text: tillige, at de passende foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, 3 og 5, i denne aftale, skal stå i forhold til overtrædelsen. Ved udvælgelsen og gennemførelsen af disse foranstaltninger tager parterne særligt hensyn til omstændighederne for de mest udsatte befolkningsgrupper og tilser, at disse ikke straffes ubehørigt.Fælles erklæring om eksportrestitutioner1. Ved udarbejdelsen af aftalens handelsbestemmelser har parterne i hvert enkelt tilfælde undersøgt de potentielle virkninger af eksportrestitutionsordningerne for handelsliberaliseringsprocessen.2. Fællesskabet erklærer på sin side, at det vil tage de fremtidige eksportrestitutioner som helhed op til fornyet overvejelse inden for rammerne af denne aftale, når de igangværende drøftelser om landbrugsreformen er afsluttet.Fælles erklæring om Sydafrikas fremskyndede toldafviklingParterne vedtager at anvende proceduren i artikel 17 i denne aftale i interimsperioden forud for aftalens ikrafttræden for eventuelt at kunne bringe en fremskyndet tidsplan for afskaffelse af told og afskaffelse af eksportrestitutioner i anvendelse på datoen for aftalens ikrafttræden.Fælles erklæring om landbrugskontingenter1. De årlige stigningsfaktorer, der er anført i bilag IV, liste 6, og bilag VI, liste 3 og 4 til denne aftale tages regelmæssigt op til undersøgelse og bekræftes på ny senest fem år efter aftalens ikrafttræden.2. Hvad angår tilberedt frugt (ferskner, pærer og abrikoser) er Sydafrika indforstået med at forvalte sin eksport til Fællesskabet på en afbalanceret måde.Fælles erklæring om offentlig støtteParterne er enige om, at den sydafrikanske økonomi og dens samvirke med økonomierne i South African Development Community undergår en væsentlig omstrukturering, som fremmes af Sydafrikas regering.Fælles erklæring om fiskeriParterne vil bestræbe sig mest muligt for, at forhandlingerne om og indgåelsen af den fiskeriaftale, der henvises til i artikel 62 i denne aftale, afsluttes senest ved udgangen af år 2000.Fælles erklæring om bilateriale aftalerUanset hvilke andre virkninger denne aftale måtte have, kan sådanne rettigheder for en eller flere af Den Europæiske Unions medlemsstater i henhold til sådanne eksisterende aftaler ikke anses for at være blevet udvidet til at omfatte de andre medlemsstater.Fælles erklæring om ulovlig indvandringParterne, som erkender betydningen af at samarbejde for at forebygge og kontrollere ulovlig indvandring, erklærer, at de er villige til at uddybe disse spørgsmål under drøftelser i Samarbejdsrådet med henblik på at søge løsninger på problemer, som måtte opstå på dette område.Erklæring fra Fællesskabet om det væsentlige elementVed god regeringsførelse forstår Fællesskabet inden for rammerne af et politisk og institutionelt klima, der respekterer menneskerettighederne, de demokratiske principper og retsstaten, en åben og ansvarlig forvaltning af et lands menneskelige ressourcer, naturressourcer og interne og eksterne økonomiske og finansielle ressourcer med sigte på en rimelig og bæredygtig udvikling.Erklæring fra Fællesskabet om finansielle aspekter af samarbejdetI henhold til Rådets forordning (EF) nr. 2259/96 blev en særlig finansiel facilitet oprettet som Det Europæiske Program for Genopbygning og Udvikling i Sydafrika (EPRD). Fællesskabet har øremærket ca. 500 mio. EUR til denne facilitet for perioden 1996-1999 til støtte for den sydafrikanske regerings politikker, og der er undertegnet aftaler på grundlag heraf. Beløbet dækker fire årlige tildelinger, som skal godkendes af Fællesskabets budgetmyndighed. Fællesskabet erklærer, at det er rede til at opretholde sit finansielle samarbejde med Sydafrika på et betydeligt


text: niveau, og at det i den sammenhæng vil træffe de fornødne afgørelser på grundlag af et forslag fra Kommissionen.Der vil kunne stilles andre adækvate finansielle instrumenter til rådighed (f.eks. inden for rammerne af AVS-EF-samarbejdsaftalen), efter at nærværende aftale er trådt i kraft. I den forbindelse vil Fællesskabet kunne overveje, om en del af dets fremtidige bistand kan kanaliseres målrettet (f.eks. nye iværksættere) i form af risikovillig kapital eller rentegodtgørelser for lån fra EIB's egne midler.Erklæring fra Den Europæiske Investeringsbank (EIB) om finansielle aspekter af samarbejdetI henhold til den rammeaftale, der den 12. september 1995 blev undertegnet mellem Sydafrika og EIB, blev EIB af sit styrelsesråd den 19. juni 1995 bemyndiget til at yde lån til Sydafrika på op til i alt 300 mio. EUR af bankens egne midler over en toårig periode fra den 19. juni 1995 til den 19. juni 1997. I medfør af en anden bemyndigelse fra bankens styrelsesråd af 12. juni 1997 og en supplerende rammeaftale, der blev undertegnet mellem Sydafrika og EIB den 6. marts 1998, blev der bemyndiget yderligere 375 mio. EUR for perioden juni 1997 til december 1999.I den relevante artikel henvises der til muligheden for at forlænge Bankens aktiviteter på dette område efter udløbet af nævnte periode.EIB vil inden for rammerne af sit mandat være villig til at overveje muligheden for at yde lån til sydafrikanske låntagere til projekter i Sydafrika og, afhængigt af de enkelte tilfælde, til projekter i SADC-regionen.Erklæring fra Sydafrika om det væsentlige elementVed god regeringsførelse forstår Sydafrika overholdelse af den sydafrikanske forfatning (Act 108 af 1996), navnlig bestemmelser vedrørende åben, retfærdig og ansvarlig forvaltning af landets menneskelige ressourcer, naturressourcer, økonomiske og finansielle ressourcer med sigte på økonomisk vækst og bæredygtig udvikling.Erklæring fra Sydafrika om sundheds- og plantesundhedsforanstaltningerSydafrikas regering ønsker at understrege, at det er af afgørende betydning, at mekanismen for anvendelsen af sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger fungerer gnidningsløst og effektivt, for at denne aftale kan gennemføres tilfredsstillende og virkningsfuldt. I den forbindelse opfordrer Sydafrika indtrængende Fællesskabet til at behandle Sydafrika, i dets egenskab af foretrukken handelspartner, som et prioriteret land hvad angår sundheds- og plantesundhedsmæssige anliggender.Erklæring fra Sydafrika om finansielle aspekter af samarbejdetSydafrikas regering forventer, at det finansielle samarbejde i form af gavebistand efter 1999 mindst opretholdes på det nuværende niveau.GODKENDT PROTOKOLLATDe kontraherende parter har vedtaget følgende:Ad artikel 4Der indledes en regelmæssig politisk dialog mellem parterne, så snart den foreløbige anvendelse af denne aftale træder i kraft.

