text:
de kommercielle aktiviteter, skabe konkurrenceforvridninger eller påvirke mulighederne for at konkurrere på lige vilkår.
 2. Det fælles udvalg, der er omhandlet i artikel 22, udvikler samarbejdet i forbindelse med forretningsvirksomhed og kommercielle muligheder. I henhold til artikel 22 kan en part anmode om et møde i det fælles udvalg for at drøfte ethvert spørgsmål vedrørende anvendelsen af nærværende artikel.
 3. Hver parts luftfartsselskaber har ret til på den anden parts territorium frit at etablere de kontorer og faciliteter, der er nødvendige for at udøve lufttransport og markedsføre og sælge lufttransportydelser og dertil knyttede tjenester, herunder retten til at sælge og udstede flybilletter og/eller luftfragtbreve, både egne og alle andre luftfartsselskabers.
 4. Hver parts luftfartsselskaber har ret til (i overensstemmelse med den andens parts love og bestemmelser om indrejse, ophold og beskæftigelse) at medtage og beskæftige personale på den anden parts territorium, som varetager ledelse, markedsføring, tekniske opgaver, driftsopgaver og anden specialistvirksomhed, som kræves til at understøtte udbuddet af lufttransportydelser. Begge parter letter og fremmer tilståelsen af arbejdstilladelser, når dette er nødvendigt, for personale, som ansættes i repræsentationerne i henhold til dette stykke, herunder personale, som udfører visse midlertidige opgaver, som ikke overstiger 90 dage, med forbehold af de relevante gældende love og forskrifter. Hver parts luftfartsselskaber kan frit vælge at arbejde med eller uden en generel salgsagent efter eget valg på den anden parts territorium.
 5. Hvert luftfartsselskab har med hensyn til groundhandling på den anden parts territorium:
 a)
 ret til at udføre sin egen groundhandling (egen-handling) eller
 b)
 ret til at vælge mellem konkurrerende udbydere, herunder andre luftfartsselskaber, der kan levere groundhandlingydelser som samlet pakke eller enkeltvis, hvor sådanne udbydere har fået markedsadgang på grundlag af hver parts love og forskrifter, og sådanne udbydere opererer på markedet.
 De rettigheder, der er fastsat i første afsnit, litra a) og b), er kun underlagt specifikke begrænsninger med hensyn til plads- eller kapacitetsproblemer, der skyldes hensynet til en sikker drift af lufthavnen. I tilfælde, hvor sådanne begrænsninger begrænser, vanskeliggør eller udelukker egen-handling, og der ikke er egentlig konkurrence mellem udbydere af groundhandlingydelser, skal den relevante part sikre, at alle luftfartsselskaber har lige og tilstrækkelig adgang til alle ydelser af den art; priserne på sådanne ydelser fastlægges på grundlag af relevante, objektive, gennemsigtige og ikkediskriminerende kriterier.
 6. Hver part skal sikre, at dens forskrifter, retningslinjer og procedurer om tildeling af slots i lufthavnene på dens territorium gennemføres rettidigt, på en gennemsigtig og effektiv måde samt uden forskelsbehandling.
 7. En part må kræve underretning om operationelle planer, programmer eller ruteplaner for trafikflyvning, der udøves inden for rammerne af denne aftale, når det alene er til orientering. Hvis en part kræver en sådan underretning, skal den minimere de administrative byrder i forbindelse med underretningskravene og -procedurerne for den anden parts lufttransportmellemled og luftfartsselskaber.
 8. Hvert af parternes luftfartsselskaber må på den anden parts territorium sælge lufttransport og tilknyttede ydelser, direkte og/eller, efter luftfartsselskabets valg, via dets salgsagenter, via andre mellemled udpeget af luftfartsselskabet eller via internettet eller enhver anden tilgængelig kanal. Hvert luftfartsselskab har ret


text:
til at sælge — og enhver person har ret til at købe — en sådan transport og tilknyttede ydelser i den lokale eller en frit omsættelig valuta.
 9. Hver parts luftfartsselskaber har ret til at betale udgifter, der påløber lokalt på den anden parts territorium, herunder, men ikke begrænset til, køb af brændstof, i den lokale valuta. Efter eget valg kan hver parts luftfartsselskaber betale sådanne omkostninger på den anden parts territorium i frit omsættelig valuta i henhold til markedskursen.
 10. Hvert luftfartsselskab har ret til på anmodning at lade lokale indtægter omveksle til en frit omsættelig valuta og på et hvilket som helst tidspunkt og på en hvilken som helst måde at overføre sådanne indtægter fra den anden parts territorium til et land efter eget valg. Omveksling og overførsel tillades umiddelbart, uden restriktioner eller afgifter i den forbindelse, til den gældende markedskurs for transaktioner og overførsel, der gælder på det tidspunkt, hvor anmodningen om overførsel indgives første gang, og pålægges ingen gebyrer ud over dem, der normalt opkræves af banker for gennemførelse af sådanne omvekslinger og overførsler.
 11. I forbindelse med drift eller udbud af ruter, der er omfattet af denne aftale, kan hvert af parternes luftfartsselskaber indgå samarbejdsordninger om markedsføring, f.eks. ordninger om reservering af kapacitet eller fælles rutenumre, med:
 a)
 et eller flere af parternes luftfartsselskaber
 b)
 et eller flere luftfartsselskaber fra tredjelande og/eller
 c)
 en udbyder af overfladetransport (land- eller søtransport) fra et hvilket som helst land
 under forudsætning af, at i) det opererende luftfartsselskab er indehaver af de relevante trafikrettigheder, ii) de markedsførende luftfartsselskaber er i besiddelse af de relevante grundlæggende ruter i ruteplanen, og iii) ordningerne opfylder de reguleringsmæssige krav, der normalt gælder for sådanne ordninger.
 12. I forbindelse med drift eller udbud af ruter, der er omfattet af denne aftale, kan hvert af parternes luftfartsselskaber indgå samarbejdsordninger om markedsføring, f.eks. ordninger om reservering af kapacitet eller fælles rutenumre, med et luftfartsselskab, der driver en indenlandsk sektor, forudsat at i) det er en del af en international tur, og ii) ordningerne opfylder de krav, der normalt gælder for sådanne ordninger. I dette stykke forstås ved »indenlandsk sektor«, hvor det opererende luftfartsselskab er et luftfartsselskab fra Unionen, en rute på en EU-medlemsstats territorium, og hvor det opererende luftfartsselskab er et qatarsk luftfartsselskab, en rute på Qatars territorium.
 13. Når der sælges passagerbefordringstjenester i forbindelse med samarbejdsaftaler om markedsføring, skal køberen på salgsstedet, eller i hvert fald ved indtjekning eller før ombordstigning, hvis der ikke skal tjekkes ind i forbindelse med en tilsluttende flyforbindelse, informeres om, hvilke transportudøvere der driver hvilke afsnit af ruten.
 14. For passagerbefordring gælder, at leverandører af overfladetransporttjenester ikke er omfattet af love og forskrifter for lufttransport, udelukkende fordi det er et luftfartsselskab, der udbyder overfladetransporttjenesten i eget navn.
 15. Uanset andre bestemmelser i denne aftale har parternes luftfartsselskaber og indirekte fragttransportudbydere i forbindelse med international lufttransport ret til uden begrænsninger at vælge landtransport af fragt til og fra destinationer på parternes territorium eller i tredjelande, herunder transport til og fra alle

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
lufthavne med toldfaciliteter, og, hvis det er relevant, til at transportere fragt under toldkontrol efter gældende love og forskrifter. Sådan fragt skal, uanset om der er tale om overflade- eller lufttransport, have adgang til lufthavnens toldmyndigheder og -faciliteter. Luftfartsselskaberne kan vælge selv at udføre deres overfladetransport eller at tilbyde overfladetransport via aftaler med andre leverandører af overfladetransporttjenester, herunder overfladetransport leveret af andre luftfartsselskaber og indirekte udbydere af luftfragt. Sådanne intermodale fragttjenester kan tilbydes til en samlet pris for den kombinerede luft- og overfladetransport, forudsat at afsenderne oplyses korrekt om omstændighederne ved transporten.
 16. Hver parts luftfartsselskaber har ret til at indgå i franchising- eller brandingordninger med selskaber, herunder luftfartsselskaber, fra hver af parterne eller fra tredjelande, forudsat at luftfartsselskaberne har de fornødne bemyndigelser og opfylder betingelserne i de love og forskrifter, som parterne normalt anvender på sådanne ordninger, navnlig krav om at oplyse, hvilket luftfartsselskab der driver ruten.
 17. Parterne tilstår hinandens luftfartsselskaber retten til at levere tjenesteydelser i henhold til denne aftale ved:
 a)
 at anvende luftfartøjer, der er leaset uden besætning fra en hvilken som helst leasinggiver
 b)
 at anvende luftfartøjer, der er leaset med besætning fra andre luftfartsselskaber fra samme part som leasingtageren
 c)
 at anvende luftfartøjer, der er leaset med besætning fra luftfartsselskaber fra et andet land end leasingtagerens part, forudsat at leasingen er berettiget på grundlag af ekstraordinære behov, sæsonbetingede kapacitetsbehov eller operationelle vanskeligheder hos leasingtageren, og at leasingen ikke overskrider den varighed, der er strengt nødvendig for at opfylde disse behov eller overvinde disse vanskeligheder.
 De berørte parter kan kræve, at leasingordninger godkendes af deres kompetente myndigheder med henblik på at kontrollere, at de betingelser, der er fastsat i dette stykke, og de gældende flyvesikkerhedskrav og luftfartssikkerhedskrav overholdes. Hvis en part kræver en sådan godkendelse, skal den dog bestræbe sig på at fremskynde godkendelsesprocedurerne og minimere den administrative byrde for de berørte luftfartsselskaber. For at der ikke skal opstå tvivl, berører dette stykke ikke en parts love og forskrifter for så vidt angår den pågældende parts luftfartsselskabers leasing af luftfartøjer.
 Artikel 9
 Told
 1. Luftfartøjer, som benyttes til international lufttransport af den ene parts luftfartsselskaber, såvel som deres sædvanlige udstyr, brændstof, smøremidler, teknisk forråd, jordbaseret udstyr, reservedele (herunder motorer), luftfartøjsforråd (herunder, men ikke begrænset til, fødevarer, drikkevarer, tobak og andre produkter, som sælges til eller bruges af passagerer i begrænsede mængder under flyvningen) og andre genstande, som er bestemt til eller udelukkende bruges i forbindelse med operation eller servicering af luftfartøjer, der benyttes til international lufttransport, er ved ankomsten på den anden parts territorium, forudsat at dette udstyr og forråd forbliver om bord på luftfartøjet, på et gensidigt grundlag fritaget for alle importrestriktioner, ejendomsskatter, kapitalafgifter, toldafgifter, punktafgifter, kontrolgebyrer, merværdiafgifter eller andre lignende indirekte skatter samt lignende gebyrer og afgifter, som
 a)
 opkræves af nationale eller lokale myndigheder eller Unionen og
 b)
 ikke er baseret på omkostningerne ved den leverede ydelse.
 2. Med undtagelse af afgifter baseret på omkostningerne ved en leveret ydelse er følgende genstande på et gensidigt grundlag også fritaget for de skatter,


