text:
kvalitative faktorer som resultat af forskellene mellem
 virksomhedernes behov for faglige kvalifikationer (dette
 understreges af alle arbejdsgiverorganisationer) og arbejdskraftens
 kvalifikationer. Jobsskabelse og reduktion af arbejdsløsheden hænger
 derfor nøje sammen med, hvorledes uddanneIsespolitiken kan forbedre
 arbejdskraftens "kvalitet", dvs. de faglige kvalifikationer og
 integrationen i moderne arbejdsformer. De store forandringer i
 industrisektorerne - især sektorer, der konkurrerer på
 verdensmarkedet - gør det ligeledes nødvendigt at udarbejde planer
 på mellemlangt sigt, især med hensyn til kvalifikationsbehovene,
 samtidig med at der gennemføres omskol ingsforanstaItninger.
 Hvorledes kan man I denne forbindelse skabe en bedre sammenhæng
 mellem erhvervsuddannelse, strukturtI/pasninger og situationen på
 arbejdsmarkedet?
 70. Udnyttelsen af de investeringer, der er foretaget i forskning og
 udvikling, og spredningen af innovationer til erhvervslivet - især
 de sektorer, der konkurrerer på verdensmarkedet - afhænger af de
 foranstaltninger, der gennemføres med hensyn til faglige
 kvalifikationer. Udligningen af kval ifikationsunderskuddet,
 omstillinger i forbindelse med kvalifikationer og nye arbejdsformer
 vil være nye faktorer, når der tales om konkurrenceevne.
 Mulighederne for vedvarende uddannelse gennem hele arbejdslivet for
 alle arbejdstagere er af afgørende betydning i denne sammenhæng.
 ---pagebreak--- - 21 -
 Hvorledes kan man bedst gennemføre foranstaltninger vedrørende
 erhvervsmæssIge kvaI if I kat I oner, s Ikre sammenhængen mel lem
 uddannelsespolitikken og den overordnede økonomiske strategi i
 virksomhederne og regionerne og tiIrettelægge og finansiere en
 uddannelsespolitik, der omfatter alle lønmodtagere og arbejdsløse?
 71. De seneste års erfaringer inden for virksomhedsorganisation og
 arbejdsmarkedsproblemer viser, at løsningen af disse spørgsmål er en
 forudsætning for en offensiv indsats med hensyn til strukturelle
 tilpasninger. Det er de lande, der har været mest forudseende og
 mest dynamiske med hensyn til strukturelle omlægninger, der samtidig
 bedst har kunnet styre arbejdsløshedsproblemet. I modsætning hertil
 er det de lande, som i mindre grad er indstillet på og åbne over for
 sådanne kvalitative ændringer, som oplever de største og mest
 vedvarende forskelle mellem udbud og efterspørgsel på
 arbejdsmarkedet, og hvor flere og flere udelukkes fra
 arbejdsmarkedet og bevirker en stigning i langtidsarbejdsløsheden.
 B. Fællesskabsfnftlat iver
 Styrke ise af Fællesskabets indsats
 72. Fællesskabets erhvervsuddanneIsespolitik har nået et nyt stadium i
 sin udvikling. Udfordringerne er i dag utvivlsomt større og mere
 komplekse end nogensinde tidligere. De forskellige udfordringer, der
 analyseres i dette papir, viser, at investeringen i uddannelse må
 udbygges kvantitativt såvel som kvalitativt. Behovene på såvel
 nationalt plan som fællesskabsplan kan kun imødekommes gennem øget
 samarbejde og konvergens mellem alle parter, det være sig offentlige
 myndigheder, virksomheder eller uddannelsesinstitutioner.
 73. De nye vilkår understreger vigtigheden af at udvikle de menneskelige
 ressourcer, især gennem erhvervsuddannelse. De menneskelige
 ressourcer bør udvikles af hensyn til den økonomiske konkurrenceevne
 og den økonomiske og sociale samhørighed. Uddannelse, især efter- og
 videreuddannelse, kommer til at spille en central rolle i skabelsen
 af et aktivt samfund, der er i stand til at klare økonomiske,
 teknologiske, kulturelle og sociale forandringer, som kan tage
 udefra kommende udfordringer op, og som er i stand til at udvikle
 det europæiske statsborgerskab. Fællesskabet tillægger
 uddannelsernes kvalitet og niveau uhyre stor betydning, og det samme
 gør sig gældende i alle medlemsstater.
 74. Videreudviklingen af Fællesskabets erhvervsuddanneIsespolitik er


text:
nødvendig, dersom Fællesskabet skal klare sig godt i sektorer, der
 er af central betydning for fremtiden. Styrkelsen af de menneskelige
 ressourcer skal ligeledes ses som et element i Fællesskabets
 generelle indsats for fremme af konkurrenceevnen og i de sektorielle
 initiativer, Fællesskabet agter at iværksætte for at støtte dets
 konkurrenceevne på verdensmarkedet, især i strategisk vigtige
 sektorer som automobilindustri, elektronik og tekstilindustri.
 75. Denne strategi til styrkelse af de menneskelige ressourcer hænger
 desuden sammen med den styrkelse af Fællesskabets rolle i verden,
 som ses af de forbindelser, der for tiden skabes mellem Fællesskabet
 ---pagebreak--- - 22 -
 og andre lande. Udviklingen af samarbejdet på disse områder øger den
 gensidige fordel og indflydelse, hvilket er af helt central
 betydning, da 90°erne uden tvivl vil opleve en kraftig udbygning af
 disse aktiviteter.
 76. Relationerne udadtil på erhvervsuddannelsesområdet Øger den
 gensidige indsigt og bidrager ti S en kulturel og social forståelse,
 der øger mulighederne for at opbygge politiske, teknologiske og
 handelsmæssige relationer. Dette samarbejde Øger endvidere
 mulighederne for at udbrede kendskabet til Fællesskabet, til dets
 insti tut ioner, dets virke og mål. Set fra denne synsvinkel lover
 sammenlign ingen med de systemer og organisationsformer, andre lande
 e!8er økonomiske områder har indført, godt for selve Fællesskabets
 fortsatte fremskridt og velstande
 77. Disse relationer udvikles § praksis gennem samarbejde mellem
 Fællesskabets erhvervsuddanne I sesInstI tut Soner og de pågældende
 lande, bl.a. gennem EFTA-landenes deltagelse på særlige vilkår i
 Fællesskabets handlingsprogrammer» Ansøgningerne om at deltage i
 disse programmer har vist sig at være særdeles omfattende og
 indholdsmæssigt meget lovende.
 78. Fællesskabets eksterne relationer er udviklet på grundlag af disse
 retningslinjer, I de senere år med landene 1 Central- og Østeuropa
 som led i disses udvikling hen Imod en markedsøkonomi, hvor de
 menneskelige ressourcer er en faktor af central betydning, med EFTA-
 landene som led i etableringen af et økonomisk Integreret Europa
 samt med USA, Sovjetunionen og andre tredjelande og Internationale
 organisationer (OECD, ILO m.v.). For så vidt angår samarbejdet med
 Central- og Østeuropa betyder oprettelsen af Den Europæiske
 Erhvervsuddanne Isesfond, at der skabes bedre rammer for en
 evaluering af behov og investeringer.
 Respekten for subsidiariteten
 79o Respekten for subsidiaritetsprincippet gør det nødvendigt at
 definere, hvilke ansvarsområder og hvilke initiativer der hører
 hjemme på hvert enkelt niveau, især hvad der skal gøres af
 medlemsstaterne på deres eget område, og hvad der kan iværksættes af
 Kommissionen I kraft af de beføjelser, der er pålagt Fællesskabet,
 og dettes sær Sige rolle som katalysator. Dette gør det nødvendigt at
 afklare de politiske hovedmål, der skal forfølges på fællesskabsplan
 på erhvervsuddannelsesområdet, og definere, hvorledes Fællesskabets
 medvirken kan øge udbyttet af den politik og de aktiviteter,
 medlemsstaterne iværksætter.
 80. 1 denne sammenhæng er der ved at ske en ændring på to områder;
 innovation og forskning, der ofte skaber uddannelsesbehov, samt
 institutioners og virksomehders varetagelse af denne uddannelse
 udvikler sig i stadig stigende grad til at blive elementer i en
 indsats i EF-målestok.
 81. Der er således oven over de nationale erhvervsuddanne Isesmarkeder
 ved at opstå en tværnational erhvervsuddanne I ses indsats, der øver

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
indflydelse på indsatsen på nationalt plan. Det forholder sig nemlig
 sådan, at erhvervsuddanne isesaktørerne på fællesskabsplan i stadig
 større udstrækning er de europæiske virksomheder med en
 multinational dimension, de virksomhedsgrupper og
 ---pagebreak--- 23 «
 erhvervsorganisationer, der forfølger fællesskabsmål, de regionale
 myndigheder, der deltager i tværregionale initiativer med europæisk
 dimension, samt de tværnationale partnerskaber mellem
 erhvervsuddannelsesinstitutioner og -organisationer.
 Tilrettelæggelsen af Initiativer, bør have en EF-dimens ion..
 Nye mil for Fællesskabets politik
 82. De økonomiske vilkår i 90'erne og virkeliggørelsen af det indre
 marked rejser nye udfordringer for Fællesskabets
 erhvervsuddanneIsespolitik. Denne politik må udvikles omkring målene
 på de aktivitetsområder, der blev Indkredset i Kommissionens
 memorandum fra august 1990 om rationalisering af handlings-
 programmerne. De centrale mål for Fællesskabets
 erhvervsuddanneIsespolItik kan sammenfattes under tre overbegreber:
 INVESTERING, FORBEDRING og TRANSPARENS.
 83. Øget Investering I erhvervsuddannelse: Medlemsstaterne og
 Fællesskabet skal styrke deres erhvervsuddanne I ses indsats, hvis de
 skal kunna klare 90'ernes økonomiske, teknologiske og sociale
 forandringer og indsnævre de regionale uligheder. Det skal gøres
 lettere r.t få relevant erhvervsuddannelse. Dette betyder, at man
 skal giv=) alle unge en bred og anerkendt grundlæggende
 erhvervsur Janne I se, der letter deres overgang til arbejdslivet og
 giver dem forudsætninger for at videreuddanne sig igennem hele deres
 erhvervsaktive tilværelse. Det er ligeledes nødvendigt at forbedre
 prognoserne >ver kvalifikationsbehov, fordi ændringerne i
 kvalifikationer foregår stadig hurtigere og bliver mere komplekse.
 Herigennem skulle det være muligt erhvervsmæssigt at forbedre
 adgangen og tilbagevenden til Fællesskabets arbejdsmarked.
 84. Forbedring af erhvervsuddannelsernes kvalitet: Uddannelses-
 systemernes kvalitet skal forbedres så de kan klare den kommende
 eksplosion i behovet for uddannelse, og dette skal bl.a. ske gennem
 UQvekslirg af information og erfaringer på
 erhvervsuddannelsesområdet. Disse udvekslinger på fællesskabsplan
 bør baseres på øget tværnational mobilitet blandt undervisere og
 personer Under uddannelse. Opbygning af europæiske
 fjernundervisningssystemer skal også bidrage hertil, da det
 langsigtede mål er, at enhver europæisk borger og enhver virksomhed
 skal have adgang til alle de erhvervsuddanne Isesti I bud i Europa, der
 er relevante for dem.
 85. Transparens: Lige adgang til erhvervsuddannelse skal ikke blot
 anerkendes Juridisk gennem f/ernelse af enhver forskelsbehandling på
 grund af nationalitet, men skal også fremmes konkret i praksis.
 Fællesskabet skal sikre transparens på erhvervsuddanne Isesmarkedet
 og i arbejdsmarkedets anerkendelse af uddannelserne. Alle
 kvalifikationsbeviser skal anerkendes gensidigt. Samarbejde mellem
 uddannelsesinstitutioner skal føre til øget uddannelsesaktivitet og
 til Øgede muligheder for at kombinere uddannelsesforløb på
 fællesskabsplan, og disse skal anerkendes gensidigt. Desuden bør der
 etableres tværeuropæiske netværk, der kan forbinde nationale
 databaser og muliggøre kommunikation på europæisk plan mellem
 uddannelsesinstitutioner og beslutningstagere.
 ---pagebreak--- - 24 -
 86. Disse kommende etaper i Fællesskabets politik skal føre til en
 nyttiggørelse af de allerede opnåede resultater, og de skal bakkes
 op af de netværk, der allerede er etableret genn em
 handlingsprogrammerne, der har en enestående og ægte
 fællesskabsdimens ion. De nationale systemer beriger allerede
 hinanden, bl.a. gennem Fællesskabets handlingsprogrammer. Dette
 arbejde bør styrkes i fremtiden gennem samordning og samarbejde, og
 det bør støttes af en effektiv og decentral forvaltning af
 Fællesskabets programmer.
 En synlig og sammenhængende fcllesskabsIndsats
 87. I de senere år er der


