text: omstaendigheder ikke er blevet udstedt ved den paagaeldende udfoersel, eller b) det over for toldmyndighederne godtgoeres, at varecertifikat EUR.1 er blevet udstedt, men af tekniske aarsager ikke er blevet godtaget ved indfoerslen. 2. Ved anvendelsen af stk. 1 skal eksportoeren i anmodningen anfoere sted og dato for udfoerslen af de varer, som varecertifikat EUR.1 vedroerer, og aarsagerne til sin anmodning. 3. Toldmyndighederne maa kun udstede et varecertifikat EUR.1 efterfoelgende, naar de har sikret sig, at oplysningerne i eksportoerens anmodning er i overensstemmelse med oplysningerne i de tilsvarende dokumenter. 4. Paa varecertifikater EUR.1, der udstedes efterfoelgende, skal anfoeres en af foelgende paategninger: »EXPEDIDO A POSTERIORI«, »UDSTEDT EFTERFOELGENDE«, »NACHTRAEGLICH AUSGESTELLT«, »AAÊAEÏÈAAÍ AAÊ ÔÙÍ ÕÓÔAAÑÙÍ«, »ISSUED RETROSPECTIVELY«, »DELIVRE A POSTERIORI«, »RILASCIATO A POSTERIORI«, »AFGEGEVEN A POSTERIORI«, »EMITIDO A POSTERIORI«, »ÚTGEFID EFTIR Á«, »UTSTEDT SENERE«, »ANNETTU JAELKIKAETEEN«, »UTFAERDAT I EFTERHAND«. 5. Den i stk. 4 omhandlede paategning anfoeres i rubrikken »Bemaerkninger« paa varecertifikat EUR.1. Artikel 19 Udstedelse af et duplikateksemplar af varecertifikat EUR.1 1. I tilfaelde af tyveri, bortkomst eller oedelaeggelse af et varecertifikat EUR.1 kan eksportoeren henvende sig til den toldmyndighed, der udstedte dette, og anmode om udstedelse af et duplikateksemplar paa grundlag af de hos myndigheden beroende udfoerselsdokumenter. 2. Paa duplikateksemplaret, der bliver udstedt paa denne maade, skal anfoeres en af foelgende paategninger: »DUPLICADO«, »DUPLIKAT«, »DUPLIKAT«, »ÁÍÔÉÃÑÁOEÏ«, »DUPLICATE«, »DUPLICATA«, »DUPLICATO«, »DUPLICAAT«, »SEGUNDA VIA«, »EFTIRRIT«, »DUPLIKAT«, »KAKSOISKAPPALE«, »DUPLIKAT«. 3. Den i stk. 2 omhandlede paategning anfoeres i rubrikken »Bemaerkninger« paa duplikateksemplaret af varecertifikat EUR.1. 4. Duplikateksemplaret, der skal paafoeres samme udstedelsesdato som det oprindelige varecertifikat EUR.1, faar virkning fra den paagaeldende dato. Artikel 20 Udstedelse af varecertifikater EUR.1 paa grundlag af tidligere udstedte eller udfaerdigede beviser for oprindelse Naar varer, som udgoer en enkelt sending, der er omfattet af et varecertifikat EUR.1 eller en fakturaerklaering, er anbragt under kontrol af et toldsted i en EF-medlemsstat eller i Finland, skal det originale bevis for oprindelse kunne erstattes med et eller flere varecertifikater EUR.1, som er udstedt af dette toldsted med henblik paa forsendelse af alle eller en del af disse varer til andre toldsteder i en af de kontraherende parter eller et af de i artikel 2 omhandlede lande, uanset om disse er beliggende i samme EF-medlemsstat, i Finland eller i et af de i artikel 2 omhandlede lande eller ej. Artikel 21 Betingelser for udfaerdigelse af en fakturaerklaering 1. En fakturaerklaering som omhandlet i artikel 16, stk. 1, litra b), kan udfaerdiges: a) af en godkendt eksportoer som omhandlet i artikel 22 b) af enhver eksportoer angaaende enhver sending, der bestaar af en eller flere pakker indebeholdende varer med oprindelsesstatus, hvis samlede vaerdi ikke er paa mere end det beloeb, der er omhandlet i artikel 21, stk. 1, litra b), i protokol 4 til EOES-aftalen. 2. Der kan udfaerdiges en fakturaerklaering, hvis de paagaeldende varer betragtes som varer med oprindelse i en af de kontraherende parter eller i et af de i artikel 2 omhandlede lande og opfylder de oevrige betingelser i denne protokol. 3. Den eksportoer, som udfaerdiger en fakturaerklaering, skal naar


text: som helst paa begaering af toldmyndighederne i udfoerselslandet kunne fremlaegge alle egnede dokumenter, som beviser, at de paagaeldende varer har oprindelsesstatus, og at de oevrige betingelser i denne protokol er opfyldt. 4. Eksportoeren skal udfaerdige en fakturarerklaering ved maskinskrivning, stempling eller trykning af erklaeringen, hvis tekst fremgaar af tillaeg IV, paa fakturaen, foelgesedlen eller et andet handelsdokument ved anvendelse af en af de sproglige udgaver, der er vist i dette tillaeg, i overensstemmelse med udfoerselslandets lovgivning. Erklaeringen kan ogsaa vaere haandskrevet; i saa fald skal den vaere skrevet med blaek og med blokbogstaver. 5. Fakturaerklaeringer skal vaere forsynet med eksportoerens personlige haandskrevne underskrift. En godkendt eksportoer som omhandlet i artikel 22 kan dog undlade at underskrive saadanne erklaeringer, forudsat at han skriftligt over for toldmyndighederne i udfoerselslandet tilkendegiver, at han paatager sig det fulde ansvar for alle fakturaerklaeringer, der angiver ham, som om de faktisk var forsynet med hans haandskrevne underskrift. 6. Eksportoeren kan udfaerdige en fakturaerklaering ved udfoerslen af de varer, som den vedroerer, eller efterfoelgende. Saafremt fakturaerklaeringen udfaerdiges, efter at de varer, som den vedroerer, er blevet angivet til indfoerselslandets toldmyndigheder, skal denne fakturaerklaering indeholde en henvisning til, hvilke dokumenter der allerede er fremlagt for disse myndigheder. Artikel 22 Godkendte eksportoerer 1. Udfoerselslandets toldmyndigheder kan give enhver eksportoer, i det foelgende benaevnt »godkendt eksportoer«, der hyppigt forsender varer i henhold til aftalen, og som til toldmyndighedernes tilfredshed giver alle de noedvendige garantier, saaledes at de kan efterproeve, at de paagaeldende varer har oprindelsesstatus, og at de oevrige betingelser i denne protokol er opfyldt, tilladelse til at udfaerdige fakturaerklaeringer uanset de paagaeldende varers vaerdi. 2. Toldmyndighederne kan udpege godkendte eksportoerer og til denne udpegelse knytte betingelser, som de finder hensigtsmaessige. 3. Toldmyndighederne giver den godkendte eksportoer et toldtilladelsesnummer, som skal angives paa fakturaerklaeringen. 4. Toldmyndighederne kontrollerer den brug, som den godkendte eksportoer goer af tilladelsen. 5. Toldmyndighederne kan naar som helst traekke tilladelsen tilbage. De skal goere dette, naar den godkendte eksportoer ikke laengere giver de i stk. 1 omhandlede garantier, ikke opfylder de i stk. 2 omhandlede betingelser eller paa anden maade goer ukorrekt brug af tilladelsen. Artikel 23 Gyldigheden af beviset for oprindelse 1. Varecertifikat EUR.1 skal vaere gyldigt i fire maaneder fra den dato, hvor det blev udstedt af udfoerselslandet, og skal i samme periode fremlaegges for indfoerselslandets toldmyndigheder. Fakturaerklaeringen skal vaere gyldig i fire maaneder fra den dato, hvor den blev udfaerdiget af eksportoeren, og skal i samme periode fremlaegges for indfoerselslandets toldmyndigheder. 2. De varecertifikater EUR.1 og fakturaerklaeringer, som fremlaegges for indfoerselslandets toldmyndigheder efter udloebet af den i stk. 1 naenvte frist, kan godtages som grundlag for praeferencebehandling, saafremt overskridelsen af fristen skyldes force majeure eller ekstraordinaere omstaendigheder. 3. I andre tilfaelde af forsinket fremlaeggelse kan indfoerselslandets toldmyndigheder godtage varecertifikater EUR.1 eller fakturaerklaeringer, forudsat at varerne er blevet fremlagt for dem inden udloebet af den naevnte frist. Artikel 24 Fremlaeggelse af bevis for oprindelse Varecertifikater EUR.1 og fakturaerklaeringer fremlaegges for toldmyndighederne i indfoerselslandet i henhold til det paagaeldende lands bestemmelser. Disse myndigheder er berettiget

type: contracts

jurisdiction: EU


text: til at forlange en oversaettelse af et varecertifikat EUR.1 eller en fakturaerklaering. De kan desuden kraeve, at indfoerselsanmeldelsen suppleres med importoerens angivelse af, at varerne opfylder de betingelser, der er noedvendige, for at denne overenskomst kan finde anvendelse. Artikel 25 P.m. Artikel 26 Undtagelser fra formelt bevis for oprindelse 1. Varer i smaaforsendelser fra private afsendere til private modtagere eller varer, der medbringes af rejsende som personlig bagage, betrages som varer med oprindelsesstatus, for hvilke det ikke er noedvendigt at fremlaegge et formelt bevis for oprindelse, saafremt det drejer sig om indfoersel helt uden erhvervsmaessig karakter, og det erklaeres, at varerne opfylder betingelserne i denne protokol, og der ikke er nogen tvivl om denne erklaerings rigtighed. For saa vidt angaar varer sendt pr. post, kan denne erklaering afgives paa toldangivelse C2/CP3 eller paa et ark papir, der vedlaegges det naevnte dokument. 2. Som indfoersel helt uden erhvervsmaessig karakter betragtes lejlighedsvis indfoersel, der udelukkende bestaar af varer bestemt til personlig brug for modtagerne eller de rejsende eller deres familie, og hvis beskaffenhed og maengde ikke giver anledning til tvivl om, at indfoerslen sker i ikke-erhvervsmaessigt oejemed. 3. Desuden maa den samlede vaerdi af disse varer ikke overstige de beloeb i ecu, der er omhandlet i artikel 26, stk. 3, i protokol 4 til EOES-aftalen, for saa vidt angaar smaaforsendelser og for saa vidt angaar varer, der indgaar i de rejsende personlige bagage. Artikel 27 Stoettedokumenter De i artikel 17, stk. 3, og artikel 21, stk. 3, omhandlede dokumenter, der benyttes som bevis for, at varer, der er omfattet af et varecertifikat EUR.1 eller en fakturaerklaering, kan betragtes som varer med oprindelse i en af de kontraherende parter eller i et af de i artikel 2 omhandlede lande og opfylder de oevrige betingelser i denne protokol, og at oplysningerne i en leverandoererklaering er korrekte, kan bl.a. omfatte foelgende: a) direkte dokumentation for fremstillingsprocessen for de omhandlede produkter hos den paagaeldende eksportoer eller leverandoer, f.eks. hidroerende fra hans eksterne eller interne regnskab b) dokumenter, som beviser oprindelsesstatus for de materialer, der er benyttet ved fremstillingen af de omhandlede produkter, og som er udstedt eller udfaerdiget i den kontraherende part, saafremt disse dokumenter benyttes i overensstemmelse med den paagaeldende kontraherende parts lovgivning c) dokumenter, som beviser den bearbejdning eller forarbejdning, der har fundet sted i den paagaeldende kontraherende part af materialer benyttet til fremstilling af de omhandlede produkter, og som er udstedt eller udfaerdiget i den kontraherende part, saafremt disse dokumenter benyttes i overensstemmelse med den paagaeldende kontraherende parts lovgivning d) varecertificater EUR.1 eller fakturaerklaeringer, som beviser oprindelsesstatus for de materialer, der er benyttet ved fremstillingen af de omhandlede produkter, og som er udstedt eller udfaerdiget i en af de kontraherende parter eller i et af de lande, der er omhandlet i artikel 2, i overensstemmelse med protokol nr. 3 til de bilaterale overenskomster mellem Faellesskabet og Island, Norge, Schweiz, Sverige og OEstrig eller bilag B til EFTA-konventionen e) passende bevis for, at bearbejdning eller forarbejdning, der er foretaget uden for de kontraherende parters