text:
afgifter og gebyrer, som er omhandlet i stk. 1:
 a)
 luftfartøjsforråd, der indføres til eller leveres på en parts territorium og inden for rimelighedens grænser tages om bord til brug i et afrejsende luftfartøj, som et af den anden parts luftfartsselskaber benytter til international lufttransport, også hvis et sådant forråd skal bruges på den del af turen, der foregår over det pågældende territorium
 b)
 jordbaseret udstyr og reservedele (herunder motorer), der indføres til en parts territorium til vedligeholdelse eller reparation af et luftfartøj, som et af den anden parts luftfartsselskaber benytter til international lufttransport
 c)
 brændstof, smøremidler og teknisk forråd, der indføres til eller leveres på en parts territorium til brug i et luftfartøj, som et af den anden parts luftfartsselskaber benytter til international lufttransport, også hvis et sådant forråd skal bruges på den del af turen, der foregår over det pågældende territorium
 d)
 tryksager, jf. parternes respektive toldregler, der indføres til eller leveres på en parts territorium og tages om bord til brug i et afrejsende luftfartøj, som et af den anden parts luftfartsselskaber benytter til international lufttransport, også hvis sådanne tryksager skal bruges på den del af turen, der foregår over det pågældende territorium, og
 e)
 flyvesikkerheds- og luftfartssikkerhedsudstyr til brug i lufthavne eller fragtterminaler.
 3. Intet i denne aftale er til hinder for, at en part uden forskelsbehandling kan opkræve enhver form for skatter, afgifter eller gebyrer på brændstof, der på dens territorium leveres til brug i et luftfartsselskabs luftfartøj, som opererer mellem to destinationer på dens territorium.
 4. Almindeligt luftfartøjsudstyr samt materiel, forråd og reservedele som omhandlet i stk. 1 og 2, der normalt forefindes om bord på et luftfartøj, som opereres af et af den ene parts luftfartsselskaber, må kun aflæsses på den anden parts territorium med godkendelse fra dens toldmyndigheder og kan forlanges opbevaret under de nævnte toldmyndigheders opsyn eller kontrol, indtil det reeksporteres eller på anden måde håndteres i overensstemmelse med toldforskrifterne.
 5. De fritagelser, der fastsættes i denne artikel, finder også anvendelse i situationer, hvor en parts luftfartsselskaber har indgået aftaler med andre luftfartsselskaber, som den anden part yder tilsvarende fritagelser, om lån eller overdragelse af de i stk. 1 og 2 omhandlede genstande på den anden parts territorium.
 6. Intet i denne aftale hindrer parterne i at opkræve skatter, afgifter eller gebyrer på varer, som sælges til passagerer med andet formål end fortæring om bord, på en luftrute mellem to destinationer på en parts territorium, hvor udstigning og ombordstigning er tilladt.
 7. Bagage og fragt i direkte transit over en parts territorium fritages for skat, told, gebyrer og andre lignende afgifter, der ikke er baseret på omkostningerne ved den leverede ydelse.
 8. Det i stk. 1 og 2 omhandlede udstyr og forråd kan forlanges opbevaret under de kompetente myndigheders opsyn eller kontrol.
 9. Denne aftale berører ikke bestemmelserne i de respektive gældende konventioner mellem en EU-medlemsstat og Qatar med henblik på at undgå dobbeltbeskatning af indtægter og kapital.
 Artikel 10
 Brugerafgifter
 1. Hver part skal sikre, at de brugerafgifter, som dens


text:
kompetente afgiftsopkrævende myndigheder eller organer eventuelt pålægger den anden parts luftfartsselskaber med henblik på luftfarts- og flyvekontroltjenester, er omkostningsrelaterede og ikkediskriminerende. I alle tilfælde må den anden parts luftfartsselskaber ved fastsættelsen af en eventuel brugerafgift ikke gives ringere vilkår end de gunstigste vilkår, der gælder for et andet luftfartsselskab.
 2. Hver part skal sikre, at de brugerafgifter, som dens kompetente afgiftsopkrævende myndigheder eller organer eventuelt pålægger den anden parts luftfartsselskaber for anvendelse af lufthavnsfaciliteter og -tjenester, luftfartssikkerhed og dermed forbundne faciliteter og tjenester, undtagen afgifter opkrævet for levering af tjenesteydelser, der er omhandlet i artikel 8, stk. 5, ikke er uretmæssigt diskriminerende, og at de fordeles ligeligt fordelt blandt kategorierne af brugere. Sådanne brugerafgifter skal afspejle, men må ikke overstige, de kompetente afgiftsopkrævende myndigheders eller organers samlede omkostninger ved at stille passende faciliteter og tjenester i forbindelse med lufthavns- og luftfartssikkerhed til rådighed i den eller de lufthavne, hvor der anvendes en fælles afgiftsordning. Sådanne brugerafgifter kan omfatte et rimeligt afkast på aktiver efter afskrivning. De faciliteter og tjenester, som der opkræves brugerafgift for, skal være effektive og have den bedst mulige økonomi. I alle tilfælde må den anden parts luftfartsselskaber ved fastsættelsen af sådanne afgifter ikke gives ringere vilkår end de gunstigste vilkår, der gælder for et andet luftfartsselskab på fastsættelsestidspunktet.
 3. Hver part pålægger de kompetente afgiftsopkrævende myndigheder eller organer på dennes territorium og de luftfartsselskaber, som benytter de pågældende tjenester og faciliteter, at holde samråd og udveksle alle oplysninger, der er nødvendige for at tillade en korrekt vurdering af brugerafgifternes rimelighed i overensstemmelse med principperne i stk. 1 og 2. De kompetente afgiftsopkrævende myndigheder eller organer giver brugerne et rimeligt varsel om forslag til ændring af brugerafgifter, så brugerne kan fremføre deres synspunkter og fremsætte deres bemærkninger, inden der foretages ændringer.
 Artikel 11
 Billetpriser og fragtrater
 1. Parterne tillader, at parternes luftfartsselskaber fastsætter billetpriser og fragtrater frit på grundlag af fri og loyal konkurrence.
 2. Hver af parterne må på et ikkediskriminerende grundlag kræve, at begge parters luftfartsselskaber underretter dens kompetente myndigheder om billetpriser og fragtrater for tjenester med udgangspunkt i dens territorium, når det sker på et forenklet grundlag og alene er til orientering. Der må ikke kræves en sådan underretning fra luftfartsselskaberne forud for indførelsen af billetprisen eller fragtraten.
 Artikel 12
 Statistik
 1. Parterne samarbejder inden for rammerne af det fælles udvalg om at lette udvekslingen af statistiske oplysninger vedrørende lufttransport, der er omfattet af denne aftale.
 2. På anmodning og på et ikkediskriminerende grundlag forelægger hver part for den anden part disponible statistikker, som ikke er fortrolige eller forretningsmæssigt følsomme, som er påkrævet i henhold til parternes nationale love og forskrifter, og som med rimelighed kan kræves, vedrørende lufttransport, der er omfattet af denne aftale.
 AFSNIT II
 REGULERINGSMÆSSIGT SAMARBEJDE
 Artikel 13
 Flyvesikkerhed (safety)
 1. Parterne bekræfter betydningen af et tæt samarbejde om flyvesikkerhed. I den forbindelse indgår parterne om nødvendigt i yderligere samarbejde i forbindelse med havariundersøgelse, reguleringsmæssig udvikling, udveksling af flyvesikkerhedsoplysninger, eventuel deltagelse i hinandens tilsynsaktiviteter eller gennemførelse af fælles tilsynsaktiviteter og udvikling


text:
af fælles projekter og initiativer.
 2. Luftdygtighedscertifikater, duelighedscertifikater og licenser, der er udstedt eller erklæret gyldige af den ene part, og som stadig er i kraft, skal anerkendes som gyldige af den anden part og dennes luftfartsmyndigheder med henblik på at udøve trafikflyvning, forudsat at disse certifikater eller licenser er udstedt eller erklæret gyldige i henhold til og i overensstemmelse med som minimum de relevante internationale standarder og anbefalede praksisser og procedurer for luftfartstjenester, der er fastsat i henhold til konventionen.
 3. Hver part kan til enhver tid anmode om samråd vedrørende de sikkerhedsstandarder og -krav, der opretholdes og administreres af den anden part i forbindelse med luftfartsfaciliteter, flyvebesætninger, luftfartøjer og luftfartøjsoperation. Et sådant samråd skal finde sted senest 30 dage efter anmodningen herom.
 4. Hvis den anmodende part efter et sådant samråd finder, at den anden part ikke effektivt opretholder og administrerer de sikkerhedsstandarder og -krav, der er omhandlet i stk. 3, og som, medmindre andet er bestemt, mindst svarer til de minimumsstandarder, der er fastsat i henhold til konventionen, skal den anden part underrettes herom.
 Den anden part forelægger inden for 30 dage en korrigerende handlingsplan, der omfatter en tidsplan for gennemførelsen. Den korrigerende handlingsplan og den tilhørende tidsplan aftales mellem parterne, inden de gennemføres.
 Hvis den anden part ikke træffer passende korrigerende foranstaltninger inden for et rimeligt tidsrum, er dette tilstrækkelig begrundelse for, at den anmodende part kan træffe foranstaltninger til at afvise, tilbagekalde, suspendere, stille betingelser for eller begrænse tilladelserne til at operere eller de tekniske tilladelser eller på anden måde afvise, tilbagekalde, suspendere, stille betingelser for eller begrænse operationerne for et luftfartsselskab, som er underlagt den anden parts sikkerhedstilsyn.
 5. Hver part accepterer, at ethvert luftfartøj, der opereres af eller på vegne af et luftfartsselskab fra en af parterne inden for den anden parts territorium, kan underkastes en rampeinspektion foretaget af den anden parts kompetente myndigheder for at verificere gyldigheden af de relevante luftfartsdokumenter, besætningens dokumenter og luftfartøjets og dettes udstyrs umiddelbare stand, forudsat at denne undersøgelse ikke medfører en urimelig forsinkelse i luftfartøjets operation.
 6. Hvis en part efter at have foretaget en rampeinspektion finder, at et luftfartøj eller operationen af et luftfartøj ikke overholder de minimumsstandarder og procedurer for luftfartstjenester, der er fastsat i henhold til konventionen, skal denne part underrette luftfartøjsoperatøren om den manglende overholdelse og anmode om korrigerende foranstaltninger efter behov. Når det er hensigtsmæssigt, kan de af den anden parts kompetente myndigheder, der er ansvarlige for sikkerhedstilsynet med det luftfartsselskab, som opererer luftfartøjet, anmodes om at godkende de korrigerende foranstaltninger, som luftfartøjsoperatøren har truffet. Uanset dette vil hver part give adgang til resultaterne af rampeinspektioner af luftfartøjsoperatører, der er underlagt den anden parts sikkerhedstilsyn.
 7. Hver part har ret til at træffe umiddelbare foranstaltninger, herunder ret til at tilbagekalde, suspendere eller begrænse tilladelserne til at operere eller de tekniske tilladelser eller på anden måde suspendere eller begrænse operationerne for et af den anden parts luftfartsselskaber, hvis den vurderer, at det er nødvendigt i lyset af en umiddelbar trussel mod flyvesikkerheden.


text:
Den part, der træffer sådanne foranstaltninger, underretter straks den anden part herom og begrunder foranstaltningerne.
 8. Foranstaltninger truffet i henhold til stk. 4, 6 eller 7 skal være nødvendige og forholdsmæssige for at afhjælpe en sikkerhedskonstatering og skal indstilles, så snart der ikke længere er grundlag for dem.
 Artikel 14
 Luftfartssikkerhed (security)
 1. Parterne understreger, at de er fast besluttet på at opnå de højeste standarder for luftfartssikkerhed, og kan om nødvendigt indgå i yderligere dialog og samarbejde på dette område.
 2. Parterne bekræfter deres indbyrdes forpligtelse til at beskytte den civile luftfart mod ulovlige handlinger, herunder særlig forpligtelserne efter konventionen, konventionen angående lovovertrædelser og visse andre handlinger begået om bord i luftfartøjer, undertegnet i Tokyo den 14. september 1963, konventionen om bekæmpelse af ulovlig bemægtigelse af luftfartøjer, undertegnet i Haag den 16. december 1970, konventionen til bekæmpelse af ulovlige handlinger mod den civile luftfarts sikkerhed, undertegnet i Montreal den 23. september 1971, protokol til bekæmpelse af ulovlige voldshandlinger i lufthavne, der betjener den internationale civile luftfart, undertegnet i Montreal den 24. februar 1988, og konventionen om mærkning af plastiske sprængstoffer med henblik på afsløring, undertegnet i Montreal den 1. marts 1991, for så vidt parterne er parter i disse konventioner, samt andre konventioner og protokoller om beskyttelse af den civile luftfarts sikkerhed, som parterne er parter i.
 3. Parterne yder på anmodning hinanden al nødvendig bistand i forbindelse med enhver sikkerhedstrussel mod den civile luftfart, herunder for at hindre kapring af civile luftfartøjer og andre ulovlige handlinger mod sikkerheden for sådanne luftfartøjer og deres passagerer og besætninger samt lufthavne og luftfartsfaciliteter og alle andre sikkerhedstrusler mod den civile luftfart.
 4. Parterne handler i deres gensidige relationer i overensstemmelse med de internationale standarder for luftfartssikkerhed og den hensigtsmæssige anbefalede praksis, der er fastlagt af ICAO. Parterne forlanger, at luftfartøjsoperatører, som er opført i deres register, luftfartøjsoperatører med primært forretningssted eller fast bopæl på deres territorium og operatører af lufthavne på deres territorium som minimum handler i overensstemmelse med sådanne luftfartssikkerhedsbestemmelser.
 5. Hver part skal sikre, at der på dens territorium træffes effektive forholdsregler for at beskytte den civile luftfart mod ulovlige handlinger, herunder, men ikke begrænset til, screening af passagerer og deres håndbagage, screening af indskrevet bagage, screening og sikkerhedskontrol af andre personer end passagerer, herunder besætninger, og deres medbragte genstande, screening og sikkerhedskontrol af fragt og post, forsyninger til flyvningen og lufthavnsleverancer samt kontrol af adgang til airside-områder og security-beskyttede områder. Disse forholdsregler tilpasses for at imødegå stigninger i trusselsniveauet for den civile luftfarts sikkerhed. Parterne er enige om, at de luftfartssikkerhedsbestemmelser, som den anden part stiller krav om, vedrørende luftfartøjers indflyvning i, operationer i eller udflyvning fra denne parts territorium skal overholdes.
 6. En part kan under fuld hensyntagen til og med respekt for den anden parts suverænitet vedtage luftfartssikkerhedsforanstaltninger for adgangen til sit territorium, tillige med nødforanstaltninger, for at imødegå en specifik sikkerhedstrussel, som straks bør meddeles den anden part. Hver part skal reagere imødekommende på enhver anmodning fra den anden part om, at der træffes rimelige