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
 Avis juridique important
 |
 22001D0006
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalg nr. 6/2001 den 31. januar 2001 om ændring af bilag XV (statsstøtte) til EØS-aftalen
 EF-Tidende nr. L 066 af 08/03/2001 s. 0048 - 0048
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalgnr. 6/2001den 31. januar 2001om ændring af bilag XV (statsstøtte) til EØS-aftalenDET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR -under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som tilpasset ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt "aftalen", særlig artikel 98, ogud fra følgende betragtninger:(1) Bilag XV til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 12/1999 truffet af Det Blandede EØS-udvalg den 29. januar 1999(1).(2) Kommissionens direktiv 2000/52/EF af 26. juli 2000 om ændring af direktiv 80/723/EØF om gennemskueligheden af de økonomiske forbindelser mellem medlemsstaterne og de offentlige virksomheder(2) bør indarbejdes i aftalen -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Følgende led indsættes i punkt 1 (Kommissionens direktiv 80/723/EØF) i bilag XV til aftalen:"- 32000 L 0052: Kommissionens direktiv 2000/52/EF af 26. juli 2000 (EFT L 193 af 29.7.2000, s. 75)."Artikel 2Teksterne til direktiv 2000/52/EF på islandsk og norsk, som offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidendes EØS-tillæg, er autentiske.Artikel 3Denne afgørelse træder i kraft den 1. februar 2001, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle fornødne meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1(3).Artikel 4Denne afgørelse offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidendes EØS-afdeling og EØS-tillæg.Udfærdiget i Bruxelles, den 31. januar 2001.På Det Blandede EØS-udvalgs vegneP. WesterlundFormand(1) EFT L 35 af 10.2.2000, s. 43.(2) EFT L 193 af 29.7.2000, s. 75.(3) Forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 9.8.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 209/40
 AFGØRELSE TRUFFET AF DET BLANDEDE EØS-UDVALG
 Nr. 22/2007
 af 27. april 2007
 om ændring af bilag XI (Tjenesteydelser på telekommunikationsområdet) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Bilag XI til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 120/2006 truffet af Det Blandede EØS-udvalg den 22. september 2006 (1).
 (2)
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/82/EF af 14. december 2005 om ophævelse af Rådets direktiv 90/544/EØF om de frekvensbånd, der skal anvendes til samordnet indførelse af fælleseuropæisk landbaseret offentlig personsøgning i Fællesskabet (2), skal indarbejdes i aftalen.
 (3)
 Kommissionens beslutning 2005/928/EF af 20. december 2005 om harmonisering af frekvensbåndet 169,4-169,8125 MHz i Fællesskabet (3) skal indarbejdes i aftalen.
 (4)
 Direktiv 2005/82/EF ophæver direktiv 90/544/EØF (4), som er indarbejdet i aftalen, og som derfor skal ophæves i henhold til aftalen —
 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 I bilag XI til aftalen foretages følgende ændringer:
 1)
 Teksten til punkt 4 (Rådets direktiv 90/544/EØF) affattes således:
 »32005 L 0082: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/82/EF af 14. december 2005 om ophævelse af Rådets direktiv 90/544/EØF om de frekvensbånd, der skal anvendes til samordnet indførelse af fælleseuropæisk landbaseret offentlig personsøgning i Fællesskabet (EUT L 344 af 27.12.2005, s. 38).«
 2)
 Følgende punkt indsættes efter punkt 5cs (Kommissionens beslutning 2005/513/EF):
 »5ct.
 32005 D 0928: Kommissionens beslutning 2005/928/EF af 20. december 2005 om harmonisering af frekvensbåndet 169,4-169,8125 MHz i Fællesskabet (EUT L 344 af 27.12.2005, s. 47).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af direktiv 2005/82/EF og beslutning 2005/928/EF, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 28. april 2007, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle fornødne meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1 (5).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 27. april 2007.
 På vegne af Det Blandede EØS-udvalg
 Alan SEATTER
 Formand
 (1) EUT L 333 af 30.11.2006, s. 47.
 (2) EUT L 344 af 27.12.2005, s. 38.
 (3) EUT L 344 af 27.12.2005, s. 47.
 (4) EFT L 310 af 9.11.1990, s. 28.
 (5) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 Avis juridique important
 |
 21973D1124(04)
 Den blandede EØF-Island Komités beslutning nr. 6/73 angående ændringer og tilføjelser til Protokol nr. 3 vedrørende definationen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og om metoderne for administrativt samarbejde
 EF-Tidende nr. L 324 af 24/11/1973 s. 0013
 DEN BLANDEDE KOMITÉS BESLUITNING NR. 6/73 angaaende aendringer og tilfoejelser til protokol nr. 3 verdroerende definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og om metoderne for administrativt samarbejdeDEN BLANDEDE KOMITE HAR under henvisning til overenskomsten mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og republikken Island undertegnet i Bruxelles den 22. juli 1972, under henvisning til protokol nr.3 vedroerende definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og om metoderne for administrativt samarbejde (i det foelgende benaevnt protokol nr. 3) specielt dennes artikel 28, idet det er noedvendigt at foretage visse aendringer i artikel 25, stk. 1, i protokol nr. 3 med henblik paa at undgaa, at der, paa bekostning af varer med oprindelsesstatus i henhold til overenskomsten af 22. juli 1972, foregaar en udskiftning af leverandoerer, som kunne fortsaette indtil den dato, fra hvilken al told er afviklet mellem Faellesskabet i dets oprindelige udstraekning og Irland paa den ene side og Island paa den anden side; som foelge heraf maa teksten til artikel 24 ogsaa aendres, BESLUTTET: Artikel 1 Teksten til artikel 25, stk. 1, i protokol nr.3 erstattes af foelgende tekst:»1.Ved indfoersel i Island eller i Danmark eller Det forenede Kongerige gaelder fordelene, ifoelge de toldbestemmelser, der er i kraft i Island eller i de to naevnte lande, og som er omhandlet i overenskomstens artikel 3, stk. 1 og artikel 4 for: a)varer, der opfylder betingelserne i denne protokol, og for hvilke der er udstedt et varecertifikat, hvoraf det fremgaar, at de alene i Island eller i de to ovennaevnte lande eller i de fem andre i artikel 2 denne protokol naevnte lande har opnaaet oprindelsesstatus eller haar gennemgaaet yderligere forarbejdning; b)varer, der opfylder betingelserne i denne protokol, undtagen varer henhoerende under kapitlerne 50 til 62, og for hvilke der er udstedt et varecertifikat, hvoraf det fremgaar: 1.at de er fremstillet ved forarbejdning af varer, som paa tidspunktet for deres udfoersel fra Faellesskabet i dets oprindelige udstraekning eller fra Irland allerede havde opnaaet oprindelsesstatus, 2.og at mervaerdien erhvervet i Island, i de to ovennaevnte lande eller i de fem andre i artikel 2 til denne protokol naevnte lande udgoer 50 procent eller mere af vaerdien af vaerdien af disse varer, c)varer henhoerende under kapitlerne 50 til 62, der opfylder betingelserne i denne protokol, og som er anfoert i nedenstaaende kolonne 2, for hvilke der er udstedt et varecertifikat, hvoraf det fremgaar, at de er fremstillet ved forarbejdning af varer, der er anfoert i nedenstaaende kolonne 1, og som paa tidspunktet for deres udfoersel fra Faellesskabet i dets oprindelige udstraekning eller fra Irland allerede havde opnaaet oprindelsesstatus. >TABELPOSITION> Bestemmelserne i dette stykke (artikel 25, stk.1) finder kun anvendelse for varer, som i medfoer af reglerne i denne overenskomst med tilhoerende protokoller drager fordel af afskaffelsen af told ved udloebet af den toldafviklingsperiode, der


text: er forudset for hver enkelt vare. Ovennaevnte bestemmelser finder ikke anvendelse efter udloebet af den toldafviklingsperiode, der er forudset for hver enkelt vare. Artikel 2 Teksten til artikel 24, stk. 1, i protokol nr.3 erstattes af foelgende tekst:»1.Det skal i givet fald fremgaa af varecertifikaterne, at de varer, som de vedroerer, har opnaaet oprindelsesstatus og har gennemgaaet yderligere forarbejdning paa de betingelser, der er fastsat i artikel 25, stk.1, indtil den dato, fra hvilken tolden paa disse varer vil vaere fjernet mellem Faellesskabet i dets oprindelige udstraekning og Irland paa den ene side og Island paa den anden side. Udfaerdiget i Bruxelles, den 8 juni 1973. Paa Den blandede Komités vegneTh. ASGEIRSSONFormandSekretaererneO. EGILSSONM. C. SAUT


text:
 Avis juridique important
 |
 11992M/PRO/F
 Traktat om Den Europæiske Union - Protokol vedrørende Frankrig
 EF-Tidende nr. C 191 af 29/07/1992 s. 0090
 PROTOKOL vedroerende Frankrig DE HOEJE KONTRAHERENDE PARTER, SOM OENSKER at tage hensyn til et saerligt sp?rgsmaal vedr?rende Frankrig, ER BLEVET ENIGE OM foelgende bestemmelser, der knyttes som bilag til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab: Frankrig beholder eneretten til pengeudstedelse i sine oversoeiske territorier paa de vilkaar, der er fastlagt i Frankrigs nationale lovgivning, og vil have eneret til at fastsaette CFP-franc'ens paritet.


text:
 16.9.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 244/34
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 76/2010
 af 11. juni 2010
 om ændring af bilag XIII (Transport) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Bilag XIII til aftalen blev ændret ved Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse nr. 51/2010 af 30. april 2010 (1).
 (2)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 1194/2009 af 30. november 2009 om ændring af forordning (EF) nr. 1702/2003 om gennemførelsesbestemmelser for luftdygtigheds- og miljøcertificering af luftfartøjer og hermed forbundet materiel, dele og apparatur og for certificering af konstruktions- og produktionsorganisationer (2), berigtiget ved EUT L 58 af 9.3.2010, s. 23, bør indarbejdes i aftalen —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende led indsættes i punkt 66p (Kommissionens forordning (EF) nr. 1702/2003) i bilag XIII til aftalen:
 »—
 32009 R 1194: Kommissionens forordning (EF) nr. 1194/2009 af 30. november 2009 (EUT L 321 af 8.12.2009, s. 5), berigtiget ved EUT L 58 af 9.3.2010, s. 23.«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af forordning (EF) nr. 1194/2009, berigtiget ved EUT L 58 af 9.3.2010, s. 23, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 12. juni 2010, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1 (3).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 11. juni 2010.
 På Det Blandede EØS-udvalgs vegne
 Alan SEATTER
 Formand
 (1) EUT L 181 af 15.7.2010, s. 19.
 (2) EUT L 321 af 8.12.2009, s. 5.
 (3) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 Avis juridique important
 |
 21994A0103(09)
 Aftale om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde - Protokol 8 om statslige monopoler
 EF-Tidende nr. L 001 af 03/01/1994 s. 0159 - 0159
 PROTOKOL 8om statslige monopoler 1. For foelgende statslige monopoler af erhvervsmaessig karakter finder aftalens artikel 16 anvendelse senest fra den 1. januar 1995: -det oestrigske monopol paa salt, -det islandske monopol paa goedningsstoffer, -det schweiziske og liechtensteinske monopol paa salt og krudt. 2. Artikel 16 gaelder ogsaa for vin (HS-kode 2204).


text:
 22.10.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 277/40
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 88/2009
 af 3. juli 2009
 om ændring af bilag XX (Miljø) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Bilag XX til aftalen blev ændret ved Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse nr. 72/2009 af 29. maj 2009 (1).
 (2)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 1784/2006 af 4. december 2006 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2037/2000 for så vidt angår brugen af proceshjælpestoffer (2) bør indarbejdes i aftalen —
 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende led indsættes i punkt 21aa (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2037/2000) i bilag XX til aftalen:
 »—
 32006 R 1784: Kommissionens forordning (EF) nr. 1784/2006 af 4. december 2006 (EUT L 337 af 5.12.2006, s. 3).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af forordning (EF) nr. 1784/2006, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 4. juli 2009, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1 (3).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 3. juli 2009.
 På Det Blandede EØS-udvalgs vegne
 Oda Helen SLETNES
 Formand
 (1) EUT L 232 af 3.9.2009, s. 29.
 (2) EUT L 337 af 5.12.2006, s. 3.
 (3) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
6 . 12 . 82 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . L 345 / 23
 FIREPARTSPROTOKOL
 om rækkevidden af aftalerne om samarbejde på datanetområdet mellem Det europæiske
 økonomiske Fællesskab, Schweiz, kongeriget Sverige og republikken Finland
 I betragtning af, at Det europæiske økonomiske Fællesskab og Schweiz den 28 . september
 1979 indgik en aftale i form af brevveksling om udvidelse af Fællesskabets datatransmissions
 net ( Euronet) til også at omfatte Schweiz ;
 i betragtning af, at Det europæiske økonomiske Fællesskab og kongeriget Sverige den
 18 . december 1981 indgik en samarbejdsaftale om sammenkobling af Fællesskabets data
 transmissionsnet ( Euronet) og det svenske datanet for informationssøgning;
 i betragtning af, at Det europæiske økonomiske Fællesskab og republikken Finland i dag har
 indgået en aftale i form af brevveksling vedrørende sammenkobling af Euronet og det finske
 datanet;
 i betragtning af, at Schweiz , i medfør af punkt 10 i aftalen i form af brevveksling af
 28 . september 1979 , har givet sit samtykke til sammenkoblingen af Euronet og det finske
 datanet ;
 i betragtning af, at kongeriget Sverige i medfør af artikel VII i samarbejdsaftalen af
 18 . december 1981 har givet sit samtykke til sammenkoblingen af Euronet og det finske
 datanet ,
 er underskriverne af denne protokol blevet enige om , at brevvekslingen med Finland skal
 gælde for Euronet som udvidet til at omfatte Schweiz samt for det finske datanet , og
 endvidere at de i brevvekslingen aftalte bestemmelser på gensidig basis også skal gælde for
 forbindelserne via Euronet mellem det svenske datanet og det finske datanet .
 Udfærdiget i Bruxelles , den 1982 .
 For Det schweiziske Forbundsråd ,
 For kongeriget Sveriges regering,
 For republikken Finlands regering ,
 For Rådet for De europæiske Fællesskaber.