text: omraade i henhold til artikel 11, har fundet sted under overholdelse af de i denne artikel fastsatte betingelser. Artikel 28 Opbevaring af bevis for oprindelse, leverandoererklaeringer og stoettedokumenter 1. En eksportoer, der anmoder om udstedelse af et varecertifikat EUR.1, skal i mindst to aar opbevare de i artikel 17, stk. 3, omhandlede dokumenter. 2. En eksportoer, der udfaerdiger en fakturaerklaering, skal i mindst to aar opbevare en genpart af denne fakturaerklaering samt de i artikel 21, stk. 3, omhandlede dokumenter. 3. De toldmyndigheder i udfoerselslandet, som udsteder et varecertifikat EUR.1, skal i mindst to aar opbevare den i artikel 17, stk. 2, omhandlede anmodningsformular. 4. Infoerselslandets toldmyndigheder skal i mindst to aar opbevare de varecertifikater EUR.1 og de fakturaerklaeringer, der fremlaegges for dem. Artikel 29 Uoverensstemmelser og formelle fejl 1. Konstateres der mindre uoverensstemmelser mellem paategningerne paa et varecertifikat EUR.1 eller en fakturaerklaering og paategningerne paa de dokumenter, der forevises toldstedet med henblik paa varernes indklarering, medfoerer dette i sig selv ikke, at varecertifikat EUR.1 eller fakturaerklaeringen er ugyldig, saafremt det paa fyldestgoerende maade godtgoeres, at det paagaeldende dokument svarer til de frembudte varer. 2. Klare formelle fejl saasom skrivefejl paa et varecertifikat EUR.1 eller en fakturaerklaering boer ikke foere til, at det paagaeldende dokument afvises, hvis fejlene ikke er af en saadan karakter, at de rejser tvivl om rigtigheden af paategningerne i dokumentet. Artikel 30 Beloeb udtrykt i ecu Beloeb udtrykt i ecu eller i udfoerselslandets nationale valuta anvendes i overensstemmelse med artikel 31 i protokol 4 til EOES-aftalen. AFSNIT VI ORDNINGER FOR ADMINISTRATIVT SAMARBEJDE Artikel 31 Gensidig bistand For at sikre en korrekt anvendelse af denne protokol yder de kontraherende parter gennem de kompetente toldmyndigheder hinanden gensidig bistand ved kontrollen med aegtheden af varecertifikater EUR.1 og fakturaerklaeringer og med rigtigheden af de oplysninger, der afgives i disse dokumenter. Artikel 32 Kontrol af beviset for oprindelse 1. Efterfoelgende undersoegelse af varecertifikater EUR.1 og fakturaerklaeringer skal udfoeres stikproevevis, og i oevrigt naar indfoerselslandets toldmyndigheder har rimelig tvivl hvad angaar saadanne dokumenters aegthed, de paagaeldende varers oprindelsesstatus eller opfyldelsen af de oevrige betingelser i denne protokol. 2. Med henblik paa gennemfoerelse af bestemmelserne i stk. 1 skal indfoerselslandets toldmyndigheder tilbagesende varecertifikat EUR.1 og fakturaen, hvis den er blevet fremlagt, eller fakturaerklaeringen eller en genpart af de naevnte dokumenter til udfoerselslandets toldmyndigheder, i givet fald med angivelse af de materielle eller formelle elementer, der goer det berettiget at foretage en undersoegelse. Til stoette for anmodningen om efterfoelgende kontrol fremsender de samtlige dokumenter og oplysninger, som de er kommet i besiddelse af, og som tyder paa, at angivelserne i varecertifikat EUR.1 eller i fakturaerklaeringen er ukorrekte. 3. Selve kontrollen gennemfoeres af udfoerselslandets toldmyndigheder. De er i denne sammenhaeng berettiget til at kraeve alle oplysninger og foretage alle former for kontrol af eksportoerens regnskaber eller enhver anden kontrol, som de finder hensigtsmaessig. 4. Hvis indfoerselslandets toldmyndigheder traeffer afgoerelse om at suspendere praeferenceordningen for de paagaeldende varer, medens de afventer resultatet af undersoegelsen, skal de tilbyde at frigive varerne til importoeren med forbehold af saadanne


text: sikkerhedsforanstaltninger, de maatte finde noedvendige. 5. De toldmyndigheder, der anmoder om undersoegelsen, skal underrettes om resultaterne af denne undersoegelse saa hurtigt som muligt. Det skal klart fremgaa af disse resultater, om dokumenterne er aegte, og om de paagaeldende varer kan betragtes som varer med oprindelse i en af de kontraherende parter eller i et af de i artikel 2 omhandlede lande og opfylder de oevrige betingelser i denne protokol. Artikel 33 Bilaeggelse af tvister Hvis der i forbindelse med de i artikel 32 fastsatte kontrolprocedurer opstaar tvister, der ikke kan bilaegges, mellem de toldmyndigheder, der anmoder om en undersoegelse, og de toldmyndigheder, der er ansvarlige for undersoegelsens gennemfoerelse, eller hvis der opstaar tvister om fortolkningen af denne protokol, forelaegges disse for Toldudvalget.Artikel 34 Sanktioner Der ivaerksaettes sanktioner mod enhver person, der udfaerdiger eller lader udfaerdige et dokument med urigtige oplysninger for at faa en praeferenceordning for varer. AFSNIT VII CEUTA OG MELILLA Artikel 35 Bestemmelser vedroerende Ceuta og Melilla 1. Udtrykket »Faellesskabet« i denne protokol omfatter ikke Ceuta og Melilla. Udtrykket »varer med oprindelse i Faellesskabet« omfatter ikke varer med oprindelse i Ceuta og Melilla. 2. Ved anvendelsen af bestemmelserne i tillaegsprotokollen vedroerende varer med oprindelse i Ceuta og Melilla anvendes naervaerende protokol med de fornoedne aendringer, jf. dog de saerlige betingelser i artikel 36. Artikel 36 Saerlige betingelser 1. Foelgende betragtes som: a) varer med oprindelse i Ceuta og Melilla: i) varer, der fuldt ud er fremstillet i Ceuta og Melilla ii) varer, der er fremstillet i Ceuta og Melilla, og ved hvis fremstilling der er benyttet materialer, som ikke fuldt ud er fremstillet dér, forudsat at disse varer har undergaaet tilstraekkelig bearbejdning eller forarbejdning i Ceuta og Melilla. Denne betingelse gaelder dog ikke for materialer med oprindelse i de kontraherende parter eller i et af de i artikel 2 omhandlede lande som omhandlet i denne protokol b) varer med oprindelse i Finland: i) varer, der fuldt ud er fremstillet i Finland ii) varer, der er fremstillet i Finland, og ved hvis fremstilling der er benyttet materialer, som ikke fuldt ud er fremstillet dér, forudsat at disse varer har undergaaet tilstraekkelig bearbejdning eller forarbejdning i Finland. Denne betingelse gaelder dog ikke for materialer med oprindelse i Ceuta og Melilla, i en af de kontraherende parter eller i et af de i artikel 2 omhandlede lande som omhandlet i denne protokol. 2. Ceuta og Melilla betragtes som et enkelt omraade. 3. Hvis et bevis for oprindelse, der er udstedt eller udfaerdiget i henhold til denne protokol, angaar varer med oprindelse i Ceuta og Melilla, skal eksportoeren tydeligt angive dem ved hjaelp af maerket »CM«. Hvad angaar varecertifikat EUR.1, skal dette angives i rubrik 4 paa certifikatet. Hvad angaar fakturaerklaeringen, skal dette angives paa det dokument, hvorpaa erklaeringen afgives. 4. Det paahviler de spanske toldmyndigheder at sikre anvendelsen af denne protokol i Ceuta og Melilla. 5. Artikel 15 finder ikke anvendelse paa samhandelen mellem Ceuta og Melilla paa den ene side og Finland paa den anden side. AFSNIT VIII AFSLUTTENDE BESTEMMELSER


text: Artikel 37 AEndringer af protokollen Den Blandede Komité kan traeffe afgoerelse om at aendre bestemmelserne i denne protokol. Tillaeg I INDLEDENDE NOTER TIL LISTEN I TILLAEG II Note 1 Listen indeholder for alle beroerte varer, regler for, hvilke betingelser der skal vaere opfyldt, for at disse varer kan betragtes som tilstraekkeligt bearbejdede eller forarbejdede i henhold til artikel 4, stk. 1, i denne protokol. Note 2 2.1. I de foerste to kolonner paa listen beskrives den fremstillede vare. I foerste kolonne angives positionsnummer eller kapitel i det harmoniserede system, og i anden kolonne angives varebeskrivelsen i den bestemte position eller det bestemte kapitel i dette system. For hver angivelse i de foerste to kolonner er en regel specificeret i kolonne 3 eller 4. Naar der i nogle tilfaelde staar et »ex« foer angivelsen i foerste kolonne, betyder det, at reglen i kolonne 3 eller 4 kun finder anvendelse paa den del af den paagaeldende position eller det paagaeldende kapitel, som er anfoert i kolonne 2. 2.2. Naar flere positioner er grupperet i kolonne 1, eller et kapitel er angivet, og varebeskrivelsen i kolonne 2 derfor er angivet generelt, finder den tilsvarende regel i kolonne 3 eller 4 anvendelse paa alle varer, der i henhold til det harmoniserede system tariferes under positioner i kapitlet eller under en af de positioner, der er grupperet i kolonne 1. 2.3. Naar der er forskellige regler paa listen for forskellige varer inden for en position, indeholder hver »indrykning« beskrivelsen af den del af positionen, der er omfattet af den tilsvarende regel i kolonne 3 eller 4. 2.4. Hvis der i forbindelse med en angivelse i de foerste to kolonner er specificeret en regel i baade kolonne 3 og 4, kan eksportoeren vaelge at anvende enten reglen i kolonne 3 eller reglen i kolonne 4. Hvis der ikke er angivet nogen oprindelsesregel i kolonne 4, skal reglen i kolonne 3 anvendes. Note 3 3.1. Bestemmelserne i artikel 4, stk. 1, i denne protokol angaaende varer med oprindelsesstatus, der benyttes til fremstilling af andre varer, finder anvendelse, uanset om denne status er opnaaet paa den fabrik, hvor disse varer benyttes, paa en anden fabrik i samme land eller i et andet land som omhandlet i artikel 2 i denne protokol. 3.2. Reglen paa listen er den mindstebearbejdning eller -forarbejdning, der er noedvendig, og yderligere bearbejdning eller forarbejdning giver ogsaa oprindelsesstatus; omvendt kan en mindre grad af bearbejdning eller forarbejdning ikke give oprindelsesstatus. Naar et materiale uden oprindelsesstatus ifoelge en regel kan anvendes paa et vist fremstillingstrin, er det tilladt at anvende et saadant materiale paa et tidligere stadium i fremstillingen, men ikke paa et senere stadium. 3.3. Naar det i en regel paa listen specificeres, at en vare maa fremstilles af mere end ét materiale, betyder det, at et hvilket som helst eller flere af materialerne kan anvendes. Det kraeves ikke, at alle materialer anvendes. 3.4. Naar det i en regel paa listen hedder, at en vare skal vaere fremstillet af et bestemt materiale, forhindrer betingelsen naturligvis


text: ikke, at der anvendes andre materialer, som paa grund af deres art ikke kan opfylde reglen. Dette gaelder imidlertid ikke for varer, der - selv om de ikke maa fremstilles af det bestemte materiale, som er naevnt paa listen - paa et tidligere fremstillingstrin maa fremstilles af et materiale af samme art. 3.5. Naar der i en regel paa listen angives to procenter som maksimumsvaerdien af materialer uden oprindelsesstatus, der kan anvendes, maa disse procenter ikke laegges sammen. Heraf foelger, at maksimumsvaerdien af alle de anvendte materialer uden oprindelsesstatus aldrig maa vaere hoejere end den hoejeste af de angivne procenter. Endvidere maa de enkelte procenter ikke overskrides i forhold til de bestemte materialer, de gaelder for. Tillaeg II LISTE OVER BEARBEJDNINGER ELLER FORARBEJDNINGER, SOM MATERIALER UDEN OPRINDELSESSTATUS SKAL UNDERGAA, FOR AT DEN FREMSTILLEDE VARE KAN FAA OPRINDELSESSTATUS > TABELPOSITION> Tillaeg III VARECERTIFIKAT EUR.1 OG ANMODNING OM VARECERTIFIKAT EUR.1 Trykningsinstruks 1. Formularens format er 210 mm x 297 mm, idet en maksimal afvigelse paa minus 5 mm og plus 8 mm i laengden tillades. Der skal anvendes hvidt, traefrit og skrivefast papir med en vaegt paa mindst 25 g pr. m2. Det skal forsynes med guillochetryk i bunden i groen farve, som goer al forfalskning ved hjaelp af mekaniske eller kemiske midler synlig. 2. De offentlige myndigheder i EF-medlemsstaterne og Finland kan forbeholde sig ret til selv at trykke formularerne eller overlade trykningen til trykkerier, som de har godkendt. I sidstnaevnte tilfaelde skal hver formular forsynes med en bemaerkning om godkendelsen. Hver formular skal forsynes med trykkeriets navn og adresse eller et maerke, som goer det muligt at identificere trykkeriet. Den skal desuden forsynes med et paatrykt eller paa anden maade anfoert loebenummer, der tjener til identifikation. >REFERENCE TIL EN FILM>>REFERENCE TIL EN FILM>>REFERENCE TIL EN FILM>>REFERENCE TIL EN FILM> Tillaeg IV FAKTURAERKLAERING Fakturaerklaeringen, hvis tekst er gengivet nedenfor, skal udfaerdiges i overensstemmelse med fodnoterne. Det er dog ikke noedvendigt at gengive fodnoterne. Dansk Eksportoeren af varer, der er omfattet af naervaerende dokument (toldmyndighedernes tilladelse nr. . . . (1)), erklaerer, at varerne, medmindre andet tydeligt er angivet, har praeferenceoprindelse i . . . (2c) (3). Spansk El exportador de los productos incluidos en el presente documento (autorización aduanera n° . . . (1)) declara que, salvo indicación en sentido contrario, estos productos gozan de un origen preferencial . . . (2b) (3). Tysk Der Ausfuehrer (Ermaechtigter Ausfuehrer; Bewilligungs-Nr. . . . (1)) der Waren, auf die sich dieses Handelspapier bezieht, erklaert, dass diese Waren, soweit nicht anders angegeben, praeferenzbeguenstigte . . . (2d) Ursprungswaren sind (3). Graesk Ï aaîáãùãÝáò ôùí ðñïúueíôùí ðïõ êáëýðôïíôáé áðue ôï ðáñueí Ýããñáoeï (UEaeaaéá ôaaëùíaassïõ õð'áñéè. . . . (1)) aeçëþíaaé ueôé, aaêôueò aaUEí aeçëþíaaôáé óáoeþò UEëëïò, ôá ðñïúueíôá áõôUE aassíáé ðñïôéìçóéáêÞò êáôáãùãÞò . . . (2e) (3). Engelsk The exporter of the products covered by this document (customs authorization No . . . (1)) declares that, except where otherwise clearly indicated, these products are of . . . preferential origin (2a) (3). Fransk L'exportateur des