text:
særlige luftfartssikkerhedsforanstaltninger, og den første part skal tage hensyn til de sikkerhedsforanstaltninger, som den anden part allerede anvender, de synspunkter, som den anden part fremfører, og de mulige negative virkninger for lufttransporten mellem parterne. Medmindre dette i en nødsituation ikke er praktisk muligt, informerer hver part forudgående den anden part om eventuelle særlige luftfartssikkerhedsforanstaltninger, som den påtænker at indføre, og som kunne få betydelig finansiel eller operationel indflydelse på de lufttransporttjenester, der er omfattet af denne aftale. Med henblik på at drøfte sådanne sikkerhedsforanstaltninger kan hver part så hurtigt, som der måtte være behov for det, anmode om et møde i det fælles udvalg som fastsat i artikel 22.
 7. Parterne anerkender dog, at intet i denne artikel begrænser en parts ret til at nægte adgang til sit territorium for flyvninger, som anses for at udgøre en trussel mod dens sikkerhed.
 8. Ved kapring af et civilt luftfartøj, trusler om kapring af et civilt luftfartøj eller andre ulovlige handlinger mod sikkerheden for luftfartøjer, passagerer, besætninger, lufthavne og luftfartsfaciliteter bistår parterne hinanden ved at lette udvekslingen af oplysninger og træffe andre passende foranstaltninger med henblik på hurtigt og sikkert at bringe en sådan hændelse eller trussel til ophør.
 9. Hver part træffer alle de foranstaltninger, som den finder praktisk mulige, for at sikre, at et luftfartøj, som er udsat for kapring eller en anden ulovlig handling, og som befinder sig på jorden på dens territorium, tilbageholdes på jorden, medmindre dets afrejse er påkrævet på grund af et overordnet hensyn til beskyttelsen af menneskeliv. Når det er praktisk muligt, træffes sådanne foranstaltninger efter gensidige samråd.
 10. Hvis den ene part har rimelig grund til at antage, at den anden part har fraveget denne artikels bestemmelser, kan denne part udbede sig øjeblikkeligt samråd med den anden part. Et sådant samråd indledes inden for 30 dage efter datoen for modtagelsen af en sådan anmodning eller inden for en længere frist efter aftale. Hvis der ikke indgås en tilfredsstillende aftale inden for 30 dage fra startdatoen for et sådant samråd eller inden for en længere frist, der aftales, er dette tilstrækkelig begrundelse for, at den part, der anmodede om samrådet, kan træffe foranstaltninger til at afvise, tilbagekalde, suspendere, stille betingelser for eller begrænse tilladelsen til at operere og de tekniske tilladelser for et af den anden parts luftfartsselskaber med henblik på at sikre, at bestemmelserne i denne artikel overholdes. En part kan straks træffe midlertidige foranstaltninger, hvis det er påkrævet i nødstilfælde, eller for at forhindre yderligere manglende overholdelse af bestemmelserne i denne artikel.
 11. Foranstaltninger truffet i henhold til denne artikel skal være nødvendige og forholdsmæssige for at afhjælpe en sikkerhedstrussel og skal indstilles, så snart den anden part opfylder bestemmelserne i denne artikel, eller når foranstaltningerne ikke længere er nødvendige.
 Artikel 15
 Lufttrafikstyring
 1. Parterne samarbejder om reguleringsmæssige spørgsmål vedrørende luftfartstjenester, herunder tilsynet med disse tjenester. De behandler alle politikspørgsmål vedrørende lufttrafikstyring med henblik på at optimere den generelle flyveeffektivitet, mindske omkostningerne, minimere miljøpåvirkningen og øge systemernes sikkerhed og kapacitet.
 2. Parterne tilskynder


text:
deres kompetente myndigheder og luftfartstjenesteudøvere til at samarbejde om interoperabilitetsspørgsmål for yderligere at integrere begge parters systemer, hvor det er muligt, mindske luftfartens miljøpåvirkninger og udveksle oplysninger, hvor det er relevant.
 3. Parterne fremmer samarbejdet mellem deres luftfartstjenesteudøvere for at udveksle flyvedata og koordinere trafikstrømme til optimering af flyveeffektiviteten med henblik på at forbedre ressourceudnyttelsen og opnå forudsigelighed, punktlighed og tjenestekontinuitet.
 4. Parterne er enige om at samarbejde om moderniseringsprogrammer, herunder udvikling, udbredelse og bedste praksis for økonomisk effektivitet, lufttrafikstyring og relevante flyvepladsaspekter, samt om at tilskynde til gensidig deltagelse i validerings- og demonstrationsaktiviteter.
 Artikel 16
 Miljø
 1. Parterne støtter behovet for at beskytte miljøet ved at fremme bæredygtig udvikling inden for luftfart. Parterne vil samarbejde om at udpege de udfordringer, der følger af luftfartens miljøpåvirkninger.
 2. Parterne anerkender betydningen af at arbejde sammen for at undersøge og minimere luftfartens miljøkonsekvenser på en måde, der er i overensstemmelse med målene i denne aftale.
 3. Parterne anerkender betydningen af at imødegå klimaændringer og dermed begrænse eller reducere drivhusgasemissioner i forbindelse med indenlandsk og international lufttransport. De er enige om at samarbejde om disse spørgsmål med henblik på at udvikle og gennemføre instrumenter, herunder gennemførelsesbestemmelser for udvikling af ordningen for CO2-kompensation og -reduktion for international luftfart (CORSIA) og andre aspekter af særlig relevans for imødegåelse af drivhusgasemissioner i luftfartssektoren.
 4. Parterne forpligter sig til at udveksle oplysninger og føre en regelmæssig dialog mellem eksperter for at udbygge samarbejdet om at imødegå luftfartens miljøpåvirkninger, herunder:
 a)
 forskning og udvikling med hensyn til miljøvenlig luftfartsteknologi
 b)
 innovation inden for lufttrafikstyring for at mindske luftfartens miljøpåvirkninger
 c)
 forskning og udvikling af bæredygtige alternative brændstoffer til luftfart
 d)
 spørgsmål vedrørende luftfartens miljøpåvirkninger og nedbringelse af luftfartens emissioner med indvirkning på klimaet og
 e)
 afbødning og overvågning af støj for at mindske luftfartens miljøpåvirkninger.
 5. Parterne skal ligeledes i overensstemmelse med deres multilaterale miljøforpligtelser og -rettigheder udbygge samarbejdet, herunder det finansielle og teknologiske samarbejde, i forbindelse med foranstaltninger, som tager sigte på at mindske drivhusgasemissionerne fra den internationale luftfart.
 6. Parterne erkender behovet for at træffe passende foranstaltninger til at forebygge eller på anden vis imødegå lufttransportens miljøpåvirkninger, forudsat at de pågældende foranstaltninger er i fuld overensstemmelse med deres rettigheder og forpligtelser i henhold til folkeretten.
 Artikel 17
 Luftfartsselskabers erstatningsansvar
 Parterne bekræfter deres forpligtelser i henhold til konventionen om indførelse af visse ensartede regler for international luftbefordring, udfærdiget i Montreal den 28. maj 1999 (Montrealkonventionen).
 Artikel 18
 Forbrugerbeskyttelse
 Parterne samarbejder om at beskytte forbrugernes interesser inden for lufttransport. Formålet med dette samarbejde er at opnå et højt forbrugerbeskyttelsesniveau. Parterne rådfører sig derfor med hinanden i det fælles udvalg om spørgsmål af interesse for forbrugerne, herunder deres planlagte foranstaltninger, med henblik på at opnå øget reguleringsmæssig konvergens og forenelighed i det omfang, det er muligt.
 Artikel 19
 EDB-reservationssystemer
 1. De, der handler med EDB-reservationssystemer på én parts territorium, har ret til at medtage, opretholde og frit stille deres EDB-reservationssystem til rådighed for rejsebureauer og rejseselskaber, hvis hovedaktivitet er distribution af rejseprodukter på den anden parts territorium, under forudsætning


text:
af at det eller de pågældende EDB-reservationssystemer overholder alle den anden parts relevante reguleringsmæssige krav.
 2. Parterne skal ophæve eventuelle eksisterende krav, som kunne begrænse den ene parts EDB-reservationssystemers frie adgang til den anden parts marked eller på anden måde begrænse konkurrencen. Parterne skal afholde sig fra at vedtage sådanne krav fremover.
 3. Ingen part kan på sit territorium pålægge eller tillade, at der pålægges den anden parts forhandlere af EDB-reservationssystemer andre krav med hensyn til skærmpræsentation end de krav, der gælder for partens egne forhandlere af EDB-reservationssystemer eller andre EDB-reservationssystemer, som benyttes på dens marked. Ingen af parterne må hindre, at forhandlere af EDB-reservationssystemer, deres leverandører eller abonnenter indgår aftaler om udveksling af rejseinformationstjenester, som letter visningen af fyldestgørende og objektive oplysninger til forbrugerne, eller om opfyldelsen af reguleringsmæssige krav til neutral skærmvisning.
 4. En parts ejere og operatører af EDB-reservationssystemer, som opfylder den anden parts relevante reguleringsmæssige krav, skal have samme mulighed for at eje EDB-reservationssystemer på den anden parts territorium, som ejere og operatører af andre EDB-reservationssystemer, der opererer på denne parts marked.
 Artikel 20
 Sociale aspekter
 1. Parterne anerkender vigtigheden af at overveje virkningerne af denne aftale for arbejdsmarkeds- og beskæftigelsesforhold og arbejdsvilkår. Parterne er enige om at samarbejde om arbejdsmarkeds- og beskæftigelsesforhold inden for rammerne af denne aftale, navnlig med hensyn til indvirkningen på beskæftigelse, grundlæggende arbejdstagerrettigheder, arbejdsvilkår, social beskyttelse og social dialog.
 2. Parterne anerkender hver parts ret til at fastsætte sin egen nationale arbejdstagerbeskyttelse efter behov og til at vedtage eller ændre sine relevante love og politikker på en måde, der er i overensstemmelse med dens internationale forpligtelser. Parterne sikrer, at de rettigheder og principper, der er indeholdt i deres respektive love og forskrifter, ikke undergraves, men håndhæves effektivt.
 3. Hver part fortsætter med at forbedre de pågældende love og politikker på en måde, der er i overensstemmelse med dens internationale forpligtelser, og bestræber sig på at yde og tilskynde til en høj grad af arbejdstagerbeskyttelse i luftfartssektoren. Parterne anerkender, at krænkelse af grundlæggende principper og rettigheder på arbejdet ikke kan påberåbes eller på anden måde anvendes som en legitim komparativ fordel, og at arbejdsstandarder ikke må bruges i protektionistisk øjemed.
 4. Parterne bekræfter i overensstemmelse med deres forpligtelser som følge af deres medlemskab af Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO) og ILO's erklæring om grundlæggende principper og rettigheder på arbejdet og opfølgningen heraf, der blev vedtaget af Den Internationale Arbejdskonference på sit 86. møde i 1998, deres tilsagn om at respektere, fremme og effektivt gennemføre og anvende de grundlæggende principper og rettigheder på arbejdet.
 5. Parterne fremmer målene i ILO's dagsorden for anstændigt arbejde og ILO's erklæring om social retfærdighed med henblik på en retfærdig globalisering fra 2008, der blev vedtaget af Den Internationale Arbejdskonference på sit 97. møde.
 6. Hver part forpligter sig til at gøre sit bedste for at ratificere de grundlæggende ILO-konventioner, hvis dette endnu ikke er sket. Parterne vil også overveje ratificeringen af andre ILO-konventioner og dermed den effektive gennemførelse af tilsvarende internationale standarder på arbejdsområdet og det sociale område,