text:
 Vigtig juridisk meddelelse
 |
 22005A0713(02)
 Aftale mellem Den Europæiske Union og Ukraine om rammerne for Ukraines deltagelse i Den Europæiske Unions krisestyringsoperationer
 EU-Tidende nr. L 182 af 13/07/2005 s. 0029 - 0034 EU-Tidende nr. L 164 af 16/06/2006 s. 0224 - 0229
 OVERSÆTTELSEAftalemellem Den Europæiske Union og Ukraine om rammerne for Ukraines deltagelse i Den Europæiske Unions krisestyringsoperationerDEN EUROPÆISKE UNION,på den ene side, ogUKRAINEpå den anden side,i det følgende benævnt "parterne",HAR UD FRA FØLGENDE BETRAGTNINGER:(1) Den Europæiske Union (EU) kan beslutte at iværksætte krisestyringsaktioner, herunder fredsbevarelse.(2) Den Europæiske Union aftalte på mødet den 21.- 22. juni 2002 i Sevilla ordninger for høring og samarbejde mellem Den Europæiske Union og Ukraine om krisestyring.(3) Den Europæiske Union træffer afgørelse om, hvorvidt tredjelande skal anmodes om at deltage i en EU-krisestyringsoperation. Ukraine kan imødekomme anmodningen fra Den Europæiske Union og tilbyde at yde et bidrag. Den Europæiske Union vil i sådanne tilfælde beslutte, om Unionen skal tage imod tilbuddet fra Ukraine om at bidrage.(4) De generelle betingelser for Ukraines deltagelse i EU’s civile og militære krisestyringsoperationer bør fastlægges i denne rammeaftale om sådan mulig fremtidig deltagelse og ikke ved fastlæggelse af betingelserne for hver enkelt af de pågældende operationer. Der bør indgås yderligere arrangementer til gennemførelse for hver enkelt af de pågældende operationer i henhold til artikel 13 i denne aftale.(5) Aftalen bør ikke foregribe Den Europæiske Unions selvstændige beslutningstagning og anfægter ikke Ukraines mulighed for at træffe individuelle afgørelser om deltagelse i en EU-krisestyringsoperation i overensstemmelse med landets lovgivning.(6) Aftalen bør kun vedrøre fremtidige EU-krisestyringsoperationer, og den bør ikke anfægte eventuelle gældende aftaler om Ukraines deltagelse i en allerede indledt EU-krisestyringsoperation —INDGÅET FØLGENDE AFTALEAFDELING IGENERELLE BESTEMMELSERArtikel 1Afgørelser i tilknytning til deltagelse1. Efter Den Europæiske Unions afgørelse om at anmode Ukraine om at deltage i en EU-krisestyringsoperation, og så snart Ukraine har besluttet at deltage, forelægger Ukraine oplysninger om det bidrag, landet foreslår at yde Den Europæiske Union.2. Den Europæiske Unions fastsættelse af omfanget af Ukraines bidrag foretages i samråd med Ukraine.3. Den Europæiske Union giver Ukraine en foreløbig tilkendegivelse af det forventede bidrag til de fælles udgifter til operationen så snart som muligt med henblik på at bistå Ukraine med hensyn til de nærmere enkeltheder i landets tilbud.4. Den Europæiske Union meddeler skriftligt Ukraine resultatet af fastsættelsen af landets bidrag med henblik på at sikre Ukraines deltagelse i overensstemmelse med bestemmelserne i denne aftale.Artikel 2Rammer1. Ukraine tilslutter sig den fælles aktion, hvorved Rådet for Den Europæiske Union beslutter, at EU skal gennemføre en krisestyringsoperation, og enhver fælles aktion eller afgørelse, hvorved Rådet for Den Europæiske Union beslutter at udvide en EU-krisestyringsoperation i overensstemmelse med bestemmelserne i denne aftale og eventuelle nødvendige gennemførelsesordninger.2. Ukraines bidrag til en EU-krisestyringsoperation anfægter ikke Den Europæiske Unions selvstændige beslutningstagning.Artikel 3Status for personel og styrker1. Status for det personel, der er udsendt til en civil EU-krisestyringsoperation, og/eller for de styrker, som Ukraine har bidraget med til en militær EU-krisestyringsoperation, er normalt underlagt den aftale om status for styrkerne/missionen, der er indgået mellem Den Europæiske Union og den


text: eller de stater, hvor operationen gennemføres.2. Status for det personel, der er udstationeret ved hovedkvarterer eller enheder uden for den eller de stater, hvor EU-krisestyringsoperationen finder sted, er underlagt arrangementer mellem de pågældende hovedkvarterer og enheder og Ukraine.3. Med forbehold af den i stk. 1 omhandlede aftale om status for styrkerne/missionen har Ukraine jurisdiktion over sit personel, der deltager i EU’s krisestyringsoperation.4. Ukraine har ansvaret for at behandle klager fra eller vedrørende et medlem af dets personel i forbindelse med deltagelse i en EU-krisestyringsoperation. Ukraine har ansvaret for eventuelt at indlede retsforfølgning af et medlem af dets personel eller at pålægge vedkommende en disciplinær sanktion efter sine egne love og forskrifter.5. Ukraine fremsætter en erklæring i forbindelse med frafaldet af krav mod enhver stat, der deltager i en EU-krisestyringsoperation, hvori Ukraine deltager, og fremsætter den ved undertegnelsen af denne aftale. En model for en sådan erklæring findes i bilaget til denne aftale.6. Den Europæiske Unions medlemsstater fremsætter en erklæring i forbindelse med frafaldet af krav i forbindelse med Ukraines senere deltagelse i en EU-krisestyringsoperation, og fremsætter den ved undertegnelsen af denne aftale. En model for en sådan erklæring findes i bilaget til denne aftale.Artikel 4Klassificerede oplysninger1. Ukraine træffer passende foranstaltninger til at sikre, at EU-klassificerede oplysninger beskyttes i overensstemmelse med Rådets sikkerhedsforskrifter, jf. Rådets afgørelse 2001/264/EF af 19. marts 2001 [1], og supplerende retningslinjer fra de kompetente myndigheder, herunder retningslinjer fra EU’s øverstbefalende for operationen for så vidt angår en militær EU-krisestyringsoperation eller retningslinjer fra EU’s missionschef for så vidt angår en civil EU-krisestyringsoperation.2. Hvis EU og Ukraine har indgået en aftale om sikkerhedsprocedurer med henblik på udveksling af klassificerede oplysninger, finder bestemmelserne i sådanne aftaler anvendelse i forbindelse med en EU-krisestyringsoperation.AFDELING IIGENERELLE BETINGELSER FOR DELTAGELSE I CIVILE KRISESTYRINGSOPERATIONERArtikel 5Personel, der er udsendt til en civil EU-krisestyringsoperation1. Ukraine sikrer, at det personel, det har udsendt til den civile EU-krisestyringsoperation, løser sine opgaver i overensstemmelse med- den fælles aktion og efterfølgende ændringer som omhandlet i artikel 2, stk. 1, i denne aftale- operationsplanen- gennemførelsesbestemmelserne.2. Ukraine underretter i god tid missionschefen for EU’s civile krisestyringsoperation og Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union om eventuelle ændringer af bidraget til EU’s civile krisestyringsoperation.3. Personel, der udsendes til EU’s civile krisestyringsoperation, skal underkastes en lægeundersøgelse, vaccineres og af en kompetent myndighed i Ukraine erklæres for egnet til tjenesten ud fra et lægeligt synspunkt. Det personel, der udsendes til EU’s civile krisestyringsoperation, forelægger en kopi af denne erklæring.Artikel 6Kommandostruktur1. Det personel, der er udsendt af Ukraine, løser sine opgaver og handler udelukkende i EU’s civile krisestyringsoperations interesse.2. Alt personel forbliver dog fuldt ud underlagt vedkommende nationale myndigheders kommando.3. De nationale myndigheder overdrager den operative kontrol til missionschefen for EU’s civile krisestyringsoperation, som udøver denne kommando gennem en hierarkisk kommando- og kontrolstruktur.4. Missionschefen leder EU’s civile krisestyringsoperation og varetager den daglige styring.5. Ukraine har samme rettigheder og pligter i forbindelse med den daglige styring af operationen som de deltagende EU-medlemsstater i overensstemmelse med de retlige instrumenter, der er omhandlet i denne aftales artikel 2, stk. 1.6.