text: produits couverts par le présent document (autorisation douanière n° . . . (1)) déclare que, sauf indication claire du contraire, ces produits ont l'origine préférentielle . . . (2f) (3). Italiensk L'esportatore delle merci contemplate nel presente documento (autorizzazione doganale n. . . . (1)) dichiara che, salvo indicazione contraria, le merci sono di origine preferenziale . . . (2g) (3). Nederlandsk De exporteur van de goederen waarop dit document van toepassing is (douanevergunning nr. . . . (1)), verklaart dat, behoudens uitdrukkelijke andersluidende vermelding, deze goederen van preferentiële (2h) oorsprong . . . (3). Portugisisk O abaixo assinado, exportador dos produtos cobertos pelo presente documento (autorização aduaneira no . . . (1)), declara que, salvo expressamente indicado em contrário, estes produtos são de origem preferencial . . . (2i) (3). Islandsk Útflytjandi varanna, sem skjal letta tekur til (heimild tollyfirvalda nr. . . . (1)), l ́ysir lví yfir, a s sé eigi annars greinilega geti s eru laer af . . . (2j) frí sindauppruna (3). Norsk Eksportoeren av produktene omfattet av dette dokument (tollmyndighetenes autorisasjonsnr. . . . (1)) erklaerer at disse produktene, unntatt hvor annet er tydelig angitt, har . . . (2k) preferanseopprinnelse (3). Finsk Taessae asiakirjassa mainittujen tuotteiden viejae (tullin lupanumero . . . (1)) ilmoittaa, ettae naemae tuotteet ovat, ellei toisin ole selvaesti merkitty, etuuskohteluun oikeuttavaa . . . (2l) alkuperaeae (3). Svensk Exportoeren av de varor som omfattas av detta dokument (tullmyndighetens tillstaand nr. . . . (1)) foersaekrar att dessa varor, om inte annat tydligt markerats, har foermaansberaettigande ursprung i . . . (2m) (3). . , den . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . (4) (Sted og dato) . (5) (Eksportoerens underskrift; endvidere skal navnet paa den person, der underskriver erklaeringen, angives letlaeseligt) (1) Hvis fakturaerklaeringen udfaerdiges af en godkendt eksportoer i henhold til artikel 22 i protokollen, skal nummeret paa den godkendte eksportoers tilladelse anfoeres her. Hvis fakturaerklaeringen ikke udfaerdiges af en godkendt eksportoer, kan ordene i parentes udelades, eller eksportoeren kan undlade at udfylde feltet. (2) a: EC, Austrian, Icelandic, Finnish, Norwegian, Swedish, Swiss b: CE, Austriaco, Islandés, Finlandés, Noruego, Sueco, Suizo c: EF, OEstrig, Island, Finland, Norge, Sverige, Schweiz d: EG-, finnische, islaendische, norwegische, oesterreichische, schwedische, schweizerische e: AAÊ, Áõóôñssáò, Éóëáíaessáò, OEéíëáíaessáò, Íïñâçãssáò, Óïõçaessáò, AAëâaaôssáò f: CE, autrichienne, islandaise, finlandaise, norvégienne, suédoise, suisse g: CE, austriaca, islandese, finlandese, norvegese, svedese, svizzera h: EG, Oostenrijkse, IJslandse, Finse, Noorse, Zweedse, Zwitserse i: CE, austríaca, islandesa, finlandesa, norueguesa, sueca, suíca j: EB, austurriskum, islenskum, finnskum, norskum, saenskum, svissneskum k: EF, oesterriksk, islandsk, finsk, norsk, svensk, sveitsisk l: EY-alkuperaeae tai itaevaltalaista, islantilaista, suomalaista, norjalaista, ruotsalaista tai sveitsilaeistae m: EG, OEsterrike, Island, Finland, Norge, Sverige, Schweiz (3) Hvis fakturaerklaeringen helt eller delvis vedroerer varer med oprindelse i Ceuta og Melilla i henhold til artikel 35 i protokollen, skal eksportoeren tydeligt angive dem i det dokument, hvorpaa erklaeringen udfaerdiges, ved hjaelp af maerket »CM«. (4) Disse


text: angivelser kan udelades, hvis oplysningerne fremgaar af selve dokumentet. (5) Jf. artikel 21, stk. 5, i protokollen. Hvis det ikke er noedvendigt, at eksportoeren skriver under, er han ogsaa fritaget for at angive sit navn. FAELLESERKLAERING OM EN OVERGANGSPERIODE FOR UDSTEDELSE ELLER UDFAERDIGELSE AF DOKUMENTER VEDROERENDE BEVIS FOR OPRINDELSE a) I to aar efter denne afgoerelses ikrafttraeden accepterer de kontraherende parters kompetente myndigheder som gyldigt bevis for oprindelse i den betydning, der er fastlagt i denne overenskomst, foelgende dokumenter, der er omhandlet i artikel 13 i den tidligere protokol nr. 3, som affattet i afgoerelse nr. 1/88 truffet af Den Blandede Komité: i) EUR.1-certifikater, herunder langtidscertifikater, som paa forhaand er paategnet af de kompetente toldmyndigheder i eksportstaten ii) EUR.1-certifikater, herunder langtidscertifikater, som er paategnet af en godkendt eksportoer med et saerligt stempel, som er blevet godkendt af toldmyndighederne i eksportstaten, og iii) fakturaer, der henviser til langtidscertifikater. b) I seks maaneder efter denne afgoerelses ikrafttraeden accepterer de kontraherende parters kompetente toldmyndigheder som gyldigt bevis for oprindelse i den betydning, der er fastlagt i denne overenskomst, foelgende dokumenter, der er omhandlet i artikel 8 i den tidligere protokol nr. 3, som affattet i afgoerelse nr. 1/88 truffet af Den Blandede Komité: i) fakturaer, der er forsynet med eksportoerens erklaering som anfoert i bilag V til den tidligere protokol nr. 3, som affattet i afgoerelse nr. 1/88 truffet af Den Blandede Komité, udfaerdiget i overensstemmelse med artikel 13 i naevnte protokol, og ii) fakturaer, der er forsynet med eksportoerens erklaering som anfoert i bilag V til den tidligere protokol nr. 3, som affattet i afgoerelse nr. 1/88 truffet af Den Blandede Komité, udfaerdiget af enhver eksportoer. c) De kontraherende parters kompetente toldmyndigheder accepterer anmodninger om efterfoelgende kontrol af de i litra a) og b) naevnte dokumenter i en periode paa to aar efter udstedelsen og udfaerdigelsen af det paagaeldende bevis for oprindelse. Naevnte kontrol foretages i overensstemmelse med bestemmelserne i afsnit VI i denne protokol.


text:
 Avis juridique important
 |
 22000D1019(11)
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalg nr. 38/1999 af 30. marts 1999 om ændring af bilag XIII (transport) og protokol 37 til EØS-aftalen
 EF-Tidende nr. L 266 af 19/10/2000 s. 0027 - 0044
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalgnr. 38/1999af 30. marts 1999om ændring af bilag XIII (transport) og protokol 37 til EØS-aftalenDET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR -under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som tilpasset ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt "aftalen", særlig artikel 98, ogud fra følgende betragtninger:(1) bilag XIII til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 15/1999 truffet af Det Blandede EØS-udvalg den 29. januar 1999(1).(2) Rådets beslutning 78/174/EØF af 20. februar 1978 om indførelse af en konsultationsprocedure og om nedsættelse af et udvalg for transportinfrastrukturen(2) er indarbejdet i aftalen.(3) Udvalget for transportinfrastrukturen, som blev nedsat ved Rådets beslutning 78/174/EØF, er opført i protokol 37 til aftalen som et udvalg, i hvis arbejde eksperter fra EFTA-staterne kan deltage.(4) Beslutning 78/174/EØF blev ophævet ved Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 16/92/96/EF af 23. juli 1996 om fællesskabets retningslinjer for udvikling af det transeuropæiske transportnet(3).(5) Ifølge beslutning nr. 1692/96/EF skal nettet kunne tilsluttes nettene i bl.a. EFTA-staterne, samtidig med at interoperabiliteten og adgangen til disse net fremmes.(6) Ved beslutning nr. 1692/96/EF er der nedsat et udvalg for det transeuropæiske transportnet.(7) Beslutning nr. 1692/96/EF bør indarbejdes i aftalen -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1I bilag XIII (transport) til aftalen erstattes "Tillæg 1" med "Tillæg 2", erstattes "Tillæg 2" med "Tillæg 3", erstattes "Tillæg 3" med "Tillæg 4" og erstattes "Tillæg 4" med "Tillæg 5".Artikel 2Punkt 5 (Rådets beslutning 78/174/EØF) i bilag XIII til aftalen affattes således:"5. 396 D 1692: Rådets og Europa-Parlamentets beslutning nr. 1692/96/EF af 23. juli 1996 om Fællesskabets retningslinjer for udvikling af det transeuropæiske transportnet (EFT L 228 af 9.9.1996, s. 1), som berigtiget i EFT L 15 af 17.1.1997, s. 1.Bestemmelserne i beslutningen gælder i forbindelse med aftalen med følgende tilpasninger:a) i artikel 1, stk. 2, erstattes ordene 'i medlemsstaterne samt eventuelt på fællesskabsplan' med 'i de områder, der hører under de kontraherende parter i EØS-aftalen', og ordene 'idet en medlemsstat eller Fællesskabet i den forbindelse ikke på forhånd forpligtes finansielt' erstattes med 'idet en kontraherende part i EØS-aftalen ikke på forhånd forpligtes finansielt'b) i artikel 1, stk. 3, erstattes ordet 'traktaten' med 'EØS-aftalen'c) i artikel 2, stk. 2, litra a), erstattes ordene 'Fællesskabets målsætninger' med 'de målsætninger, der er omhandlet i EØS-aftalen'd) i artikel 2, stk. 2, litra h), erstattes ordene 'staterne i Den Europæiske Frihandelssammenslutning (EFTA)' med 'Schweiz' og ordene 'i Fællesskabets interesse' med 'af interesse for de kontraherende parter i EØS-aftalen'e) i artikel 4, første linje, erstattes ordene 'Fællesskabets indsats' med 'de kontraherende parters indsats' og ordene 'de mål, som Fællesskabets forfølger' i litra i) erstattes med 'de mål, som de kontraherende parter i EØS-aftalen forfølger'f) i artikel 6 erstattes ordet 'Fællesskabet' med ordene 'de kontraherende parter i EØS-aftalen' og udtrykket 'og efter de relevante procedurer i traktaten' finder ikke


text: anvendelseg) i artikel 7, stk. 1, erstattes ordet 'traktaten' med 'EØS-aftalen'h) i artikel 8, stk. 1, finder ordene 'og i medfør af Rådets direktiv 92/43/EØF' ikke anvendelse, og ordet 'Union' i artikel 8, stk. 2, litra b), erstattes med ordene 'de områder, der hører under de kontraherende parter i EØS-aftalen'i) i afsnit 2 (veje) i bilag I til beslutningen indsættes følgende illustreret med kort som anført i tillæg 1 til dette bilag:'2.15. Island2.16. Norge'j) i afsnit 3 (jernbaner) i bilag I til beslutningen indsættes følgende illustreret med kort som anført i tillæg 1 til dette bilag:'3.16. Norge'k) i afsnit 6 (lufthavne) i bilag I til beslutningen indsættes følgende illustreret med kort som anført i tillæg 1 til dette bilag:'6.8. Island6.9. Norge'.De nærmere bestemmelser for EFTA-staternes medvirken i overensstemmelse med aftalens artikel 101:En ekspert fra hver EFTA-stat kan deltage i udvalget for det transeuropæiske transportnets arbejde. Europa-Kommissionen underretter rettidigt deltagerne om datoerne for møder i udvalget og fremsender al relevant dokumentation."Artikel 3Punkt 4 (udvalget for transportinfrastrukturen) i protokol 37 til aftalen affattes således:"4. Udvalget for det transeuropæiske transportnet (Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 1692/96/EF)".Artikel 4Teksterne til beslutning nr. 1692/96/EF på islandsk og norsk, som er knyttet til de respektive sproglige udgaver af denne afgørelse, er autentiske.Artikel 5Denne afgørelse træder i kraft den 31. marts 1999, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle fornødne meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1.Artikel 6Denne afgørelse offentliggøres i EØS-afsnittet i og EØS-tillægget til De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 30. marts 1999.På Det Blandede EØS-udvalgs vegneF. BarbasoFormand(1) EFT L 35 af 10.2.2000, s. 45.(2) EFT L 54 af 25.2.1978, s. 16.(3) EFT L 228 af 9.9.1996, s. 1.BILAGtil afgørelse nr. 38/1999 truffet af Det Blandede EØS-udvalg"Tillæg 1KORT OMHANDLET I BILAG I TIL EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS BESLUTNING nr. 1692/96/EF MED TILFØJELSER AF HENSYN TIL EØS-AFTALEN(se tilpasninger i litra i), j) og k) i punkt 5 i bilag XIII til aftalen)>PIC FILE= "L_2000266DA.003101.EPS">>PIC FILE= "L_2000266DA.003201.EPS">>PIC FILE= "L_2000266DA.003301.EPS">>PIC FILE= "L_2000266DA.003401.EPS">>PIC FILE= "L_2000266DA.003501.EPS">>PIC FILE= "L_2000266DA.003601.EPS">>PIC FILE= "L_2000266DA.003701.EPS">>PIC FILE= "L_2000266DA.003801.EPS">>PIC FILE= "L_2000266DA.003901.EPS">>PIC FILE= "L_2000266DA.004001.EPS">>PIC FILE= "L_2000266DA.004101.EPS">>PIC FILE= "L_2000266DA.004201.EPS">>PIC FILE= "L_2000266DA.004301.EPS">>PIC FILE= "L_2000266DA.004401.EPS">"