text:
der er relevante for den civile luftfartssektor, under hensyntagen til de nationale forhold.
 7. Hver part kan anmode om et møde i det fælles udvalg til at behandle arbejdsmarkeds- og beskæftigelsesspørgsmål, som den anmodende part har identificeret som betydelige.
 AFSNIT III
 INSTITUTIONELLE OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
 Artikel 21
 Fortolkning og gennemførelse
 1. De rettigheder, der er fastsat i denne aftale, tilstås af parterne til hinanden. Enhver henvisning i denne aftale til rettigheder, der tilstås en parts luftfartsselskaber, skal kun fortolkes som en henvisning til rettigheder, der tilstås den pågældende part. Intet i denne aftale må fortolkes således, at det har til formål at tillægge rettigheder eller pålægge forpligtelser, som den ene parts statsborgere kan påberåbe sig direkte over for den anden parts domstole eller voldgiftsretter.
 2. Parterne træffer alle passende foranstaltninger af generel eller specifik art, der kræves for at sikre opfyldelsen af de forpligtelser, som følger af denne aftale.
 3. Når parterne udøver deres rettigheder i henhold til denne aftale, træffer de foranstaltninger, der er passende i forhold til deres mål, og som står i et rimeligt forhold hertil.
 4. Parterne undlader at træffe foranstaltninger, der kan bringe opfyldelsen af denne aftales mål i fare.
 5. Hver part er ansvarlig for håndhævelsen af denne aftale på eget territorium.
 6. Hvis en af parterne er bekymret for en mulig overtrædelse af denne aftale, kan den anmode den anden part om oplysninger og bistand. Efter modtagelse af en sådan anmodning fremlægger den anden part alle nødvendige oplysninger og yder al nødvendig bistand under iagttagelse af dens gældende love og forskrifter.
 7. Denne aftale er ikke til hinder for samråd og drøftelser mellem parternes kompetente myndigheder uden for det fælles udvalg, herunder inden for lufttransportudvikling, flyvesikkerhed, luftfartssikkerhed, miljø, socialpolitik, lufttrafikstyring, luftfartsinfrastruktur, konkurrence og forbrugerbeskyttelse. Parterne underretter det fælles udvalg om de resultater af sådanne samråd og drøftelser, som vil kunne få indvirkning på fortolkningen og anvendelsen af denne aftale.
 8. Når der i denne aftale henvises til samarbejde mellem parterne, herunder, men ikke begrænset til, inden for kommercielle muligheder, luftfartssikkerhed, flyvesikkerhed, miljø, lufttrafikstyring og forbrugerbeskyttelse, bestræber parterne sig på at nå til enighed om en fælles indsats for yderligere at udvikle denne aftale og/eller forbedre dens funktion på de pågældende områder på grundlag af gensidigt samtykke.
 Artikel 22
 Fælles udvalg
 1. Et fælles udvalg bestående af repræsentanter for parterne skal have til opgave at føre tilsyn med forvaltningen af denne aftale og sikre, at den gennemføres korrekt.
 2. Det fælles udvalg fastsætter selv sin forretningsorden.
 3. Det fælles udvalg mødes efter behov, dog mindst én gang om året. Hver af parterne kan til enhver tid anmode om, at der indkaldes til et møde i det fælles udvalg. Et sådant møde skal indledes hurtigst muligt, og senest to måneder efter datoen for modtagelse af anmodningen, medmindre andet er aftalt mellem parterne.
 4. For at sikre, at denne aftale gennemføres korrekt, skal det fælles udvalg:
 a)
 udveksle oplysninger, herunder om ændringer af parternes love, forskrifter og politikker, som kan have en indvirkning på trafikflyvning, og


text:
statistiske oplysninger vedrørende lufttransport
 b)
 afgive henstillinger og træffe afgørelser om de anliggender, som er udtrykkeligt omfattet af denne aftale
 c)
 udvikle samarbejde, herunder om reguleringsmæssige spørgsmål
 d)
 afholde samråd om spørgsmål vedrørende anvendelse eller fortolkning af denne aftale og, hvis det er relevant, om lufttransportspørgsmål, der behandles i internationale organisationer, inden for rammerne af forbindelserne med tredjelande og i multilaterale aftaler, herunder overvejelser om, hvorvidt der skal vælges en fælles tilgang
 e)
 overveje potentielle områder, hvor denne aftale kan udbygges, herunder anbefalinger vedrørende ændringer af denne aftale med henblik på tredjelandes tiltrædelse af denne aftale.
 5. Det fælles udvalgs henstillinger og afgørelser vedtages ved konsensus mellem parterne. Det fælles udvalgs afgørelser er bindende for parterne.
 Artikel 23
 Tvistbilæggelse og voldgift
 1. Alle tvister vedrørende anvendelse eller fortolkning af denne aftale kan af parterne henvises til den tvistbilæggelsesmekanisme, der er fastsat i denne artikel, jf. dog artikel 4.
 2. Uden at det berører eventuelle tidligere samråd mellem parterne i henhold til denne aftale, skal en part, der ønsker at gøre brug af den tvistbilæggelsesordning, der er fastsat i denne artikel, skriftligt meddele den anden part sin hensigt og anmode om et møde i det fælles udvalg med henblik på samråd.
 3. Hvis mødet i det fælles udvalg ikke afholdes senest to måneder efter modtagelsen af den anmodning, der er omhandlet i stk. 2, eller senest den dato, der er aftalt mellem parterne, eller hvis tvisten ikke bilægges af det fælles udvalg senest seks måneder efter den pågældende anmodning, kan tvisten efter aftale mellem parterne indbringes for en person eller et organ med henblik på afgørelse. Hvis parterne ikke kan nå til enighed om at indbringe tvisten for en person eller et organ med henblik på afgørelse, skal tvisten efter anmodning fra en af parterne indbringes til voldgift.
 4. Hvis en part har truffet foranstaltninger til at afvise, tilbagekalde, suspendere, stille betingelser for eller begrænse tilladelsen til at operere eller de tekniske tilladelser for et af den anden parts luftfartsselskaber, kan tvisten uanset stk. 2 straks indbringes for en person eller et organ med henblik på afgørelse eller indbringes til voldgift.
 5. Anmodningen om voldgift skal indgives skriftligt af en part (»den initiativtagende part«) til den anden part (»den besvarende part«). I anmodningen skal den initiativtagende part fremlægge de spørgsmål, der skal afklares, beskrive den pågældende foranstaltning og forklare, hvorfor den mener, at en sådan foranstaltning er uforenelig med bestemmelserne i denne aftale.
 6. Medmindre den initiativtagende part og den besvarende part aftaler andet, nedsættes der en voldgiftsret med tre medlemmer som følger:
 a)
 Senest 60 dage efter modtagelsen af anmodningen om voldgift udpeger den initiativtagende part og den besvarende part hver en voldgiftsmand. Inden 30 dage efter udpegelse af disse to voldgiftsdommere enes den initiativtagende part og den besvarende part om udpegelsen af en tredje voldgiftsdommer, der agerer som formand for voldgiftsretten
 b)
 Hvis den initiativtagende part eller den besvarende part ikke udpeger en voldgiftsdommer, eller hvis den tredje dommer ikke udpeges i overensstemmelse med litra a), kan den initiativtagende


text:
part eller den besvarende part anmode formanden for ICAO-Rådet om at udpege den eller de nødvendige dommere inden 30 dage efter modtagelse af anmodningen. Hvis formanden for ICAO-Rådet er statsborger i Qatar eller i en EU-medlemsstat, bedes den længst fungerende næstformand for ICAO-Rådet, som hverken er statsborger i Qatar eller i en EU-medlemsstat, om at foretage udpegelsen.
 7. Datoen for nedsættelse af voldgiftsretten er den dato, på hvilken den sidste af de tre voldgiftsmænd accepterer udnævnelsen.
 8. Proceduren forløber i overensstemmelse med den forretningsorden, der ved førstkommende lejlighed skal vedtages af det fælles udvalg, jf. bestemmelserne i denne artikel og i henhold til denne aftales artikel 22, stk. 4, litra b), og artikel 22, stk. 5. Indtil det fælles udvalg har vedtaget forretningsordenen, fastsætter voldgiftsretten sine egne procedureregler.
 9. Efter anmodning fra den initiativtagende part kan voldgiftsretten, indtil den afsiger sin endelige kendelse, bemyndige den initiativtagende part til at træffe midlertidige afhjælpende foranstaltninger eller anmode den besvarende part om at træffe midlertidige afhjælpende foranstaltninger.
 10. Voldgiftsretten forelægger en interimsrapport for den initiativtagende part og den besvarende part, hvori der redegøres for de faktiske omstændigheder, anvendeligheden af relevante bestemmelser og grundlaget for rettens konklusioner og henstillinger, senest 90 dage efter nedsættelsen af retten. Finder voldgiftsretten, at den ikke kan overholde denne frist, skal formanden for voldgiftsretten meddele dette skriftligt til den initiativtagende part og den besvarende part med angivelse af årsagerne til forsinkelsen og datoen for, hvornår retten forventer at forelægge sin interimsrapport. Voldgiftsretten må under ingen omstændigheder forelægge interimsrapporten senere end 120 dage efter nedsættelsen af retten.
 11. Den initiativtagende part eller den besvarende part kan indgive en skriftlig anmodning til voldgiftsretten om at revidere visse aspekter af interimsrapporten senest 14 dage efter forelæggelsen. Efter at have undersøgt eventuelle skriftlige bemærkninger fra den initiativtagende part og den besvarende part vedrørende interimsrapporten kan voldgiftsretten ændre sin rapport og foretage yderligere undersøgelser, hvis den finder det hensigtsmæssigt. Voldgiftsrettens endelige kendelse skal indeholde en fyldestgørende analyse af de anbringender, der er fremført på stadiet for interimsgenbehandlingen, samt klare svar på den initiativtagende parts og den besvarende parts spørgsmål og bemærkninger.
 12. Voldgiftsretten afsiger sin endelige kendelse til den initiativtagende part og den besvarende part senest 120 dage efter nedsættelsen af retten. Finder voldgiftsretten, at den ikke kan overholde denne frist, skal formanden for voldgiftsretten meddele dette skriftligt til den initiativtagende part og den besvarende part med angivelse af årsagerne til forsinkelsen og datoen for, hvornår retten forventer at afsige sin kendelse. Voldgiftsretten må under ingen omstændigheder afsige sin kendelse senere end 150 dage efter nedsættelsen af retten.
 13. Hvis en part har truffet foranstaltninger til at afvise, tilbagekalde, suspendere, stille betingelser for eller begrænse tilladelsen til at operere eller de tekniske tilladelser for et af den anden parts luftfartsselskaber, eller hvis voldgiftsretten på anmodning af den initiativtagende part eller den besvarende part afgør, at sagen haster, halveres de respektive frister, der er anført i stk. 10, 11 og 12.
 14. Den initiativtagende part og den besvarende part kan indgive anmodninger om at få


text:
afklaret voldgiftsrettens endelige kendelse senest ti dage efter afsigelsen; denne afklaring gives senest 15 dage efter modtagelsen af anmodningen.
 15. Finder voldgiftsretten, at denne aftales bestemmelser er tilsidesat, og den ansvarlige part ikke efterkommer rettens endelige kendelse eller ikke når til enighed med den anden part om en gensidigt tilfredsstillende løsning senest 60 dage efter afsigelsen af rettens endelige kendelse, kan den anden part suspendere anvendelsen af ligebehandlingen i medfør af denne aftale, indtil den ansvarlige part efterkommer rettens endelige kendelse, eller indtil den initiativtagende part og den besvarende part er nået til enighed om en gensidigt acceptabel løsning.
 16. Hver part afholder omkostningerne for den voldgiftsmand, som den har udpeget. Voldgiftsrettens øvrige omkostninger deles ligeligt mellem parterne.
 Artikel 24
 Forhold til andre aftaler
 1. Denne aftale suspenderer tidligere aftaler og overenskomster om samme emne mellem parterne, jf. dog stk. 2 og 7, medmindre denne aftale ophæves.
 2. Bestemmelser i en tidligere aftale eller overenskomst om trafikflyvning mellem en EU-medlemsstat og Qatar, der vedrører de spørgsmål, som er omfattet af denne aftales artikel 2, 3, 8 og 11, finder fortsat anvendelse som led i denne aftale, hvis de er gunstigere og/eller mere fleksible for de berørte luftfartsselskaber. Alle rettigheder og fordele, som luftfartsselskaberne i den pågældende EU-medlemsstat har i overensstemmelse med disse bestemmelser, tilfalder alle luftfartsselskaber i Unionen.
 3. Med henblik på stk. 2 bilægges enhver tvist mellem parterne om, hvorvidt bestemmelser eller behandlinger i henhold til tidligere aftaler eller overenskomster mellem parterne er gunstigere og/eller mere fleksible, inden for rammerne af den tvistbilæggelsesordning, der er fastsat i artikel 23.
 4. Eventuelle yderligere trafikrettigheder, som efter datoen for denne aftales ikrafttræden måtte blive tilstået en EU-medlemsstat af Qatar eller omvendt, er omfattet af denne aftale og må ikke diskriminere mellem luftfartsselskaber i Unionen. Disse overenskomster meddeles straks det fælles udvalg.
 5. Det fælles udvalg udarbejder og ajourfører en informativ liste over bestemmelser og overenskomster vedrørende de trafikrettigheder, der er omhandlet i stk. 2 og 4.
 6. Hvis parterne bliver parter i en multilateral aftale eller støtter en beslutning truffet af ICAO inden for lufttransport, der drejer sig om forhold, som er omfattet af nærværende aftale, holder de samråd i det fælles udvalg for at fastslå, om nærværende aftale skal tilpasses for at tage hensyn til denne udvikling.
 7. Intet i denne aftale berører gyldigheden og anvendelsen af eksisterende og fremtidige aftaler mellem EU-medlemsstaterne og Qatar for så vidt angår territorier under deres respektive højhedsområde, der ikke er omfattet af definitionen af »territorium« i denne aftales artikel 1.
 Artikel 25
 Ændringer
 Parterne kan efter fælles overenskomst foretage enhver ændring af denne aftale efter samråd, der afholdes i henhold til artikel 22. Ændringerne træder i kraft i henhold til bestemmelserne i artikel 29.
 Artikel 26
 Tiltrædelse af nye medlemsstater i Unionen
 1. Denne aftale er åben for tiltrædelse af stater, der er blevet EU-medlemsstater efter datoen for undertegnelse af denne aftale.
 2. I så fald skal den pågældende EU-medlemsstats tiltrædelse af denne aftale ske ved deponering af et tiltrædelsesinstrument hos generalsekretæren for