text:
sket en kraftig stigning i de midler,
 Fællesskabet anvender til handlingsprogrammerne og den øvrige
 indsats på erhvervsuddannelsesområdet, men midlerne er dog stadig
 beskedne, når man sammenligner med, hvad der anvendes til
 strukturpolitikken og til forskning og udvikling. Budgetudvidelsen
 er dog alligevel et klart udtryk for, hvor stor vægt der lægges på
 de menneskelige ressourcer i Fællesskabets overordnede strategi.
 88. Betydningen af indsatsen afhænger imidlertid grundlæggende af,
 hvilken virkning den har på medlemsstaternes strukturelle problemer,
 der kan forventes at udvise hurtige forandringer i løbet af
 1990'erne. Hovedparten af de finansielle investeringer finder sted i
 medlemsstaterne, og Fællesskabets bestræbelser på at virkeliggøre de
 ovenfor beskrevne mål bør udfoldes på tre områder: bedre evaluering,
 større sammenhæng og fortsat forbedret samordning.
 89. Gennem evalueringssystemer, der udformes og etableres i samarbejde
 med medlemsstaterne, bør man nå til øget indsigt i og forbedre
 virkningen og værdien af Fællesskabets indsats i forhold til de
 fælles mål. Denne viden om Fællesskabets indsats er betydningsfuld i
 en periode, hvor alle parter (virksomheder, organisationer,
 arbejdsmarkedets parter, statslige og regionale myndigheder) søger
 at tilføre deres indsats en fællesskabsdimens ion. Den i Rådets
 afgørelser om de enkelte handlingsprogrammer omtalte evaluering og
 permanente overvågning af projekter og aktiviteter i forbindelse med
 programmerne skal bidrage til at øge denne viden. Disse
 evaluer ingsforanstå Itninger skal især koordineres med de
 foranstaltninger, der træffes af de relevante nationale myndigheder
 i medlemsstaterne, og udformes og iværksættes i snævert samarbejde
 med disse myndigheder. Et af målene bliver at beskrive virkningerne
 af fællesskabsinitiativerne på medlemsstaternes politik og praksis,
 især i forhold til de allerede beskrevne generelle mål, samt at
 fremme nyskabelser i forvaltning, planlægning og koordinering på
 nationalt plan.
 90. Sammenkobling af erhvervsuddanneIsespolitikken med Fællesskabets
 andre politikker med henblik på de menneskelige ressourcer er en
 anden vigtig forudsætning for fremskridt. Det er Kommissionens
 hensigt at skabe øget konvergens mellem målene for henholdsvis
 erhvervsuddanneIsespolitikken, politikken til forbedring af
 konkurrenceevnen samt strukturindsatsen, især gennem
 strukturfondene, for herigennem at styrke den økonomiske og sociale
 samhørighed. Derfor er der opstillet en fælles ramme med sigte på at
 rationalisere Kommissionens forskellige initiativer såsom
 handlingsprogrammer, uddannelsesinitiativer i forbindelse med
 ---pagebreak--- - 25 -
 strukturpolitikken, opprioriteringen af den menneskelige kapital og
 mobiliteten i forbindelse med rammeprogrammet for forskning og
 udvikling. Skal disse rationaliserings- og koordiner ingsti I tag være
 virkeligt effektive, forudsætter det et forbedret samarbejde med
 medlemsstaterne.
 91. Tilsvarende agter Kommissionen i fremtiden at etablere snævrere
 forbindelser mellem udviklingen af de menneskelige ressourcer og
 målene for styrkelsen af konkurrenceevnen i bestemte sektorer, især
 inden for industrien. Dette er baggrunden for retningslinjerne for
 Fællesskabets industripolitik og drøftelserne om fremtiden i visse
 industrisektorer. Fællesskabets handlingsprogram for
 erhvervsuddannelser, som har en horisontal indfaldsvinkel, skal også
 tage hensyn til den sektor iel le dimension, bl.a. for så vidt angår
 kval ifikationsunderskuddet og omskol ingsforanstaItnInger, så
 arbejdstagernes kvalifikationer integreres bedre i bestræbelserne på
 at udvikle konkurrenceevnen og udnytte de fordele, der er forbundet
 med virkeliggørelsen af det indre marked og Den Økonomiske og
 Monetære Union.
 92. Den arbejdsmetode, der har været brugt ved udarbejdelsen af dette
 memorandum om retningslinjerne for


text:
1990'erne, har vist, hvor
 frugtbart samordningen med medlemsstaterne og arbejdsmarkedets
 parter kan være. subsidiaritetsprincippet og forskelligartetheden,
 der begge har betydelige implikationer på uddannelsesområdet,
 nødvendiggør særdeles intensive udvekslinger mellem medlemsstaterne
 med sigte på at opstille prioriteringer, lette konvergens, hvor
 dette måtte forekomme hensigtsmæssigt, samt fremme forsøgsvirksomhed
 i medlemsstaterne såvel som i forbindelse med Fællesskabets
 akt iviteter.
 93. Fællesskabet skal bidrage til den dialog, arbejdsgivernes og
 arbejdstagernes repræsentative organisationer på fællesskabsplan
 fører med sigte på at nå frem til fælles holdninger til
 erhvervsuddannelsens udvikling og plads i den europæiske integration
 samt til udformningen af deres egne tiltag.
 94. De udfordringer, Fællesskabet står overfor, kan synes enorme. De kan
 kun imødegås tilfredsstillende, dersom begrebet Erhvervsuddannelsens
 Europa i de kommende år får et ægte og fuldgyldigt indhold. En
 koordineret indsats med deltagelse af offentlige myndigheder,
 virksomheder og arbejdsmarkedets parter vil gøre det muligt at
 styrke efter- og videreuddannelsen og højne de europæiske
 arbejdstageres kvalifikationsniveau og herigennem sikre de
 europæiske virksomheders og den europæiske økonomis konkurrenceevne.
 Kommissionen håber, at dette memorandum vil bidrage til debatten om
 disse spørgsmål og styrke forudsætningerne for en effektiv
 erhvervsuddanneIsespolitik, på fællesskabsplan såvel som i de
 enkelte medlemsstater.
 ---pagebreak--- ---pagebreak--- KSN 0254-1459
 KOM(91) 397 endelig udg.
 DOKUMENTER
 DA 04
 Katalognummer : CB-CO-91-451-DA-C
 ISBN 92-77-76632-8
 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer
 Lr2985 Luxembourg


text:
 Avis juridique important
 |
 21986D0722(06)
 Afgørelse nr. 2/86 truffet af Den blandede komité EØF- Norge den 22. maj 1986 om ændring, som følge af Spaniens og Portugals tiltrædelse af De europæiske Fælleskaber, af protokol nr. 3 angående definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og angående metoderne for administrativt samarbejde
 EF-Tidende nr. L 199 af 22/07/1986 s. 0020 - 0022
 AFGOERELSE Nr. 2/86 TRUFFET AF DEN BLANDEDE KOMITÉ EOEF-NORGE den 22. maj 1986 om aendring, som foelge af Spaniens og Portugals tiltraedelse, af De europaeiske Faellesskaber af protokol nr. 3 angaaende definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og angaaende metoderne for administrativt samarbejdeDEN BLANDEDE KOMITÉ HAR -under henvisning til overenskomsten mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og kongeriget Norge, undertegnet i Bruxelles, den 14. maj 1973,under henvisning til den tillaegsprotokol, der som foelge af Spaniens og Portugals tiltraedelse af De europaeiske Faellesskaber er knyttet som bilag til denne overenskomst, saerlig artikel 16,under henvisning til overenskomsten mellem Det europaeiske Kul- og Staalfaellesskabs medlemsstater og dette Faellesskab paa den ene side og kongeriget Norge paa den anden side, undertegnet i Bruxelles, den 14. maj 1973,under henvisning til den tillaegsprotokol, der som foelge af Spaniens og Portugals tiltraedelse af De europaeiske Faellesskaber er knyttet som bilag til denne overenskomst, saerlig artikel 8, ogud fra foelgende betragtninger:Protokol nr. 3 angaaende definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og angaaende metoderne for administrativt samarbejde boer som foelge af Spaniens og Portugals tiltraedelse af De europaeiske Faellesskaber aendres baade i teknisk henseende og med hensyn til de overgangsbestemmelser, der er noedvendige for den rette gennemfoerelse af den samhandelsordning, der er fastsat i de protokoller, der er en foelge af naevnte tiltraedelse;overgangsbestemmelserne skal sikre den rette gennemfoerelse af denne samhandelsordning mellem Faellesskabet i dets sammensaetning pr. 31. december 1985 og Spanien og Portugal paa den ene side og kongeriget Norge paa den anden side -TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:Artikel 1Protokol nr. 3 aendres saaledes:1. I artikel 2, stk. 1, artikel 7, artikel 9, stk. 3, foerste afsnit, og artikel 26 udgaar udtrykket »Portugal«2. I artikel 2, stk. 1, artikel 2, stk. 1, del A og B, artikel 23, stk. 1, og artikel 27, stk. 1 og 2, aendres udtrykket »seks lande« til »fem lande«.3. Artikel 9, stk. 5, tredje afsnit, affattes saaledes:»Paa certifikater EUR. 1, der udstedes efterfoelgende, skal anfoeres en af foelgende paategninger: »udstedt efterfoelgende«, »nachtraeglich ausgestellt«, »aaêaeïèÝí aaê ôùí õóôÝñùí«, »issued retrospectively«, »expedido a posteriori«, »delivré a posteriori«, »rilasciato a posteriori«, »afgegeven a posteriori«, »emitido a posterior«, »annettu jaelkikateen«, »utgefid eftira«, »utstedt senere«, »utfaerdat i efterhand«.«4. Artikel 9, stk. 6, foerste afsnit, affattes saaledes:»6. I tilfaelde af tyveri, bortkomst eller oedelaeggelse af et certifikat EUR. 1 kan eksportoeren anmode den udstedende toldmyndighed om udstedelse af et duplikateksemplar paa grundlag af de udfoerselsdokumenter, der beror hos myndighederne. Paa duplikateksemplarer, der bliver udstedt paa denne maade, skal anfoeres en af foelgende paategninger: »duplikat«, »áíôssãñáoeï«, «duplicate«, »duplicado«, »duplicata«, »duplicato«, »duplicaat«, »segunda via«, »kaksoiskappale«, »samrit«.«5. Artikel 13, stk. 5, affattes saaledes:»5. I de i stk. 4, litra a), omhandlede tilfaelde skal rubrik nr.


text: 7 »Bemaerkninger« paa certifikat EUR. 1 forsynes med en af foelgende paategninger: »Forenklet procedure«, »Vereinfachtes Verfahren«, »áðëïõóôaaõìÝíç aeéá ïéêáóssá«, »Simplified procedure«, »Procedimiento simplificado«, «Procédure simplifiée», »Procedura semplificata», »Vereenvoudigde procedure«, »Procedimento simplificado«, »Yksinkertaistettu menettely«, »Einfoeldun afgreidslu«, »Forenklet prosedyre«, »Foerenklad procedur«.«Artikel 2I protokol nr. 3 indsaettes som artikel 24:»Artikel 241.a)Varer, der er omfattet af et certifikat EUR. 1 eller EUR. 2 udstedt eller udfyldt i Spanien, betragtes ved anvendelse af tillaegsprotokollen til den paagaeldende overenskomst som varer med oprindelse i Spanien.b)Litra a) gaelder dog ikke for certifikater EUR. 1, som er udstedt i Spanien for de varer med oprindelse i det oevrige Faellesskab eller i Norge, der ikke har undergaaet nogen form for forarbejdning eller bearbejdning i Spanien, eller som kun har vaeret underkastet behandlinger, der skal sikre, at de bevares i uforandret tilstand under transporten eller oplagringen. Ved indfoersel indroemmes disse varer samme behandling som den, der ville vaere indroemmet, saafremt de var blevet sendt direkte fra det oevrige Faellesskab eller fra Norge.c)Ved anvendelse af litra b) skal eksportoeren eller dennes bemyndigede repraesentant, naar der er tale om varer med oprindelse i det oevrige Faellesskab, i rubrik nr. 7 »Bemaerkninger« paa certifikat EUR. 1 anfoere foelgende paategning: »Artikel 24, stk. 1 - genudfoert i uforandret tilstand«. Paategningen attesteres med det kompetente toldsteds stempel. De spanske toldmyndigheder skal foretage den noedvendige kontrol for at sikre korrekt anvendelse af denne bestemmelse.d)Ved anvendelse af litra b) gaelder artikel 9, stk. 8, naar der er tale om varer med oprindelse i Norge.2. Foelgende varer, som udfoeres til Norge fra en anden medlemsstat i Faellesskabet end Spanien, kan ved indfoersel i Norge kun indroemmes samme behandling som den, der ville vaere indroemmet, hvis de var blevet indfoert direkte fra Spanien:- varer, der har status som varer med oprindelse i Faellesskabet som foelge af hel eller delvis forarbejdning eller bearbejdning i Spanien,- varer, der efter at have opnaaet status som varer med oprindelse i den oevrige del af Faellesskabet, i Spanien underkastes en behandling, der er videregaaende end de behandlinger, der skal sikre, at varerne bevares i uforandret tilstand under transporten eller oplagringen.Ved anvendelse af foerste afsnit skal eksportoeren eller dennes bemyndigede repraesentant anfoere paategningen »ES« i rubrik nr. 7 »Bemaerkninger« paa det certifikat EUR. 1 eller EUR. 2, der udstedes eller udfyldes i den anden medlemsstat i Faellesskabet.3. Ved anvendelse af artikel 1, stk. 2, litra b), sidste punktum, kan varer, der har opnaaet status som varer med oprindelse i Spanien, eller varer, der er ledsaget af et certifikat EUR. 1 eller EUR. 2 forsynet med paategningen »ES« i rubrik nr. 7 »Bemaerkninger«, og som er indfoert i Norge og udfoert til en anden medlemsstat i Faellesskabet end Spanien, kun indroemmes samme behandling i den paagaeldende medlemsstat som den, der er fastsat i akten vedroerende Spaniens og Portugals tiltraedelse af De europaeiske Faellesskaber, og som de ville have nydt godt af, saafremt varerne var blevet sendt direkte fra Spanien til det oevrige Faellesskab.Ved anvendelse af foerste afsnit anfoerer eksportoeren eller dennes bemyndigede repraesentant paategningen »ES« i