text:
 26.11.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 310/18
 Kun de originale FN/ECE-tekster har retlig virkning i henhold til folkeretten. Dette regulativs nuværende status og ikrafttrædelsesdato bør kontrolleres i den seneste version af FN/ECE's statusdokument TRANS/WP.29/343, der findes på adressen:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Regulativ nr. 64 fra De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (FN/ECE) — Ensartede forskrifter for godkendelse af køretøjer for så vidt angår udstyr, som kan omfatte: en reserveenhed til midlertidig anvendelse, et sikkerhedsdæk (run-flat-dæk) og/eller sikkerhedsdæksystem og/eller et system til dæktryksovervågning
 Omfattende al gældende tekst frem til:
 Ændringsserie 02 — Ikrafttrædelsesdato: 19. august 2010
 Korrigendum 1 til ændringsserie 02 — Ikrafttrædelsesdato: 19. august 2010
 INDHOLD
 REGULATIV
 1.
 Anvendelsesområde
 2.
 Definitioner
 3.
 Ansøgning om godkendelse
 4.
 Godkendelse
 5.
 Forskrifter og prøvninger
 6.
 Yderligere oplysninger
 7.
 Ændringer af køretøjstypen og udvidelse af godkendelsen af en køretøjstype
 8.
 Produktionens overensstemmelse
 9.
 Sanktioner i tilfælde af produktionens manglende overensstemmelse
 10.
 Endeligt ophør af produktionen
 11.
 Navne og adresser på de tekniske tjenester, der er ansvarlige for udførelse af godkendelsesprøvninger, og på de administrative myndigheder
 12.
 Overgangsbestemmelser
 BILAG
 Bilag 1 —
 Meddelelse om godkendelse eller udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelse eller endeligt ophør af produktionen af en type køretøj for så vidt angår udstyr i henhold til regulativ nr. 64
 Bilag 2 —
 Udformning af godkendelsesmærker
 Bilag 3 —
 Bremse- og afvigelsesprøvning for køretøjer monteret med reserveenheder til midlertidig anvendelse
 Bilag 4 —
 Prøvningskrav til run-flat-advarselssystemer (RFWS)
 Bilag 5 —
 Prøvning af dæktryksovervågningssystemer (TPMS)
 1. ANVENDELSESOMRÅDE
 Dette regulativ finder anvendelse på godkendelse af køretøjer i klasse M1 og N1
 (1) som er udstyret med:
 a)
 en reserveenhed til midlertidig anvendelse og/eller
 b)
 sikkerhedsdæk og/eller sikkerhedsdæksystem og/eller
 c)
 et system til dæktryksovervågning (2).
 For så vidt angår dette regulativ skal dæk- og reservehjulsudskiftningsenheder i form af sikkerhedsdæk (run-flat-dæk) eller sikkerhedsdæksystemer, når de er i en helt lufttom tilstand, anses for at være midlertidige reserveenheder, jf. definitionen i regulativets punkt 2.10.
 2. DEFINITIONER
 I dette regulativ forstås ved:
 2.1. »Godkendelse af et køretøj«: godkendelse af køretøjstypen for så vidt angår midlertidig anvendelse af reservehjuls- og dækenheden.
 2.2. »Køretøjstype«: en klasse køretøjer, som ikke indbyrdes afviger på væsentlige punkter såsom:
 2.2.1.1.
 køretøjets maksimale akseltryk som defineret i punkt 2.12
 2.2.1.2.
 egenskaberne for reservehjuls- og dækenheden til midlertidig anvendelse
 2.2.1.3.
 trækmetoden (forhjuls-, baghjuls- eller firehjulstræk)
 2.2.1.4.
 ophænget
 2.2.1.5.
 bremsesystemet
 2.2.1.6.
 hjulstørrelsen/dækstørrelsen
 2.2.1.7.
 hjulets indpresningsdybde.
 2.2.2.1.
 fabrikantens handelsnavn eller -mærke
 2.2.2.2.
 de af køretøjets egenskaber, der i væsentlig grad indvirker på dæktryksovervågningssystemets ydeevne
 2.2.2.3.
 dæktryksovervågningssystemets type og konstruktion.
 2.3. »Hjul«: et komplet hjul bestående af en fælg og skivebremse
 2.3.1. »Betegnelse for hjulstørrelse«: en betegnelse, der som minimum omfatter den nominelle fælgdiameter, den nominelle fælgbredde og fælgprofil
 2.3.2. »Indpresningsdybde«: afstanden fra fælgens anlægsflade mod hjulnavet til fælgens midterlinje.
 2.4. »Dæk«: et luftdæk i form af en forstærket bøjelig kappe, som enten er forsynet med eller sammen med det hjul, hvorpå det er monteret, danner et kontinuerligt, overvejende cirkulært lukket kammer, der indeholder en luftart (almindeligvis luft) eller en luftart og en væske, som er beregnet til anvendelse


text:
ved et tryk, der højere end det atmosfæriske tryk. Det kan være et:
 2.4.1. »Normalt dæk«: et dæk, der passer til alle normale driftsforhold på vej
 2.4.2. »Reservedæk til midlertidig brug«: et dæk, som er specielt konstrueret til at være anderledes end et normalt dæk, og som kun er beregnet til midlertidig brug under begrænsede kørselsforhold
 2.4.3. »Sikkerhedsdæk (run-flat-dæk) eller selvbærende dæk«: en dækopbygning med en teknisk løsning (f.eks. forstærkede dæksider osv.), der gør det muligt for et luftdæk monteret på et passende hjul og uden supplerende komponenter, at give køretøjet de basale dækfunktioner som minimum ved en hastighed på 80 km/h (50 mph) og over en afstand på 80 km, når der køres med et punkteret dæk
 2.4.4. »Sikkerhedsdæksystem« eller »udvidet mobilitetssystem«: en enhed af specificerede funktionelt afhængige komponenter, herunder et dæk, som tilsammen leverer en nærmere angivet ydelse, så køretøjet med de basale dækfunktioner mindst kan køre med en hastighed på 80 km/h (50 mph) over en distance på 80 km ved kørsel med fladt dæk.
 2.5. »Kørsel med fladt dæk«: en tilstand, hvor dækket i al væsentlighed bevarer den strukturelle funktionsdygtighed med et dæktryk på mellem 0 og 70 kPa.
 2.6. »Basale dækfunktioner«: et oppumpet dæks normale evne til at bære en given belastning indtil en given hastighed og til at overføre fremdrifts-, styre- og bremsekræfter til det underlag, som det kører på.
 2.7. »Dækdimensionsbetegnelse«: en kombination af tal, som entydigt angiver dækkets geometriske størrelse, herunder nominel dækbredde, nominelt højde-bredde forhold og nominel diameter. De nøjagtige definitioner af disse begreber kan ses i regulativ nr. 30.
 2.8. »Dækopbygning«: de tekniske egenskaber for dækkets karkasse. Dette kan omfatte diagonal eller krydslag, diagonalbælte, radial eller sikkerhedsdæk, jf. nærmere definition i regulativ nr. 30.
 2.9. »Standardreserveenhed«: en enhed bestående af hjul og dæk, som med hensyn til hjul- og dækstørrelse, hjulets indpresningsdybde og dækopbygning er identisk med den enhed, som er monteret i samme akselposition på den pågældende køretøjsmodel eller -version til normal drift. Dette omfatter hjul, som er fremstillet af et andet materiale, f.eks. stål i stedet for aluminiumlegering, hvortil der kan anvendes anderledes konstruerede hjulfastgørelsesbolte- eller møtrikker, men som ellers er identisk med det hjul, der er beregnet til normal drift.
 2.10. »Reserveenhed til midlertidigt brug«: en enhed bestående af et vilkårligt hjul og dæk, som ikke falder under definitionen »standardreserveenhed« i punkt 2.9. Reserveenheder til midlertidigt brug kan være af følgende typer:
 En enhed, hvor dækket er et reservedæk til midlertidig anvendelse, jf. definitionen i punkt 2.4.2.
 En enhed, hvor hjulet har en anden indpresningsdybde end det hjul, der er monteret i samme akselposition til normal drift af køretøjet.
 En enhed, hvor hjulet har en anden opbygning end det dæk, der er monteret i samme akselposition til normal drift af køretøjet.
 En enhed, hvor dækket er et normalt dæk, jf. definitionen i punkt 2.4.1, men hvor størrelsesbetegnelsen for hjulet og/eller dækket ikke er den samme som for det hjul eller dæk, der er monteret i samme akselposition til normal drift af køretøjet.
 En enhed, hvor en dæk-


text:
og hjulenhed, jf. definitionen i punkt 2.4.3 eller 2.4.4, er monteret på køretøjet til normal, længerevarende anvendelse på vej, men som i nødstilfælde anvendes i helt lufttom tilstand.
 2.11. »Totalmasse«: den af fabrikanten angivne teknisk tilladte totalmasse (denne kan være højere end den »tilladte totalmasse«, som de nationale myndigheder har fastsat).
 2.12. »Største akseltryk«: den af fabrikanten angivne højeste værdi af den samlede lodrette kraft mellem dækkenes kontaktflade på én aksel og jorden, som skyldes den del af køretøjets masse, der bæres af den pågældende aksel; dette tryk kan være højere end det »tilladte akseltryk«, som de nationale myndigheder har fastsat. Summen af akseltryk kan være højere end den værdi, der svarer til køretøjets totalmasse.
 2.13. »Run-flat-advarselssystem«: beskriver et system, som giver føreren besked, hvis dækket fungerer i lufttom driftstilstand.
 2.14. »Dæktryksovervågningssystem (TPMS)«: et system, der er monteret i et køretøj, og som er i stand til at vurdere dæktryk eller variationer i dæktrykket over tid og sende oplysninger herom til føreren, mens køretøjet kører.
 2.15. »Koldt dæktryk«: ved den omgivende temperatur uden trykstigning som følge af brug af dækket.
 2.16. »Anbefalet koldt dæktryk (Prec)«: det af køretøjets fabrikant anbefalede dæktryk for hver enkelt dækposition ved den påtænkte anvendelse (hastighed og belastning) af et givet køretøj således som angivet på køretøjets fabrikationsplade og/eller i instruktionsbogen.
 2.17. »Dæktryk ved drift (Pwarm)«: dæktryk for hver enkelt dækposition, således som det er steget fra det kolde dæktryk på grund af temperaturpåvirkningen som følge af brug af køretøjet.
 2.18. »Prøvningstryk (Ptest)«: det faktiske dæktryk for dækket/dækkene, der er valgt for hver enkelt dækposition efter lufttab under prøvningsproceduren.
 2.19. »Type dæktrykovervågningssystem«: systemer, der ikke udviser forskelle på væsentlige punkter som:
 3. ANSØGNING OM GODKENDELSE
 3.1. Ansøgning om godkendelse af en køretøjstype hvad angår udstyr i form af:
 a)
 en reserveenhed til midlertidig anvendelse (herunder et eventuelt run-flat-advarselssystem), og/eller
 b)
 et dæktryksovervågningssystem
 indsendes af køretøjsfabrikanten eller dennes behørigt bemyndigede repræsentant.
 3.2. Den ledsages af tre kopier af en beskrivelse af køretøjstypen for så vidt angår de punkter, der er specificeret i bilag 1 til dette regulativ.
 3.3. Et køretøj, der er repræsentativt for den type, som skal godkendes, indleveres til den typegodkendende myndighed eller den tekniske tjeneste, der er ansvarlig for udførelse af godkendelsesprøvningen.
 3.4. Før der meddeles typegodkendelse, skal den administrative myndighed efterprøve, at der foreligger tilfredsstillende ordninger til sikring af effektiv kontrol af produktionens overensstemmelse.
 4. GODKENDELSE
 4.1. Hvis det køretøj, der er ansøgt godkendt i henhold til dette regulativ, opfylder alle betingelserne i afsnit 5 nedenfor, meddeles der godkendelse for den pågældende køretøjstype.
 4.1.1. En køretøjsgodkendelse, som udelukkende vedrører bestemmelserne om en reserveenhed til midlertidig anvendelse, meddeles, hvis køretøjet opfylder forskrifterne i punkt 5.1 og 5.2.
 4.1.2. En køretøjsgodkendelse, som udelukkende vedrører bestemmelserne om sikkerhedsdæksystemer, meddeles, hvis køretøjet opfylder forskrifterne i punkt 5.3.
 4.2. Hver godkendt type tildeles et godkendelsesnummer. De første to cifre (i øjeblikket 02, svarende til ændringsserie 02) angiver den ændringsserie, som omfatter de seneste vigtige tekniske ændringer af regulativet på godkendelsens udstedelsestidspunkt. Samme kontraherende part må ikke tildele samme


text:
nummer til en anden køretøjstype. Imidlertid kan varianter i en modelserie, som er i forskellige klasser med hensyn til kriterierne i punkt 2.2, være omfattet af samme typegodkendelse, forudsat resultaterne af prøvningerne i punkt 5.2 og 5.3 ikke udviser store forskelle.
 4.3. Meddelelse om godkendelse eller udvidelse eller nægtelse af godkendelse af en køretøjstype i henhold til dette regulativ skal fremsendes til de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, ved hjælp af en formular svarende til modellen i bilag 1 til dette regulativ.
 4.4. Ethvert køretøj, som er i overensstemmelse med en type, som er godkendt efter dette regulativ, skal på et let synligt og let tilgængeligt sted, der er angivet i godkendelsesattesten, være påført et internationalt godkendelsesmærke bestående af følgende:
 4.4.1. En cirkel, som omslutter bogstavet »E« efterfulgt af kendingsnummeret på den stat, som har meddelt godkendelse (3):
 4.4.2. nummeret på dette regulativ efterfulgt af:
 4.4.2.1.
 bogstavet »R« ved køretøjer, der udelukkende er godkendt i henhold til punkt 4.1.1
 4.4.2.2.
 bogstavet »P« ved køretøjer, der udelukkende er godkendt i henhold til punkt 4.1.2
 4.4.2.3.
 bogstaverne »RP« ved køretøjer, der både er godkendt i henhold til punkt 4.1.1 og 4.1.2
 4.4.3. en streg og godkendelsesnummeret til højre for det symbol, der foreskrives i punkt 4.4.1 og 4.4.2.
 4.5. Er køretøjet i overensstemmelse med en køretøjstype, som i henhold til et eller flere til overenskomsten vedføjede regulativer er godkendt i samme stat, som har meddelt godkendelse efter dette regulativ, behøver det i punkt 4.4.1 ovenfor foreskrevne symbol ikke gentages. I så fald anbringes regulativets nummer og godkendelsesnumrene samt yderligere symboler for alle regulativer, i henhold til hvilke typegodkendelse er meddelt i det land, som har meddelt typegodkendelse i henhold til dette regulativ, i lodrette kolonner til højre for det i punkt 4.4.1 foreskrevne symbol.
 4.6. Godkendelsesmærket skal være let læseligt og må ikke kunne fjernes.
 4.7. Godkendelsesmærket skal anbringes tæt ved eller på den fabrikationsplade, fabrikanten har anbragt på køretøjet.
 4.8. Bilag 2 til dette regulativ indeholder eksempler på sammensætning af godkendelsesmærker.
 5. FORSKRIFTER OG PRØVNINGER
 5.1. Generelt
 5.1.1. Dæk beregnet til at indgå i en reserveenhed til midlertidig anvendelse som defineret i punkt 2.10 skal godkendes i henhold til regulativ nr. 30.
 5.1.2. For køretøjer med mindst fire hjul skal belastningsevnen for reserveenheden til midlertidig anvendelse mindst være lig med halvdelen af det højeste af de maksimale akseltryk for køretøjet. Hvis anvendelsen er begrænset til en særlig aksel, som er nævnt i vejledningen i punkt 6 nedenfor, skal belastningsevnen mindst være lig halvdelen af det maksimale akseltryk for den pågældende aksel.
 5.1.3. Den konstruktivt bestemte hastighed for reserveenheden til midlertidig anvendelse skal være mindst 120 km/h ved type 1, 2 og 3.
 5.1.4. Reserveenheder til midlertidig anvendelse skal have følgende karakteristika:
 5.1.4.1.
 Et advarselssymbol for en maksimal hastighed på 80 km/h, udformet i overensstemmelse med diagrammet nedenfor, skal være permanent anbragt på hjulets yderside på et tydeligt sted.
 For køretøjer, som er beregnet til salg i lande, der benytter britiske måleenheder, skal et yderligere advarselssymbol, som, bortset fra at tallet