text:
Rådet for Den Europæiske Union, der underretter Qatar om deponeringen af tiltrædelsesinstrumentet og datoen herfor. Den pågældende EU-medlemsstats tiltrædelse får virkning fra tredivtedagen efter datoen for deponering af tiltrædelsesinstrumentet.
 3. Denne aftales artikel 24, stk. 1, 2, 3 og 7, finder tilsvarende anvendelse på eksisterende aftaler og overenskomster, der gælder på tidspunktet for en EU-medlemsstats tiltrædelse af aftalen.
 Artikel 27
 Opsigelse
 Hver af parterne kan på et hvilket som helst tidspunkt skriftligt via de diplomatiske kanaler meddele den anden part sin beslutning om at opsige denne aftale. Denne meddelelse skal samtidig fremsendes til ICAO og De Forenede Nationers sekretariat. Denne aftale ophører ved midnat (GMT) ved udgangen af Den Internationale Luftfartssammenslutnings (IATA) trafiksæson, som er i kraft et år fra datoen for den skriftlige opsigelse af aftalen, medmindre opsigelsen trækkes tilbage efter aftale mellem parterne inden udgangen af denne periode.
 Artikel 28
 Registrering af aftalen
 Denne aftale og alle ændringer deraf registreres hos ICAO i henhold til konventionens artikel 83 og i De Forenede Nationers i henhold til FN-pagtens artikel 102.
 Artikel 29
 Ikrafttræden, midlertidig anvendelse og depositar
 1. Denne aftale træder i kraft på den første dag i den anden måned efter den måned, hvor parterne har givet hinanden meddelelse om gennemførelsen af deres respektive interne procedurer, der er nødvendige for denne aftales ikrafttræden.
 2. Med henblik på stk. 1 indgiver Qatar ad diplomatisk vej sin meddelelse til generalsekretæren for Rådet for Den Europæiske Union, og generalsekretæren for Rådet for Den Europæiske Union indgiver ad diplomatisk vej meddelelsen fra Unionen og medlemsstaterne til Qatar.
 3. Uanset stk. 1 anvender parterne midlertidigt denne aftale i overensstemmelse med deres interne procedurer og/eller den på stedet gældende lovgivning, alt efter hvad der er relevant, fra datoen for undertegnelse af denne aftale.
 4. Generalsekretæren for Rådet for Den Europæiske Union er depositar for denne aftale.
 Artikel 30
 Autentiske tekster
 Denne aftale er udfærdiget i to eksemplarer på bulgarsk, dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, irsk, italiensk, kroatisk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, rumænsk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk, ungarsk og arabisk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.
 I tilfælde af uoverensstemmelse mellem de forskellige sprogudgaver beslutter det fælles udvalg, hvilken udgave af teksten der skal anvendes.
 TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede befuldmægtigede, behørigt bemyndigede i så henseende, undertegnet denne aftale.
 Съставено в Люксембург на осемнадесети октомври две хиляди двадесет и първа година.
 Hecho en Luxemburgo, el dieciocho de octubre de dos mil veintiuno.
 V Lucemburku dne osmnáctého října dva tisíce dvacet jedna.
 Udfærdiget i Luxembourg den attende oktober to tusind og enogtyve.
 Geschehen zu Luxemburg am achtzehnten Oktober zweitausendeinundzwanzig.
 Kahe tuhande kahekümne esimese aasta oktoobrikuu kaheksateistkümnendal päeval Luxembourgis.
 Έγινε στo Λουξεμβούργο, στις δέκα οκτώ Οκτωβρίου δύο χιλιάδες είκοσι ένα.
 Done at Luxembourg on the eighteenth day of October in the year two thousand and twenty one.
 Fait à Luxembourg, le dix-huit octobre deux mille vingt et un.
 Arna dhéanamh i Lucsamburg, an t-ochtú lá déag de Dheireadh Fómhair an bhliain dhá mhíle fiche agus haon.
 Sastavljeno u Luxembourgu osamnaestog


text:
listopada godine dvije tisuće dvadeset prve.
 Fatto a Lussemburgo, addì diciotto ottobre duemilaventuno.
 Luksemburgā, divi tūkstoši divdesmit pirmā gada astoņpadsmitajā oktobrī.
 Priimta du tūkstančiai dvidešimt pirmų metų spalio aštuonioliktą dieną Liuksemburge.
 Kelt Luxembourgban, a kétezer-huszonegyedik év október havának tizennyolcadik napján.
 Magħmul fil-Lussemburgu, fit-tmintax-il jum ta’ Ottubru fis-sena elfejn u wieħed u għoxrin.
 Gedaan te Luxemburg, achttien oktober tweeduizend eenentwintig.
 Sporządzono w Luksemburgu dnia osiemnastego października roku dwa tysiące dwudziestego pierwszego.
 Feito em Luxemburgo, em dezoito de outubro de dois mil e vinte e um.
 Întocmit la Luxemburg la optsprezece octombrie două mii douăzeci și unu.
 V Luxemburgu osemnásteho októbra dvetisícdvadsaťjeden.
 V Luxembourgu, dne osemnajstega oktobra leta dva tisoč enaindvajset.
 Tehty Luxemburgissa kahdeksantenatoista päivänä lokakuuta vuonna kaksituhattakaksikymmentäyksi.
 Som skedde i Luxemburg den artonde oktober år tjugohundratjugoett.
 حُرّرت في لوكسمبورغ في اليوم الثامن عشر من أكتوبر من سنة ألفين وإحدى عشرين
 BILAG 1
 OVERGANGSBESTEMMELSER
 1.
 Uanset denne aftales artikel 2, stk. 2, er udøvelsen af tredje og fjerde frihedsrettigheder for passagertjenester, kombinerede tjenester og rene fragttjenester samt af femte frihedsrettigheder for rene fragttjenester på de specificerede ruter omfattet af overgangsbestemmelserne i dette bilag.
 2.
 Tredje og fjerde frihedsrettigheder mellem destinationer i Qatar og destinationer i Belgien, Tyskland, Frankrig, Italien og Nederlandene liberaliseres gradvist i overensstemmelse med punkt 4-8.
 3.
 Femte frihedsrettigheder for rene fragttjenester øges gradvist i overensstemmelse med punkt 9, så den aftalte flyvningsrettighed på syv ugentlige flyvninger nås ved udgangen af overgangsperioden.
 4.
 For så vidt angår tjenester til/fra EU-medlemsstaterne som omhandlet i punkt 2 har parternes luftfartsselskaber fra datoen for undertegnelse af denne aftale ret til at udøve tredje og fjerde frihedsrettigheder i henhold til de ugentlige flyvningsrettigheder, der er angivet som »referenceværdi« i tabellerne i punkt 7 og 8, og de ruter, der vedrører dem.
 5.
 De flyvningsrettigheder for tjenester til/fra EU-medlemsstaterne, der er omhandlet i punkt 2, er omfattet af de trin, der er angivet i tabellerne i punkt 7 og 8. Trin 1 træder i kraft på den første dag i IATA's vintersæson 2020/2021 og de efterfølgende trin (trin 2-5) på den respektive første dag i IATA's vintersæson 2021/2022, 2022/2023, 2023/2024 og 2024/2025.
 6.
 Fra den første dag i IATA's vintersæson 2024/2025 og frem (trin 5) har hver parts luftfartsselskaber ret til at udøve de tredje og fjerde frihedsrettigheder, der tilstås i denne aftales artikel 2, stk. 2, litra c), uden nogen begrænsning med hensyn til rute, kapacitet og/eller antal flyvninger mellem destinationer i Qatar og destinationer i alle EU-medlemsstaterne.
 7.
 For passagertjenester og kombinerede tjenester med tredje og fjerde frihedsrettigheder har parternes luftfartsselskaber ret til at operere følgende antal ugentlige flyvninger:
 a)
 Mellem destinationer i Qatar og destinationer i Belgien og omvendt
 Ruter
 Referenceværdi
 Trin 1
 Trin 2
 Trin 3
 Trin 4
 Trin 5
 Til/fra alle destinationer
 14
 19
 24
 29
 34
 Ubegrænset
 b)
 Mellem destinationer i Qatar og destinationer i Tyskland og omvendt
 Ruter
 Referenceværdi
 Trin 1
 Trin 2
 Trin 3
 Trin 4
 Trin 5
 Til/fra alle destinationer i Qatar og Frankfurt
 14
 18
 21
 24
 28
 Ubegrænset
 Til/fra alle destinationer i Qatar og


text:
München
 14
 18
 21
 24
 28
 Ubegrænset
 Til/fra alle andre destinationer
 7
 11
 14
 17
 21
 Ubegrænset
 c)
 Mellem destinationer i Qatar og destinationer i Frankrig og omvendt
 Ruter
 Referenceværdi
 Trin 1
 Trin 2
 Trin 3
 Trin 4
 Trin 5
 Til/fra alle destinationer i Qatar og Paris
 21
 24
 27
 30
 33
 Ubegrænset
 Til/fra alle destinationer i Qatar og Nice
 7
 10
 14
 17
 21
 Ubegrænset
 Til/fra alle destinationer i Qatar og Lyon
 7
 10
 14
 17
 21
 Ubegrænset
 Til/fra alle andre destinationer
 7
 10
 14
 17
 21
 Ubegrænset
 d)
 Mellem destinationer i Qatar og destinationer i Italien og omvendt
 Ruter
 Referenceværdi
 Trin 1
 Trin 2
 Trin 3
 Trin 4
 Trin 5
 Til/fra alle destinationer
 81
 84
 84
 89
 92
 Ubegrænset
 e)
 Mellem destinationer i Qatar og destinationer i Nederlandene og omvendt
 Ruter
 Referenceværdi
 Trin 1
 Trin 2
 Trin 3
 Trin 4
 Trin 5
 Til/fra alle destinationer i Qatar og Amsterdam
 10
 12
 14
 14
 17
 Ubegrænset
 Til/fra alle andre destinationer
 7
 7
 14
 17
 21
 Ubegrænset
 8.
 For rene fragttjenester med tredje og fjerde frihedsrettigheder har parternes luftfartsselskaber ret til at operere følgende antal ugentlige flyvninger:
 a)
 Mellem destinationer i Qatar og destinationer i Belgien og omvendt
 Ruter
 Referenceværdi
 Trin 1
 Trin 2
 Trin 3
 Trin 4
 Trin 5
 Til/fra alle destinationer
 35
 39
 42
 45
 49
 Ubegrænset
 b)
 Mellem destinationer i Qatar og destinationer i Tyskland og omvendt
 Ruter
 Referenceværdi
 Trin 1
 Trin 2
 Trin 3
 Trin 4
 Trin 5
 Til/fra alle destinationer
 10
 14
 14
 17
 21
 Ubegrænset
 c)
 Mellem destinationer i Qatar og destinationer i Frankrig og omvendt
 Ruter
 Referenceværdi
 Trin 1
 Trin 2
 Trin 3
 Trin 4
 Trin 5
 Til/fra alle destinationer
 7
 10
 14
 17
 21
 Ubegrænset
 d)
 Mellem destinationer i Qatar og destinationer i Italien og omvendt
 Ruter
 Referenceværdi
 Trin 1
 Trin 2
 Trin 3
 Trin 4
 Trin 5
 Til/fra alle destinationer
 19
 21
 21
 24
 28
 Ubegrænset
 e)
 Mellem destinationer i Qatar og destinationer i Nederlandene og omvendt
 Ruter
 Referenceværdi
 Trin 1
 Trin 2
 Trin 3
 Trin 4
 Trin 5
 Til/fra alle destinationer
 10
 14
 14
 17
 21
 Ubegrænset
 9.
 For rene fragttjenester med femte frihedsrettigheder har parternes luftfartsselskaber fra datoen for undertegnelse af denne aftale ret til at udøve de rettigheder, der er fastsat i denne aftales artikel 2, stk. 2, litra c), på tre ugentlige flyvninger (»referenceværdien«) mellem hver EU-medlemsstat og Qatar. Denne flyvningsrettighed er omfattet af de trin, der er angivet i tabellen nedenfor, hvorved der opnås en endelig flyvningsrettighed på syv ugentlige flyvninger i alt. Trin 1 træder i kraft på den første dag i IATA's vintersæson 2020/2021 og de efterfølgende trin (trin 2-4) på den respektive første dag i IATA's vintersæson 2021/2022, 2022/2023 og 2023/2024.
 Referenceværdi
 Trin 1
 Trin 2
 Trin 3
 Trin 4
 3
 4
 5
 6
 7
 10.
 I henhold til denne aftales artikel 24, stk. 2, gælder det for femte frihedsrettigheder for rene fragttjenester, der blev tilstået inden undertegnelsen af aftalen, og som har en anden geografisk dækning end den, der er fastsat i