text: rubrik nr. 7 »Bemaerkninger« paa det certifikat EUR. 1 eller EUR. 2, der udstedes eller udfyldes i Norge.4. Ved anvendelsen af artikel 2 kan varer, der har opnaaet status som varer med oprindelse i Spanien, eller varer, der er ledsaget af et certifikat EUR. 1 eller EUR. 2 forsynet med paategningen »ES« i rubrik nr. 7 »Bemaerkninger«, og som er indfoert i Norge og paa en af de i artikel 2 omhandlede betingelser udfoert til et af de fem lande, der er anfoert i den paagaeldende artikel, ved indfoersel i et af disse fem lande kun indroemmes samme behandling som den, der ville vaere indroemmet, saafremt de var blevet indfoert direkte fra Spanien.Ved anvendelse af foerste afsnit anfoerer eksportoeren eller dennes bemyndigede repraesentant paategningen »ES« i rubrik nr. 7 »Bemaerkninger« paa det certifikat EUR. 1 eller EUR. 2, der udstedes eller udfyldes i Norge.5.a)Varer med oprindelsesstatus, for hvilke der inden den 1. marts 1986 er udstedt eller udfyldt et certifikat som fastsat inden for rammerne af aftalen mellem EFTA-landene og Spanien undertegnet den 26. juni 1979, konventionen om oprettelse af EFTA undertegnet den 4. januar 1960 for saa vidt angaar Portugal, overenskomsten af 1970 mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og Spanien og overenskomsten af 1972 mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og Portugal, betragtes som varer med oprindelsesstatus i den i denne protokol fastsatte betydning.b)Certifikater EUR. 1 eller EUR. 2 med paategningen »EFTA-SPAIN-TRADE«, der har fundet anvendelse i den direkte handel mellem Spanien og Norge eller et af de oevrige i artikel 2 omhandlede fem lande, kan fortsat anvendes i den paagaeldende samhandel, indtil lageret er opbrugt.Ved anvendelse af de certifikater EUR. 1 eller EUR. 2, der er omhandlet i dette litra, er paategningen »ES«, som fastsat i stk. 2, 3 og 4, ikke paakraevet.«Artikel 3Der indsaettes foelgende artikler i protokol nr. 3:»Artikel 25Med henblik paa anvendelsen af bestemmelserne i tillaegsprotokollen vedroerende varer med oprindelse paa De kanariske OEer og i Ceuta og Melilla finder naervaerende protokol tilsvarende anvendelse, jf. dog de saerlige bestemmelser i artikel 25a til 25d.Artikel 25aBetegnelsen »Faellesskabet«, som anvendt i denne protokol, omfatter ikke De kanariske OEer eller Ceuta og Melilla. Udtrykket »varer med oprindelse i Faellesskabet« omfatter ikke varer med oprindelse paa De kanariske OEer og i Ceuta og Melilla.Artikel 25b1. Foelgende stykker anvendes i stedet for artikel 1, 2 og 3, og henvisninger til disse artikler betragtes som henvisninger til denne artikel.2.a)Som varer med oprindelsesstatus paa De kanariske OEer og i Ceuta og Melilla anses: i)varer, der fuldt ud er fremstillet paa De kanariske OEer og i Ceuta og Melilla;ii)varer, der er fremstillet paa De kanariske OEer og i Ceuta og Melilla, og til hvis fremstilling der er medgaaet andre end de under punkt i) angivne varer, paa betingelse af, at disse varer har undergaaet en tilstraekkelig bearbejdning eller forarbejdning i henhold til artikel 5, stk. 1. Denne betingelse kraeves dog ikke opfyldt for varer, som i medfoer af denne protokol har oprindelse i Norge, Finland, Island, Schweiz, Sverige, OEstrig eller Faellesskabet, naar de paa


text: De kanariske OEer og i Ceuta og Melilla undergaar bearbejdning eller forarbejdning, forudsat at denne er videregaaende end saadanne bearbejdninger eller forarbejdninger, som ifoelge artikel 5, stk. 3, betragtes som utilstraekkelige.b)Som varer med oprindelsesstatus i Norge anses: i)varer, der fuldt ud er fremstillet i Norge;ii)varer, der er fremstillet i Norge, og til hvis fremstilling der er medgaaet andre end de under punkt i) angivne varer, paa betingelse af, at disse varer har undergaaet en tilstraekkelig bearbejdning eller forarbejdning i henhold til artikel 5, stk. 1. Denne betingelse kraeves dog ikke opfyldt for varer, som i medfoer af denne protokol har oprindelse paa De kanariske OEer eller i Ceuta og Melilla, Norge, Finland, Island, Schweiz, Sverige, OEstrig eller Faellesskabet, naar varerne undergaar bearbejdning eller forarbejdning, forudsat at denne er videregaaende endsaadanne bearbejdninger eller forarbejdninger, som ifoelge artikel 5, stk. 3, betragtes som utilstraekkelige.3. De kanariske OEer, Ceuta og Melilla betragtes som et enkelt omraade.4. Eksportoeren eller dennes bemyndigede repraesentant skal anfoere betegnelserne »Norge« og »De kanariske OEer, eller Ceuta eller Melilla« i rubrik 2 i certifikat EUR. 1 og i rubrik 1 i certifikat EUR. 2. Hvad endvidere angaar varer med oprindelsesstatus paa De kanariske OEer eller i Ceuta og Melilla, skal denne oprindelse angives i rubrik 4 i certifikat EUR. 1 og i rubrik 8 i certifikat EUR. 2.5. De i liste C naevnte varer er midlertidigt undtaget fra denne protokols anvendelsesomraade. Dog finder bestemmelserne om administrativt samarbejde tilsvarende anvendelse paa disse varer.Artikel 25cDet paahviler de spanske toldmyndigheder at sikre anvendelsen af denne protokol paa De kanariske OEer og i Ceuta og Melilla.Artikel 25dArtikel 23 finder ikke anvendelse paa samhandelen mellem De kanariske OEer, Ceuta og Melilla paa den ene side og Norge paa den anden side.«Artikel 4Denne afgoerelse traeder i kraft den 1. marts 1986.Den i artikel 2 anfoerte artikel 24 anvendes indtil den31. december 1992.Udfaerdiget i Bruxelles, den 22. maj 1986.Paa den blandede komités vegneG. GIOLAFormand


text:
 Nr. L 213/ 12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 4. 8 . 83
 AFGØRELSE Nr. 1/83 TRUFFET AF TOLDSAMARBEJDSUDVALGET
 AVS/EØF
 af 29. juli 1983
 om undtagelse fra definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« af
 hensyn til den særlige situation i Malawi og Kenya for så vidt angår visse typer
 fiskegrej (fluer til fiskeri)
 TOLDSAMARBEJDSUDVALGET HAR — TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE :
 under henvisning til anden AVS/EØF-konvention,
 undertegnet den 31 . oktober 1979 i Lomé, i det Artikel 1
 følgende benævnt »konventionen«, og
 Som undtagelse fra protokol nr. 1 i konventionen
 ud fra følgende betragtninger : anses fiskegrej fremstillet i Malawi eller Kenya og
 Artikel 30 i konventionens protokol nr. 1 om defini henhørende under pos. ex 97.07 i den fælles toldtarif
 tion af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og om (fluer til fiskeri) for at have oprindelse i Malawi eller
 metoder for administrativt samarbejde, fastsætter, at Kenya på betingelse af, at værdien af fiskekroge uden
 Toldsamarbejdsudvalget kan indrømme undtagelser fra oprindelsesstatus, der benyttes til fremstillingen, og
 oprindelsesreglerne for at fremme udviklingen af som henhører under pos. ex 97.07 i den fælles toldta
 bestående industrier eller oprettelsen af nye industrier ; rif, ikke overstiger 25 % af den færdige vares værdi.
 staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS) har
 Artikel 2
 anmodet om undtagelse fra definitionen i protokol nr.
 1 , for så vidt angår fiskegrej fremstillet i Malawi og
 Kenya ; De kompetente myndigheder i republikken Malawi og
 republikken Kenya sender hvert kvartal
 Malawi og Kenya var i perioden fra den 1 . januar 1981 Kommissionen en opgørelse over de mængder, for
 til den 31 . december 1981 undtaget fra nævnte defini hvilke der på grundlag af denne afgørelse er udstedt
 tion for så vidt angår fiskegrej ; det var således tilladt at varecertifikat EUR 1 .
 anvende kroge uden oprindelsesstatus til fremstilling
 af fluer til fiskeri ;
 Artikel 3
 Malawi og Kenya har forsøgt at udnytte de muligheder
 for at skaffe kroge med oprindelsesstatus, som ligger i AVS-staterne, medlemsstaterne og Fællesskabet træffer
 kumulationssystemet for oprindelse ; kun en del af de hver især de nødvendige foranstaltninger for gennem
 kroge, der er nødvendige for fremstillingen af fluer til førelsen af denne afgørelse.
 fiskeri, kan fremskaffes ved at udnytte disse mulighe
 der ; Artikel 4
 Malawi er en af de mindst udviklede AVS-stater og
 desuden en indlandsstat ; ved behandling af en Denne afgørelse træder i kraft på dagen for dens
 vedtagelse.
 anmodning om undtagelse skal der i henhold til
 artikel 30 i protokol nr. 1 tages særligt hensyn til disse Den finder anvendelse fra den 1 . maj 1983 til den 28 .
 to faktorer ; februar 1985.
 eventuelle fordrejninger i samhandelen bør undgås, og
 dette kan opnås ved at fastsætte en maksimal procent
 sats for den færdige vares indhold af materialer uden Udfærdiget i Bruxelles, den 29. juli 1983 .
 oprindelsesstatus ;
 Malawi og Kenya bør under disse omstændigheder På Toldsamarbejdsudvalgets vegne
 indrømmes midlertidig undtagelse fra definitionen af
 begrebet »varer med oprindelsesstatus« — Formand


text:
 Avis juridique important
 |
 11992M/PRO/SEBC/38
 Traktat om Den Europæiske Union - Protokol om statutten for det europæiske system af centralbanker og Den Europæiske Centralbank - Kapitel VII: Almindelige bestemmelser - Artikel 38: Tavshedspligt
 EF-Tidende nr. C 191 af 29/07/1992 s. 0076
 Artikel 38 Tavshedspligt 38.1. Medlemmerne af de besluttende organer og ECB's og de nationale centralbankers ansatte er - selv efter at deres hverv er ophoert - forpligtet til ikke at give oplysning om forhold, som ifoelge deres natur er tjenestehemmeligheder. 38.2. Personer med adgang til oplysninger, der er omfattet af faellesskabslovgivning, der paalaegger tavshedspligt, er underlagt denne lovgivning.