text:
»80« er udskiftet med »50« og »km/h« med »mph«, er identisk med det ovenfor beskrevne, være permanent anbragt på hjulets yderside på et tydeligt sted.
 Alternativt kan et enkelt advarselssymbol, udformet i overensstemmelse med diagrammet nedenfor, være permanent anbragt på hjulets yderside på et tydeligt sted.
 Versalerne skal være mindst 5 mm høje og tallene »80« og »50« skal være mindst 20 mm høje, hvor de elementer, der udgør det enkelte tegn i tallet, skal have en linjetykkelse på mindst 3 mm. Tekst med små bogstaver skal have en linjehøjde på mindst 5 mm. Hele teksten skal være omgivet af en kant og være placeret på en baggrund, som er en kontrastfarve.
 Forskrifterne i dette punkt finder kun anvendelse på reserveenheder til midlertidig brug af type 1, 2 og 3, jf. definitionen i punkt 2.10.1, 2.10.2 og 2.10.3.
 5.1.4.1.1.
 Et advarselssymbol for en maksimal hastighed på 120 km/h, udformet i overensstemmelse med diagrammet nedenfor, skal være permanent anbragt på hjulets yderside på et tydeligt sted.
 For køretøjer, som er beregnet til salg i lande, der benytter britiske måleenheder, skal et yderligere advarselssymbol, som, bortset fra at tallet »120« er udskiftet med »75« og »km/h« med »mph«, er identisk med det ovenfor beskrevne, være permanent anbragt på hjulets yderside på et tydeligt sted.
 Alternativt kan et enkelt advarselssymbol, udformet i overensstemmelse med diagrammet nedenfor, være permanent anbragt på hjulets yderside på et tydeligt sted.
 Versalerne skal være mindst 5 mm høje og tallene »120« og »75« skal være mindst 20 mm høje, hvor de elementer, der udgør det enkelte tegn i tallet, skal have en linjetykkelse på mindst 3 mm. Tekst med små bogstaver skal have en linjehøjde på mindst 5 mm. Hele teksten skal være omgivet af en kant og være placeret på en baggrund, som er en kontrastfarve.
 Forskrifterne i dette punkt finder kun anvendelse på reserveenheder til midlertidig brug af type 4, jf. definitionen i punkt 2.10.4, som leveres til anvendelse på et køretøj i klasse M1.
 5.1.4.2.
 Når hjulet og/eller dækket er monteret på køretøjet med henblik på midlertidig anvendelse, skal der på dets udvendige overflade være en særlig farve eller et særligt farvemønster, som klart adskiller sig fra farven på standardenhederne. Hvis det er muligt at sætte en hjulkapsel på reserveenheden til midlertidig anvendelse, må den særlige farve eller det særlige farvemønster ikke skjules af denne.
 5.1.5. Bortset fra ved sikkerhedsdæk/selvbærende dæk eller sikkerhedsdæksystemer/udvidede mobilitetssystemer er det tilladt kun at levere én reserveenhed til midlertidig anvendelse sammen med køretøjet.
 5.1.6. Ved køretøjer udstyret med sikkerhedsdæk/selvbærende dæk eller sikkerhedsdæksystem/udvidet mobilitetssystem skal køretøjet også have monteret et run-flat-advarselssystem (som defineret i punkt 2.13), som fungerer i et hastighedsområde fra 40 km/h til køretøjets konstruktivt bestemte tophastighed, og som opfylder forskrifterne i punkt 5.1.6.1 til 5.1.6.6. Hvis køretøjet imidlertid er monteret med et dæktryksovervågningssystem, der opfylder forskrifterne i punkt 5.3, er yderligere montering af et run-flat-advarselssystem ikke påkrævet.
 5.1.6.1.
 Der afgives advarsel i form af et gult optisk advarselssignal.
 5.1.6.2.
 Advarselssignalet skal tændes, når tændingslåsen (startkontakten) er i positionen


text:
»on« (kørselsposition) (funktionskontrol).
 5.1.6.3.
 Føreren skal, senest når det opdages, at et dæk fungerer i lufttom tilstand, advares ved hjælp af det advarselssignal, der er nævnt i punkt 5.1.6.1.
 5.1.6.4.
 I tilfælde af svigt eller uregelmæssighed i en føler, som påvirker run-flat-advarselssystemet, herunder svigt i outputsignalets strømkilde, strømforsyning eller strømtransmission, skal føreren advares om run-flat-systemfejl ved hjælp af et gult optisk signal. Hvis det i punkt 5.1.6.1 beskrevne advarselssignal både anvendes til at signalere, at et dæk kører i lufttom (run-flat) tilstand og fejl i run-flat-advarselssystemet, finder følgende anvendelse: når tændingslåsen (startkontakten) er i positionen »on « (kørselsposition), skal kontrollampen blinke til angivelse af systemfejl. Efter en kort periode skal kontrollampen lyse kontinuerligt, så længe fejlen eksisterer, og så længe tændingslåsen (startkontakten) er i positionen »on « (kørselsposition). Forløbet med blinken efterfulgt af kontinuerlig lysen skal gentages, hver gang tændingslåsen (startkontakten) slås til positionen »on«, indtil fejlen er rettet.
 5.1.6.5.
 Når systemet nulstilles manuelt i overensstemmelse med køretøjsfabrikantens instrukser, finder bestemmelserne i punkt 5.1.6.3 og 5.1.6.4 ikke anvendelse.
 5.1.6.6.
 Driften af det i punkt 5.1.6.2 til 5.1.6.4 beskrevne advarselssignal skal opfylde forskrifterne i bilag 4.
 5.1.7. Hvis køretøjet er udstyret med en reserveenhed til midlertidig anvendelse, som opbevares i lufttom tilstand, skal der på køretøjet forefindes en anordning, som gør det muligt at bringe dækket til midlertidig anvendelse op på det foreskrevne tryk på højst 10 minutter.
 5.2. Bremseprøvning
 5.2.1. Køretøjer, der er beregnet til at blive udstyret med reserveenheder til midlertidig anvendelse, skal opfylde forskrifterne i bilag 3 til dette regulativ.
 5.3. Dæktryksovervågningssystemer (TPMS)
 5.3.1. Generelle forskrifter
 5.3.1.1.
 Med forbehold af forskrifterne i punkt 12 skal alle køretøjer i klasse M1 op til en totalmasse på 3 500 kg og N1, hvor alle aksler for begge klassers vedkommende er monteret med enkeltdæk og udstyret med et dæktrykovervågningssystem efter definitionen i punkt 2.14, opfylde ydelseskravene i punkt 5.3.1.2 til 5.3.5.5 nedenfor og skal prøves i overensstemmelse med bilag 5.
 5.3.1.2.
 Ethvert dæktryksovervågningssystem, der er monteret på et køretøj, skal overholde forskrifterne i regulativ nr. 10.
 5.3.1.3.
 Systemet skal som minimum være operativt i hastighedsområdet fra 40 km/h til køretøjets konstruktivt bestemte tophastighed.
 5.3.2. Dæktryksdetektering ved hændelsesrelateret tryktab (punkteringsprøve)
 5.3.2.1.
 Dæktryksovervågningssystemet prøves efter prøvningsproceduren i punkt 2.6.1 i bilag 5. Ved denne prøvning skal dæktryksovervågningssystemet tænde det i punkt 5.3.5 beskrevne advarselssignal senest 10 minutter efter, at dæktrykket ved kørsel for et af køretøjets dæk er reduceret med 20 % eller har nået et laveste tryk på 150 kPa, afhængig af, hvad der er højest.
 5.3.3. Detektering af dæktryk, der er betragteligt under det anbefalede tryk med henblik på optimal ydelse, herunder brændstofforbrug og sikkerhed (diffusionsprøve)
 5.3.3.1.
 Dæktryksovervågningssystemet prøves efter prøvningsproceduren i punkt 2.6.2 i bilag 5. Ved denne prøvning skal dæktryksovervågningssystemet tænde det i punkt 5.3.5 beskrevne advarselssignal senest efter 60 minutters kumulativ kørselstid efter, at dæktrykket under kørsel i et til fire af køretøjets dæk er reduceret med 20 %.
 5.3.4. Detektering af fejl
 5.3.4.1.
 Dæktryksovervågningssystemet prøves efter prøvningsproceduren i punkt 3 i bilag 5. Ved prøvningen efter denne


text:
procedure skal dæktryksovervågningssystemet tænde det i punkt 5.3.5 beskrevne advarselssignal senest 10 minutter efter forekomsten af en fejl, der påvirker genereringen eller transmissionen af kontrol- eller responssignaler i køretøjets dæktryksovervågningssystem. Hvis systemet blokeres som følge af ydre påvirkninger (f.eks. fra radiostøj), kan detekteringstiden for fejlen forlænges.
 5.3.5. Advarselssignaler
 5.3.5.1.
 Der afgives advarsel i form af et optisk advarselssignal, der er i overensstemmelse med regulativ nr. 121.
 5.3.5.2.
 Advarselssignalet skal tændes, når tændingslåsen (startkontakten) er i positionen »on« (kørselsposition) (funktionskontrol). [Dette krav gælder ikke for kontrollamper, der vises i et fællesfelt].
 5.3.5.3.
 Advarselssignalet skal være synligt også i fuldt dagslys; føreren skal fra førersædet let kunne kontrollere, at lampen er funktionsdygtig.
 5.3.5.4.
 Signaleringen af fejl kan ske ved samme advarselssignal som det, der anvendes til signalering af for lavt dæktryk. Hvis det i punkt 5.3.5.1 beskrevne advarselssignal både anvendes til at signalere for lavt dæktryk og fejl i dæktryksovervågningssystemet, finder følgende anvendelse: når tændingslåsen (startkontakten) er i positionen »on« (kørselsposition), skal kontrollampen blinke til angivelse af fejl. Efter en kort periode skal kontrollampen lyse kontinuerligt, så længe fejlen eksisterer, og så længe tændingslåsen (startkontakten) er i positionen »on« (kørselsposition). Forløbet med blinken efterfulgt af kontinuerlig lysen skal gentages, når som helst tændingslåsen (startkontakten) slås til positionen »on«, indtil fejlen er rettet.
 5.3.5.5.
 Den kontrollampe, der anvendes til det i punkt 5.3.5.1 beskrevne advarselssignal, kan også anvendes i blinkende funktionsmåde til angivelse af information om nulstillingsstatus for dæktryksovervågningssystemet i overensstemmelse med køretøjets instruktionsbog.
 6. YDERLIGERE OPLYSNINGER
 6.1. Hvis køretøjet er udstyret med en reserveenhed til midlertidig anvendelse, skal instruktionsbogen mindst indeholde følgende oplysninger:
 6.1.1. En erklæring om risikoen ved manglende overholdelse af anvendelsesbegrænsningerne ved en reserveenhed til midlertidig anvendelse, herunder eventuelt en erklæring om anvendelse, der er begrænset til en bestemt aksel.
 6.1.2. En instruks om at køre forsigtigt og overholde den tilladte maksimale hastighed på 80 km/h (50 mph), når der er monteret en reserveenhed til midlertidig anvendelse af type 1, 2 eller 3, jf. definitionen i punkt 2.10.1, 2.10.2 eller 2.10.3, og om at genmontere en standardenhed så hurtigt som muligt. Det skal tydeliggøres, at denne instruks også gælder reserveenheder til midlertidig anvendelse af type 5, jf. definitionen i 2.10.5, når den anvendes i lufttom tilstand.
 6.1.2.1.
 En instruks om at køre forsigtigt og overholde den tilladte maksimale hastighed på 120 km/h (75 mph), når der er monteret en reserveenhed til midlertidig anvendelse af type 4, jf. definitionen i punkt 2.10.4, og om at genmontere en standardenhed så hurtigt som muligt.
 6.1.3. En erklæring om, at køretøjet ikke må anvendes med mere end én reserveenhed til midlertidig anvendelse ad gangen. Dette krav finder kun anvendelse på reserveenheder til midlertidig brug af type 1, 2 og 3, jf. definitionen i punkt 2.10.1, 2.10.2 og 2.10.3.
 6.1.4. En tydelig angivelse af det dæktryk, som køretøjsfabrikanten foreskriver for dækket i reserveenheden til midlertidig anvendelse.
 6.1.5. For køretøjer udstyret med en reserveenhed til midlertidig anvendelse, som opbevares i lufttom tilstand, en beskrivelse af proceduren til oppumpning til det tryk, der foreskrives for midlertidig anvendelse