text:
denne aftales artikel 2, stk. 2, litra c), at denne geografiske dækning fortsat kan anvendes i stedet for den geografiske dækning, der er fastsat i denne aftales artikel 2, stk. 2, litra c), for de flyvningsrettigheder, der er tilstået forud for undertegnelsen af denne aftale.
 BILAG 2
 GEOGRAFISK ANVENDELSESOMRÅDE FOR FEMTE FRIHEDSRETTIGHEDER FOR RENE FRAGTTJENESTER
 AFSNIT 1
 Det geografiske anvendelsesområde for denne aftales artikel 2, stk. 2, litra c), nr. i), B), omfatter hele Nord- og Sydamerika og alle tilstødende øer, Bermuda, nogle af øerne i Det Caribiske Hav samt de hawaiianske øer (herunder Midway og Palmyra). På tidspunktet for undertegnelsen af denne aftale omfatter dette:
 Nordamerika
 Canada, USA, Mexico
 De caribiske øer og Bermuda
 Anguilla, Antigua og Barbuda, Bahamas, Barbados, Bermuda, Caymanøerne, Cuba, Dominica, Den Dominikanske Republik, Grenada, Haiti, Jamaica, Montserrat, Saint Kitts og Nevis, Saint Lucia, Saint Vincent og Grenadinerne, Trinidad og Tobago, Turks- og Caicosøerne og De Britiske Jomfruøer
 Mellemamerika
 Belize, Costa Rica, El Salvador, Guatemala, Honduras, Nicaragua og Panama
 Sydamerika
 Argentina, Bolivia, Brasilien, Chile, Colombia, Ecuador, Guyana, Paraguay, Peru, Surinam, Uruguay og Venezuela
 AFSNIT 2
 Det geografiske anvendelsesområde for denne aftales artikel 2, stk. 2, litra c), nr. ii), B), omfatter hele Asien øst for og inklusive Iran og alle tilstødende øer, Australien, New Zealand og alle tilstødende øer samt nogle af øerne i Stillehavet. På tidspunktet for undertegnelsen af denne aftale omfatter dette:
 Sydasien
 Afghanistan, Bangladesh, Bhutan, Indien (herunder Andamanerne), Maldiverne, Nepal, Pakistan og Sri Lanka
 Centralasien
 Kasakhstan, Kirgisistan, Mongoliet, Rusland, Tadsjikistan, Turkmenistan og Usbekistan
 Østasien
 Kina, Hongkong SAR, Japan, Nordkorea, Sydkorea, Macao SAR og Taiwan
 Sydøstasien
 Brunei, Cambodja, Indonesien, Laos, Malaysia, Myanmar/Burma, Papua Ny Guinea, Filippinerne, Singapore, Thailand og Vietnam
 Asien og Stillehavsområdet
 Amerikansk Samoa, Australien, Christmas Island, Cocosøerne (Keelingøerne), Cookøerne, Fiji, Guam, Kiribati, Marshalløerne, Mikronesien, Nauru, New Zealand, Niue, Norfolk Island, Nordmarianerne, Palau, Samoa, Salomonøerne, Tonga, Tuvalu og Vanuatu


text:
 3.7.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 173/12
 AFTALE
 mellem Den Europæiske Union og Saint Lucia om visumfritagelse for kortvarige ophold
 DEN EUROPÆISKE UNION, i det følgende benævnt »Unionen« eller »EU«, og
 SAINT LUCIA,
 under ét benævnt »de kontraherende parter«,
 ER MED HENBLIK PÅ at fremme venskabsforbindelserne mellem de kontraherende parter og ud fra ønsket om at gøre det lettere for deres borgere at rejse ved at sikre dem ret til visumfri indrejse og kortvarigt ophold,
 UNDER HENVISNING TIL Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 509/2014 af 15. maj 2014 om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 539/2001 om fastlæggelse af listen over de tredjelande, hvis statsborgere skal være i besiddelse af visum ved passage af de ydre grænser, og listen over de tredjelande, hvis statsborgere er fritaget for dette krav (1), hvorved 19 tredjelande, herunder Saint Lucia, overføres til listen over de tredjelande, hvis statsborgere er fritaget for visumkravet ved kortvarige ophold i medlemsstaterne,
 I BETRAGTNING AF, at visumfritagelsen i henhold til artikel 1 i forordning (EU) nr. 509/2014 for disse 19 lande først gælder fra datoen for ikrafttrædelsen af en aftale om visumfritagelse, som skal indgås med Unionen,
 UD FRA ØNSKET OM at fastholde princippet om ligebehandling af alle unionsborgere,
 UNDER HENSYNTAGEN TIL, at personer, som indrejser med det formål at udøve lønnet beskæftigelse under deres kortvarige ophold, ikke er omfattet af denne aftale, og at de relevante bestemmelser i EU-retten, medlemsstaternes nationale lovgivning og Saint Lucias nationale lovgivning derfor fortsat finder anvendelse på disse personers visumpligt eller -fritagelse og adgang til beskæftigelse,
 UNDER HENSYNTAGEN TIL protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed og protokollen om integration af Schengenreglerne i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, bekræftes det, at denne aftales bestemmelser ikke gælder for Det Forenede Kongerige og Irland —
 BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
 Artikel 1
 Formål
 Denne aftale indeholder bestemmelser om visumfritagelse for unionsborgere og statsborgere i Saint Lucia ved indrejse i den anden kontraherende parts område med henblik på ophold i en periode på højst 90 dage i løbet af en periode på 180 dage.
 Artikel 2
 Definitioner
 I denne aftale forstås ved:
 a) »medlemsstat«: enhver af Unionens medlemsstater med undtagelse af Det Forenede Kongerige og Irland
 b) »unionsborger«: en statsborger i en medlemsstat som defineret i litra a)
 c) »statsborger i Saint Lucia«: enhver, som har statsborgerskab i Saint Lucia
 d) »Schengenområdet«: det område uden indre grænser, der omfatter områder tilhørende de i litra a) definerede medlemsstater, som i fuldt omfang anvender Schengenreglerne.
 Artikel 3
 Anvendelsesområde
 1. Unionsborgere, der er indehavere af et gyldigt almindeligt pas, diplomatpas, tjenestepas, officielt pas eller særligt pas udstedt af en medlemsstat, har ret til visumfri indrejse og ophold i Saint Lucia i den i artikel 4, stk. 1, fastlagte opholdsperiode.
 Statsborgere i Saint Lucia, der er indehavere af et gyldigt almindeligt pas, diplomatpas, tjenestepas, officielt pas eller særligt pas udstedt


text:
af Saint Lucia, har ret til visumfri indrejse og ophold i medlemsstaterne i den i artikel 4, stk. 2, fastlagte opholdsperiode.
 2. Stk. 1 i denne artikel finder ikke anvendelse på personer, der indrejser med det formål at udøve lønnet beskæftigelse.
 For denne kategori af personer kan hver medlemsstat selv indføre visumpligt eller ophæve den for statsborgere i Saint Lucia, jf. artikel 4, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 539/2001 (2).
 For denne kategori af personer kan Saint Lucia i medfør af sin nationale lovgivning indføre eller ophæve visumpligt for statsborgere i hver enkelt medlemsstat.
 3. Visumfritagelse efter denne aftale finder anvendelse, uden at dette berører de kontraherende parters lovgivning om betingelser for indrejse og kortvarigt ophold. Medlemsstaterne og Saint Lucia forbeholder sig ret til at nægte indrejse og kortvarige ophold på deres område, hvis en eller flere af sådanne betingelser ikke er opfyldt.
 4. Visumfritagelsen gælder, uanset hvilket transportmiddel der anvendes til at passere de kontraherende parters grænser.
 5. Spørgsmål, der ikke er omfattet af denne aftale, skal afgøres i henhold til EU-retten, medlemsstaternes nationale lovgivning eller Saint Lucias nationale lovgivning.
 Artikel 4
 Opholdets varighed
 1. Unionsborgere må opholde sig på Saint Lucias område i højst 90 dage i en periode på 180 dage.
 2. Statsborgere i Saint Lucia må opholde sig på de medlemsstaters område, som fuldt ud anvender Schengenreglerne, i højst 90 dage i hver periode på 180 dage. Ved beregning af denne periode tages der ikke hensyn til ophold i en medlemsstat, der endnu ikke i fuldt omfang anvender Schengenreglerne.
 Statsborgere i Saint Lucia må højst opholde sig i 90 dage i en periode på 180 dage på hver af de medlemsstaters område, som endnu ikke fuldt ud anvender Schengenreglerne, uden at der tages hensyn til beregningen af opholdsperioden på de medlemsstaters område, der fuldt ud anvender Schengenreglerne.
 3. Denne aftale berører ikke Saint Lucias og medlemsstaternes mulighed for at forlænge opholdsperioden ud over de 90 dage i overensstemmelse med deres respektive nationale lovgivning og EU-retten.
 Artikel 5
 Territorial anvendelse
 1. Denne aftale finder for Den Franske Republiks vedkommende kun anvendelse på Den Franske Republiks europæiske område.
 2. Denne aftale finder for Kongeriget Nederlandenes vedkommende kun anvendelse på Kongeriget Nederlandenes europæiske område.
 Artikel 6
 Blandet udvalg til forvaltning af aftalen
 1. De kontraherende parter nedsætter et blandet ekspertudvalg (i det følgende benævnt »udvalget«) bestående af repræsentanter for Unionen og repræsentanter for Saint Lucia. Unionen repræsenteres af Europa-Kommissionen.
 2. Udvalget har bl.a. til opgave at:
 a)
 føre tilsyn med gennemførelsen af denne aftale
 b)
 fremsætte forslag til ændringer af eller tilføjelser til denne aftale
 c)
 fremkomme med anbefalinger til bilæggelse af tvister om fortolkningen eller anvendelsen af denne aftale.
 3. Udvalget indkaldes efter behov på anmodning af en af de kontraherende parter.
 4. Udvalget fastsætter selv sin forretningsorden.
 Artikel 7
 Forholdet mellem denne aftale og eksisterende bilaterale visumfritagelsesaftaler mellem medlemsstaterne og Saint Lucia
 Denne aftale har forrang for enhver bilateral aftale eller ordning indgået mellem enkelte medlemsstater og Saint Lucia, for så vidt disse omhandler spørgsmål,