text:
 19.5.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 129/22
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 45/2015
 af 20. marts 2015
 om ændring af bilag II (Tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen [2016/728]
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionens forordning (EU) nr. 686/2014 af 20. juni 2014 om ændring af forordning (EF) nr. 983/2009 og (EU) nr. 384/2010 for så vidt angår betingelserne for anvendelse af visse sundhedsanprisninger vedrørende den reducerende effekt af plantesteroler og plantestanoler på blodets LDL-kolesterol (1) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Kommissionens forordning (EU) nr. 969/2014 af 12. september 2014 om ændring af bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1333/2008 for så vidt angår anvendelse af calciumascorbat (E 302) og natriumalginat (E 401) i visse uforarbejdede frugter og grøntsager (2) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (3)
 Denne afgørelse vedrører fødevarelovgivning. Lovgivning om fødevarer finder ikke anvendelse på Liechtenstein, så længe aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om handel med landbrugsprodukter også gælder for Liechtenstein, jf. indledningen til kapitel XII i bilag II til EØS-aftalen. Denne afgørelse finder ikke anvendelse på Liechtenstein.
 (4)
 Bilag II til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 I kapitel XII i bilag II til EØS-aftalen foretages følgende ændringer:
 1)
 Følgende led tilføjes i punkt 54zzzzr (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1333/2008):
 »—
 32014 R 0969: Kommissionens forordning (EU) nr. 969/2014 af 12. september 2014 (EUT L 272 af 13.9.2014, s. 8).«
 2)
 Følgende led tilføjes i punkt 54zzzzzb (Kommissionens forordning (EF) nr. 983/2009):
 »—
 32014 R 0686: Kommissionens forordning (EU) nr. 686/2014 af 20. juni 2014 (EUT L 182 af 21.6.2014, s. 27).«
 3)
 Følgende tilføjes i punkt 54zzzzzk (Kommissionens forordning (EU) nr. 384/2010):
 », som ændret ved:
 —
 32014 R 0686: Kommissionens forordning (EU) nr. 686/2014 af 20. juni 2014 (EUT L 182 af 21.6.2014, s. 27).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af forordning (EU) nr. 686/2014 og (EU) nr. 969/2014, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 21. marts 2015, forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (*).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 20. marts 2015.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Gianluca GRIPPA
 Formand
 (1) EUT L 182 af 21.6.2014, s. 27.
 (2) EUT L 272 af 13.9.2014, s. 8.
 (*) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 Avis juridique important
 |
 21992A0404(10)
 PROTOKOL om ændring af aftalen mellem Republikken Polen og Det Europæiske Økonomiske Fællesskab om handel med tekstilvarer -
 EF-Tidende nr. L 090 af 04/04/1992 s. 0114
 PROTOKOL om aendring af aftalen mellem Republikken Polen og Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab om handel med tekstilvarer 1. Delegationerne for Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Republikken Polen traadte sammen i Bruxelles den 10. og 11. juli, den 16. og 17. september og den 14. og 15. oktober 1991. Formaalet med konsultationerne var at aendre den aftale mellem Faellesskabet og Polen om handel med tekstilvarer, som paraferedes den 27. juni 1986, og som er blevet anvendt paa et midlertidigt grundlag siden den 1. januar 1987. 2. Parterne naaede til enighed om at forlaenge den i artikel 18, stk. 1, fastsatte gyldighedsperiode for aftalen til den 31. december 1992. 3. Satsen for overfoersler mellem de regionale kvoter, som er omhandlet i aftalens artikel 13, stk. 3, fastsaettes for aftalens sjette anvendelsesaar til 40 %. Giver anvendelsen af ovennaevnte procentsats anledning til alvorlige vanskeligheder i visse af Faellesskabets regioner som foelge af vaesentlige aendringer i handelsmoenstret, indleder parterne omgaaende konsultationer med henblik paa at undersoege situationen. 4. Parterne aftalte desuden at aendre bilag I til aftalen, hvorved varekategori 115 til 123 bliver omfattet af aftalen. Det tilsvarende addendum til bilag I til aftalen knyttes som tillaeg til denne protokol (tillaeg 1). 5. I betragtning af Polens forventede associering med Faellesskabet naaede parterne til enighed om, at foelgende bestemmelser i aftalen: - artikel 4 om fleksibilitetsreglerne- bilag II om kvantitative lofter for direkte import, og- protokol E om den saerlige ordning for passiv foraedling og det dertil knyttede bilag vedroerende de tilsvarende kvantitative lofterafloeses af henholdsvis en ny artikel 4 (tillaeg 2), et nyt bilag II (tillaeg 3) og en protokol E (tillaeg 4), jaevnfoer tillaeggene til naervaerende protokol. Endvidere aftalte parterne at annullere aftalens artikel 5. 6. Parterne var enige om, at de aendringer af aftalen, der er omhandlet i stk. 2, 3 og 4 i denne protokol, anvendes fra den 1. januar 1992. 7. Parterne var endvidere enige om, at de aendringer af aftalen, der er omhandlet i stk. 5 i denne protokol, anvendes fra det tidspunkt, handelsbestemmelserne i den europaeiske aftale mellem Polen og Faellesskabet traeder i kraft. Udfaerdiget i Bruxelles, den 15. oktober 1991. Delegationen forRepublikken PolenDelegationen forDet Europaeiske OEkonomiske FaellesskabTillaeg 1 BILAG I>TABELPOSITION>Tillaeg 2 »Artikel 41. Forlods udnyttelse af en del af et kvantitativt loft, der er fastsat for det foelgende aar, kan for hver varekategori finde sted med indtil 5 % af det kvantitative loft for det indevaerende aar. Forlods udnyttede maengder afskrives paa de kvantitative lofter, som er fastsat for det foelgende aar. 2. Maengder, der ikke udnyttes i loebet af et aar, kan overfoeres til det tilsvarende kvantitative loft for det foelgende aar med indtil 9 % af det kvantitative loft for det indevaerende aar. 3. For saa vidt angaar gruppe I kan der kun finde overfoersel sted i foelgende tilfaelde: - overfoersel mellem


text: kategori 2 og 3 kan finde sted med indtil 7 % af det kvantitative loft for den kategori, hvortil overfoersel finder sted- overfoersel mellem kategori 4, 5, 6, 7 og 8 kan finde sted med indtil 7 % af det kvantitative loft for den kategori, hvortil overfoersel finder sted. Overfoersel til alle kategorier i gruppe II og III kan finde sted fra alle kategorier i gruppe I, II og III med indtil 10 % af det kvantitative loft for den kategori, hvortil overfoersel finder sted. 4. AEkvivalenstabellen for ovennaevnte overfoersler findes i bilag I. 5. Den kumulative anvendelse inden for samme aar af de i stk. 1 til 3 fastsatte bestemmelser maa for en given varekategori medfoere en foroegelse paa hoejst: - 17 % for varekategorierne i gruppe I- 17 % for varekategorierne i gruppe II og III. 6. De polske myndigheder giver Faellesskabet forudgaaende underretning om en eventuel anvendelse af bestemmelserne i stk. 1 til 3.«Tillaeg 3 BILAG IIKVANTITATIVE FAELLESSKABSLOFTER(Af praktiske grunde er de i bilaget benyttede varebeskrivelser anfoert i forkortet form). >TABELPOSITION>Tillaeg 4 PROTOKOL EGenindfoersel i Faellesskabet som omhandlet i artikel 3, stk. 4, i denne aftale af de varer, der er anfoert i bilaget til denne protokol, finder sted i henhold til de i aftalen fastsatte bestemmelser, medmindre andet specifikt fremgaar af nedenstaaende saerlige bestemmelser: 1. Kun genindfoersel i Faellesskabet af varer, som er omfattet af de specifikke kvantitative lofter, der er anfoert i bilaget til denne protokol, anses for genindfoersel i henhold til artikel 3, stk. 4, i aftalen, jf. dog stk. 2. 2. For genindfoersel af varer, som ikke er omfattet af bilaget til denne protokol, kan der fastsaettes specifikke kvantitative lofter efter konsultationer i overensstemmelse med de procedurer, der er fastlagt i aftalens artikel 14, forudsat at de paagaeldende varer er omfattet af de kvantitative lofter, der er anfoert i bilag II til aftalen. 3. Faellesskabet kan paa eget initiativ og under hensyntagen til begge kontraherende parters interesser eller som svar paa en anmodning fra Polen i henhold til artikel 14 i aftalen undersoege: a) muligheden for overfoersel fra en kategori til en anden og eventuel forlods udnyttelse eller overfoersel af dele af specifikke kvantitative lofter mellem to aarb) muligheden for omfordeling af dele af et specifikt kvantitativt loft, der ikke udnyttes i en af Faellesskabets regioner, til en anden region i Faellesskabetc) muligheden for at forhoeje specifikke kvantitative lofter. 4. Faellesskabet kan imidlertid inden for foelgende begraensninger automatisk anvende de fleksibilitetsregler, der er fastsat i stk. 3: a) overfoersel mellem kategorier maa ikke overstige 25 % af den maengde, der er fastsat for den kategori, hvortil overfoersel finder sted (1). b) overfoersel af et specifikt kvantitativt loft fra et aar til det foelgende maa ikke overstige 13,5 % af den maengde, der er fastsat for det aar, i hvilket maengden faktisk udnyttesc) eventuel forlods udnyttelse af specifikke kvantitative lofter mellem to aar maa ikke overstige 7,5 % af den maengde, der er fastsat for det aar, i hvilket maengden faktisk udnyttesd) overfoerslerne fra


text: en region til en anden maa ikke overstige 60 % af den maengde, der er fastsat for den region, hvortil overfoersel finder sted. 5. Faellesskabet underretter Polen om alle foranstaltninger, der traeffes i henhold til de foregaaende stykker. 6. De kompetente myndigheder i Faellesskabet foretager afskrivning paa et af de specifikke kvantitative lofter, der er omhandlet i stk. 1, paa tidspunktet for udstedelsen af den forhaandsbevilling, der foreskrives i Raadets forordning (EOEF) nr. 636/82, som omhandler procedurerne for oekonomisk passiv foraedling. Der foretages afskrivning paa det specifikke kvantitative loft for det aar, i hvilket forhaandsbevillingen udstedes. 7. Overfoersler fra en kategori til en anden og samlede afskrivninger paa de kvantitative lofter for varer i gruppe II og III beregnes paa grundlag af aekvivalenstabellen i bilag I til aftalen. (1) For kategorierne i gruppe II eller gruppe III kan der imidlertid finde overfoersel sted mellem kvoterne under de kontingenter, der er fastsat for Tyskland, Frankrig, Italien og Benelux, med indtil 100 % af den kategori, hvorfra overfoersel finder sted. 8. For alle varer, der er omfattet af denne protokol, udsteder de polske organisationer, der i henhold til den polske lovgivning er bemyndiget hertil, i henhold til protokol A til aftalen et oprindelsescertifikat. I dette certifikat henvises der til den forhaandsbevilling, der er omhandlet i stk. 6, som bevis for, at den i forhaandsbevillingen beskrevne foraedling har fundet sted i Polen. 9. Faellesskabet meddeler Polen navn og adresse paa de kompetente myndigheder i Faellesskabet, der udsteder de i stk. 6 omhandlede forhaandsbevillinger, samt aftryk af de stempler, som naevnte myndigheder anvender. 10. Uanset bestemmelserne i stk. 1 til 9 konsulterer Polen og Faellesskabet fortsat hinanden for at finde en gensidigt tilfredsstillende loesning, der goer det muligt for begge kontraherende parter at drage fordel af aftalens bestemmelser om passiv foraedling for dermed at sikre en effektiv udvikling af samhandelen med tekstilvarer mellem Polen og Faellesskabet. BILAG TIL PROTOKOL E KVANTITATIVE LOFTER FOR POLEN - PASSIV FORAEDLING(Af praktiske grunde er de i bilaget benyttede varebeskrivelser anfoert i forkortet form). >TABELPOSITION>


text:
 22.10.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 277/32
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 81/2009
 af 3. juli 2009
 om ændring af bilag IV (Energi) og bilag XXI (Statistikker) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Bilag IV til aftalen blev ændret ved Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse nr. 101/2008 af 26. september 2008 (1).
 (2)
 Bilag XXI til aftalen blev ændret ved Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse nr. 73/2009 af 29. maj 2009 (2).
 (3)
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1099/2008 af 22. oktober 2008 om energistatistik (3) bør indarbejdes i aftalen —
 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende punkt indsættes efter punkt 27 (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1775/2005) i bilag IV til aftalen:
 »28.
 32008 R 1099: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1099/2008 af 22. oktober 2008 om energistatistik (EUT L 304 af 14.11.2008, s. 1) (4).
 Artikel 2
 Følgende punkt indsættes efter punkt 26 (Rådets direktiv 90/377/EØF) i bilag XXI til aftalen:
 »26a.
 32008 R 1099: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1099/2008 af 22. oktober 2008 om energistatistik (EUT L 304 af 14.11.2008, s. 1).
 Forordningens bestemmelser gælder i forbindelse med nærværende aftale med følgende tilpasning:
 Liechtenstein er fritaget fra at indsamle de oplysninger, der kræves i henhold til denne forordning, bortset fra oplysninger om import og eksport af forskellige energiprodukter og elproduktion til de årlige energistatistikker (Bilag B).«
 Artikel 3
 Den islandske og den norske udgave af forordning (EF) 1099/2008, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 4
 Denne afgørelse træder i kraft den 4. juli 2009, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1 (5).
 Artikel 5
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 3. juli 2009.
 På Det Blandede EØS-udvalgs vegne
 Oda Helen SLETNES
 Formand
 (1) EUT L 309 af 20.11.2008, s. 24.
 (2) EUT L 232 af 3.9.2009, s. 30.
 (3) EUT L 304 af 14.11.2008, s. 1.
 (4) Kun angivet her til orientering: Hvad angår anvendelse, se bilag XXI om statistikker.«
 (5) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 7.2.2019
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 36/12
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 75/2017
 af 5. maj 2017
 om ændring af bilag I (Dyre- og plantesundhed) til EØS-aftalen [2019/187]
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/2150 af 7. december 2016 om godkendelse af præparaterne af Lactobacillus plantarum DSM 29025 og Lactobacillus plantarum NCIMB 42150 som fodertilsætningsstoffer til alle dyrearter (1) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/2260 af 15. december 2016 om ændring af forordning (EF) nr. 226/2007, (EF) nr. 1293/2008, (EF) nr. 910/2009, (EF) nr. 911/2009, (EU) nr. 1120/2010, (EU) nr. 212/2011 og gennemførelsesforordning (EU) nr. 95/2013 og (EU) nr. 413/2013 for så vidt angår navnet på indehaveren af godkendelsen af Pediococcus acidilactici CNCM MA 18/5M og Saccharomyces cerevisiae CNCM I-1077 (2) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (3)
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/2261 af 15. december 2016 om godkendelse af kobber(I)oxid som fodertilsætningsstof til alle dyrearter (3) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (4)
 Denne afgørelse vedrører lovgivning om foderstoffer. Lovgivning om foderstoffer gælder ikke for Liechtenstein, så længe aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om handel med landbrugsprodukter er udvidet til at omfatte Liechtenstein, jf. de sektorspecifikke tilpasninger i bilag I til EØS-aftalen. Denne afgørelse skal derfor ikke gælde for Liechtenstein.
 (5)
 Bilag I til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 I kapitel II i bilag I til EØS-aftalen foretages følgende ændringer:
 1)
 Følgende led indsættes i punkt 1zzzl (Kommissionens forordning (EF) nr. 226/2007) og punkt 1zzzzzf (Kommissionens forordning (EF) nr. 1293/2008):
 »—
 32016 R 2260: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/2260 af 15. december 2016 (EUT L 342 af 16.12.2016, s. 14).«
 2)
 Følgende tilføjes i punkt 1zzzzzp (Kommissionens forordning (EF) nr. 910/2009), punkt 1zzzzzq (Kommissionens forordning (EF) nr. 911/2009), punkt 2s (Kommissionens forordning (EU) nr. 1120/2010), punkt 2w (Kommissionens forordning (EU) nr. 212/2011), punkt 75 (Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 95/2013) og punkt 83 (Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 413/2013):
 », som ændret ved:
 —
 32016 R 2260: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/2260 af 15. december 2016 (EUT L 342 af 16.12.2016, s. 14).«
 3)
 Følgende punkter indsættes efter punkt 178 (Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/2023):
 »179.
 32016 R 2150: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/2150 af 7. december 2016 om godkendelse af præparaterne af Lactobacillus plantarum DSM 29025 og Lactobacillus plantarum NCIMB 42150 som fodertilsætningsstoffer til alle dyrearter (EUT L 333 af 8.12.2016, s. 44).
 180.
 32016 R 2261: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/2261 af 15. december 2016 om godkendelse af kobber(I)oxid som fodertilsætningsstof til alle dyrearter (EUT L 342 af 16.12.2016, s. 18).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af gennemførelsesforordning (EU) 2016/2150, (EU) 2016/2260 og (EU) 2016/2261, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 6. maj 2017, forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (*1).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit


text:
 25.3.2021
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 105/9
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE nr. 214/2018
 af 26. oktober 2018
 om ændring af bilag IX (Finansielle tjenesteydelser) til EØS-aftalen [2021/497]
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/97 af 20. januar 2016 om forsikringsdistribution (omarbejdning) (1) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/411 af 14. marts 2018 om ændring af direktiv (EU) 2016/97 for så vidt angår anvendelsesdatoen for medlemsstaternes gennemførelsesforanstaltninger (2) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (3)
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/92/EF (3), som er indarbejdet i EØS-aftalen, blev ophævet ved direktiv (EU) 2016/97 og skal derfor udgå af EØS-aftalen.
 (4)
 Bilag IX til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 I bilag IX til EØS-aftalen foretages følgende ændringer:
 1)
 Punkt 13b (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/92/EF) udgår.
 2)
 Følgende indsættes efter punkt 13d (Kommissionens afgørelse 2004/9/EF):
 »13e.
 32016 L 0097: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/97 af 20. januar 2016 om forsikringsdistribution (omarbejdning) (EUT L 26 af 2.2.2016, s. 19), som ændret ved:
 —
 32018 L 0411: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/411 af 14. marts 2018 (EUT L 76 af 19.3.2018, s. 28).
 Direktivets bestemmelser gælder i forbindelse med denne aftale med følgende tilpasninger:
 a)
 Uanset bestemmelserne i protokol 1 til denne aftale og medmindre andet er fastsat i denne aftale, forstås udtrykkene »medlemsstat(er)« og »kompetente myndigheder« således, at de ud over deres betydning i direktivet også omfatter henholdsvis EFTA-staterne og deres kompetente myndigheder.
 b)
 Henvisninger til andre retsakter i direktivet anses for relevante, i det omfang og i den form disse indarbejdes i aftalen.
 c)
 I artikel 5, stk. 1, fjerde afsnit, artikel 8, stk. 3, andet afsnit, og artikel 9, stk. 2, indsættes ordene »eller EFTA-Tilsynsmyndigheden, alt efter omstændighederne« efter ordet »EIOPA«.
 d)
 I artikel 5, stk. 3, og artikel 8, stk. 5, indsættes ordene »EFTA-Tilsynsmyndigheden« efter ordet »EIOPA«.«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af direktiv (EU) 2016/97 og (EU) 2018/411, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 27. oktober 2018, forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (*1).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 26. oktober 2018.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Oda Helen SLETNES
 Formand
 (1) EUT L 26 af 2.2.2016, s. 19.
 (2) EUT L 76 af 19.3.2018, s. 28.
 (3) EFT L 9 af 15.1.2003, s. 3.
 (*1) Forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 21.2.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 47/21
 AFGØRELSE TRUFFET AF DET BLANDEDE EØS-UDVALG
 Nr. 104/2007
 af 28. september 2007
 om ændring af bilag II (Tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Bilag II til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 79/2007 truffet af Det Blandede EØS-udvalg den 6. juli 2007 (1).
 (2)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 394/2007 af 12. april 2007 om ændring af bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2092/91 om økologisk produktionsmetode for landbrugsprodukter og om angivelse heraf på landbrugsprodukter og levnedsmidler (2) bør indarbejdes i aftalen —
 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende led indsættes i punkt 54b (Rådets forordning (EØF) nr. 2092/91) i kapitel XII i bilag II til aftalen:
 »—
 32007 R 0394: Kommissionens forordning (EF) nr. 394/2007 af 12. april 2007 (EUT L 98 af 13.4.2007, s. 3).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af forordning (EF) nr. 394/2007, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 29. september 2007, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1 (3).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 28. september 2007.
 På vegne af Det Blandede EØS-udvalg
 Stefán Haukur JÓHANNESSON
 Formand
 (1) EUT L 328 af 13.12.2007, s. 18.
 (2) EUT L 98 af 13.4.2007, s. 3.
 (3) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 24.6.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 171/1
 Kun de originale FN/ECE-tekster har retlig virkning i henhold til folkeretten. Dette regulativs nuværende status og ikrafttrædelsesdato bør kontrolleres i den seneste version af FN/ECE's statusdokument TRANS/WP.29/343, der findes på adressen:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.
 Regulativ nr. 49 fra De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (FN/ECE) — Ensartede forskrifter for foranstaltninger mod emission af forurenende gasser og partikler fra motorer med kompressionstænding og motorer med styret tænding til anvendelse i køretøjer
 Omfattende al gældende tekst frem til:
 Ændringsserie 06 – Ikrafttrædelsesdato: 27. januar 2013
 Supplement 1 til ændringsserie 06 - Ikrafttrædelsesdato: 15. juli 2013
 Korrigendum til supplement 1 til ændringsserie 06 – Ikrafttrædelsesdato: 15. juli 2013
 INDHOLD
 1.
 Anvendelsesområde
 2.
 Definitioner
 3.
 Ansøgning om godkendelse
 4.
 Godkendelse
 5.
 Forskrifter og prøvninger
 6.
 Montering på køretøjet
 7.
 Motorfamilie
 8.
 Produktionens overensstemmelse
 9.
 Køretøjers/motorers overensstemmelse efter ibrugtagning
 10.
 Sanktioner i tilfælde af produktionens manglende overensstemmelse
 11.
 Ændring og udvidelse af godkendelsen af en type
 12.
 Endeligt ophør af produktionen
 13.
 Overgangsbestemmelser
 14.
 Navn og adresse på de tekniske tjenester, som er ansvarlige for udførelse af godkendelsesprøvningen, og på de typegodkendende myndigheder
 TILLÆG
 1
 Fremgangsmåde ved kontrol af produktionens overensstemmelse, når standardafvigelsen er tilfredsstillende
 2
 Fremgangsmåde ved kontrol af produktionens overensstemmelse, når standardafvigelsen er utilfredsstillende eller ikke foreligger
 3
 Fremgangsmåde ved kontrol af produktionens overensstemmelse på fabrikantens anmodning
 4
 Oversigt over godkendelsesprocessen for naturgas- og LPG-drevne motorer og dobbeltbrændstofmotorer, der drives af naturgas/biomethan eller LPG
 BILAG
 1
 Modeller for oplysningsskemaet
 2A
 Meddelelse om godkendelse af en motortype eller -familie som separat teknisk enhed for så vidt angår emission af forurenende stoffer i henhold til regulativ nr. 49, ændringsserie 06
 2B
 Meddelelse om godkendelse af en køretøjstype med en godkendt motor for så vidt angår emission af forurenende stoffer i henhold til regulativ nr. 49, ændringsserie 06
 2C
 Meddelelse om godkendelse af en køretøjstype for så vidt angår emission af forurenende stoffer i henhold til regulativ nr. 49, ændringsserie 06
 3
 Udformning af godkendelsesmærker
 4
 Prøvningsforskrifter
 5
 Specifikationer for referencebrændstoffer
 6
 Emissionsdata til brug for typegodkendelse ved teknisk kontrol - Måling af emissionen af carbonmonoxid i tomgang
 7
 Efterprøvning af motorsystemers holdbarhed
 8
 Køretøjers eller motorers overensstemmelse efter ibrugtagning
 9A
 Egendiagnosesystemer (OBD)
 9B
 Tekniske forskrifter for egendiagnosesystemer (OBD)
 9C
 Tekniske forskrifter til bedømmelse af egendiagnosesystemers (OBD) funktionsdata efter ibrugtagning
 10
 Forskrifter for begrænsning af off-cycle-emissioner (OCE) og emissioner under brug
 11
 Krav til sikring af NOx-begrænsningssystemers korrekte drift
 12
 CO2-emissioner og brændstofforbrug
 13
 Typegodkendelse af forureningsbegrænsende udskiftningsanordning som separat teknisk enhed
 14
 Adgang til køretøjets OBD-oplysninger
 15
 Tekniske krav til dobbeltbrændstofmotorer og –køretøjer, der kører på diesel/gas.
 1. ANVENDELSESOMRÅDE
 1.1. Dette regulativ finder anvendelse på motorkøretøjer i klasse M1, M2, N1 og N2 med en referencemasse på over 2 610 kg og på alle motorkøretøjer i klasse M3 og N3. (1)
 Efter anmodning fra fabrikanten udvides en typegodkendelse af et etapevis færdigopbygget køretøj, der er meddelt i henhold til dette regulativ, til også at gælde det delvis opbyggede køretøj med en referencemasse under 2 610 kg. Typegodkendelser


text:
udvides, hvis fabrikanten kan påvise, at alle karrosserikombinationer, der kan forventes at blive monteret på det delvis opbyggede køretøj, øger køretøjets referencemasse til over 2 610 kg.
 Efter anmodning fra fabrikanten udvides en typegodkendelse af et køretøj, der er meddelt i henhold til dette regulativ til at gælde for alle varianter og versioner med en referencemasse over 2 380 kg, forudsat at de også opfylder kravene vedrørende måling af drivhusgasemissioner og brændstofforbrug i overensstemmelse med punkt 4.2 i dette regulativ.
 1.2. Ækvivalente godkendelser
 Følgende behøver ikke godkendes i henhold til dette regulativ: motorer monteret i køretøjer med en referencemasse på indtil 2 840 kg, for hvilke der er meddelt en godkendelse efter regulativ nr. 83 i form af en udvidelse.
 2. DEFINITIONER
 I dette regulativ gælder følgende definitioner:
 2.1. "ældningscyklus": den køretøjs- eller motordrift (hastighed, belastning, effekt), som skal udføres under driftsprøveplanen
 2.2. "godkendelse af en motor (motorfamilie)": godkendelse af en motor (motorfamilie) hvad angår størrelsen af emissionen af forurenende luftarter og partikler, røg og egendiagnosesystemet (OBD)
 2.3. "godkendelse af et køretøj": godkendelse af en køretøjstype hvad angår størrelsen af emission af forurenende luftarter og partikler samt røg fra motoren samt egendiagnosesystemet (OBD) og motorens montering i køretøjet
 2.4. "understøttende emissionsstrategi"(Auxiliary Emission Strategy — AES)
 : en emissionsstrategi, der aktiveres, og som erstatter eller modificerer en grundlæggende emissionsstrategi med et specifikt formål for øje og som reaktion på et specifikt sæt betingelser vedrørende omgivelser og/eller drift, og som kun forbliver operationel, så længe disse betingelser eksisterer
 2.5. "grundlæggende emissionsbegrænsningsstrategi"(Base Emissions Strategy - BES)
 : en emissionsbegrænsningsstrategi, som gælder hele motorens arbejdshastigheds- og belastningsområde, medmindre en AES aktiveres
 2.6. "kontinuerlig regenerering": efterbehandlingssystemets regenereringsproces, som enten foregår permanent eller mindst én gang pr. WHTC-varmstartprøvning (World Harmonised Transient Driving Cycle)
 2.7. "krumtaphus": hulrum eller beholdere, dels i motoren, dels uden for denne, som er forbundet med bundkarret gennem indvendige eller udvendige forbindelser, hvorigennem gas og dampe kan udsendes
 2.8. "kritiske emissionsrelaterede komponenter": følgende komponenter, som primært er konstrueret med henblik på emissionsbegrænsning: et eventuelt system til efterbehandling af udstødningen, motorens ECU og hermed forbundne følere og aktuatorer samt udstødningsrecirkulationssystemet (Exhaust Gas Recirculation — i det følgende benævnt "EGR") inklusive alle tilhørende filtre, kølere, reguleringsventiler og rør
 2.9. "kritisk emissionsrelateret vedligeholdelse": den nødvendige vedligeholdelse af kritiske emissionsrelaterede komponenter.
 2.10. "manipulationsstrategi": en emissionsstrategi, som ikke opfylder ydelseskravene til grundlæggende og/eller understøttende emissionsstrategier som specificeret i dette bilag.
 2.11. "deNOx-system": et system til efterbehandling af udstødningen, som er konstrueret til at reducere emissionen af nitrogenoxider (NOx) (f.eks. findes der passive og aktive, magre NOx-katalysatorer (LNC), NOx-absorbere og selektive katalytiske reduktionssystemer (SCR)
 2.12. "diagnosefejlkode (DTC)": en numerisk eller alfanumerisk identifikator, som identificerer eller afmærker en fejl
 2.13. "dieseltilstand": den normale driftstilstand for en dobbeltbrændstofmotor, under hvilken motoren ikke anvender gasformige brændstoffer uanset motordriftsforholdene
 2.14 "kørecyklus": en sekvens bestående af motorstart, (køretøjets) driftsperiode, motorstandsning og tiden indtil næste motorstart
 2.15. "dobbeltbrændstofmotor": et motorsystem, som er konstrueret til samtidig drift med dieselbrændstof og et gasformigt brændstof, idet begge brændstoffer måles separat, og hvor den forbrugte mængde af et af