text:
af den i punkt 5.1.7 ovenfor omhandlede anordning.
 6.2. Hvis køretøjet er udstyret med et dæktrykovervågningssystem eller et run-flat-advarselssystem, skal køretøjets instruktionsbog mindst indeholde følgende oplysninger:
 6.2.1. En erklæring om, at køretøjet er udstyret med et sådant system (og oplysninger om, hvordan systemet nulstilles, hvis det pågældende system har en sådan funktion).
 6.2.2. en illustration af den i punkt 1.5 beskrevne kontrollampe (og en illustration af fejlfunktionskontrollampesymbolet, hvis der anvendes en særlig kontrollampe for denne funktion)
 6.2.3. Yderligere oplysninger om, hvad det indebærer, at kontrollampen for lavt dæktryk lyser, og en beskrivelse af de korrigerende foranstaltninger, der skal træffes, hvis dette sker
 6.3. Hvis der ikke leveres en instruktionsbog med køretøjet, skal oplysningerne i punkt 6.1 og/eller 6.2 ovenfor angives på et iøjnefaldende sted på køretøjet.
 7. ÆNDRINGER AF KØRETØJSTYPEN OG UDVIDELSE AF GODKENDELSEN AF EN KØRETØJSTYPE
 7.1. Alle ændringer af køretøjstypen skal meddeles den administrative myndighed, der har meddelt typegodkendelse. Denne instans kan derefter:
 7.1.1.
 anse det for usandsynligt, at ændringerne vil få en væsentlig negativ virkning, og at køretøjet under alle omstændigheder fortsat opfylder kravene eller
 7.1.2.
 kræve en yderligere prøvningsrapport fra den tekniske tjeneste, som er ansvarlig for prøvningens udførelse.
 7.2. Bekræftelse eller nægtelse af godkendelse med angivelse af ændringerne meddeles de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, ved hjælp af den i punkt 4.3 ovenfor anførte procedure.
 7.3. Den administrative myndighed, som udsteder udvidelse af godkendelse, tildeler et serienummer til hver meddelelsesformular, der udfærdiges ved en sådan udvidelse.
 8. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE
 8.1. Procedurerne til sikring af produktionens overensstemmelse skal være i overensstemmelse med dem, der er fastlagt i overenskomstens tillæg 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), idet der gælder følgende forskrifter:
 8.2. Den administrative myndighed, der har meddelt typegodkendelse, kan når som helst efterprøve produktionens overensstemmelse på de enkelte produktionsanlæg. Den normale hyppighed af sådan efterprøvning skal være mindst én gang om året.
 9. SANKTIONER I TILFÆLDE AF PRODUKTIONENS MANGLENDE OVERENSSTEMMELSE
 9.1. Godkendelser, som er meddelt for en type køretøj i henhold til dette regulativ, kan inddrages, hvis forskrifterne i punkt 8 ikke er opfyldt.
 9.2. Hvis en af de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, inddrager en godkendelse, som den tidligere har meddelt, skal den straks underrette de øvrige kontraherende parter, som anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en kopi af godkendelsesformularen, som i slutningen med store typer er forsynet med den underskrevne og daterede påskrift »GODKENDELSE INDDRAGET«.
 10. ENDELIGT OPHØR AF PRODUKTIONEN
 Hvis indehaveren af godkendelsen endeligt ophører med at fremstille en køretøjstype, som er godkendt i henhold til dette regulativ, skal han underrette den myndighed, som har meddelt godkendelsen. Ved modtagelse af den relevante meddelelse skal den pågældende myndighed meddele dette til de andre kontraherende parter, der anvender dette regulativ, ved hjælp af en kopi af godkendelsesformularen, som i slutningen med store typer er forsynet med den underskrevne og daterede påskrift »PRODUKTION OPHØRT«.
 11. NAVNE OG ADRESSER PÅ TEKNISKE TJENESTER, SOM ER ANSVARLIGE FOR UDFØRELSE AF GODKENDELSESPRØVNINGERNE, OG PÅ DE ADMINISTRATIVE MYNDIGHEDER
 De kontraherende parter, der anvender dette regulativ, meddeler FN's sekretariat navn og adresse på


text:
de tekniske tjenester, som er ansvarlige for udførelse af godkendelsesprøvninger, og på de administrative myndigheder, som meddeler godkendelser, og hvortil meddelelser udstedt i andre lande om godkendelse eller udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelse, skal sendes.
 12. OVERGANGSBESTEMMELSER
 12.1. Efter den officielle ikrafttrædelsesdato for ændringsserie 01 kan ingen af de kontraherende parter, der anvender regulativet, nægte godkendelse i henhold til dette regulativ som ændret ved ændringsserie 01.
 12.2. Fra 36 måneder efter den officielle ikrafttrædelsesdato for ændringsserie 01 må kontraherende parter, som anvender dette regulativ, for så vidt angår midlertidig anvendelse af reservehjul/-dæk, sikkerhedsdæk eller et run-flat-system kun meddele godkendelse, hvis den dæktype, som skal godkendes, opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved ændringsserie 01.
 12.3. Kontraherende parter, der anvender dette regulativ, må ikke nægte at meddele udvidelse af godkendelser til den forudgående ændringsserie til dette regulativ.
 12.4. Kontraherende parter, der anvender dette regulativ, skal fortsat meddele godkendelser for de typer køretøjer, som opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved de forudgående ændringsserier i en periode på 36 måneder efter ikrafttrædelsen af ændringsserie 01.
 12.5. Fra den officielle ikrafttrædelsesdato for ændringsserie 02 kan ingen kontraherende part, som anvender dette regulativ, nægte at meddele godkendelse i henhold til dette regulativ som ændret ved ændringsserie 02.
 12.6. Fra den 1. november 2012 kan kontraherende parter, der anvender dette regulativ, nægte at meddele national eller regional godkendelse af en køretøjstype af klasse M1 med en totalmasse på op til 3 500 kg og N1, hvor alle aksler for begge klassers vedkommende er monteret med enkeltdæk, hvis køretøjstypen ikke opfylder forskrifterne i ændringsserie 02 til dette regulativ.
 12.7. Fra den 1. november 2014 kan kontraherende parter, der anvender dette regulativ, nægte første nationale eller regionale registrering (første ibrugtagning) af en køretøjstype af klasse M1 med en totalmasse på op til 3 500 kg og N1, hvor alle aksler for begge klassers vedkommende er monteret med enkeltdæk, hvis køretøjstypen ikke opfylder forskrifterne i ændringsserie 02 til dette regulativ.
 12.8. Uanset ovenstående overgangsbestemmelser er kontraherende parter, hvis anvendelse af dette regulativ først træder i kraft efter ikrafttrædelsen af den seneste ændringsserie, ikke forpligtede til at acceptere godkendelser, som er meddelt i henhold til tidligere ændringsserier til dette regulativ.
 (1) Som fastlagt i bilag 7 til den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3) (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend. 2, som senest ændret ved Amend. 4).
 (2) For så vidt angår køretøjer i klasse M1 med en totalmasse på op til 3 500 kg og N1, hvor alle aksler for begge klassers vedkommende er monteret med enkeltdæk.
 (3) 1 for Tyskland, 2 for Frankrig, 3 for Italien, 4 for Nederlandene, 5 for Sverige, 6 for Belgien, 7 for Ungarn, 8 for Tjekkiet, 9 for Spanien, 10 for Serbien, 11 for Det Forenede Kongerige, 12 for Østrig, 13 for Luxembourg, 14 for Schweiz, 15 (ubenyttet), 16 for Norge, 17 for Finland, 18 for Danmark, 19 for Rumænien, 20 for Polen, 21 for Portugal, 22 for Den Russiske Føderation, 23 for Grækenland, 24 for Irland, 25 for Kroatien, 26 for Slovenien,


text:
27 for Slovakiet, 28 for Belarus, 29 for Estland, 30 (ubenyttet), 31 for Bosnien-Hercegovina, 32 for Letland, 33 (ubenyttet), 34 for Bulgarien, 35 (ubenyttet), 36 for Litauen, 37 for Tyrkiet, 38 (ubenyttet), 39 for Aserbajdsjan, 40 for Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, 41 (ubenyttet), 42 for Det Europæiske Fællesskab (godkendelser meddeles af medlemsstaterne under anvendelse af deres respektive ECE-symboler), 43 for Japan, 44 (ubenyttet), 45 for Australien, 46 for Ukraine, 47 for Sydafrika, 48 for New Zealand, 49 for Cypern, 50 for Malta, 51 for Republikken Korea, 52 for Malaysia, 53 for Thailand, 54 og 55 (ubenyttet), 56 for Montenegro, 57 (ubenyttet) og 58 for Tunesien. Efterfølgende numre tildeles andre stater i den kronologiske orden, i hvilken de ratificerer eller tiltræder overenskomsten om ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer samt udstyr og dele, som kan monteres og/eller benyttes på hjulkøretøjer, samt vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser, der er meddelt på grundlag af sådanne forskrifter, og de således tildelte numre meddeles af FN's generalsekretær til de kontraherende parter.
 BILAG 1
 MEDDELELSE
 (største format: A4 (210 × 297 mm))
 BILAG 2
 UDFORMNING AF GODKENDELSESMÆRKER
 Model A
 (se punkt 4.4 i dette regulativ)
 Det ovennævnte godkendelsesmærke, der er påmonteret et køretøj, angiver, at den pågældende køretøjstype med hensyn til reserveenhed(er) til midlertidig anvendelse er godkendt i Nederlandene (E 4) i henhold til regulativ nr. 64 med godkendelsesnummer 022439. Godkendelsesnummeret angiver, at godkendelsen er meddelt efter forskrifterne i regulativ 64, som omfatter ændringsserie 02.
 Model B
 (se punkt 4.4 i dette regulativ)
 Det ovennævnte godkendelsesmærke, der er påmonteret et køretøj, angiver, at den pågældende køretøjstype med hensyn til dæktrykovervågningssystem(er) er godkendt i Nederlandene (E 4) i henhold til regulativ nr. 64 med godkendelsesnummer 022439. Godkendelsesnummeret angiver, at godkendelsen er meddelt efter forskrifterne i regulativ 64, som omfatter ændringsserie 02.
 Model C
 (se punkt 4.5 i dette regulativ)
 Ovenstående godkendelsesmærke, der er anbragt på et køretøj, viser, at den pågældende køretøjstype er godkendt i Nederlandene (E 4) i henhold til regulativ nr. 64 (med hensyn til udstyr i form af reserveenhed(er) til midlertidig anvendelse og dæktrykovervågningssystem) og 13-H (1). Godkendelsesnumrene angiver, at regulativ nr. 64 på meddelelsesdatoerne for de respektive godkendelser omfattede ændringsserie 02, mens regulativ nr. 13-H forelå i det oprindelige version.
 (1) Det sidstnævnte nummer er kun et eksempel.
 BILAG 3
 BREMSE- OG AFVIGELSESPRØVNING FOR KØRETØJER MONTERET MED RESERVEENHEDER TIL MIDLERTIDIG ANVENDELSE
 1. GENERELLE BETINGELSER
 1.1.
 Prøvebanen skal være plan og have en overflade med god friktion.
 1.2.
 Prøvningerne må kun finde sted, når der ikke er vind, som kan påvirke resultaterne.
 1.3.
 Køretøjet skal være læsset til den teknisk tilladte totalmasse, jf. definitionen i dette regulativs punkt 2.11.
 1.4.
 Akselbelastningen som følge af belastningsforholdet i dette bilags punkt 1.3 skal være proportionelt med de maksimale akseltryk som defineret i punkt 2.12 i dette regulativ.
 1.5.
 Bortset fra sikkerhedsdæk skal dækkene være pumpet til det dæktryk, som køretøjsfabrikanten har anbefalet for den pågældende køretøjstype og belastningstilstand. Et sikkerhedsdæk prøves i hel lufttom tilstand.
 2. BREMSE- OG AFGIVELSESPRØVNING
 2.1.
 Prøvningen udføres med reserveenheden til