text:
der falder inden for denne aftales anvendelsesområde.
 Artikel 8
 Afsluttende bestemmelser
 1. Denne aftale ratificeres eller godkendes af de kontraherende parter efter deres respektive interne procedurer og træder i kraft den første dag i den anden måned efter datoen for den sidste af de meddelelser, hvorved de kontraherende parter underretter hinanden om, at disse procedurer er afsluttet.
 Denne aftale anvendes midlertidigt fra datoen for dens undertegnelse.
 2. Denne aftale indgås på ubestemt tid, men kan opsiges efter bestemmelserne i stk. 5.
 3. Denne aftale kan ændres efter skriftlig aftale mellem de kontraherende parter. Ændringer træder i kraft, efter at de kontraherende parter har givet hinanden meddelelse om, at de interne procedurer, der er nødvendige herfor, er gennemført.
 4. Hver af de kontraherende parter kan suspendere denne aftale eller dele af den, navnlig når hensyn til den offentlige orden, den nationale sikkerhed eller folkesundheden tilsiger det, eller på grund af ulovlig indvandring eller en kontraherende parts genindførelse af visumpligt. Afgørelsen herom meddeles den anden part senest to måneder før dens planlagte ikrafttræden. Den kontraherende part, der suspenderer anvendelsen af denne aftale, underretter omgående den anden kontraherende part, hvis grundene til suspensionen ikke længere består, og hæver suspensionen.
 5. Hver kontraherende part kan opsige denne aftale med skriftligt varsel til den anden part. Denne aftale ophører 90 dage efter dette varsel.
 6. Saint Lucia kan kun suspendere eller opsige denne aftale for alle medlemsstaters vedkommende.
 7. Den Europæiske Union kan kun suspendere eller opsige denne aftale for alle sine medlemsstaters vedkommende.
 Udfærdiget i to eksemplarer på bulgarsk, dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, kroatisk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, rumænsk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk og ungarsk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.
 Съставено в Брюксел на двадесет и осми май две хиляди и петнадесета година.
 Hecho en Bruselas, el veintiocho de mayo de dos mil quince.
 V Bruselu dne dvacátého osmého května dva tisíce patnáct.
 Udfærdiget i Bruxelles den otteogtyvende maj to tusind og femten.
 Geschehen zu Brüssel am achtundzwanzigsten Mai zweitausendfünfzehn.
 Kahe tuhande viieteistkümnenda aasta maikuu kahekümne kaheksandal päeval Brüsselis.
 Έγινε στις Βρυξέλλες, στις είκοσι οκτώ Μαΐου δύο χιλιάδες δεκαπέντε.
 Done at Brussels on the twenty-eighth day of May in the year two thousand and fifteen.
 Fait à Bruxelles, le vingt-huit mai deux mille quinze.
 Sastavljeno u Bruxellesu dvadeset osmog svibnja dvije tisuće petnaeste.
 Fatto a Bruxelles, addì ventotto maggio duemilaquindici.
 Briselē, divi tūkstoši piecpadsmitā gada divdesmit astotajā maijā.
 Priimta du tūkstančiai penkioliktų metų gegužės dvidešimt aštuntą dieną Briuselyje.
 Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizenötödik év május havának huszonnyolcadik napján.
 Magħmul fi Brussell, fit-tmienja u għoxrin jum ta' Mejju tas-sena elfejn u ħmistax.
 Gedaan te Brussel, de achtentwintigste mei tweeduizend vijftien.
 Sporządzono w Brukseli dnia dwudziestego ósmego maja roku dwa tysiące piętnastego.
 Feito em Bruxelas, em vinte e oito de maio de dois mil e quinze.
 Întocmit la Bruxelles la douăzeci și opt mai două mii cincisprezece.
 V Bruseli dvadsiateho ôsmeho mája dvetisícpätnásť.
 V Bruslju, dne osemindvajsetega maja leta dva tisoč petnajst.
 Tehty Brysselissä kahdentenakymmenentenäkahdeksantena päivänä toukokuuta


text:
vuonna kaksituhattaviisitoista.
 Som skedde i Bryssel den tjugoåttonde maj tjugohundrafemton.
 За Европейския съюз
 Рог la Unión Europea
 Za Evropskou unii
 For Den Europæiske Union
 Für die Europäische Union
 Euroopa Liidu nimel
 Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
 For the European Union
 Pour l'Union européenne
 Za Europsku uniju
 Per l'Unione europea
 Eiropas Savienības vārdā —
 Europos Sąjungos vardu
 Az Európai Unió részéről
 Għall-Unjoni Ewropea
 Voor de Europese Unie
 W imieniu Unii Europejskiej
 Pela União Europeia
 Pentru Uniunea Europeană
 Za Európsku úniu
 Za Evropsko unijo
 Euroopan unionin puolesta
 För Europeiska unionen
 За Сейнт Лусия
 Por Santa Lucía
 Za Svatou Lucii
 For Saint Lucia
 Für St. Lucia
 Saint Lucia nimel
 Για του Άγιο Λουκία
 For Saint Lucia
 Pour Sainte-Lucie
 Za Svetu Luciju
 Per Santa Lucia
 Sentlūsijas vārdā –
 Sent Lusijos vardu
 Saint Lucia részéről
 Għal Saint Lucia
 Voor Saint Lucia
 W imieniu Saint Lucia
 Por Santa Lúcia
 Pentru Saint Lucia
 Za Svätú Luciu
 Za Sveto Lucijo
 Saint Lucian puolesta
 För Saint Lucia
 (1) EUT L 149 af 20.5.2014, s. 67.
 (2) Rådets forordning (EF) nr. 539/2001 af 15. marts 2001 om fastlæggelse af listen over de tredjelande, hvis statsborgere skal være i besiddelse af visum ved passage af de ydre grænser, og listen over de tredjelande, hvis statsborgere er fritaget for dette krav (EFT L 81 af 21.3.2001, s. 1).
 FÆLLESERKLÆRING VEDRØRENDE ISLAND, NORGE, SCHWEIZ OG LIECHTENSTEIN
 De kontraherende parter noterer sig de tætte forbindelser mellem Den Europæiske Union og Norge, Island, Schweiz og Liechtenstein, navnlig i henhold til aftalerne af 18. maj 1999 og 26. oktober 2004 om disse landes associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne.
 Under disse omstændigheder er det ønskeligt, at myndighederne i Norge, Island, Schweiz og Liechtenstein på den ene side og myndighederne i Saint Lucia på den anden side snarest indgår bilaterale aftaler om visumfritagelse for kortvarige ophold svarende til denne aftale.
 FÆLLESERKLÆRING OM, HVORDAN DEN PERSONKATEGORI, DER INDREJSER MED DET FORMÅL AT UDØVE LØNNET BESKÆFTIGELSE, JF. DENNE AFTALESARTIKEL 3, STK. 2, SKAL AFGRÆNSES
 Ud fra ønsket om at sikre en fælles afgrænsning af denne personkategori er de kontraherende parter enedes om, at den kategori af personer, der udøver lønnet beskæftigelse, ved anvendelsen af denne aftale omfatter personer, der indrejser i den anden kontraherende parts område med det formål at udøve erhvervsmæssig beskæftigelse eller drive virksomhed mod betaling som lønmodtager eller tjenesteyder.
 Denne kategori bør ikke omfatte:
 —
 forretningsrejsende, dvs. personer, der indrejser i forretningsanliggender (uden at være ansat i den anden kontraherende parts land)
 —
 sportsfolk eller kunstnere, der udøver en aktivitet lejlighedsvis
 —
 journalister udsendt af medier i deres opholdsland og
 —
 praktikanter på udvekslingsophold.
 Gennemførelsen af denne erklæring overvåges af det blandede udvalg inden for rammerne af dets opgaver i henhold til denne aftales artikel 6, og udvalget kan foreslå ændringer, når det — i lyset af de kontraherende parters erfaringer— skønner det nødvendigt.
 FÆLLESERKLÆRING OM, HVORDAN PERIODEN PÅ 90 DAGE I LØBET AF EN PERIODE PÅ 180 DAGE, JF. DENNE AFTALES ARTIKEL 4, SKAL FORTOLKES
 De kontraherende parter forstår, at maksimumsperioden på 90 dage


text:
inden for en periode på 180 dage som fastsat i denne aftales artikel 4, betyder enten et sammenhængende ophold eller flere på hinanden følgende ophold, hvis samlede varighed ikke overstiger 90 dage inden for hver periode på 180 dage.
 Der tages udgangspunkt i en »glidende« periode på 180 dage, hvor der ses tilbage på hver opholdsdag inden for den seneste periode på 180 dage for at kontrollere, om kravet om højst 90 dage inden for hver periode på 180 dage fortsat er opfyldt. Det betyder bl.a., at et fravær i en uafbrudt periode på 90 dage giver mulighed for et nyt ophold på højst 90 dage.
 FÆLLESERKLÆRING OM INFORMATION AF BORGERNE OM VISUMFRITAGELSESAFTALEN
 I erkendelse af behovet for åbenhed over for unionsborgere og statsborgere i Saint Lucia er de kontraherende parter enedes om at sikre fuld formidling af information om visumfritagelsesaftalens indhold og konsekvenser og om dertil knyttede spørgsmål, bl.a. indrejsebetingelser.


text:
 11.10.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 266/27
 AFGØRELSE TRUFFET AF DET BLANDEDE EØS-UDVALG
 Nr. 62/2007
 af 8. juni 2007
 om ændring af bilag XXI (Statistikker) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Bilag XXI til aftalen blev ændret ved afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalg nr. 38/2007 af 27. april 2007 (1).
 (2)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 1833/2006 af 13. december 2006 om den statistiske lande- og områdefortegnelse for Fællesskabets udenrigshandel og for samhandelen mellem dets medlemsstater (2) bør indarbejdes i aftalen.
 (3)
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1921/2006 af 18. december 2006 om fremsendelse af statistiske data vedrørende landinger af fiskevarer i medlemsstaterne og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 1382/91 (3) bør indarbejdes i aftalen.
 (4)
 Forordning (EF) nr. 1921/2006 ophæver Rådets forordning (EØF) nr. 1382/91 (4), som er indarbejdet i aftalen, og som derfor bør slettes fra aftalen —
 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 I bilag XXI til aftalen foretages følgende ændringer:
 1)
 Følgende punkt indsættes efter punkt 9c (Kommissionens forordning (EF) nr. 750/2005):
 »9d.
 32006 R 1833: Kommissionens forordning (EF) nr. 1833/2006 af 13. december 2006 om den statistiske lande- og områdefortegnelse for Fællesskabets udenrigshandel og for samhandelen mellem dets medlemsstater (EUT L 354 af 14.12.2006, s. 19).«
 2)
 Punkt 25 (Rådets forordning (EØF) nr. 1382/91) affattes således:
 »32006 R 1921: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1921/2006 af 18. december 2006 om fremsendelse af statistiske data vedrørende landinger af fiskevarer i medlemsstaterne og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 1382/91 (EUT L 403 af 30.12.2006, s. 1).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af forordning (EF) nr. 1833/2006 og (EF) nr. 1921/2006, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 9. juni 2007, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1 (5).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 8. juni 2007.
 På vegne af Det Blandede EØS-udvalg
 Alan SEATTER
 Formand
 (1) EUT L 209 af 9.8.2007, s. 68.
 (2) EUT L 354 af 14.12.2006, s. 19.
 (3) EUT L 403 af 30.12.2006, s. 1.
 (4) EFT L 133 af 28.5.1991, s. 1.
 (5) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 22.8.2019
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 219/13
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE Nr. 200/2017
 af 27. oktober 2017
 om ændring af bilag XIII (Transport) til EØS-aftalen [2019/1363]
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/815 af 12. maj 2017 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) 2015/1998 med henblik på afklaring, harmonisering og forenkling af visse specifikke luftfartssikkerhedsforanstaltninger (1) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse C(2017) 3030 af 15. maj 2017 om ændring af gennemførelsesafgørelse C(2015) 8005 med henblik på afklaring, harmonisering og forenkling af visse specifikke luftfartssikkerhedsforanstaltninger skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (3)
 Bilag XIII til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 I bilag XIII til EØS-aftalen foretages følgende ændringer:
 1)
 Følgende led tilføjes i punkt 66he (Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/1998):
 »—
 32017 R 0815: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/815 af 12. maj 2017 (EUT L 122 af 13.5.2017, s. 1).«
 2)
 Følgende tilføjes i punkt 66hf (Kommissionens gennemførelsesafgørelse C(2015) 8005):
 », som ændret ved:
 —
 32017 D 3030: Kommissionens gennemførelsesafgørelse C(2017) 3030 af 15. maj 2017.«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af gennemførelsesforordning (EU) 2017/815, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 28. oktober 2017, forudsat at alle meddelelser er indgivet (*1), jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1.
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 27. oktober 2017.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Sabine MONAUNI
 Formand
 (1) EUT L 122 af 13.5.2017, s. 1.
 (*1) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 Avis juridique important
 |
 21979A0628(02)
 Aftale i form af brevveksling mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og Canadas regering om deres fiskeriaftale
 EF-Tidende nr. L 312 af 08/12/1979 s. 0007
 ++++ AFTALE i form af brevveksling mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og Canadas regering om deres fiskeriaftale A . Brev fra Faellesskabet til Canada Hr . ... , Under henvisning til aftalen mellem Canadas regering og Det europaeiske oekonomiske Faellesskab om fiskeri , undertegnet dags dato , saerlig artikel VIII , stk . 3 , har jeg den aere hermed at bekraefte , at for aarene 1978 og 1979 vil de samlede aarlige fangster af atlanterhavslaks taget vest for 44 vestlig laengde af fartoejer fra Faellesskabet vaere paa 1 190 metriske tons . Jeg henleder Deres opmaerksomhed paa det forhold , at denne skrivelse vil blive offentliggjort i De Europaeiske Faellesskabers Tidende paa de seks officielle faellesskabssprog , idet hver af disse versioner har samme gyldighed . Jeg ville vaere Dem taknemmelig , saafremt De vil meddele mig , at Deres regering er indforstaaet med det ovenfor anfoerte . Modtag , hr . ... , forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse . Paa vegne Raadet for De europaeiske Faellesskaber B . Brev fra Canada til Faellesskabet Hr . ... , Jeg har den aere hermed at anerkende modtagelsen af Deres skrivelse af dags dato med foelgende ordlyd : " Under henvisning til aftalen mellem Canadas regering og Det europaeiske oekonomiske Faellesskab om fiskeri , undertegnet dags dato , saerlig artikel VIII , stk . 3 , har jeg den aere hermed at bekraefte , at for aarene 1978 og 1979 vil de samlede aarlige fangster af atlanterhavslaks taget vest for 44 vestlig laengde af fartoejer fra Faellesskabet , vaere paa 1 190 metriske tons . Jeg henleder Deres opmaerksomhed paa det forhold , at denne skrivelse vil blive offentliggjort i De Europaeiske Faellesskabers Tidende paa de seks officielle faellesskabssprog , idet hver at disse versioner har samme gyldighed . Jeg ville vaere Dem taknemmelig , saafremt De vil meddele mig , at deres regering er indforstaaet med det ovenfor anfoerte . Jeg har den aere at meddele Dem , at Canadas regering er indforstaaet med indholdet af Deres skrivelse , og at bekraefte , at Deres skrivelse tillige med dette svar , hvis engelske og franske version har samme gyldighed , udgoer en supplerende aftale mellem Canadas regering og Det europaeiske oekonomiske Faellesskab knyttet til den dags dato undertegnede fiskeriaftale . Modtag , hr . ... , forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse . For regeringen for Canada


