange arbejdstrykket.
 3.3.2. Gasflowregulatorer af klasse 1 og klasse 2 skal være konstrueret, så de fungerer ved de temperaturer, som foreskrives i bilag 5O.
 3.4. Elektrisk aktiverede komponenter, som indeholder CNG,


text:
skal opfylde følgende forskrifter:
 i)
 de skal have en særskilt stelforbindelse
 ii)
 komponentens elektriske system skal være isoleret fra karrosseriet.
 BILAG 4H
 BESTEMMELSER VEDRØRENDE GODKENDELSE AF DEN ELEKTRONISKE STYREENHED
 1. Formålet med dette bilag er at fastsætte bestemmelser for godkendelse af den elektroniske styreenhed.
 2. ELEKTRONISK STYREENHED
 2.1. Den elektroniske styreenhed kan være enhver enhed, som styrer motorens CNG-behov og får den automatiske ventil til at afskære i tilfælde af brud på brændstofrøret, motorstop eller kollision.
 2.2. Ved motorstop skal den automatiske ventil koble fra med en forsinkelse på højst 5 sekunder.
 2.3. Styreenheden kan være udstyret med en anordning til automatisk regulering af fortændingen, enten indbygget i styreenheden eller separat.
 2.4. Styreenheden kan være kombineret med attrap-indsprøjtningsventiler for at muliggøre korrekt funktion af benzinindsprøjtningens elektroniske styreenhed, når køretøjet drives af CNG.
 2.5. Den elektroniske styreenhed skal være konstrueret, så den fungerer ved de temperaturer, som foreskrives i bilag 5O.
 BILAG 5
 PRØVNINGSPROCEDURER
 1. KLASSIFICERING
 1.1. CNG-komponenter til brug i køretøjer skal klassificeres med hensyn til maksimalt arbejdstryk og funktion i henhold til afsnit 2 i dette regulativ.
 1.2. Klassificeringen af komponenterne bestemmer, hvilke prøver der skal udføres med henblik på typegodkendelse af komponenter eller dele af komponenter.
 2. AFPRØVNINGSPROCEDURER, SOM FINDER ANVENDELSE
 I tabel 5.1 nedenfor er angivet de prøvningsprocedurer, som finder anvendelse, afhængigt af klassificering.
 Tabel 5.1
 Prøvning
 Klasse 0
 Klasse 1
 Klasse 2
 Klasse 3
 Klasse 4
 Afsnit
 Overtryk eller styrke
 X
 X
 X
 X
 O
 5A
 Ekstern utæthed
 X
 X
 X
 X
 O
 5B
 Intern utæthed
 A
 A
 A
 A
 O
 5C
 Holdbarhedsprøvninger
 A
 A
 A
 A
 O
 5L
 CNG-forenelighed
 A
 A
 A
 A
 A
 5D
 Korrosionsbestandighed
 X
 X
 X
 X
 X
 5E
 Bestandighed over for tørvarme
 A
 A
 A
 A
 A
 5F
 Ozonældning
 A
 A
 A
 A
 A
 5G
 Brudprøver/destruktive prøver
 X
 O
 O
 O
 O
 5M
 Temperaturcyklus
 A
 A
 A
 A
 O
 5H
 Trykcyklus
 X
 O
 O
 O
 O
 5I
 Vibrationsbestandighed
 A
 A
 A
 A
 O
 5N
 Driftstemperaturer
 X
 X
 X
 X
 X
 5O
 X
 =
 Finder anvendelse
 O
 =
 Finder ikke anvendelse
 A
 =
 Hvis relevant
 Bemærkninger:
 a)
 Intern utæthed: Finder anvendelse, hvis komponentklassen består af interne ventilsæder, som normalt er lukkede, når motoren er slukket.
 b)
 Holdbarhedsprøvning: Finder anvendelse, hvis komponentklassen består af integrerede dele, som bevæger sig gentagne gange under motordrift.
 c)
 CNG-forenelighed, bestandighed over for tørvarme, ozonældning: Finder anvendelse, hvis komponentklassen består af syntetiske/ikke-metalliske dele.
 d)
 Cyklisk temperaturprøvning: Finder anvendelse, hvis komponentklassen består af syntetiske/ikke-metalliske dele.
 e)
 Vibrationsbestandighedsprøvning: Finder anvendelse, hvis komponentklassen består af integrerede dele, som bevæger sig gentagne gange under motordrift.
 For de til komponenterne anvendte materialer skal forefindes skriftlige specifikationer, som mindst opfylder (prøvnings)kravene i dette bilag hvad angår:
 i)
 temperatur
 ii)
 tryk
 iii)
 CNG-forenelighed
 iv)
 holdbarhed.