text:
midlertidig brug, som skiftevis monteres i stedet for ét forhjul og ét baghjul. Hvis brugen af reserveenheden til midlertidig brug er begrænset til en bestemt aksel, udføres prøvningen dog kun med reserveenheden monteret på den pågældende aksel.
 2.2.
 Prøvningen udføres ved hjælp af driftsbremsesystemet med en udgangshastighed på 80 km/h med motoren frakoblet.
 2.3.
 Bremseydelsen skal være som foreskrevet i prøvningsproceduren i regulativ nr. 13 eller 13-H for køretøjer i klasse M1 og N1 ved type O-koldprøvning med motoren frakoblet.
 2.3.1.
 Ved køretøjer i klasse M1, der er godkendt i henhold til regulativ nr. 13, monteret med reserveenhed(er) til midlertidig anvendelse af type 1, 2, 3 og 5, jf. definitionen i punkt 2.10.1, 2.10.2, 2.10.3 og 2.10.5, og prøvet ved en foreskrevet hastighed på 80 km/h,
 må standselængden ved påførelse af en maksimal kraft på 500 N på fodpedalen højst være 50,7 m og
 den gennemsnitlige fuldt udviklede deceleration (mfdd), der fås ud fra følgende formel, må ikke være under 5,8 ms–2:
 Mfdd = v2 / 41,14 s
 hvor »v« er den udgangshastighed, hvormed bremsningen påbegyndes og »s« er den tilbagelagte afstand under bremsning mellem 0,8 v og 0,1 v.
 2.3.1.1.
 Ved køretøjer i klasse N1, der er godkendt i henhold til regulativ nr. 13, monteret med reserveenhed(er) til midlertidig anvendelse af type 1, 2, 3 og 5, jf. definitionen i punkt 2.10.1, 2.10.2, 2.10.3 og 2.10.5, og prøvet ved en foreskrevet hastighed på 80 km/h,
 må standselængden ved påførelse af en maksimal kraft på 700 N på fodpedalen højst være 61,2 m og
 den gennemsnitlige fuldt udviklede deceleration (mfdd), der fås ud fra følgende formel, må ikke være under 5,0 ms–2:
 Mfdd = v2 / 41,14 s
 hvor »v« er den udgangshastighed, hvormed bremsningen påbegyndes og »s« er den tilbagelagte afstand under bremsning mellem 0,8 v og 0,1 v.
 2.3.1.2.
 Ved køretøjer i klasse M1, der er godkendt i henhold til regulativ nr. 13, monteret med en reserveenhed af type 4, jf. definitionen i punkt 2.10.4, og prøvet ved en foreskrevet hastighed på 120 km/h,
 må standselængden ved påførelse af en maksimal kraft på 500 N på fodpedalen højst være 108 m, og
 den gennemsnitlige fuldt udviklede deceleration (mfdd), der fås ud fra følgende formel, må ikke være under 5,8 ms–2:
 Mfdd = v2 / 41,14 s
 hvor »v« er den udgangshastighed, hvormed bremsningen påbegyndes og »s« er den tilbagelagte afstand under bremsning mellem 0,8 v og 0,1 v.
 2.3.1.3.
 Ved køretøjer i klasse M1 eller N1, der er godkendt i henhold til regulativ nr. 13-H, monteret med reserveenheder til midlertidig anvendelse af type 1, 2, 3 og 5, jf. definitionen i punkt 2.10.1, 2.10.2, 2.10.3 og 2.10.5, og prøvet ved en foreskrevet hastighed på 80 km/h,
 må standselængden ved påførelse af en maksimal kraft på 650 N + 0 / – 50 N på fodpedalen højst være 46,4 m og
 den gennemsnitlige fuldt udviklede deceleration (mfdd), der fås ud fra følgende formel, må ikke være under 6,43 ms–2:
 Mfdd = v2 / 41,14 s
 hvor »v« er den


text:
udgangshastighed, hvormed bremsningen påbegyndes og »s« er den tilbagelagte afstand under bremsning mellem 0,8 v og 0,1 v.
 2.3.1.4.
 Ved køretøjer i klasse M1, der er godkendt i henhold til regulativ nr. 13-H, monteret med en reserveenhed af type 4, jf. definitionen i punkt 2.10.4, og prøvet ved en foreskrevet hastighed på 120 km/h,
 må standselængden ved påførelse af en maksimal kraft på 650 N + 0 / – 50 N på fodpedalen højst være 98,4 m, og
 den gennemsnitlige fuldt udviklede deceleration (mfdd), der fås ud fra følgende formel, må ikke være under 6,43 ms–2:
 Mfdd = v2 / 41,14 s
 hvor »v« er den udgangshastighed, hvormed bremsningen påbegyndes og »s« er den tilbagelagte afstand under bremsning mellem 0,8 v og 0,1 v.
 2.4.
 Der udføres prøvninger for hver af de monteringsforhold for reserveenheder til midlertidig anvendelse, som er foreskrevet i punkt 2.1 i dette bilag.
 2.5.
 Den foreskrevne bremseydelse skal opnås, uden at hjulene blokeres, uden at køretøjet afviger fra sin kørselsretning, uden at der forekommer unormale vibrationer og unormalt slid på dækket under prøvningen, og uden at der skal foretages usædvanlige styrekorrektioner.
 BILAG 4
 PRØVNINGKRAV TIL RUN-FLAT-ADVARSELSSYSTEMER (RFWS)
 1. PRØVNINGSBETINGELSER
 1.1. Omgivende temperatur
 Den omgivende temperatur skal være mellem 0 °C og 40 °C.
 1.2. Vejbelægning til prøvningen
 Vejens overflade skal være tør og jævn under prøvningen.
 1.3. Prøvningssted
 Prøvningsstedet må ikke ligge i omgivelser, hvor der forekommer interferens fra radiobølger, f.eks. et stærkt magnetfelt.
 1.4. Prøvningskøretøjets placering i stationær tilstand
 Når køretøjet er parkeret, skal dets dæk skærmes mod direkte sollys.
 2. PRØVNINGSMETODE
 2.1. Prøvningsproceduren for detektering af dæk i lufttom drifttilstand. Forskrifterne i enten punkt 2.1.1 eller 2.1.2 skal være opfyldt.
 2.1.1. Prøvning 1
 2.1.1.1.
 Dæktrykket skal være det af køretøjsfabrikanten foreskrevne.
 2.1.1.2.
 Med køretøjet i stationær tilstand og tændingslåsen (startkontakten) i positionen »lock« eller »off«, slås tændingen til i positionen »on« eller »run« eller anden tilsvarende nøgleposition. Det efterprøves, at advarselssignalet tændes.
 2.1.1.3.
 Tændingen afbrydes og dæktrykket reduceres i et af dækkene, indtil det justerede dæktryk er 100 kPa under det anbefalede kolde dæktryk.
 2.1.1.4.
 I løbet af 5 minutter efter reduktion af dæktrykket køres køretøjet normalt med en hastighed på 40-100 km/h.
 2.1.1.5.
 Prøvningen er fuldendt, når enten
 a)
 det i punkt 5.1.6 beskrevne run-flat-advarselssystem aktiveres, eller
 b)
 der, ved bestemmelse i henhold til punkt 2.3, er gået 5 minutter efter opnåelsen af prøvningshastigheden. Hvis kontrollampen ikke tændes, er prøven ikke bestået.
 Køretøjet bringes til standsning, og tændingen slukkes.
 2.1.1.6.
 Hvis advarselssignalet er blevet tændt som foreskrevet i punkt 2.1.1.5 ovenfor, ventes 5 minutter, før tændingen drejes til »on«; signalet skal da tændes igen og forblive tændt, så længe tændingslåsen (startkontakten) er i positionen »on« (kørselsposition).
 2.1.1.7.
 Den i punkt 2.1.1.1 til 2.1.1.6 beskrevne proces gentages, men med en prøvningshastighed på 130 km/h eller højere. Alle de relevante forskrifter skal opfyldes ved begge prøvningshastigheder.
 2.1.2. Prøvning 2
 2.1.2.1.
 Dæktrykket skal være det af køretøjsfabrikanten foreskrevne.
 2.1.2.2.
 Med køretøjet i stationær tilstand og tændingslåsen (startkontakten) i positionen »lock« eller »off«, slås tændingen til i


text:
positionen »on« eller »run« eller anden tilsvarende nøgleposition. Det efterprøves, at advarselssignalet tændes. Tændingen afbrydes.
 2.1.2.3.
 På et enkelt dæk frembringes et gradvist tryktab på mellem 10 kPa/min og 20 kPa/min.
 2.1.2.4.
 Køretøjet køres med en hastighed på over 25 km/h.
 2.1.2.5.
 Prøvningsforskriften er opfyldt, hvis systemet udsender en advarsel, når tryktabet har nået 100 kPa.
 2.2. Prøvningsprocedurer for detektering af svigt i et run-flat-advarselssystem
 2.2.1. Med køretøjet i normal drift simuleres en run-flat-advarselssystemfejl. Dette kan gøres ved f.eks. at afbryde konnektorer til den del af ledningssystemet, der er forbundet med strømforsyningen fra strømkilden eller ledninger forbundet med indgangen/udgangen til/fra advarselssystemkontrollen.
 2.2.2. Med en simuleret fejl, føres køretøjet på almindelig vis med en hastighed på 40-100 km/h
 2.2.3. Prøvningen er fuldendt, når
 a)
 det i punkt 5.1.6.4 beskrevne run-flat-fejlsignal tændes, eller
 b)
 der, ved bestemmelse i henhold til punkt 2.3, er gået 5 minutter efter opnåelsen af prøvningshastigheden. Hvis kontrollampen ikke tændes, er prøven ikke bestået.
 Køretøjet bringes til standsning, og tændingen slukkes.
 2.2.4. Hvis advarselssignalet er blevet tændt som foreskrevet i punkt 2.2.3 ovenfor, ventes 5 minutter, før tændingen drejes til »on«; signalet skal da tændes igen og forblive tændt, så længe tændingslåsen (startkontakten) er i positionen »on« (kørselsposition).
 2.3. Beregning af tidsperiode
 Den tid, der skal gå, for at afgøre, om forskrifterne i punkt 2.1.1.5 og 2.2.3 er opfyldt, skal være det samlede tidsforløb, hvor køretøjet føres i prøvningshastighedsområdet 40-100 km/h.
 Tiden skal beregnes på baggrund af kontinuerlig kørsel, men køretøjet behøver ikke fastholde en hastighed inden for prøvningshastighedsområdet under hele prøvningen. Hvis køretøjets hastighed periodevis ligger uden for prøvningshastighedsområdet, skal den tid, der er forløbet i sådanne perioder ikke tælles med i det samlede prøvningstidsforløb.
 Typegodkendelsesmyndigheden skal sikre sig, at run-flat-advarselssystemet kumulativt registrerer tiden inden for prøvningshastighedsområdet og ikke starter forfra på tidsberegningen, hvis køretøjets hastighed ligger uden for prøvningshastighedsområdet.
 BILAG 5
 PRØVNING AF DÆKTRYKSOVERVÅGNINGSSYSTEMER (TPMS)
 1. PRØVNINGSBETINGELSER
 1.1. Omgivende temperatur
 Den omgivende temperatur skal være mellem 0 °C og 40 °C.
 1.2. Vejbelægning til prøvningen
 Vejen skal have en overflade med god friktion. Vejens overflade skal være tør under prøvningen.
 1.3. Prøverne skal udføres i omgivelser, der er fri for interferens fra radiobølger.
 1.4. Køretøjets tilstand
 1.4.1. Prøvningsvægt
 Køretøjet kan prøves ved alle belæsningsforhold, idet massens fordeling på akslerne skal være den af fabrikanten opgivne, og uden at det tilladte akseltryk for de enkelte aksler overskrides.
 Hvis det ikke er muligt at indstille eller nulstille systemet, skal køretøjet dog være ubelæsset. Foruden føreren kan der forrest i kabinen være en anden person, som er ansvarlig for at registrere prøvningsresultaterne. Belæsningsforholdet må ikke ændres i løbet af prøvningen.
 1.4.2. Køretøjets hastighed
 Køretøjets dæktryksovervågningssystem skal kalibreres og prøves:
 a)
 inden for et hastighedsområde fra 40-120 km/h eller køretøjets konstruktivt bestemte tophastighed, hvis denne er under 120 km/h, med henblik på punkteringsprøven til kontrol af overholdelse af forskrifterne i punkt 5.3.2 i dette regulativ, og
 b)
 inden for et hastighedsområde fra 40-100 km/h med henblik på diffusionsprøven til kontrol af overholdelse af forskrifterne i punkt 5.3.3 i dette regulativ


text:
og fejlprøven til kontrol af overholdelsen af forskrifterne i punkt 5.3.4 i dette regulativ.
 Hele hastighedsområdet skal dækkes ved prøvningen.
 For køretøjer, der er udstyret med fartpilot, må denne ikke være slået til under prøvningen.
 1.4.3. Fælgposition
 Køretøjets fælge kan placeres i enhver hjulposition, der er i overensstemmelse med instrukser eller begrænsninger fra køretøjsfabrikantens side.
 1.4.4. Stationær tilstand
 Når køretøjet er parkeret, skal dets dæk skærmes mod direkte sol. Det skal placeres, således, at det skærmes mod vindpåvirkning, der have indflydelse på resultaterne.
 1.4.5. Anvendelse af bremsepedal
 Der må ikke kumuleres køretid, når driftsbremsen anvendes, mens køretøjet er i bevægelse.
 1.4.6. Dæk
 Køretøjet skal prøves med dækkene monteret efter køretøjsfabrikantens anvisninger. Dog kan reservehjulet anvendes til prøvning for fejl i dæktryksovervågningssystemet.
 1.5. Trykmålingsudstyrets nøjagtighed
 Det trykmålingsudstyr, der anvendes til prøvningerne i dette bilag, skal have en nøjagtighed på mindst +/– 3 kPa.
 2. PRØVNINGSPROCEDURE
 Der prøves ved en prøvningshastighed, der ligger inden for den i punkt 1.4.2 i dette bilag, mindst én gang med henblik på den i dette bilags punkt 2.6.1 beskrevne prøve (»punkteringsprøve«) og mindst én gang med henblik på den i dette bilags punkt 2.6.2 beskrevne prøve (»diffusionsprøve«).
 2.1. Før oppumpningen af køretøjets dæk efterlades køretøjet i mindst én time stationært ved omgivende temperatur og med motoren slået fra, skærmet for direkte sollys og vindpåvirkning og for anden varme- eller kuldepåvirkning. Køretøjets dæk oppumpes til det af køretøjsfabrikanten anbefalede kolde dæktryk (Prec) i overensstemmelse med køretøjsfabrikantens anbefalinger med hensyn til hastighed, belastning og dækposition. Alle trykmålinger udføres med det samme prøvningsudstyr.
 2.2. Med køretøjet i stationær tilstand og tændingslåsen (startkontakten) i positionen »lock« eller »off«, slås tændingen til i positionen »on« eller »run«. Dæktryksovervågningssystemet skal udføre en kontrol af kontrollampefunktionen for lavt dæktryk som specificeret i punkt 1.5.2 i dette regulativ. [Sidstnævnte krav gælder ikke for kontrollamper, der vises i et fællesfelt].
 2.3. Dæktryksovervågningssystemet indstilles eller nulstilles, hvis dette er muligt, i overensstemmelse med køretøjsfabrikantens anbefalinger.
 2.4. Læringsfase
 2.4.1. Køretøjet køres som minimum 20 minutter inden for det i dette bilags punkt 1.4.2 angivne hastighedsområde og med en gennemsnitsfart på 80 km/h (+/– 10 km/h). Det tillades, at køretøjets hastighed i løbet af læringsfasen er uden for hastighedsområdet i sammenlagt højst 2 minutter.
 2.4.2. Hvor kørselsprøvningen foretages på cirkulær eller oval bane og derfor forløber med drejning kun til den ene side, bør kørselsprøvningen i punkt 2.4.1 ovenfor på den tekniske tjenestes anmodning fordeles ligeligt (+/– 2 minutter) på begge kørselsretninger.
 2.4.3. Senest 5 minutter efter fuldførelsen af læringsfasen måles det varme dæktryk på de dæk, der skal slippes luft ud af. Det varme dæktryk noteres som værdien Pwarm. Denne værdi anvendes i de efterfølgende beregninger.
 2.5. Lufttabsfasen
 2.5.1. Procedure for punkteringsprøven til kontrol af opfyldelse af forskrifterne i punkt 5.3.2 i dette regulativ
 Senest 5 minutter efter at det varme dæktryk er målt som beskrevet i punkt 2.4.3 ovenfor, slippes der luft ud af et af køretøjets dæk, indtil dæktrykket er på Pwarm – 20 % eller et minimumstryk på 150 kPa, afhængigt af hvad der