text: Missionschefen for EU’s civile krisestyringsoperation har ansvaret for den disciplinære kontrol med personellet fra EU’s civile krisestyringsoperation. I det omfang det er nødvendigt, gennemføres disciplinære sanktioner af vedkommende nationale myndigheder.7. Ukraine udpeger et nationalt kontaktpunkt (NPC) til at repræsentere sit nationale kontingent i operationen. NPC refererer til missionschefen for EU’s civile krisestyringsoperation for så vidt angår nationale spørgsmål og er ansvarligt for den daglige disciplin i kontingentet.8. Den Europæiske Unions beslutning om at afslutte operationen træffes efter høring af Ukraine, hvis Ukraine stadig bidrager til EU’s civile krisestyringsoperation på datoen for operationens afslutning.Artikel 7Finansielle aspekter1. Ukraine afholder alle udgifter i forbindelse med landets deltagelse i operationen, medmindre udgifterne afholdes i fællesskab, således som det er fastlagt i driftsbudgettet for operationen, jf. dog artikel 8.2. Ukraine har erstatningspligt i henhold til aftalen om missionsstatus, hvis en sådan er indgået, jf. artikel 3, stk. 1, i denne aftale, såfremt landet kendes ansvarligt for at have pådraget fysiske eller juridiske personer fra de stater, hvor operationen gennemføres, død, personskade, tab eller anden skade.Artikel 8Bidrag til driftsbudgettet1. Ukraine bidrager til finansieringen af driftsbudgettet for EU’s civile krisestyringsoperation.2. Ukraines finansielle bidrag til driftsbudgettet er det mindste beløb af følgende to alternativer:a) den andel af referencegrundlaget, hvormed landets BNI står i forhold til den samlede BNI for alle de stater, der bidrager til operationens driftsbudget, ellerb) den andel af referencegrundlaget for driftsbudgettet, hvormed andelen af landets personel, der deltager i operationen, står i forhold til det samlede personel fra alle de stater, der deltager i operationen.3. Uanset stk. 1 og 2 bidrager Ukraine dog ikke til finansieringen af dagpenge til personel fra Den Europæiske Unions medlemsstater.4. Uanset stk. 1 fritager Den Europæiske Union dog principielt tredjelande for betaling af finansielle bidrag til en bestemt civil EU-krisestyringsoperation, såfremt:a) Den Europæiske Union beslutter, at det tredjeland, der deltager i operationen, yder et væsentligt bidrag, som er af afgørende betydning for den pågældende operation, ellerb) BNI pr. indbygger i det tredjeland, der deltager i operationen, højst svarer til BNI i en af Den Europæiske Unions medlemsstater.5. Et arrangement med de praktiske retningslinjer for betalingen indgås mellem missionschefen for EU’s civile krisestyringsoperation og de relevante administrative myndigheder i Ukraine om Ukraines bidrag til driftsbudgettet i forbindelse med EU’s civile krisestyringsoperation. Dette arrangement skal bl.a. omfatte bestemmelser om følgende forhold:a) det pågældende beløbb) arrangementerne i forbindelse med indbetaling af det finansielle bidragc) revisionsproceduren.AFDELING IIIGENERELLE BETINGELSER FOR DELTAGELSE I MILITÆRE KRISESTYRINGSOPERATIONERArtikel 9Deltagelse i EU’s militære krisestyringsoperation1. Ukraine sikrer, at dets styrker og personel, som deltager i EU’s militære krisestyringsoperation, løser deres opgaver i overensstemmelse med- den fælles aktion og efterfølgende ændringer som omhandlet i artikel 2, stk. 1, i denne aftale- operationsplanen- gennemførelsesbestemmelserne.2. Det personel, der er udsendt af Ukraine, løser sine opgaver og handler udelukkende i EU’s militære krisestyringsoperations interesse.3. Ukraine underretter i god tid EU’s øverstbefalende for operationen om eventuelle ændringer i landets deltagelse i operationen.Artikel 10Kommandostruktur1. Alle styrker og alt personel, der deltager i EU’s militære krisestyringsoperation, forbliver fuldt ud underlagt vedkommende nationale myndigheders kommando.2. De nationale myndigheder overdrager


text: dog den operative og taktiske kommando over og/eller kontrol med deres styrker og personel til EU’s øverstbefalende for operationen. EU’s øverstbefalende for operationen kan uddelegere sin myndighed.3. Ukraine har samme rettigheder og pligter i forbindelse med den daglige styring af operationen som de deltagende EU-medlemsstater.4. EU’s øverstbefalende for operationen kan til enhver tid efter høring af Ukraine kræve, at Ukraines bidrag trækkes tilbage.5. Ukraine udpeger en højtstående militær repræsentant (SMR) til at repræsentere sit nationale kontingent i EU’s militære krisestyringsoperation. SMR rådfører sig med EU-styrkens øverstbefalende om alle forhold i forbindelse med operationen og er ansvarlig for den daglige disciplin i kontingentet.Artikel 11Finansielle aspekter1. Ukraine afholder alle udgifter i forbindelse med landets deltagelse i operationen, medmindre udgifterne afholdes i fællesskab, således som det er fastlagt i den retsakt, der er nævnt i denne aftales artikel 2, stk. 1, samt i Rådets afgørelse 2004/197/FUSP af 23. februar 2004 om en mekanisme til administration af finansieringen af fælles udgifter i forbindelse med EU-operationer af militær eller forsvarsmæssig betydning [2] jf. dog artikel 12.2. Ukraine har erstatningspligt i henhold til aftalen om styrkernes status, hvis en sådan er indgået, jf. artikel 3, stk. 1, i denne aftale, såfremt landet kendes ansvarligt for at have pådraget fysiske eller juridiske personer fra de stater, hvor operationen gennemføres, død, personskade, tab eller anden skade.Artikel 12Bidrag til de fælles udgifter1. Ukraine bidrager til finansieringen af driftsbudgettet for EU’s militære krisestyringsoperation som fastlagt i den rådsafgørelse, der er omhandlet i artikel 11.2. Ukraines finansielle bidrag til driftsbudgettet er det mindste beløb af følgende to alternativer:a) den andel af referencegrundlaget for de fælles udgifter, hvormed landets BNI står i forhold til den samlede BNI for alle de lande, der bidrager til operationens driftsbudget, ellerb) den andel af referencegrundlaget for de fælles udgifter, hvormed andelen af landets personel, der deltager i operationen, står i forhold til det samlede personel fra alle de lande, der deltager i operationen.Ved beregningen af stk. 2, litra b), hvor Ukraine kun bidrager med personel til det operative hovedkvarter eller styrkehovedkvarteret, er den beregnede andel den, som tredjelandets personel udgør i forhold til det samlede antal af de respektive hovedkvarterers personel. Ellers er andelen det personel, som Ukraine har bidraget med til operationens samlede personel.3. Uanset stk. 1 fritager Den Europæiske Union dog principielt tredjelande for betaling af finansielle bidrag til driftsudgifter til en bestemt militær EU-krisestyringsoperation, såfremt:a) Den Europæiske Union beslutter, at det tredjeland, der deltager i operationen, yder et væsentligt bidrag til aktiver og/eller kapacitet, som er af afgørende betydning for den pågældende operation, ellerb) BNI pr. indbygger i det tredjeland, der deltager i operationen, højst svarer til BNI i en af Den Europæiske Unions medlemsstater.4. Der indgås et arrangement mellem den administrator, der er omhandlet i Rådets afgørelse 2004/197/FUSP af 23. februar 2004 om en mekanisme til administration af finansieringen af fælles udgifter i forbindelse med EU-operationer af militær eller forsvarsmæssig betydning, og de kompetente administrative myndigheder i Ukraine. Dette arrangement skal bl.a. omfatte bestemmelser om følgende forhold:a) det pågældende beløbb) arrangementerne i


text: forbindelse med indbetaling af det finansielle bidragc) revisionsproceduren.AFDELING IVAFSLUTTENDE BESTEMMELSERArtikel 13Arrangementer til gennemførelse af aftalenMedmindre andet er fastsat i artikel 8, stk. 5, og artikel 12, stk. 4, indgås de tekniske og administrative arrangementer, der er nødvendige for at gennemføre aftalen, mellem generalsekretæren for Rådet for Den Europæiske Union/den højtstående repræsentant for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik på den ene side og de relevante myndigheder i Ukraine på den anden side.Artikel 14Manglende overholdelseHvis en af parterne ikke overholder de forpligtelser, der er omhandlet i de foregående artikler, har den anden part ret til at opsige aftalen med en måneds varsel.Artikel 15Bilæggelse af tvisterTvister om fortolkning eller anvendelse af denne aftale løses med diplomatiske midler.Artikel 16Ikrafttrædelse1. Denne aftale træder i kraft på den første dag i den første måned, efter at parterne har underrettet hinanden om, at de har afsluttet de nødvendige interne procedurer.2. Denne aftale tages op til revision senest den 1. juni 2008 og efterfølgende mindst hvert tredje år.3. Denne aftale kan ændres på grundlag af en fælles skriftlig aftale mellem de deltagende parter.4. Denne aftale kan opsiges af enhver af parterne ved skriftlig meddelelse til den anden part. Opsigelsen træder i kraft seks måneder efter, at den anden part har modtaget opsigelsen.Udfærdiget i Luxembourg, den 13. juni 2005, på engelsk i fire eksemplarer.For Den Europæiske UnionFor Ukraine[1] EFT L 101 af 11.4.2001, s. 1. Ændret ved afgørelse 2004/194/EF (EUT L 63 af 28.2.2004, s. 48).[2] EUT L 63 af 28.2.2004, s. 68. Senest ændret ved afgørelse 2005/68/FUSP (EUT L 27 af 29.1.2005, s. 59).--------------------------------------------------BILAGERKLÆRINGERERKLÆRING FRA EU’S MEDLEMSSTATER:De EU-medlemsstater, der anvender en EU fælles aktion vedrørende en EU-krisestyringsoperation, hvori Ukraine deltager, vil, for så vidt deres nationale retssystem tillader det, bestræbe sig på i videst muligt omfang at frafalde eventuelle erstatningskrav mod Ukraine for personskade eller død blandt deres personel eller for tingsskade eller tab af materiel, der tilhører dem eller benyttes af EU’s krisestyringsoperation, hvis sådan personskade, død, tingsskade eller tab- er forvoldt af personel fra Ukraine under udførelsen af dets opgaver i forbindelse med EU’s krisestyringsoperation, bortset fra grov uagtsomhed eller forsætlig forsømmelse,eller- er opstået under benyttelsen af materiel, der tilhører Ukraine, såfremt dette materiel er benyttet i forbindelse med operationen, når bortses fra grov uagtsomhed eller forsætlig forsømmelse blandt personel fra EU’s krisestyringsoperation fra Ukraine under benyttelsen af dette materiel.ERKLÆRING FRA UKRAINE:Ukraine, der anvender en EU fælles aktion vedrørende en EU-krisestyringsoperation, vil, for så vidt dens nationale retssystem tillader det, bestræbe sig på i videst muligt omfang at frafalde eventuelle erstatningskrav mod enhver anden stat, der deltager i en EU-krisestyringsoperation, for personskade eller død blandt deres personel eller for tingsskade eller tab af materiel, der tilhører den eller benyttes af EU’s krisestyringsoperation, hvis sådan personskade, død, tingsskade eller tab- er forvoldt af personel under udførelsen af dets opgaver i forbindelse med EU’s krisestyringsoperation, bortset fra grov uagtsomhed eller forsætlig forsømmelse,eller- er opstået under benyttelsen af materiel, der tilhører stater, som deltager i EU’s krisestyringsoperation, såfremt dette materiel er benyttet i forbindelse med operationen, når bortses fra