 3. GENERELLE FORSKRIFTER
 3.1. Tæthedsprøvning skal udføres med komprimerede luftarter som luft eller nitrogen.
 3.2. Til at opnå det nødvendige tryk ved hydrostatisk styrkeprøvning kan anvendes vand eller en anden væske.
 3.3. Prøvningsperioden ved tæthedsprøvning og hydrostatisk styrkeprøvning skal være mindst 3 minutter.
 BILAG 5A
 OVERTRYKSPRØVNING (STYRKEPRØVNING)
 1. En CNG-holdig


text:
komponent skal uden synlige tegn på brud eller blivende deformation kunne modstå et hydraulisk tryk på 1,5-2 gange det maksimale arbejdstryk i mindst 3 minutter ved rumtemperatur, når højtryksdelens afgang tilproppes. Som prøvemedium kan anvendes vand eller anden egnet hydraulisk væske.
 2. Prøvekomponenterne, som i forvejen har været underkastet holdbarhedsprøven i bilag 5L, tilsluttes en hydrostatisk trykforsyning. En afskæringsventil og et manometer med et trykområde på mindst 1,5 gange og højst 2 gange prøvningstrykket monteres i det hydrostatiske tryktilførselsrør.
 3. Tabel 5.2 nedenfor viser drifts- og sprængtrykket alt efter klassificeringen i punkt 2 i dette regulativ.
 Tabel 5.2
 Klassificering af komponent
 Arbejdstryk [kPa]
 Overtryk [kPa]
 Klasse 0
 3 000 < p < 26 000
 1,5 gange arbejdstrykket
 Klasse 1
 450 < p < 3 000
 1,5 gange arbejdstrykket
 Klasse 2
 20 < p < 450
 2 gange arbejdstrykket
 Klasse 3
 450 < p < 3 000
 2 gange udløsningstrykket
 BILAG 5B
 EKSTERN TÆTHEDSPRØVNING
 1. Komponenter skal være fri for utæthed ved skaftets eller husets pakninger eller ved andre samlinger og må ikke vise tegn på porøsitet af støbegodset, når de afprøves som beskrevet i punkt 2 og 3 i dette bilag ved et vilkårligt aerostatisk tryk mellem 0 og det i tabel 5.2 angivne tryk.
 2. Prøven skal udføres under følgende betingelser.
 i)
 ved rumtemperatur
 ii)
 ved den minimale driftstemperatur
 iii)
 ved den maksimale driftstemperatur.
 Den maksimale og minimale driftstemperatur er angivet i bilag 5O.
 3. Ved denne prøve tilsluttes det afprøvede udstyr en aerostatisk trykforsyning. En automatisk ventil og et manometer med et trykområde på mindst 1,5 gange og højst 2 gange prøvningstrykket monteres i tryktilførselsrøret. Manometeret monteres mellem den automatiske ventil og prøveenheden. Mens prøvekomponenten er underkastet prøvningstrykket, nedsænkes den i vand for at spore utætheder, eller der benyttes en anden ækvivalent prøvningsmetode (måling af flow eller trykfald).
 4. Den eksterne utæthed skal være mindre end foreskrevet i bilagene, eller, hvis ingen forskrifter er givet, mindre end 15 cm3/time.
 5. Højtemperaturprøve
 En CNG-holdig komponent må højst lække 15 cm3/time, når afgangen tilproppes og komponenten ved den maksimale i bilag 5O angivne driftstemperatur underkastes et gastryk lig det maksimale arbejdstryk. Komponenten skal konditioneres i mindst 8 timer ved denne temperatur.
 6. Lavtemperaturprøve
 En CNG-holdig komponent må højst lække 15 cm3/time, når afgangen tilproppes og komponenten ved den minimale driftstemperatur underkastes et gastryk lig det maksimale arbejdstryk, som angives af fabrikanten. Komponenten skal konditioneres i mindst 8 timer ved denne temperatur.
 BILAG 5C
 INTERN TÆTHEDSPRØVNING
 1. De følgende prøver skal udføres på prøveeksemplarer af ventiler eller påfyldningsenheder, som tidligere har været underkastet den eksterne tæthedsprøve i bilag 5B ovenfor.
 2. Når ventilen er lukket, skal dens sæde være uden gennemsivning ved et vilkårligt aerostatisk tryk mellem 0 og 1,5 gange arbejdstrykket (kPa).
 3. Kontraventiler med elastisk sæde skal, når de er lukket, være uden gennemsivning ved et vilkårligt aerostatisk tryk mellem 0 og 1,5 gange arbejdstrykket (kPa).
 4. Kontraventiler med metal-metal sæde må i lukket tilstand ikke udvise større gennemsivning end 0,47 dm3/s, når de underkastes en aerostatisk trykforskel på