text:
er højest, svarende til Ptest. Efter en stabiliseringsperiode på mellem 2 og 5 minutter kontrolleres Ptest igen og justeres om nødvendigt.
 2.5.2. Procedure for diffusionsprøven til kontrol af opfyldelse af forskrifterne i dette regulativs punkt 5.3.3.
 Senest 5 minutter efter at det varme dæktryk er målt som beskrevet i punkt 2.4.3 ovenfor, slippes der luft ud af alle køretøjets fire dæk, indtil dæktrykket har nået Pwarm – 20 % plus et yderligere lufttab på 7 kPa, svarende til Ptest. Efter en stabiliseringsperiode på mellem 2 og 5 minutter kontrolleres Ptest igen og justeres om nødvendigt.
 2.6. Detekteringsfase for lavt dæktryk
 2.6.1. Procedure for punkteringsprøven til kontrol af opfyldelse af forskrifterne i dette regulativs punkt 5.3.2.
 2.6.1.1.
 Køretøjet køres ad en valgfri del af prøvebanen (ikke nødvendigvis kontinuerligt). Den kumulative kørselstid skal enten være 10 minutter eller den tid, der forløber, indtil kontrollampen for lavt dæktryk tændes, alt efter hvilken af disse to værdier der er den laveste.
 2.6.2. Procedure for diffusionsprøven til kontrol af opfyldelse af forskrifterne i dette regulativs punkt 5.3.3.
 2.6.2.1.
 Køretøjet køres ad en valgfri del af prøvebanen. Efter mindst 20 minutter og højst 40 minutter standses køretøjet helt, motoren slukkes, og tændingsnøglen tages ud i mindst ét minut og højst 3 minutter. Prøvningen fortsættes. Den kumulative kørselstid udgøres enten af 60 minutters kumulativ kørsel under de betingelser, der er angivet i punkt 1.4.2, eller af den tid, der forløber, indtil kontrollampen for lavt dæktryk tændes.
 2.6.3. Hvis kontrollampen for lavt dæktryk ikke tændes, afbrydes prøven.
 2.7. Hvis kontrollampen for lavt dæktryk tændes i løbet af proceduren i punkt 2.6 ovenfor, slås tændingslåsen (startkontakten) til positionen »off« eller »lock«. Efter 5 minutter slås køretøjets tændingslås (startkontakt) igen til positionen »on« (kørselsposition). Kontrollampen skal da tændes og forblive tændt, så længe tændingslåsen (startkontakten) er i positionen »on« (kørselsposition).
 2.8. Alle køretøjets dæk oppumpes til det af køretøjsfabrikanten anbefalede kolde dæktryk. Systemet nulstilles i overensstemmelse med køretøjsfabrikantens instrukser. Det kontrolleres, om kontrollampen er slukket. Om nødvendigt køres køretøjet, indtil kontrollampen er slukket. Hvis kontrollampen ikke slukkes, afbrydes prøven.
 2.9. Gentagelse af lufttabsfasen
 Prøvningen kan gentages med de samme eller andre belastninger ved anvendelse af prøvningsprocedurerne i punkt 2.1-2.8 ovenfor med de(t) relevant(e) dæk i utilstrækkeligt oppumpet stand, jf. bestemmelserne i dette regulativs punkt 5.3.2 eller 5.3.3.
 3. DETEKTERING AF FEJL I DÆKTRYKSOVERVÅGNINGSSYSTEMET
 3.1. Der simuleres en fejl i dæktryksovervågningssystemet, f.eks. ved at afbryde strømtilførslen til en komponent i systemet, ved at afbryde den elektriske forbindelse mellem komponenter i systemet eller ved at montere et dæk eller et hjul på køretøjet, som ikke er kompatibelt med dæktryksovervågningssystemet. Ved simulering af en fejl i dæktryksovervågningssystemet må de elektriske forbindelser til kontrollamperne ikke afbrydes.
 3.2. Køretøjet køres i indtil 10 minutter kumulativt ad en valgfri del af prøvebanen (ikke nødvendigvis kontinuerligt).
 3.3. Den kumulative kørselstid, jf. punkt 3.2, skal enten være 10 minutter eller den tid, der forløber, indtil kontrollampen for fejl i dæktryksovervågningssystemet tændes, alt efter hvilken af disse to værdier der er den laveste.
 3.4. Hvis kontrollampen for fejl i


text:
dæktryksovervågningssystemet ikke tændes som krævet i henhold til dette regulativs punkt 5.3.4, afbrydes prøven.
 3.5. Hvis kontrollampen for fejl i dæktryksovervågningssystemet er tændt eller tændes i løbet af proceduren i punkt 3.1-3.3 ovenfor, slås tændingslåsen (startkontakten) til positionen »off« eller »lock«. Efter 5 minutter slås køretøjets tændingslås (startkontakt) igen til positionen »on« (kørselsposition). Kontrollampen for fejl i dæktryksovervågningssystemet skal da igen indikere en fejl og forblive tændt, så længe tændingslåsen (startkontakten) er i positionen »on« (kørselsposition).
 3.6. Dæktryksovervågningssystemet genoprettes til normal drift. Om nødvendigt køres køretøjet, indtil advarselssignalet er slukket. Hvis advarselslampen ikke slukkes, afbrydes prøven.
 3.7. Prøven kan gentages ved anvendelse af prøvningsprocedurerne i punkt 3.1-3.6 ovenfor, idet hver prøve begrænses til simulering af en enkelt fejl.


text:
 2.7.2020
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 210/28
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE nr. 61/2019
 af 29. marts 2019
 om ændring af bilag II (Tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen [2020/815]
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/470 af 21. marts 2018 om detaljerede regler for den maksimalgrænseværdi for restkoncentrationer, der skal tages i betragtning i forbindelse med kontrollen af animalske fødevarer af dyr, som er blevet behandlet i EU efter artikel 11 i direktiv 2001/82/EF (1) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Bilag II til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende punkt indsættes efter punkt 12c (Kommissionens forordning (EU) 2018/782) i kapitel XIII i bilag II til EØS-aftalen:
 »12d
 32018 R 0470: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/470 af 21. marts 2018 om detaljerede regler for den maksimalgrænseværdi for restkoncentrationer, der skal tages i betragtning i forbindelse med kontrollen af animalske fødevarer af dyr, som er blevet behandlet i EU efter artikel 11 i direktiv 2001/82/EF (EUT L 79 af 22.3.2018, s. 16).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af gennemførelsesforordning (EU) 2018/470, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 30. marts 2019, forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (*1).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 29. marts 2019.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Claude MAERTEN
 Formand
 (1) EUT L 79 af 22.3.2018, s. 16.
 (*1) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 Avis juridique important
 |
 21998D0604(04)
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-Udvalg nr. 83/97 af 31. oktober 1997 om ændring af bilag XIII (Transport) til EØS-aftalen
 EF-Tidende nr. L 160 af 04/06/1998 s. 0040 - 0041
 AFGØRELSE TRUFFET AF DET BLANDEDE EØS-UDVALG Nr. 83/97 af 31. oktober 1997 om ændring af bilag XIII (Transport) til EØS-aftalen DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR -under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som tilpasset ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, ogud fra følgende betragtninger:Bilag XIII til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 18/97 truffet af Det Blandede EØS-Udvalg (1);Kommissionens direktiv 97/15/EF af 25. marts 1997 om vedtagelse af Eurocontrol-standarder og om ændring af Rådets direktiv 93/65/EØF om definition og anvendelse af kompatible tekniske specifikationer for erhvervelse af udstyr og systemer til regulering af lufttrafikken (air-traffic-management equipment and systems) (2) bør indarbejdes i aftalen;tilpasning a) i punkt 66c (Rådets direktiv 93/65/EØF) i bilag XIII til aftalen bør ændres -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1 Følgende indsættes som nyt punkt i punkt 66c (Rådets direktiv 93/65/EØF) i bilag XIII til aftalen:», ændret ved:- 397 L 0015: Kommissionens direktiv 97/15/EF af 25. marts 1997 (EFT L 95 af 10. 4. 1997, s. 16).«Artikel 2 Tilpasning a) i punkt 66c (Rådets direktiv 93/65/EØF) i bilag XIII til aftalen affattes således:»a) listen i bilag II suppleres således:NorgeLuftfartsverketPostboks 8124 DepN-0032 OsloOslo Lufthavn A/SPostboks 100N-2060 Gardermoen«.Artikel 3 Teksten til direktiv af 97/15/EF på islandsk og norsk, som er knyttet til de respektive sproglige udgaver af denne afgørelse, er autentisk.Artikel 4 Denne afgørelse træder i kraft den 1. november 1997, forudsat at Det Blandede EØS-Udvalg har modtaget alle fornødne meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1.Artikel 5 Denne afgørelse offentliggøres i EØS-afsnittet og i EØS-tillægget til De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 31. oktober 1997.På Det Blandede EØS-Udvalgs vegneE. BULLFormand(1) EFT L 182 af 10. 7. 1997, s. 52.(2) EFT L 95 af 10. 4. 1997, s. 16.


text:
 8.5.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 124/9
 AFGØRELSE TRUFFET AF DET BLANDEDE EØS-UDVALG
 nr. 151/2007
 af 7. december 2007
 om ændring af bilag I (Dyre- og plantesundhed) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Bilag I til aftalen blev ændret ved afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalg nr. 138/2007 af 26. oktober 2007 (1).
 (2)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 496/2007 af 4. maj 2007 om ændring af forordning (EF) nr. 600/2005 for så vidt angår fastsættelse af en maksimalgrænseværdi for restkoncentrationer af fodertilsætningsstoffet Salinomax 120G, som tilhører gruppen af coccidiostater og andre lægemidler (2) bør indarbejdes i aftalen.
 (3)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 497/2007 af 4. maj 2007 om godkendelse af endo-1,4-beta-xylanase EC 3.2.1.8 (Safizym X) som fodertilsætningsstof (3) bør indarbejdes i aftalen.
 (4)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 500/2007 af 7. maj 2007 om ændring af forordning (EF) nr. 1463/2004 for så vidt angår fastsættelse af en maksimalgrænseværdi for restkoncentrationer af fodertilsætningsstoffet Sacox 120 microGranulate, som tilhører gruppen af coccidiostater og andre lægemidler (4) bør indarbejdes i aftalen.
 (5)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 516/2007 af 10. maj 2007 om permanent godkendelse af et fodertilsætningsstof (5) bør indarbejdes i aftalen.
 (6)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 537/2007 af 15. maj 2007 om godkendelse af gæringsproduktet af Aspergillus oryzae (NRRL 458) (Amaferm) som fodertilsætningsstof (6) bør indarbejdes i aftalen.
 (7)
 Denne afgørelse skal ikke gælde for Liechtenstein —
 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 I kapitel II i bilag I til aftalen foretages følgende ændringer:
 1)
 Følgende led indsættes i punkt 1zzb (Kommissionens forordning (EF) nr. 1463/2004):
 »—
 32007 R 0500: Kommissionens forordning (EF) nr. 500/2007 af 7. maj 2007 (EUT L 118 af 8.5.2007, s. 3).«
 2)
 Følgende led indsættes i punkt 1zzj (Kommissionens forordning (EF) nr. 600/2005):
 »—
 32007 R 0496: Kommissionens forordning (EF) nr. 496/2007 af 4. maj 2007 (EUT L 117 af 5.5.2007, s. 9).«
 3)
 Følgende punkter indsættes efter punkt 1zzzo (Kommissionens forordning (EF) nr. 244/2007):
 »1zzzp.
 32007 R 0497: Kommissionens forordning (EF) nr. 497/2007 af 4. maj 2007 om godkendelse af endo-1,4-beta-xylanase EC 3.2.1.8 (Safizym X) som fodertilsætningsstof (EUT L 117 af 5.5.2007, s. 11).
 1zzzq.
 32007 R 0516: Kommissionens forordning (EF) nr. 516/2007 af 10. maj 2007 om permanent godkendelse af et fodertilsætningsstof (EUT L 122 af 11.5.2007, s. 22).
 1zzzr.
 32007 R 0537: Kommissionens forordning (EF) nr. 537/2007 af 15. maj 2007 om godkendelse af gæringsproduktet af Aspergillus oryzae (NRRL 458) (Amaferm) som fodertilsætningsstof (EUT L 128 af 16.5.2007, s. 13).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af forordning (EF) nr. 496/2007, (EF) nr. 497/2007, (EF) nr. 500/2007, (EF) nr. 516/2007 og (EF) nr. 537/2007, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 8. december 2007, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle meddelelser i


text:
henhold til aftalens artikel 103, stk. 1 (7).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 7. december 2007.
 På vegne af Det Blandede EØS-udvalg
 Stefán Haukur JÓHANNESSON
 Formand
 (1) EUT L 100 af 10.4.2008, s. 62.
 (2) EUT L 117 af 5.5.2007, s. 9.
 (3) EUT L 117 af 5.5.2007, s. 11.
 (4) EUT L 118 af 8.5.2007, s. 3.
 (5) EUT L 122 af 11.5.2007, s. 22.
 (6) EUT L 128 af 16.5.2007, s. 13.
 (7) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.