text:
 Avis juridique important
 |
 21998A0319(01)
 De Forenede Nationers konvention om bekæmpelse af ørkendannelse i de lande, der er ramt af alvorlig tørke og/eller ørkendannelse, særlig i Afrika - Erklæring fra Det Europæiske Fællesskab i medfør af artikel 34, stk. 2 og 3, i De Forenede Nationers konvention om bekæmpelse af ørkendannelse i de lande, der er ramt af alvorlig tørke og/eller ørkendannelse, særlig i Afrika
 EF-Tidende nr. L 083 af 19/03/1998 s. 0003 - 0035
 DE FORENEDE NATIONERS KONVENTION om bekæmpelse af ørkendannelse i de lande, der er ramt af alvorlig tørke og/eller ørkendannelse, særlig i Afrika PARTERNE I DENNE KONVENTION -SOM BEKRÆFTER, at menneskene i de ramte eller truede områder er midtpunktet for bestræbelserne på at bekæmpe ørkendannelse og afhjælpe virkningerne af tørke,SOM GIVER UDTRYK FOR det internationale samfunds, herunder staters og internationale organisationers, dybe bekymring over de negative følger af ørkendannelse og tørke,SOM ER KLARE OVER, at aride, semi-aride og tørre subhumide områder tilsammen udgør en betydelig del af Jordens landareal og er levested og livsgrundlag for en stor del af dens befolkning,SOM ERKENDER, at ørkendannelse og tørke er problemer af globalt omfang i og med, at de berører alle verdens regioner, og at der er behov for en fælles indsats fra det internationale samfunds side for at bekæmpe ørkendannelse og/eller afhjælpe virkningerne af tørke,SOM MÆRKER sig udviklingslandenes, navnlig de mindst udviklede landes, talrighed blandt dem, der er ramt af alvorlig tørke og/eller ørkendannelse, og de særlig tragiske følger af disse fænomener i Afrika,SOM OGSÅ MÆRKER SIG, at ørkendannelse skyldes komplekse samspil mellem fysiske, biologiske, politiske, sociale, kulturelle og økonomiske faktorer,SOM TAGER HENSYN TIL de virkninger, som handelen og relevante aspekter af de internationale økonomiske forbindelser har for de ramte landes muligheder for at bekæmpe ørkendannelse på tilstrækkelig vis,SOM ER SIG BEVIDSTE, at bæredygtig økonomisk vækst, social udvikling og bekæmpelse af fattigdom er prioriteter for de ramte udviklingslande, særlig i Afrika, og af afgørende betydning for realiseringen af bæredygtighedsmål,SOM ER OPMÆRKSOMME PÅ, at ørkendannelse og tørke hæmmer en bæredygtig udvikling som følge af sammenhængen med vigtige sociale problemer såsom fattigdom, dårlig sundheds- og ernæringstilstand og manglende fødevaresikkerhed og problemer fremkaldt af befolkningsvandringer, -flytninger og -dynamik,SOM ANERKENDER betydningen af staternes og de internationale organisationers hidtidige indsats og erfaringer inden for bekæmpelse af ørkendannelse og afhjælpning af virkningerne af tørke, særlig ved gennemførelsen af den handlingsplan til bekæmpelse af ørkendannelse, der vedtoges på De Forenede Nationers konference om ørkendannelse i 1977,SOM INDSER, at fremskridtene inden for bekæmpelse af ørkendannelse og afhjælpning af virkningerne af tørke trods de hidtidige bestræbelser ikke har svaret til forventningerne, og at der er behov for et nyt og mere effektivt tiltag på alle planer inden for rammerne af en bæredygtig udvikling,SOM ERKENDER værdien og relevansen af beslutningerne vedtaget på De Forenede Nationers konference om miljø og udvikling, særlig Agenda 21 og dens kapitel 12, der giver grundlag for bekæmpelse af ørkendannelse,SOM I DEN FORBINDELSE PÅ NY BEKRÆFTER industrilandenes forpligtelser som omhandlet i Agenda 21, kapitel 33, punkt 13,SOM MINDER OM Generalforsamlingens resolution 47/188, særlig


text: den heri omhandlede prioritering af Afrika, og alle andre relevante FN-resolutioner, -beslutninger og -programmer om ørkendannelse og tørke samt de relevante erklæringer fra afrikanske lande og lande i andre regioner,SOM PÅ NY BEKRÆFTER Rio-erklæringen om miljø og udvikling, hvori det i princip 2 hedder, at staterne i overensstemmelse med De Forenede Nationers pagt og folkerettens principper har suveræn ret til at udnytte deres egne ressourcer efter deres egen miljø- og udviklingspolitik og pligt til at sikre, at aktiviteter under deres jurisdiktion eller kontrol ikke forårsager miljøskader i andre stater eller i områder uden for national jurisdiktion,SOM ERKENDER, at de nationale regeringer spiller en afgørende rolle ved bekæmpelsen af ørkendannelse og afhjælpning af virkningerne af tørke, og at fremskridt i den henseende afhænger af lokal gennemførelse af handlingsprogrammer i de ramte områder,SOM OGSÅ ERKENDER betydningen og nødvendigheden af internationalt samarbejde og partnerskab ved bekæmpelsen af ørkendannelse og afhjælpning af virkningerne af tørke,SOM ENDVIDERE ERKENDER, at det er vigtigt, at de ramte udviklingslande, særlig i Afrika, får effektive midler, herunder betydelige finansielle ressourcer, inklusive ny og supplerende finansiering, og adgang til teknologi, da det ellers vil være vanskeligt for dem fuldt ud at opfylde deres forpligtelser i henhold til denne konvention,SOM UDTRYKKER BEKYMRING over virkningerne af ørkendannelse og tørke i de ramte lande i Centralasien og Transkaukasus,SOM UNDERSTREGER den vigtige rolle, kvinderne spiller i regioner ramt af ørkendannelse og/eller tørke, særlig i landdistrikterne i udviklingslandene, og betydningen af at sikre, at både mænd og kvinder på alle niveauer deltager fuldt ud i programmerne til bekæmpelse af ørkendannelse og afhjælpning af virkningerne af tørke,SOM PÅPEGER de ikke-statslige organisationers og andre større gruppers særlige rolle i programmerne til bekæmpelse af ørkendannelse og afhjælpning af virkningerne af tørke,SOM ER OPMÆRKSOMME PÅ sammenhængen mellem ørkendannelse og andre miljøproblemer af globalt omfang, som det internationale og de nationale samfund er stillet over for,SOM OGSÅ ER OPMÆRKSOMME PÅ det bidrag, som bekæmpelse af ørkendannelse kan yde til virkeliggørelsen af målene for De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer, konventionen om biologisk mangfoldighed og andre relevante miljøkonventioner,SOM MENER, at strategierne til bekæmpelse af ørkendannelse og afhjælpning af virkningerne af tørke vil være mest effektive, hvis de baseres på pålidelige systematiske observationer og nøjagtig videnskabelig viden, og hvis de løbende revurderes,SOM ERKENDER, at det er påtrængende nødvendigt at forbedre effektiviteten og koordineringen af det internationale samarbejde for at lette gennemførelsen af nationale planer og prioriteter,SOM ER FAST BESLUTTEDE PÅ at yde en hensigtsmæssig indsats for bekæmpelse af ørkendannelse og afhjælpning af virkningerne af tørke til gavn for nuværende og kommende generationer -ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:DEL I INDLEDNING Artikel 1 DefinitionerI denne konvention forstås veda) »ørkendannelse«: forringelse af jorden i aride, semi-aride og tørre subhumide områder som følge af forskellige faktorer, herunder klimavariationer og menneskelige aktiviteterb) »bekæmpelse af ørkendannelse«: bl.a. aktiviteter, der indgår i en integreret udvikling af jorden i aride, semi-aride og tørre subhumide områder med henblik på bæredygtig udvikling, og som tager sigte på:i) forebyggelse og/eller formindskelse af forringelsen af jordenii) rehabilitering af delvis forringet jordiii) genindvinding af jord,