text:
brændstofferne i forhold til det andet kan variere afhængigt af driften
 2.16. "dobbeltbrændstoftilstand": den normale driftstilstand for en dobbeltbrændstofmotor, under hvilken den samtidigt forbruger dieselbrændstof og et gasformigt brændstof ved nogle motordriftsforhold
 2.17. "dobbeltbrændstofkøretøj": et køretøj, der drives af en dobbeltbrændstofmotor, og hvor de af motoren anvendte brændstoffer leveres fra separate lagringssystemer i køretøjet
 2.18. "konstruktionselement": i forbindelse med et køretøj eller en motor:
 a)
 enhver del af motorsystemet
 b)
 ethvert begrænsningssystem, herunder: computersoftware elektroniske begrænsningssystemer og computerstyret logik
 c)
 enhver anordning til kalibrering af begrænsningssystemer eller
 d)
 resultatet af systemers interaktion
 2.19. emissionsbegrænsningskontrolsystem: det system, der sikrer, at de NOx-begrænsningsforanstaltninger, der indgår i motorsystemet i henhold til forskrifterne i punkt 5.5, fungerer korrekt
 "emissionsbegrænsningssystem": de konstruktionselementer og emissionsstrategier, der er udviklet eller kalibreret med henblik på begrænsning af emissioner
 2.20. "emissionsrelateret vedligeholdelse": den vedligeholdelse, som i væsentlig grad påvirker emissionen, eller som sandsynligvis vil påvirke emissionsforringelsen af køretøjet eller motoren ved normal drift
 2.21. "emissionsstrategi": et element eller et sæt elementer, som er indbygget i den overordnede konstruktion for et motorsystem eller et køretøj, og som anvendes til begrænsning af emissioner
 2.22. "motorfamilie mht. efterbehandlingssystem": fabrikantens gruppering af motorer, som opfylder definitionen på motorfamilie, men videreinddeles i motorer, der anvender tilsvarende systemer til efterbehandling af udstødningen
 2.23. "motorfamilie": en af fabrikanten foretaget gruppering af motorer, som gennem deres konstruktion, således som den er defineret i punkt 7 i dette regulativ, har ensartede egenskaber hvad angår emissioner fra udstødningen
 2.24. "motorsystem": motoren, emissionsbegrænsningssystemet og kommunikationsgrænsefladen (hardware og meddelelser) mellem motorsystemets elektroniske styreenhed(er) (ECU) og andre styreenheder for drivaggregater eller køretøj
 2.25. "motorstart": indebærer sluttet tænding, tørning af motor og forbrændingsstart, og den er fuldendt, når motorhastigheden når 150 min-1 under den normale tomgangshastighed i varm tilstand
 2.26. "motortype": en motorkategori, som ikke på væsentlige punkter adskiller sig fra de i bilag I angivne specifikationer
 2.27. "system til efterbehandling af udstødningen": katalysator (oxidations-, 3-vejs eller anden type), partikelfilter, deNOx-system, kombineret deNOx-partikelfilter eller eventuelle andre emissionsbegrænsende anordninger, som er monteret nedstrøms for motoren
 2.28. "forurenende luftarter": udstødningsgassens indhold af carbonmonoxid, NOx, sidstnævnte udtrykt som NO2-ækvivalenter, carbonhydrider (dvs. samlede carbonhydrider, andre carbonhydrider end methan samt methan)
 2.29. "den generelle nævner": angiver antallet af gange, hvor køretøjet er kørt, idet der er taget hensyn til generelle betingelser
 2.30. "gruppe af overvågningsenheder": en række OBD-overvågningsenheder, der, i forbindelse med vurdering af en OBD-motorfamilies funktionsdygtighed efter ibrugtagning, anvendes til kontrol af, om emissionsbegrænsningssystemet fungerer korrekt
 2.31. "tændingscyklustælling": angiver antallet af motorstarter foretaget på køretøjet
 2.32. "funktionsrate efter ibrugtagning": raten for det antal gange, hvor der har eksisteret sådanne betingelser, at en overvågningsenhed eller en gruppe af overvågningsenheder burde have detekteret en fejl, i forhold til det antal kørecyklusser, som er relevant for den pågældende overvågningsenhed eller gruppe af overvågningsenheder
 2.33. "lav hastighed (nlo)": den laveste motorhastighed, hvor motoren yder 50 % af den angivne maksimaleffekt
 2.34. "fejl": et svigt eller en forringelse i et motorsystem, herunder OBD-systemet, som med rimelighed kan forventes at medføre enten en forøgelse af motorens emission af et af de regulerede forurenende


text:
stoffer eller en reduktion af OBD-systemets virkningsgrad
 2.35. "fejlindikator": ("MI") en indikator, som er en del af alarmsystemet, og som i tilfælde af funktionsfejl tydeligt gør føreren af køretøjet opmærksom herpå
 2.36. "fabrikant": den person eller det organ, som over for den typegodkendende myndighed er ansvarlig for alle forhold i forbindelse med typegodkendelses- eller autoriseringsproceduren samt for produktionens overensstemmelse. Det kræves ikke, at personen eller organet er direkte involveret i alle trin af fremstillingen af det køretøj, det system, den komponent eller den separate tekniske enhed, som skal godkendes
 2.37. "største nettoeffekt": den maksimale værdi af nettoeffekten målt ved fuld belastning på motoren
 2.38. "nettoeffekt": effekt på prøvebænk målt på enden af krumtapakslen, eller hvad der svarer til denne, ved en given motorhastighed med det tilbehør, der er angivet i FN/ECE-regulativ nr. 85, bestemt ved atmosfæriske referencebetingelser
 2.39. "ikke-emissionsrelateret vedligeholdelse": den vedligeholdelse, som ikke i væsentlig grad påvirker emissionen, og som ikke har en varig indvirkning på emissionsforringelsen af køretøjet eller motoren ved normal drift, når vedligeholdelsen er foretaget
 2.40. "egendiagnosesystem"(OBD-system)
 : et system i et køretøj eller motor, som kan:
 a)
 detektere fejl, der påvirker motorsystemets ydelse med hensyn til emission
 b)
 gøre opmærksom på deres opståen gennem et alarmsystem samt
 c)
 identificere det sandsynlige fejlområde ved hjælp af oplysninger lagret i computer-hukommelsen og kommunikere sådanne oplysninger ud af køretøjet
 2.41. "OBD-motorfamilie": fabrikantens gruppering af motorsystemer med samme metode til overvågning/diagnosticering af emissionsrelaterede fejl
 2.42. "driftssekvens": en sekvens, der består af en motorstart, en (motor)driftsperiode, motorstandsning og tiden indtil næste motorstart, hvor en specifik OBD-overvågningsenhed er i funktion indtil afslutningen, og hvor en eventuel fejl ville blive detekteret
 2.43. "original forureningsbegrænsende anordning": en forureningsbegrænsende anordning eller en kombination af sådanne anordninger, som er omfattet af den typegodkendelse, der er meddelt for det pågældende køretøj
 2.44. "stammotor": en motor, der er udvalgt af en motorfamilie på en sådan måde, at dens emissionsegenskaber er repræsentative for den pågældende motorfamilie
 2.45. "partikelefterbehandlingsanordning": et system til efterbehandling af udstødningen, som er konstrueret med henblik på at reducere emission af forurenende partikler gennem en mekanisk, aerodynamisk, diffusions- eller enertimæssig separation
 2.46. "partikler (PM)": alt materiale, der er indsamlet på et nærmere angivet filtermateriale efter fortynding af udstødningsgassen med ren, filtreret diluent til en temperatur på mellem 315 K (42 °C) og 325 K (52 °C); der er først og fremmest tale om carboner, kondenserede carbonhydrider samt sulfater med tilhørende vand
 2.47. "% belastning": den brøkdel af det maksimale drejningsmoment, der er til rådighed ved en given motorhastighed
 2.48. "overvågning af funktionsdygtighed": fejlovervågning, der består i funktionalitetskontroller og overvågningsparametre, der ikke er direkte korrelerede til emissionsgrænser, og som anvendes ved komponenter eller systemer for at kontrollere, om de fungerer indenfor det påkrævede område
 2.49. "periodisk regenerering": en emissionsbegrænsende anordnings regenereringsproces, som foregår periodisk efter mere end 100 timers normal motordrift
 2.50. "bærbart emissionsmålingssystem" (PEMS): et bærbart emissionsmålingssystem, som opfylder kravene i tillæg 2 til bilag 8 til dette regulativ
 2.51. "kraftudtag": et af motoren drevet udtag, beregnet til at trække tilbehør monteret på køretøjet
 2.52.


text:
"kvalificeret forringet komponent eller system (QDC)": komponent eller et system, der med vilje er blevet forringet f.eks. ved fremskyndet aldring eller manipulering på en kontrolleret måde, og som af den typegodkendende myndighed er blevet accepteret i overensstemmelse med de bestemmelser, der er fastsat i punkt 6.3.2 i bilag 9B og punkt A.8.2.2 i tillæg 8 til bilag 9B til dette regulativ, med henblik på anvendelse til demonstrering af motorsystemets OBD-ydelse
 2.53. "reagens": et middel, der opbevares i bilen i en beholder, og som (efter behov) forsyner systemet til efterbehandling af udstødningen, når emissionsbegrænsningssystemet sender et signal herom
 2.54. "rekalibrering": en finjustering af en naturgasdrevet motor med det formål at give den de samme præstationer (effekt, brændstofforbrug) i et andet naturgasområde:
 2.55. "referencemasse": køretøjets masse i køreklar stand med fast fradrag af 75 kg for førerens masse og med fast tillæg af 100 kg
 2.56. "forureningsbegrænsende udskiftningsanordning": en forureningsbegrænsende anordning eller en kombination af sådanne anordninger, som er bestemt til at erstatte en original forureningsbegrænsende anordning, og som kan godkendes som separat teknisk enhed
 2.57. "scanningsværktøj": eksternt prøvningsudstyr, der anvendes til standardiseret kommunikation fra uden for køretøjet med OBD-systemet i overensstemmelse med kravene i dette regulativ
 2.58. "driftsprøveplan": ældningscyklussens og driftsprøveplanens periode til bestemmelse af forringelsesfaktorerne for motorens efterbehandlingssystemfamilie
 2.59. "Service-funktionsmåde": en særlig funktionsmåde på en dobbeltbrændstofmotor, som aktiveres med henblik på reparation, eller at få køretøjet væk fra trafikken, når funktionsmåden dobbeltbrændstof ikke er mulig (2).
 2.60. "udstødningsemission": emission af forurenende luftarter og partikler
 2.61. "manipulering": inaktivering, justering eller ændring af køretøjets emissionskontrol- eller fremdriftssystem, herunder software eller andre former for logiske kontrolelementer til disse systemer, der har den tilsigtede eller utilsigtede virkning, at køretøjets ydeevne med hensyn til emission forringes.
 2.62. "masse i ulastet stand": køretøjets masse, når dette er køreklart, uden den faste masse for føreren på 75 kg, passagerer eller last, men med brændstoftanken fyldt op til 90 % af kapaciteten samt sædvanligt værktøjssæt og reservehjul, hvor sådant anvendes
 2.63. "levetid": relevant afstand/tid, i hvilken der skal sikres overholdelse af de relevante emissionsgrænser for gasser og partikler
 2.64. "køretøjstype med hensyn til emissioner": en gruppe af køretøjer, som ikke adskiller sig fra hinanden på væsentlige punkter vedrørende motorens og køretøjets egenskaber som angivet i bilag I
 2.65. "wall flow-dieselpartikelfilter": et dieselpartikelfilter ("DPF"), hvor al udstødningsgassen tvinges gennem en væg, som bortfiltrerer den faste masse
 2.66. wobbe-indeks (nedre Wl eller øvre Wu)
 : forholdet mellem den ækvivalente brændværdi af en gas pr. enhedsvolumen og kvadratroden af dens relative massefylde ved samme referencebetingelser:
 2.67. "λ-forskydningsfaktor (Sλ)": et udtryk, som beskriver motorstyringssystemets nødvendige fleksibilitet med hensyn til en ændring af luftoverskudskoefficienten λ, hvis motoren drives med en gas af anden sammensætning end ren methan (vedrørende beregningen af Sλ, se tillæg 5 til bilag 4).
 3. ANSØGNING OM GODKENDELSE
 3.1. Ansøgning om EF-typegodkendelse af et motorsystem eller en motorfamilie som separat teknisk enhed
 3.1.1.
 Fabrikanten eller dennes bemyndigede repræsentant indgiver ansøgning til den typegodkendende myndighed om typegodkendelse af et motorsystem eller en motorfamilie som separat teknisk enhed.
 3.1.2.
 Ansøgningen i punkt