text:
 7.2.2019
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 36/41
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 92/2017
 af 5. maj 2017
 om ændring af bilag II (Tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) og bilag XVII (Intellektuel ejendomsret) til EØS-aftalen [2019/204]
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1901/2006 af 12. december 2006 om lægemidler til pædiatrisk brug og om ændring af forordning (EØF) nr. 1768/92, direktiv 2001/20/EF, direktiv 2001/83/EF og forordning (EF) nr. 726/2004 (1) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1902/2006 af 20. december 2006 om ændring af forordning (EF) nr. 1901/2006 om lægemidler til pædiatrisk brug (2) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (3)
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 469/2009 af 6. maj 2009 om det supplerende beskyttelsescertifikat for lægemidler (kodificeret udgave) (3) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (4)
 Kommissionens forordning (EU) nr. 488/2012 af 8. juni 2012 om ændring af Kommissionens forordning (EF) nr. 658/2007 om økonomiske sanktioner for tilsidesættelse af visse forpligtelser i forbindelse med markedsføringstilladelser udstedt i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 (4), som berigtiget i EUT L 338 af 12.12.2012, s. 44, skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (5)
 Forordning (EF) nr. 469/2009 ophæver Rådets forordning (EØF) nr. 1768/92 (5), som er indarbejdet i EØS-aftalen, og som derfor skal udgå af EØS-aftalen.
 (6)
 I Kommissionens forordning (EF) nr. 658/2007 (6) er der fastsat bestemmelser om anvendelsen af økonomiske sanktioner over for indehavere af markedsføringstilladelser, som er udstedt i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 (7). Når Kommissionen har givet en markedsføringstilladelse, bør EFTA-staterne samtidig træffe tilsvarende afgørelser inden for 30 dage efter tilladelsen. På grund af de særlige omstændigheder, navnlig det forhold, at det er Kommissionen, der udsteder markedsføringstilladelser, at overtrædelserne berører Unionen og dens interesser og som følge af den komplekse og tekniske karakter af overtrædelsesprocedurerne, bør EFTA-Tilsynsmyndigheden arbejde tæt sammen med Kommissionen og afvente Kommissionens vurdering og forslag til handling, inden den tager stilling til, om indehaverne af markedsføringstilladelser, der er etableret i en EFTA-stat, skal pålægges økonomiske sanktioner.
 (7)
 Bilag II og XVII til EØS-aftalen bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 I bilag II, kapitel XIII, til EØS-aftalen foretages følgende ændringer:
 1)
 Følgende tekst indsættes efter »Udvalget for Lægemidler til Sjældne Sygdomme« i afsnit 13 i den indledende tekst:
 », Det Pædiatriske Udvalg«.
 2)
 Følgende led indsættes i punkt 15q (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF) og 15zb (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004):
 »—
 32006 R 1901: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1901/2006 af 12. december 2006 (EUT L 378 af 27.12.2006, s. 1).«
 3)
 Tilpasningen af punkt 15zb (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004) affattes således:
 »De beføjelser, der er tillagt Kommissionen i forbindelse med den overtrædelsesprocedure, der er fastsat i artikel 84, stk. 3, herunder beføjelse til at pålægge indehavere af markedsføringstilladelser økonomiske sanktioner, udøves, når indehaveren af markedsføringstilladelsen er etableret


text:
i en EFTA-stat, af EFTA-Tilsynsmyndigheden i tæt samarbejde med Kommissionen. Inden EFTA-Tilsynsmyndigheden træffer en afgørelse om at pålægge økonomiske sanktioner, fremsender Kommissionen sin vurdering og sit forslag om, hvordan der bør handles.«
 4)
 Teksten i punkt 15zj (Kommissionens forordning (EF) nr. 658/2007) erstattes af følgende:
 »32007 R 0658: Kommissionens forordning (EF) nr. 658/2007 af 14. juni 2007 om økonomiske sanktioner for tilsidesættelse af visse forpligtelser i forbindelse med markedsføringstilladelser udstedt i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 (EUT L 155 af 15.6.2007, s. 10), som ændret ved:
 —
 32012 R 0488: Kommissionens forordning (EU) nr. 488/2012 af 8. juni 2012 (EUT L 150 af 9.6.2012, s. 68), som berigtiget i EUT L 338 af 12.12.2012, s. 44.
 Bestemmelserne i forordningen læses i forbindelse med denne aftale med følgende tilpasning:
 De beføjelser, der er tillagt Kommissionen i forbindelse med overtrædelsesproceduren, herunder beføjelse til at pålægge indehavere af markedsføringstilladelser økonomiske sanktioner, udøves, når indehaveren af markedsføringstilladelsen er etableret i en EFTA-stat, af EFTA-Tilsynsmyndigheden i tæt samarbejde med Kommissionen. Inden EFTA-Tilsynsmyndigheden træffer en afgørelse om at pålægge økonomiske sanktioner, fremsender Kommissionen sin vurdering og sit forslag om, hvordan der bør handles.«
 5)
 Følgende punkt indsættes efter punkt 15zq (Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 520/2012):
 »15zr.
 32006 R 1901: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1901/2006 af 12. december 2006 om lægemidler til pædiatrisk brug og om ændring af forordning (EØF) nr. 1768/92, direktiv 2001/20/EF, direktiv 2001/83/EF og forordning (EF) nr. 726/2004 (EUT L 378 af 27.12.2006, s. 1), som ændret ved:
 —
 32006 R 1902: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1902/2006 af 20. december 2006 (EUT L 378 af 27.12.2006, s. 20).
 Bestemmelserne i forordningen læses i forbindelse med denne aftale med følgende tilpasninger:
 a)
 Anvendelsen af artikel 36, stk. 3, afhænger ikke af lægemidlets godkendelse i Liechtenstein.
 b)
 De beføjelser, der er tillagt Kommissionen i forbindelse med den overtrædelsesprocedure, der er fastsat i artikel 49, stk. 3, herunder beføjelse til at pålægge indehavere af markedsføringstilladelser økonomiske sanktioner, udøves, når indehaveren af markedsføringstilladelsen er etableret i en EFTA-stat, af EFTA-Tilsynsmyndigheden i tæt samarbejde med Kommissionen. Inden EFTA-Tilsynsmyndigheden træffer en afgørelse om at pålægge økonomiske sanktioner, fremsender Kommissionen sin vurdering og sit forslag om, hvordan der bør handles.«
 Artikel 2
 Teksten til punkt 6 (Rådets forordning (EØF) nr. 1768/92) i bilag XVII til EØS-aftalen affattes således:
 »32009 R 0469: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 469/2009 af 6. maj 2009 om det supplerende beskyttelsescertifikat for lægemidler (kodificeret udgave) (EUT L 152 af 16.6.2009, s. 1).
 Bestemmelserne i forordningen læses i forbindelse med denne aftale med følgende tilpasninger:
 a)
 I artikel 7 tilføjes følgende stykker:
 »6. Stk. 5 gælder ikke for EFTA-staterne.
 7. I fem år efter ikrafttrædelsen af forordning (EF) nr. 1901/2006 i den pågældende EFTA-stat indgives uanset stk. 4 ansøgninger om forlængelse af gyldighedsperioden for et allerede udstedt certifikat, senest seks måneder inden certifikatet udløber.«
 b)
 I artikel 21 tilføjes følgende stykker:
 »3. En ansøgning om forlængelse af gyldighedsperioden for et certifikat kan kun imødekommes i en EFTA-stat, hvis certifikatet


text:
udløber mindre end 6 måneder før ikrafttrædelsen af forordning (EF) nr. 1901/2006 i den pågældende EFTA-stat. I tilfælde, hvor certifikatet udløber før ikrafttrædelsen af forordning (EF) nr. 1901/2006 i den pågældende EFTA-stat, får forlængelsen kun virkning for tidsrummet efter ikrafttrædelsen i den pågældende EFTA-stat og efter datoen for offentliggørelsen af ansøgningen om forlængelse. Dog gælder artikel 13, stk. 3, for beregningen af varigheden af forlængelsen.
 4. Uanset artikel 7, stk. 7, skal ansøgningen om forlængelse af et certifikats gyldighedsperiode i de tilfælde, hvor et certifikat udløber tidligere end syv måneder efter, at forordning (EF) nr. 1901/2006 er trådt i kraft i den pågældende EFTA-stat, indgives senest en måned efter ikrafttrædelsen i den pågældende EFTA-stat. I disse tilfælde får forlængelsen kun virkning for tidsrummet efter datoen for offentliggørelsen af ansøgningen om forlængelse. Dog gælder artikel 13, stk. 3, for beregningen af varigheden af forlængelsen.
 5. En ansøgning om forlængelse af gyldighedsperioden for et certifikat, der er indgivet i overensstemmelse med stk. 3 og 4, forhindrer ikke tredjemand, som i perioden mellem certifikatets udløb og offentliggørelsen af ansøgningen om forlængelse af certifikatets gyldighedsperiode i god tro har udnyttet opfindelsen handelsmæssigt eller indledt seriøse forberedelser til en sådan udnyttelse, i at fortsætte denne udnyttelse.«
 c)
 Som følge af patentunionen mellem Liechtenstein og Schweiz udsteder Liechtenstein ingen supplerende beskyttelsescertifikater for lægemidler som fastsat i denne forordning.«
 Artikel 3
 Den islandske og den norske udgave af forordning (EF) nr. 1901/2006, (EF) nr. 1902/2006, (EF) nr. 469/2009 og (EU) nr. 488/2012, som berigtiget i EUT L 338 af 12.12.2012, s. 44, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er autentiske.
 Artikel 4
 Denne afgørelse træder i kraft den 6. maj 2017, forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (*1).
 Artikel 5
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 5. maj 2017.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Claude MAERTEN
 Formand
 (1) EUT L 378 af 27.12.2006, s. 1.
 (2) EUT L 378 af 27.12.2006, s. 20.
 (3) EUT L 152 af 16.6.2009, s. 1.
 (4) EUT L 150 af 9.6.2012, s. 68.
 (5) EFT L 182 af 2.7.1992, s. 1.
 (6) EUT L 155 af 15.6.2007, s. 10.
 (7) EUT L 136 af 30.4.2004, s. 1.
 (*1) Forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 9.8.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 209/46
 AFGØRELSE TRUFFET AF DET BLANDEDE EØS-UDVALG
 Nr. 26/2007
 af 27. april 2007
 om ændring af bilag XIII (Transport) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Bilag XIII til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 155/2006 truffet af Det Blandede EØS-udvalg den 8. december 2006 (1).
 (2)
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2320/2002 af 16. december 2002 om fastsættelse af fælles bestemmelser om sikkerhed inden for civil luftfart (2) blev med landespecifikke tilpasninger indarbejdet i aftalen ved afgørelse nr. 61/2004 (3) truffet af Det Blandede EØS-udvalg den 26. april 2004.
 (3)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 831/2006 af 2. juni 2006 om ændring af forordning (EF) nr. 622/2003 om foranstaltninger til gennemførelse af grundlæggende fælles normer for luftfartssikkerhed (4) bør indarbejdes i aftalen —
 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende led indsættes i punkt 66i (Kommissionens forordning (EØF) nr. 622/2003) i bilag XIII til aftalen:
 »—
 32006 R 0831: Kommissionens forordning (EF) nr. 831/2006 af 2. juni 2006 (EUT L 150 af 3.6.2006, s. 4).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af forordning (EF) nr. 831/2006, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 28. april 2007, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1 (5).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 27. april 2007.
 På vegne af Det Blandede EØS-udvalg
 Alan SEATTER
 Formand
 (1) EUT L 89 af 29.3.2007, s. 29.
 (2) EFT L 355 af 30.12.2002, s. 1.
 (3) EUT L 277 af 26.8.2004, s. 175.
 (4) EUT L 150 af 3.6.2006, s. 4.
 (5) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.