text: der har været udsat for ørkendannelsec) »tørke«: det naturligt forekommende fænomen, der opstår, når nedbøren har været betydeligt under de normalt registrerede niveauer, og som medfører alvorlige hydrologiske ubalancer, der skader jordressourceproduktionssystemerned) »afhjælpning af virkningerne af tørke«: aktiviteter, der vedrører forudsigelse af tørke, og som sigter mod at mindske samfundets og natursystemernes sårbarhed over for tørke som led i bekæmpelsen af ørkendannelsee) »jord«: det bioproduktive jordsystem, der omfatter jordbund, vegetation, andre levende organismer og de økologiske og hydrologiske processer, der foregår i systemetf) »forringelse af jorden«: formindskelse eller tab, i aride, semi-aride og tørre subhumide områder, af den biologiske eller økonomiske produktivitet og kompleksitet for regnvandet agerjord, kunstvandet agerjord, overdrev, græsgange, skove eller træbevoksede arealer som følge af anvendelsen af jorden eller en proces eller kombination af processer, herunder processer, der skyldes menneskelige aktiviteter og bosætningsmønstre, såsom:i) jordbundserosion forårsaget af vind/og eller vandii) nedbrydning af jordbundens fysiske, kemiske og biologiske eller økonomiske egenskaberiii) langsigtet tab af naturlig vegetationg) »aride, semi-aride og tørre subhumide områder«: områder, bortset fra polar- og subpolarområder, hvor forholdet mellem den årlige nedbør og den potentielle evapotranspiration ligger inden for skalaen 0,05-0,65h) »ramte områder«: aride, semi-aride og/eller tørre subhumide områder, der er ramt eller truet af ørkendannelsei) »ramte lande«: lande, hvis jord helt eller delvis består af ramte områderj) »regional organisation for økonomisk integration«: en organisation oprettet af suveræne stater i en given region, som har kompetence på de af denne konvention omfattede områder, og som, efter organisationens egne bestemmelser, er behørigt bemyndiget til at undertegne, ratificere, acceptere, godkende eller tiltræde denne konventionk) »industrilandsparter«: industrilandsparter og regionale organisationer for økonomisk integration oprettet af industrilande.Artikel 2 Formål1. Formålet med denne konvention er at bekæmpe ørkendannelse og afhjælpe virkningerne af tørke i lande, der er ramt af alvorlig tørke og/eller ørkendannelse, særlig i Afrika, i kraft af en effektiv indsats på alle niveauer, underbygget af internationale samarbejds- og partnerskabsarrangementer, inden for rammerne af en integreret tilgang, der er i overensstemmelse med Agenda 21, med det sigte at bidrage til realiseringen af en bæredygtig udvikling i de ramte områder.2. Virkeliggørelsen af dette mål kræver langsigtede integrerede strategier, der i de ramte områder på en og samme tid fokuserer på forbedring af jordens produktivitet og på rehabilitering, bevarelse og bæredygtig forvaltning af jord- og vandressourcerne, således at der skabes bedre levevilkår, især for lokalsamfundene.Artikel 3 PrincipperVed virkeliggørelsen af denne konventions mål og gennemførelsen af dens bestemmelser lader parterne sig lede af bl.a. følgende principper:a) parterne bør sikre, at beslutningerne om udformning og gennemførelse af programmer til bekæmpelse af ørkendannelse og/eller afhjælpning af virkningerne af tørke træffes med deltagelse af befolkningen og lokalsamfundene, og at der på de højere niveauer skabes et gunstigt klima, der kan lette indsatsen på nationalt og lokalt niveaub) parterne bør i en international solidaritets- og partnerskabsånd forbedre samarbejdet og koordineringen på subregionalt, regionalt og internationalt plan og i højere grad sikre, at de finansielle, menneskelige, organisatoriske og tekniske ressourcer sættes ind der, hvor der er behov for demc) parterne bør i en partnerskabets ånd fremme samarbejdet mellem


text: de offentlige myndigheder på alle niveauer, lokalsamfundene, de ikke-statslige organisationer og jordbesidderne, for at der kan skabes en bedre forståelse for beskaffenheden og værdien af jorden og de knappe vandressourcer i de ramte områder og arbejdes hen imod en bæredygtig udnyttelse af demd) parterne bør fuldt ud tage hensyn til de særlige behov og forhold, der gør sig gældende for de ramte udviklingslandsparter, særlig de mindst udviklede blandt dem.DEL II ALMINDELIGE BESTEMMELSER Artikel 4 Almindelige forpligtelser1. Parterne opfylder, hver især eller sammen, deres forpligtelser i henhold til denne konvention på grundlag af bestående eller kommende bilaterale og multilaterale aftaler eller efter omstændighederne en kombination deraf, idet der lægges vægt på nødvendigheden af at koordinere indsatsen og udvikle en sammenhængende langsigtet strategi på alle niveauer.2. For at virkeliggøre denne konventions mål må parterne:a) anvende en integreret tilgang til de fysiske, biologiske og socioøkonomiske aspekter af ørkendannelse og tørkeb) i de relevante internationale og regionale organer være behørigt opmærksomme på de ramte udviklingslandsparters situation med hensyn til international handel, afsætningsarrangementer og gæld, således at der kan skabes et gunstigt internationalt økonomisk klima, der kan bidrage til at fremme en bæredygtig udviklingc) medtage strategier til bekæmpelse af fattigdom i indsatsen for at bekæmpe ørkendannelse og afhjælpe virkningerne af tørked) fremme samarbejdet mellem de ramte landeparter på områderne miljøbeskyttelse og bevarelse af jord- og vandressourcer i forbindelse med ørkendannelse og tørkee) styrke det subregionale, regionale og internationale samarbejdef) samarbejde i de relevante mellemstatslige organisationerg) hvis det er hensigtsmæssigt, fastlægge institutionelle mekanismer, idet der tages hensyn til nødvendigheden af at undgå overlapningh) fremme anvendelsen af bestående bilaterale og multilaterale finansielle mekanismer og arrangementer, der mobiliserer og kanaliserer betydelige finansielle ressourcer til de ramte udviklingslandsparter til bekæmpelse af ørkendannelse og afhjælpning af virkningerne af tørke.3. De ramte udviklingslandsparter er berettigede til bistand ved gennemførelsen af konventionen.Artikel 5 De ramte landeparters forpligtelserUd over forpligtelserne i henhold til artikel 4 forpligter de ramte landeparter sig til:a) behørigt at prioritere bekæmpelse af ørkendannelse og afhjælpning af virkningerne af tørke og at afsætte tilstrækkelige ressourcer dertil i overensstemmelse med deres situation og mulighederb) som led i deres planer og/eller politik for bæredygtig udvikling at fastlægge strategier og prioriteter for bekæmpelse af ørkendannelse og afhjælpning af virkningerne af tørkec) at tage fat på de grundlæggende årsager til ørkendannelse og være særlig opmærksomme på de socioøkonomiske faktorer, der bidrager til ørkendannelsesprocesserned) med støtte fra ikke-statslige organisationer at fremme bevidstgørelsen af lokalbefolkningen, især kvinder og unge, og lette dens deltagelse i indsatsen for at bekæmpe ørkendannelse og afhjælpe virkningerne af tørkee) at skabe et gunstigt klima ved om fornødent at styrke den relevante eksisterende lovgivning eller vedtage nye love og ved at fastlægge langsigtede politikker og handlingsprogrammer.Artikel 6 Industrilandsparternes forpligtelserUd over de almindelige forpligtelser i henhold til artikel 4 forpligter industrilandsparterne sig til:a) som aftalt, hver især eller sammen, aktivt at støtte den indsats, som de ramte udviklingslandsparter, særlig i Afrika og særlig de mindst udviklede lande, yder for at bekæmpe ørkendannelse og afhjælpe virkningerne af tørkeb) at stille betydelige finansielle midler og


text: andre former for støtte til rådighed for de ramte udviklingslandsparter, særlig i Afrika, for at hjælpe dem med effektivt at udvikle og gennemføre deres egne langsigtede planer og strategier til bekæmpelse af ørkendannelse og afhjælpning af virkningerne af tørkec) at fremme mobiliseringen af ny og supplerende finansiering i henhold til artikel 20, stk. 2, litra b)d) at tilskynde til mobilisering af finansielle midler fra den private sektor og andre ikke-statslige kildere) at fremme og lette de ramte landeparters, særlig de ramte udviklingslandsparters, adgang til hensigtsmæssig teknologi, viden og knowhow.Artikel 7 Prioritering af AfrikaVed gennemførelsen af denne konvention prioriterer parterne de ramte afrikanske landeparter i betragtning af den særlige situation i denne region og uden derved at tilsidesætte de ramte udviklingslandsparter i andre regioner.Artikel 8 Forholdet til andre konventioner1. Parterne tilskynder til koordinering af de aktiviteter, der gennemføres i henhold til denne konvention, og, hvis de er parter i dem, i henhold til andre relevante internationale aftaler, særlig De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer og konventionen om biologisk mangfoldighed, for at aktiviteterne på grundlag af hver aftale kan blive til størst mulig nytte samtidig med, at en overlappende indsats undgås. Parterne tilskynder til gennemførelse af fælles programmer, især på områderne forskning, uddannelse, systematiske observationer og indsamling og udveksling af information, i det omfang sådanne aktiviteter kan bidrage til virkeliggørelse af de pågældende aftalers mål.2. Denne konventions bestemmelser berører ikke parternes rettigheder og forpligtelser i medfør af bilaterale, regionale eller internationale aftaler, de har indgået inden denne konventions ikrafttræden for deres vedkommende.DEL III HANDLINGSPROGRAMMER, VIDENSKABELIGT OG TEKNISK SAMARBEJDE OG STØTTEFORANSTALTNINGER Afdeling 1 Handlingsprogrammer Artikel 9 Grundregler1. Ved opfyldelsen af deres forpligtelser i henhold til artikel 5 udarbejder, offentliggør og gennemfører de ramte udviklingslandsparter og enhver anden ramt landepart, der inden for rammerne af sit regionale gennemførelsesbilag eller på anden vis skriftligt har meddelt Det Faste Sekretariat, at den har til hensigt at udarbejde et nationalt handlingsprogram, efter omstændighederne nationale handlingsprogrammer, der så vidt muligt bygger på eksisterende formålstjenlige planer og programmer, og subregionale og regionale handlingsprogrammer som det centrale element i strategien til bekæmpelse af ørkendannelse og afhjælpning af virkningerne af tørke. Disse programmer ajourføres ved en stadig, deltagelsesbaseret proces på grundlag af erfaringerne fra feltindsatsen og ligeledes resultaterne af forskningen. De nationale handlingsprogrammer udarbejdes i snæver sammenhæng med de øvrige bestræbelser på at formulere en national politik for bæredygtig udvikling.2. Ved ydelsen af de forskellige former for bistand i henhold til artikel 6 prioriterer industrilandsparterne, som aftalt, støtte til nationale, subregionale og regionale handlingsprogrammer for de ramte udviklingslandsparter, særlig i Afrika, enten direkte eller gennem relevante multilaterale organisationer eller begge dele.3. Parterne tilskynder organer, fonde og programmer under FN-systemet og andre relevante mellemstatslige organisationer, akademiske institutioner, det videnskabelige samfund og ikke-statslige organisationer, der besidder forudsætninger for at samarbejde, til i overensstemmelse med deres mandater og muligheder at støtte udarbejdelsen, gennemførelsen og opfølgningen af handlingsprogrammer.Artikel 10 Nationale handlingsprogrammer1. Formålet med de nationale handlingsprogrammer er at identificere de faktorer, der bidrager til ørkendannelse, og de konkrete foranstaltninger, der er nødvendige for at bekæmpe