text:
3 udformes i overensstemmelse med den model af oplysningsskemaet, som er fastsat i bilag I. Med henblik herpå finder del 1 i bilag 1 anvendelse.
 3.1.3.
 Fabrikanten leverer sammen med ansøgningen en dokumentationspakke, der fyldestgørende forklarer alle emissionspåvirkende konstruktionselementer, motorsystemets emissionsbegrænsningsstrategi, de metoder, med hvilke motorsystemet styrer output-variabler, som har betydning for emissionerne, om denne styring er direkte eller indirekte, og det i punkt 4 og 5 i bilag 11 krævede advarsels- og ansporingssystem. Dokumentationspakken skal bestå af følgende dele, inklusive de i punkt 5.1.4 angivne oplysninger:
 a)
 En formel dokumentationspakke, som skal opbevares af den typegodkendende myndighed. Den formelle dokumentationspakke kan på anmodning stilles til rådighed for de berørte parter.
 b)
 En udvidet dokumentationspakke, som skal forblive fortrolig. Den udvidede dokumentationspakke kan opbevares af den typegodkendende myndighed eller kan, efter den typegodkendende myndigheds valg, opbevares af fabrikanten, men den typegodkendende myndighed skal have adgang til at kontrollere den på godkendelsestidspunktet og på ethvert tidspunkt, så længe godkendelsen er gældende. Når dokumentationspakken opbevares af fabrikanten, skal den typegodkendende myndighed tage de nødvendige skridt til at sikre, at den ikke ændres efter godkendelsen.
 3.1.4.
 Foruden den i punkt 3.1.3 omhandlede informationspakke fremlægger fabrikanten følgende oplysninger:
 a)
 Hvis der er tale om motorer med styret tænding, en erklæring fra fabrikanten om den mindste procentdel fejltændinger ud af det samlede antal tændinger, som enten ville medføre, at emissionerne overskrider grænseværdierne i bilag 9A, hvis denne procentdel fejltændinger forekom fra starten af emissionsprøvningen som beskrevet i bilag III, eller ville medføre en sådan overophedning af katalysatoren (-erne), at det kunne føre til uoprettelig skade.
 b)
 En beskrivelse af de foranstaltninger, der er truffet, for at hindre indgreb i og ændring af computeren/computerne til emissionsbegrænsning, herunder også faciliteten til opdatering under anvendelse af et fabriksgodkendt program eller en fabriksgodkendt kalibrering.
 c)
 Dokumentation for OBD-systemet i overensstemmelse med kravene i punkt 8 i bilag 9B.
 d)
 OBD-relaterede oplysninger med henblik på adgang til OBD-systemet i overensstemmelse kravene i bilag 14 til dette regulativ.
 e)
 Erklæring om overholdelse af off-cycle emissioner i overensstemmelse med kravene i punkt 5.1.3 og i punkt 10 i bilag 10.
 f)
 En erklæring om overholdelse af OBD-funktionsdygtighed efter ibrugtagning i overensstemmelse med kravene i tillæg 2 til bilag 9A.
 g)
 Den oprindelige plan for prøvning efter ibrugtagning i overensstemmelse med punkt 2.4. til bilag 8.
 h)
 I givet fald kopi af andre typegodkendelser indeholdende relevante data med henblik på udvidelse af godkendelser og bestemmelse af forringelsesfaktorer.
 3.1.5.
 Fabrikanten indleverer en motor eller i givet fald en stammotor, som er repræsentativ for den type, som søges godkendt, til den tekniske tjeneste, som forestår typegodkendelsesprøvningen.
 3.1.6.
 Ændringer af et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, der foretages efter typegodkendelse, ugyldiggør ikke automatisk en typegodkendelse, medmindre de oprindelige karakteristika eller tekniske parametre er blevet ændret på en måde, der påvirker motorens eller forureningsbegrænsningssystemets funktion.
 3.2. Ansøgning om typegodkendelse af et køretøj med et godkendt motorsystem med hensyn til emissioner
 3.2.1.
 Fabrikanten eller dennes bemyndigede repræsentant indgiver ansøgning til den typegodkendende myndighed om typegodkendelse


text:
af et køretøj med et godkendt motorsystem med hensyn til emissioner.
 3.2.2.
 Ansøgningen i punkt 3.2.1 udformes i overensstemmelse med den model af oplysningsskemaet, som er fastsat i del 2 i bilag 1. Ansøgningen skal være ledsaget af en kopi af typegodkendelsesattesten for motorsystemet eller motorfamilien som separat teknisk enhed.
 3.2.3.
 Fabrikanten skal levere en dokumentationspakke, som fyldestgørende forklarer elementerne i advarsels- og ansporingssystemet, som findes i køretøjet i henhold til kravene i bilag 11. Denne dokumentationspakke leveres i overensstemmelse med punkt 3.1.3.
 3.2.4.
 Foruden den i punkt 3.1.3 omhandlede informationspakke fremlægger fabrikanten følgende oplysninger:
 a)
 En beskrivelse af de foranstaltninger, der er truffet, for at hindre indgreb i og ændring af styreenheder for køretøjet, som er omfattet af dette regulativ, herunder også faciliteten til opdatering under anvendelse af et fabriksgodkendt program eller en fabriksgodkendt kalibrering.
 b)
 En beskrivelse af OBD-komponenterne i køretøjet i overensstemmelse med kravene i punkt 8 i bilag 9B.
 c)
 Oplysninger om OBD-komponenterne i et køretøj med henblik på adgang til OBD-systemet.
 d)
 I givet fald kopier af andre typegodkendelser sammen med data, der er relevante for udvidelse af godkendelser.
 3.2.5.
 Ændringer af et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, der foretages efter typegodkendelse, ugyldiggør ikke automatisk en typegodkendelse, medmindre de oprindelige karakteristika eller tekniske parametre er blevet ændret på en måde, der påvirker motorens eller forureningsbegrænsningssystemets funktion.
 3.3. Ansøgning om typegodkendelse af et køretøj med hensyn til emissioner
 3.3.1.
 Fabrikanten eller dennes bemyndigede repræsentant indgiver ansøgning til den typegodkendende myndighed om typegodkendelse af et køretøj med hensyn til emissioner.
 3.3.2.
 Ansøgningen i punkt 3 udformes i overensstemmelse med den model af oplysningsskemaet, som er fastsat i bilag I. Med henblik herpå finder del 1 og 2 i det pågældende bilag anvendelse.
 3.3.3.
 Fabrikanten leverer en dokumentationspakke, der fyldestgørende forklarer alle emissionspåvirkende konstruktionselementer, motorsystemets emissionsbegrænsningsstrategi, de metoder, med hvilke motorsystemet styrer output-variabler, som har betydning for emissionerne, om denne styring er direkte eller indirekte, og det i bilag 11 krævede advarsels- og ansporingssystem. Denne dokumentationspakke leveres i overensstemmelse med punkt 3.1.3.
 3.3.4.
 Foruden de i punkt 3.3.3 omhandlede oplysninger fremlægger fabrikanten de oplysninger, der kræves i punkt 3.1.4. a) til h) og punkt 3.2.4. a) til d).
 3.3.5.
 Fabrikanten indleverer en motor, som er repræsentativ for den type, som søges godkendt, til den tekniske tjeneste, som forestår typegodkendelsesprøvningen.
 3.3.6.
 Ændringer af et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, der foretages efter typegodkendelse, ugyldiggør ikke automatisk en typegodkendelse, medmindre de oprindelige karakteristika eller tekniske parametre er blevet ændret på en måde, der påvirker motorens eller forureningsbegrænsningssystemets funktion.
 3.4. Ansøgning om typegodkendelse af en type forureningsbegrænsende udskiftningsanordning som separat teknisk enhed
 3.4.1.
 Fabrikanten indgiver en ansøgning til den typegodkendende myndighed om typegodkendelse af en type forureningsbegrænsende udskiftningsanordning som separat teknisk enhed.
 3.4.2.
 Ansøgningen udformes i overensstemmelse med den model for oplysningsskemaet, som er fastsat i tillæg 1 til bilag 13.
 3.4.3.
 Fabrikanten indgiver en erklæring om overensstemmelse med kravene om adgang til OBD-oplysninger.
 3.4.4.
 Fabrikanten indgiver følgende til den tekniske tjeneste, der er ansvarlig


text:
typegodkendelsesprøvningen:
 a)
 et eller flere motorsystemer af en type, der er typegodkendt i overensstemmelse med dette regulativ, og som er udstyret med en ny original forureningsbegrænsende anordning
 b)
 et prøveeksemplar af den pågældende type forureningsbegrænsende udskiftningsanordning
 c)
 et ekstra prøveeksemplar af den pågældende type forureningsbegrænsende udskiftningsanordning, når den forureningsbegrænsende udskiftningsanordning er beregnet til at blive monteret i et køretøj, der er udstyret med et OBD-system.
 3.4.5.
 Prøvemotorerne skal i forbindelse med litra a) i punkt 3.4.4 udvælges af ansøgeren med den typegodkendende myndigheds samtykke.
 Prøvningsbetingelserne skal være i overensstemmelse med kravene i punkt 6 i bilag 4.
 Prøvemotorerne skal opfylde følgende krav:
 a)
 der må ikke forekomme fejl ved systemet til forureningsbegrænsning
 b)
 eventuelle dårligt fungerende eller stærkt slidte originaldele, som har betydning for emissionen, skal repareres eller udskiftes
 c)
 de skal være korrekt trimmet og indstillet efter fabrikantens specifikationer før emissionsprøvningen.
 3.4.6.
 Prøven skal i forbindelse med punkt 2.4.2, litra b) og c), være forsynet med en tydelig og ikke-sletbar mærkning med ansøgerens firmanavn eller mærke og handelsbetegnelse.
 3.4.7.
 Prøven skal i forbindelse med punkt 3.4.4, litra c), være en kvalificeret forringet komponent.
 4. GODKENDELSE
 4.1. For at opnå typegodkendelse af et motorsystem eller en motorfamilie som separat teknisk enhed, typegodkendelse af et køretøj med et godkendt motorsystem med hensyn til emissioner eller typegodkendelse af et køretøj med hensyn til emissioner skal fabrikanten i henhold til bestemmelserne i punkt 5 og bilag 4, 6, 7, 9A, 9B, 9C, 10, 11 og 12. Fabrikanten skal ligeledes sikre, at køretøjerne er i overensstemmelse med de specifikationer for referencebrændstoffer, som er fastsat i bilag 5.
 For at opnå typegodkendelse af et køretøj med et godkendt motorsystem med hensyn til emissioner eller typegodkendelse af et køretøj med hensyn til emissioner skal fabrikanten sikre, at monteringskravene i punkt 6 er opfyldt.
 4.2. For at opnå udvidelse af typegodkendelsen af køretøjer med hensyn til emissioner, som er typegodkendt i henhold til dette regulativ med en referencemasse på over 2 380 kg og indtil 2 610 kg skal fabrikanten opfylde de krav, der er fastsat i tillæg 1 til bilag 12.
 4.3. For at opnå typegodkendelse af en dobbeltbrændstofmotor eller -motorfamilie som separat teknisk enhed eller typegodkendelse af et dobbeltbrændstofkøretøj med en godkendt dobbeltbrændstofmotor med hensyn til emissioner, skal fabrikanten ud over kravene i punkt 4.1 godtgøre, at dobbeltbrændstofkøretøjerne eller –motorerne underkastes de prøvninger og opfylder de krav, som er fastsat i bilag 15.
 4.4. Reserveret (3)
 4.5. For at opnå typegodkendelse af et motorsystem eller en motorfamilie som separat teknisk enhed eller typegodkendelse af et køretøj med hensyn til emissioner skal fabrikanten sikre, at kravene vedrørende brændstofuafhængig godkendelse eller, hvis der er tale om en motor med styret tænding, der drives af naturgas og LPG, kravene vedrørende brændstofbegrænset godkendelse som angivet i punkt 4.6, er opfyldt.
 4.5.1. Tillæg 4 indeholder tabeller, der sammenfatter godkendelseskravene for NG-drevne motorer, LPG-drevne motorer og dobbeltbrændstofmotorer.
 4.6. Krav vedrørende brændstofuafhængig typegodkendelse
 Der udstedes brændstofuafhængig godkendelse på baggrund af kravene i punkt 4.6.1 til 4.6.6.1.
 4.6.1. Stammotoren skal overholde dette regulativs