text: ørkendannelse og afhjælpe virkningerne af tørke.2. De nationale handlingsprogrammer skal vise, hvilken rolle der tillægges henholdsvis regeringen, lokalsamfundene og brugerne af jorden, og hvilke ressourcer der er til rådighed og behov for. De skal bl.a.:a) omfatte langsigtede strategier til bekæmpelse af ørkendannelse og afhjælpning af virkningerne af tørke, lægge vægt på gennemførelsen og være integreret i den nationale politik for bæredygtig udviklingb) muliggøre tilpasninger som følge af ændrede omstændigheder og være så fleksible på det lokale plan, at der kan tages hensyn til de forskellige socioøkonomiske, biologiske og geofysiske forholdc) lægge særlig vægt på gennemførelsen af forebyggende foranstaltninger for endnu ikke forringet eller kun lidt forringet jordd) forbedre den nationale klimatologiske, meteorologiske og hydrologiske kompetence og midlerne til tidlig varsling af tørkee) fremme foranstaltninger og styrke de institutionelle rammer, der befordrer samarbejdet og koordineringen i en partnerskabets ånd mellem donorsamfundet, de offentlige myndigheder på alle niveauer, lokalbefolkningen og lokalsamfundsgrupper, og lette den lokale befolknings adgang til hensigtsmæssig information og teknologif) sikre, at ikke-statslige organisationer og den lokale befolkning, både kvinder og mænd og særlig ressourcebrugerne, herunder agerbrugere og husdyravlere og deres repræsentative organisationer, på lokalt, nationalt og regionalt plan deltager effektivt i politikplanlægningen, beslutningstagningen og gennemførelsen og vurderingen af de nationale handlingsprogrammerg) indebære, at der regelmæssigt foretages en vurdering af og udarbejdes forløbsrapporter om deres gennemførelse.3. De nationale handlingsprogrammer kan bl.a. omfatte nogle af eller alle følgende foranstaltninger til forebyggelse og afhjælpning af virkningerne af tørke:a) oprettelse og/eller styrkelse af systemer for tidlig varsling, herunder lokale og nationale faciliteter og fælles systemer på subregionalt og regionalt plan, og mekanismer for hjælp til mennesker, der af miljøårsager er tvunget til at flytteb) styrkelse af tørkeberedskab og -forvaltning, herunder tørkeberedskabsplaner på lokalt, nationalt, subregionalt og regionalt plan, under hensyntagen til klimaprognoser på årstidsbasis og årsbasisc) oprettelse og/eller styrkelse af systemer for fødevaresikkerhed, herunder oplagrings- og afsætningsfaciliteter, især i landdistrikterd) opstilling af projekter til fremme af alternative næringsveje, der kan skabe indkomster i områder, hvor der er risiko for tørkee) udvikling af bæredygtige vandingsprogrammer for både afgrøder og husdyr.4. Under hensyntagen til de særlige forhold og behov, der gør sig gældende for hver af de ramte landeparter, omfatter de nationale handlingsprogrammer efter omstændighederne bl.a. foranstaltninger på nogle af eller alle følgende prioriterede områder i forbindelse med bekæmpelse af ørkendannelse og afhjælpning af virkningerne af tørke i de ramte områder og for deres befolkninger: fremme af alternative næringsveje og forbedring af det nationale økonomiske klima med henblik på styrkelse af programmer for fattigdomsbekæmpelse og øget fødevaresikkerhed; befolkningsdynamik; bæredygtig forvaltning af naturressourcer; bæredygtige landbrugsmetoder; udvikling og effektiv udnyttelse af forskellige energikilder; institutionelle og juridiske rammer; styrkelse af kompetencen inden for vurderinger og systematiske observationer, herunder hydrologiske og meteorologiske tjenester, og kapacitetsopbygning, uddannelse og folkeoplysning.Artikel 11 Subregionale og regionale handlingsprogrammerDe ramte landeparter rådfører sig og samarbejder med hinanden med henblik på i overensstemmelse med de relevante regionale gennemførelsesbilag at udarbejde subregionale eller regionale handlingsprogrammer, der kan harmonisere, supplere og effektivisere de nationale programmer. Bestemmelserne i artikel 10 finder med de nødvendige ændringer anvendelse på subregionale og


text: regionale programmer. Dette samarbejde kan også omfatte aftalte fællesprogrammer for bæredygtig forvaltning af grænseoverskridende naturressourcer, videnskabeligt og teknisk samarbejde og styrkelse af de berørte institutioner.Artikel 12 Internationalt samarbejdeDe ramte landeparter bør sammen med de øvrige parter og det internationale samfund samarbejde om at fremme et internationalt klima, der kan befordre gennemførelsen af konventionen. Dette samarbejde bør også omfatte teknologioverførsel og videnskabelig forskning og udvikling, informationsindsamling og -formidling og finansielle ressourcer.Artikel 13 Støtte til udarbejdelse og gennemførelse af handlingsprogrammer1. Foranstaltningerne til støtte for handlingsprogrammerne i henhold til artikel 9 omfatter bl.a.:a) finansielt samarbejde med henblik på at skabe forudsigelighed for handlingsprogrammerne og muliggøre den nødvendige langsigtede planlægningb) fastlæggelse og anvendelse af samarbejdsmekanismer, der muliggør en bedre støtte på det lokale plan, herunder en indsats fra ikke-statslige organisationers side, for, hvor det er relevant, at fremme vellykkede pilotprogramaktiviteters anvendelse som modelc) øget fleksibilitet i udformningen, finansieringen og gennemførelsen af projekterne i overensstemmelse med den forsøgs- og gentagelsesvise fremgangsmåde, der er hensigtsmæssig ved en deltagelsesbaseret indsats på lokalsamfundsplanetd) efter omstændighederne administrative og budgetmæssige procedurer, der øger samarbejdets og støtteprogrammernes effektivitet.2. Ved ydelsen af en sådan støtte til de ramte udviklingslandsparter prioriteres de afrikanske landeparter og de mindst udviklede landeparter.Artikel 14 Koordinering ved udarbejdelsen og gennemførelsen af handlingsprogrammer1. Parterne samarbejder nært, direkte og gennem relevante mellemstatslige organisationer, om udarbejdelsen og gennemførelsen af handlingsprogrammer.2. Parterne udvikler operationelle mekanismer, især på nationalt og lokalt plan, til sikring af den størst mulige koordinering mellem industrilandsparterne, udviklingslandsparterne og relevante mellemstatslige og ikke-statslige organisationer for således at undgå overlapning, harmonisere foranstaltningerne og fremgangsmåderne og maksimere bistandens effekt. Hos de ramte udviklingslandsparter prioriteres koordineringen af aktiviteterne vedrørende det internationale samarbejde for at opnå maksimal effektivitet i udnyttelsen af ressourcerne, sikre en velafstemt bistand og lette gennemførelsen af nationale handlingsprogrammer og prioriteter i henhold til denne konvention.Artikel 15 Regionale gennemførelsesbilagDe elementer, der skal indgå i handlingsprogrammerne, udvælges og afpasses efter de ramte landeparters eller regioners socioøkonomiske, geografiske og klimatiske forhold samt deres udviklingsniveau. Retningslinjer for udarbejdelsen af handlingsprogrammer og deres nøjagtige fokus og indhold for de forskellige subregioner og regioner fastsættes i de regionale gennemførelsesbilag.Afdeling 2 Videnskabeligt og teknisk samarbejde Artikel 16 Indsamling, analyse og udveksling af informationParterne er enige om under hensyntagen til deres respektive muligheder at integrere og koordinere indsamlingen, analysen og udvekslingen af relevante kort- og langsigtede data og oplysninger for at sikre en systematisk observation af forringelsen af jorden i de ramte områder og nå frem til en bedre forståelse og vurdering af tørke- og ørkendannelsesprocesserne og deres virkninger. Dette skulle bidrage til bl.a. indførelse af tidlig varsling og forhåndsplanlægning for perioder med ugunstige klimavariationer i en form, der lader sig anvende i praksis af brugere på alle niveauer, herunder navnlig den lokale befolkning. I det øjemed bestræber parterne sig på:a) at lette og styrke aktiviteterne inden for det globale net af institutioner og faciliteter til indsamling, analyse og udveksling af information og ligeledes systematisk observation på alle niveauer, som bl.a. skal:i) tilstræbe anvendelse af forenelige normer og systemerii) omfatte relevante data og stationer, også i afsides