text:
krav til de relevante referencebrændstoffer, som er specificeret i bilag 5. Der gælder særlige krav for motorer, der drives af naturgas/biomethan (herunder dobbeltbrændstofmotorer), jf. punkt 4.6.3.
 4.6.2. Hvis fabrikanten tillader, at motorfamilien drives af kommercielle brændstoffer, som ikke er omfattet af bilag 5 eller de relevante standarder for kommercielle brændstoffer (bl.a. EN 228 CEN-standarden for blyfri benzin og EN 590 CEN-standarden for diesel), f.eks. B100, skal fabrikanten foruden kravene i punkt 4.6.1:
 a)
 i punkt 3.2.2.2.1 i del 1 i bilag 1 oplyse, hvilke brændstoffer motorfamilien kan køre på
 b)
 påvise, at stammotoren er i stand til at opfylde kravene i dette regulativ ved anvendelse af de angivne brændstoffer
 c)
 være forpligtet til at opfylde de i punkt 9 angivne krav til overensstemmelse efter ibrugtagning ved anvendelse af de pågældende brændstoffer, herunder eventuelle blandinger mellem de oplyste brændstoffer og de relevante kommercielle brændstoffer og -standarder.
 4.6.3. Hvis der er tale om naturgasdrevne/biogasdrevne motorer, skal fabrikanten påvise, at stammotoren er i stand til at tilpasse sig til enhver brændstofsammensætning, som kan optræde på markedet.
 4.6.3.1. For komprimeret naturgas/biomethan (CNG) er der sædvanligvis to brændstoftyper med henholdsvis høj brændværdi (H-gas) og lav brændværdi (L-gas), men med betydelig spredning inden for begge områder; de afviger betydeligt med hensyn til energiindhold, udtrykt ved Wobbe-indeks og λ-forskydningsfaktor (Sλ). Naturgasser med en λ-forskydningsfaktor mellem 0,89 og 1,08 (0,89 ≤ Sλ ≤ 1,08) regnes for at være H-gasser, medens naturgasser med en λ-forskydningsfaktor mellem 1,08 og 1,19 (1,08 ≤ Sλ ≤ 1,19) regnes for at være L-gasser. Referencebrændstoffernes sammensætning afspejler ekstreme variationer i Sλ.
 Stammotoren skal opfylde forskrifterne i dette regulativ vedrørende referencebrændstofferne GR (brændstof 1) og G25 (brændstof 2) som foreskrevet i bilag 5, uden at der foretages manuel rejustering af motorbrændstofsystemet mellem de to prøver (selvtilpasning er påkrævet). Efter skift af brændstof tillades dog én tilpasningskørsel gennem én WHTC-varmcyklus uden måling. Efter tilpasningskørslen afkøles motoren i overensstemmelse med punkt 7.6.1 i bilag 4.
 4.6.3.1.1.
 På fabrikantens begæring kan motoren prøves på et tredje brændstof (brændstof 3), hvis λ-forskydningsfaktoren (Sλ) ligger mellem 0,89 (dvs. det nedre område for GR) og 1,19 (dvs. det øvre område for G25), f.eks. når brændstof 3 er et kommercielt brændstof. Resultaterne af denne prøvning kan danne grundlag for vurderingen af produktionens overensstemmelse.
 4.6.3.2. For flydende naturgas/biomethan (LNG) skal stammotoren opfylde kravene i dette regulativ på referencebrændstoffer (GR (brændstof 1) og G20 (brændstof 2), som specificeret i bilag 5, uden nogen form for manuel rejustering af motorens brændstofsystem mellem de to prøvninger (selvtilpasning påkrævet). Der tillades en tilpasningskørsel gennem en WHTC-varmcyklus uden måling efter brændstofskift. Efter tilpasningskørslen, nedkøles motoren i overensstemmelse med punkt 7.6.1 i bilag 4.
 4.6.4. For motorer, som drives af komprimeret naturgas/biomethan (CNG) og er selvtilpassende dels inden for H-gasområdet, dels inden for L-gasområdet, og som kan omstilles mellem H-området og L-området ved hjælp af en omskifter, skal stammotoren afprøves i begge omskifterens positioner på det relevante referencebrændstof som foreskrevet i bilag 5 for hvert område. Som brændstof anvendes GR (brændstof 1) og G23 (brændstof 3) for H-gasområdet, samt


text:
G25 (brændstof 2) og G23 (brændstof 3) for L-gasområdet. Stammotoren skal i begge omskifterens positioner opfylde kravene i dette regulativ uden omstilling af brændstofsystemet mellem de to prøvninger. Efter skift af brændstof tillades dog én tilpasningskørsel gennem én WHTC-varmcyklus uden måling. Efter tilpasningskørslen afkøles motoren i overensstemmelse med punkt 7.6.1 i bilag 4.
 4.6.4.1. På fabrikantens begæring kan motoren afprøves på et tredje brændstof i stedet for G23 (brændstof 3), hvis λ-forskydningsfaktoren (Sλ) ligger mellem 0,89 (dvs. det nedre område for GR) og 1,19 (dvs. det øvre område for G25), f.eks. når brændstof 3 er et kommercielt brændstof. Resultaterne af denne prøvning kan danne grundlag for vurderingen af produktionens overensstemmelse.
 4.6.5. For naturgasdrevne motorer bestemmes for hvert forurenende stof emissionsforholdet "r" som følger:
 eller
 og
 4.6.6. For LPG skal fabrikanten påvise stammotorens evne til at tilpasse sig til enhver brændstofsammensætning, som kan optræde på markedet.
 For LPG forekommer variationer i C3/C4-sammensætningen. Disse variationer afspejler sig i referencebrændstofferne. Stammotoren skal opfylde kravene i dette direktiv vedrørende referencebrændstofferne A og B som foreskrevet i bilag 5, uden at der foretages rejustering af brændstofsystemet mellem de to prøvninger. Efter skift af brændstof tillades dog én tilpasningskørsel gennem én WHTC-varmcyklus uden måling. Efter tilpasningskørslen afkøles motoren i overensstemmelse med punkt 7.6.1 i bilag 4.
 4.6.6.1. For hvert forurenende stof bestemmes emissionsforholdet "r" som følger:
 4.7. Krav vedrørende brændstofbegrænset typegodkendelse ved motorer med styret tænding, som drives af komprimeret naturgas/biomethan (CNG) eller LPG.
 4.7.1. Typegodkendelse med hensyn til emissionen fra udstødningen for motorer, som kører på naturgas og er indstillet til at køre på gas i enten H-gasområdet eller L-gasområdet
 4.7.1.1. Stammotoren afprøves på det relevante referencebrændstof som foreskrevet i bilag 5 for det pågældende område. Som brændstof anvendes GR (brændstof 1) og G23 (brændstof 3) for H-gasområdet, samt G25 (brændstof 2) og G23 (brændstof 3) for L-gasområdet. Stammotoren skal opfylde kravene i dette regulativ uden omstilling af brændstofsystemet mellem de to prøvninger. Efter skift af brændstof tillades dog én tilpasningskørsel gennem én WHTC-varmcyklus uden måling. Efter tilpasningskørslen afkøles motoren i overensstemmelse med punkt 7.6.1 i bilag 4.
 4.7.1.2. På fabrikantens begæring kan motoren afprøves på et tredje brændstof i stedet for G23 (brændstof 3), hvis λ-forskydningsfaktoren (Sλ) ligger mellem 0,89 (dvs. det nedre område for GR) og 1,19 (dvs. det øvre område for G25), f.eks. når brændstof 3 er et kommercielt brændstof. Resultaterne af denne prøvning kan danne grundlag for vurderingen af produktionens overensstemmelse.
 4.7.1.3. For hvert forurenende stof bestemmes emissionsforholdet "r" som følger:
 eller
 og
 4.7.1.4. Motoren skal ved levering til kunden være forsynet med en mærkat, jf. punkt 4.12.8, som angiver, hvilket gasområde motoren er godkendt til.
 4.7.2. Typegodkendelse med hensyn til emissionen fra udstødningen for motorer, som kører på naturgas eller LPG og er konstrueret til at køre på brændstof af en bestemt sammensætning.
 4.7.2.1. Stammotoren skal opfylde emissionskravene på referencebrændstofferne GR og G25 for naturgas hhv. referencebrændstofferne A og B for LPG som foreskrevet i bilag 5. Finindstilling af brændstofsystemet mellem prøvningerne er tilladt. Denne finindstilling består i rekalibrering af


text:
brændstofsystemets database uden ændring hverken af den grundlæggende reguleringsstrategi eller grundlæggende struktur af databasen. Eventuel nødvendig udskiftning af dele, som direkte vedrører brændstofgennemstrømningen (såsom indsprøjtningsdyser), er tilladt.
 4.7.2.2. Hvis fabrikanten ønsker det, kan motoren afprøves på enten referencebrændstofferne GR og G23 eller referencebrændstofferne G25 og G23, i hvilket tilfælde typegodkendelsen kun er gyldig for gasser i henholdsvis H-området eller L-området.
 4.7.2.3. Motoren skal ved levering til kunden være forsynet med en mærkat, jf. punkt 4.12.8, som angiver, hvilken gassammensætning motoren er kalibreret til.
 4.8. Krav til brændstofspecifik typegodkendelse for motorer, der drives af flydende naturgas/biomethan (LNG)
 For så vidt angår flydende naturgas/biomethan kan der meddeles brændstofspecifik godkendelse, såfremt kravene i punkt 4.8.1-4.8.2 er opfyldt.
 4.8.1. Betingelser for ansøgning om brændstofspecifik typegodkendelse for motorer, der drives af flydende naturgas/biomethan (LNG).
 4.8.1.1. Fabrikanten kan kun ansøge om brændstofspecifik typegodkendelse, hvis kalibrering af motoren for en specifik LNG-gassammensætning (4) resulterer i en λ-forskydningsfaktor, der ikke afviger mere end 3 % fra λ-forskydningsfaktor for G20-brændstoffet som specificeret i bilag 5, og hvis ethanindhold ikke overstiger 1,5 %.
 4.8.1.2. I alle andre tilfælde skal fabrikanten ansøge om universal brændstoftypegodkendelse i overensstemmelse med specifikationerne i punkt 4.6.3.2.
 4.8.2. Særlige prøvningskrav ved brændstofspecifik typegodkendelse (LNG).
 4.8.2.1. Ved dobbeltbrændstofmotorfamilier, hvor motorerne kalibreres til en specifik LNG-gassammensætning2, og dette resulterer i en λ-forskydningsfaktor, der ikke afgiver mere end 3 % fra λ-forskydningsfaktoren for det i bilag 5 specificerede G20-brændstof og ethanindholdet ikke overstiger 1,5 %, prøves stammotoren kun på G20-referencebrændstoffet, jf. bilag 5.
 4.9. Typegodkendelse af et medlem af en motorfamilie hvad angår emissioner fra udstødningen
 4.9.1. Bortset fra det i punkt 4.8.2 omhandlede tilfælde skal godkendelsen af en stammotor uden yderligere prøvning udvides til at gælde alle medlemmer af motorfamilien, gældende for enhver brændstofsammensætning inden for det område, stammotoren er godkendt til (for de i punkt 4.7.2 beskrevne motorer) hhv. samme brændstofområde (for motorerne beskrevet enten i punkt 4.6 eller 4.7), som stammotoren er godkendt til.
 4.9.2. Såfremt den tekniske tjeneste finder, at den stammotor, der er udvalgt i forbindelse med den indgivne ansøgning, ikke fuldt ud repræsenterer den motorfamilie, som er defineret i del 1 i tillæg 4, kan den tekniske tjeneste vælge en alternativ og om nødvendigt en ekstra referencetestmotor.
 4.10. Krav til godkendelse med hensyn til egendiagnosesystemer
 4.10.1. Fabrikanterne sikrer, at alle motorsystemer og køretøjer er udstyret med et OBD-system.
 4.10.2. OBD-systemet skal være udformet, konstrueret og monteret i et køretøj i overensstemmelse med bilag 9A, således at det er i stand til at identificere, registrere og gøre opmærksom på de forskellige typer forringelser eller fejl, der er angivet i nævnte bilag i hele køretøjets livscyklus.
 4.10.3. Fabrikanten sikrer, at OBD-systemet opfylder kravene i bilag 9A, herunder kravene til dets funktionsdygtighed efter ibrugtagning, under alle normale og med rimelighed forudsigelige kørselsforhold, jf. også de normale driftsforhold, som er specificeret i bilag 9B.
 4.10.4. Ved prøvning med en kvalificeret forringet komponent, skal OBD-systemets fejlindikator aktiveres i overensstemmelse med bilag 9B. OBD-systemets fejlindikator kan også blive aktiveret ved emissionsniveauer, der ligger under OBD-systemets grænseværdier som specificeret i