text: områderiii) anvende og formidle moderne teknologi til indsamling, overførsel og vurdering af data vedrørende forringelsen af jordeniv) knytte nationale, subregionale og regionale data- og informationscentre nærmere sammen med globale informationskilderb) at sikre, at indsamlingen, analysen og udvekslingen af information opfylder lokalsamfundenes og ligeledes beslutningstagernes behov med henblik på løsning af specifikke problemer, og at lokalsamfundene deltager i disse aktiviteterc) at støtte og videreudvikle bilaterale og multilaterale programmer og projekter, der tager sigte på planlægning, iværksættelse, vurdering og finansiering af indsamlingen, analysen og udvekslingen af data og information, herunder bl.a. integrerede sæt af fysiske, biologiske, sociale og økonomiske indikatorerd) fuldt ud at udnytte den ekspertise, der findes hos mellemstatslige og ikke-statslige organisationer, især med henblik på formidling af relevante oplysninger og erfaringer til målgrupper i forskellige regionere) at lægge den fornødne vægt på indsamling, analyse og udveksling af socioøkonomiske data og disse datas integration med fysiske og biologiske dataf) at udveksle og fuldstændigt, åbent og hurtigt formidle information fra alle offentligt tilgængelige kilder af relevans for bekæmpelsen af ørkendannelse og afhjælpning af virkningerne af tørkeg) i overensstemmelse med deres respektive nationale lovgivning og/eller politik at udveksle information om lokal og traditionel viden, idet de sikrer, at den beskyttes behørigt, og at de pågældende lokalbefolkninger på et rimeligt grundlag og gensidigt aftalte betingelser modtager en passende godtgørelse for udnyttelsen af den.Artikel 17 Forskning og udvikling1. Parterne forpligter sig til i overensstemmelse med deres respektive muligheder at fremme teknisk og videnskabeligt samarbejde på områderne bekæmpelse af ørkendannelse og afhjælpning af virkningerne af tørke gennem egnede nationale, subregionale, regionale og internationale institutioner. I det øjemed støtter de forskningsaktiviteter, der:a) bidrager til øget viden om de processer, der fører til ørkendannelse og tørke, og effekten af og sondringen mellem årsagsfaktorer, både naturlige og menneskelige, med henblik på at bekæmpe ørkendannelse og afhjælpe virkningerne af tørke og opnå en bedre produktivitet og en bæredygtig udvikling og forvaltning af ressourcerneb) svarer til veldefinerede mål, imødekommer lokalbefolkningernes særlige behov og fører til identificering og implementering af løsninger, der forbedrer levestandarden for befolkningen i de ramte områderc) beskytter, integrerer, styrker og validerer traditionel og lokal viden, knowhow og praksis, idet parterne i overensstemmelse med deres respektive nationale lovgivning og/eller politik sikrer, at ejerne af denne viden på et rimeligt grundlag og gensidigt aftalte betingelser får et direkte udbytte af en eventuel kommerciel udnyttelse af den eller en eventuel teknologisk udvikling, der hidrører fra dend) udvikler og styrker den nationale, subregionale og regionale forskningskompetence hos de ramte udviklingslandsparter, særlig i Afrika, herunder udvikling af lokale færdigheder og styrkelse af egnede faciliteter, navnlig i lande med en svag forskningsbase, idet der lægges særlig vægt på tværfaglig og deltagelsesbaseret socioøkonomisk forskninge) hvor det er relevant, tilgodeser sammenhængen mellem fattigdom, vandringer forårsaget af miljøfaktorer og ørkendannelsef) fremmer iværksættelsen af fælles forskningsprogrammer mellem nationale, subregionale, regionale og internationale forskningsorganisationer i både den offentlige og den private sektor med henblik på, i kraft af lokalbefolkningernes og -samfundenes effektive deltagelse, at udvikle bedre, prisrimelig og tilgængelig teknologi til en bæredygtig udviklingg) bidrager til at øge vandressourcerne


text: i de ramte områder ved hjælp af bl.a. skypodning.2. I handlingsprogrammerne bør der fastlægges forskningsprioriteter for de enkelte regioner og subregioner ud fra de forskellige lokale forhold. Partskonferencen vurderer med jævne mellemrum forskningsprioriteterne på grundlag af udtalelser fra Komitéen for Videnskab og Teknologi.Artikel 18 Overførsel, erhvervelse, tilpasning og udvikling af teknologi1. Parterne forpligter sig til som gensidigt aftalt og i overensstemmelse med deres respektive nationale lovgivning og/eller politik at fremme, finansiere og/eller lette finansieringen af overførsel, erhvervelse, tilpasning og udvikling af miljøvenlig, økonomisk levedygtig og socialt acceptabel teknologi til bekæmpelse af ørkendannelse og/eller afhjælpning af virkningerne af tørke med det sigte at bidrage til virkeliggørelsen af en bæredygtig udvikling i de ramte områder. Dette samarbejde foregår efter omstændighederne bilateralt eller multilateralt, idet de mellemstatslige og ikke-statslige organisationers ekspertise udnyttes fuldt ud. Parterne bestræber sig navnlig på:a) fuldt ud at udnytte relevante bestående nationale, subregionale, regionale og internationale informationssystemer og clearingcentre til formidling af information om disponibel teknologi, dens kilder, dens risici for miljøet og de generelle betingelser, hvorunder den kan erhvervesb) at gøre det lettere, navnlig for de ramte udviklingslandsparter, på gunstige vilkår, herunder sær- og præferencevilkår, som gensidigt aftalt og under hensyntagen til den nødvendige beskyttelse af den intellektuelle ejendomsret, at få adgang til den teknologi, som på det praktiske plan er mest velegnet til opfyldelse af lokalbefolkningernes specifikke behov, idet der lægges særlig vægt på den pågældende teknologis sociale, kulturelle, økonomiske og miljømæssige virkningerc) at lette det teknologiske samarbejde mellem de ramte landeparter i kraft af finansiel bistand eller andre egnede midlerd) at udvide det teknologiske samarbejde med de ramte udviklingslandsparter, herunder eventuelt i form af joint ventures, især inden for sektorer, der fremmer alternative næringsvejee) at træffe passende foranstaltninger til, at der skabes indenlandske markedsforhold og skattemæssige eller andre incitamenter, der befordrer udvikling, overførsel, erhvervelse og tilpasning af hensigtsmæssig teknologi, viden, knowhow og praksis, herunder foranstaltninger til sikring af en fyldestgørende og effektiv beskyttelse af den intellektuelle ejendomsret.2. I overensstemmelse med deres respektive muligheder og deres respektive nationale lovgivning og/eller politik beskytter, fremmer og anvender parterne især relevant traditionel og lokal teknologi, viden, knowhow og praksis, og de forpligter sig i det øjemed til:a) at oprette fortegnelser over sådan teknologi, viden, knowhow og praksis og de potentielle anvendelser heraf med deltagelse af lokalbefolkningerne og at formidle information herom, eventuelt i samarbejde med relevante mellemstatslige og ikke-statslige organisationerb) at sikre, at sådan teknologi, viden, knowhow og praksis beskyttes tilstrækkeligt, og at lokalbefolkningerne på et rimeligt grundlag og som gensidigt aftalt får direkte udbytte af en eventuel kommerciel udnyttelse af den eller en eventuel teknologisk udvikling hidrørende fra denc) at fremme og aktivt støtte forbedringen og udbredelsen af sådan teknologi, viden, knowhow og praksis eller udviklingen af ny teknologi hidrørende fra dend) om fornødent at lette tilpasningen af sådan teknologi, viden, knowhow og praksis, så den kan finde udbredt anvendelse, og efter behov at integrere den med moderne teknologi.Afdeling 3 Støtteforanstaltninger Artikel 19 Kapacitetsopbygning, uddannelse og folkeoplysning1. Parterne erkender betydningen af kapacitetsopbygning - det vil sige institutionsopbygning, uddannelse og


text: udvikling af relevant lokal og national kapacitet - i bestræbelserne på at bekæmpe ørkendannelse og afhjælpe virkningerne af tørke. De fremmer efter omstændighederne kapacitetsopbygning ved:a) at sikre, at lokalbefolkningen, navnlig kvinder og unge, deltager fuldt ud på alle niveauer, og især det lokale niveau, i samarbejde med ikke-statslige og lokale organisationerb) på nationalt plan at styrke uddannelses- og forskningskapaciteten på området ørkendannelse og tørkec) at oprette og/eller styrke konsulent- og hjælpetjenester med henblik på en mere effektiv udbredelse af relevante teknologiske metoder og teknikker og at oplære konsulenter og medlemmer af organisationer i landdistrikterne i deltagelsesbaserede metoder til bevarelse og bæredygtig udnyttelse af naturressourcerned) så vidt muligt at fremme anvendelsen og udbredelsen af lokalbefolkningernes viden, knowhow og praksis inden for tekniske samarbejdsprogrammere) om nødvendigt at tilpasse relevant miljøvenlig teknologi og traditionelle agerbrugs- og husdyravlsmetoder til de moderne socioøkonomiske forholdf) at stille passende uddannelse og teknologi til rådighed i forbindelse med udnyttelsen af alternative energikilder, især vedvarende energikilder, specielt i det øjemed at mindske afhængigheden af brændselstræg) i kraft af samarbejde, som gensidigt aftalt, at styrke de ramte udviklingslandsparters muligheder for at udvikle og gennemføre programmer for indsamling, analyse og udveksling af information i henhold til artikel 16h) på nye måder at fremme alternative leveveje, herunder uddannelse i nye færdighederi) uddannelse af beslutningstagere, ledere og personale, der arbejder med indsamling og analyse af data i forbindelse med formidling og anvendelse af varslingsoplysninger om tørkeforhold og fødevareproduktionj) effektivisering af bestående nationale institutioner og juridiske rammer og om fornødent etablering af nye samt styrkelse af den strategiske planlægning og styringk) programmer for udvekslingsbesøg med henblik på styrkelse af kapacitetsopbygningen hos de ramte landeparter i kraft af en langsigtet interaktiv lære- og studieproces.2. De ramte udviklingslandsparter foretager, efter omstændighederne i samarbejde med de øvrige parter og kompetente mellemstatslige og ikke-statslige organisationer, en tværfaglig vurdering af den kapacitet og de faciliteter, der er til rådighed på lokalt og nationalt plan, og mulighederne for en styrkelse af dem.3. Parterne samarbejder med hinanden og gennem kompetente mellemstatslige organisationer og ligeledes med ikke-statslige organisationer om gennemførelse af og støtte til oplysnings- og uddannelsesprogrammer hos både de ramte og, når det er relevant, de ikke-ramte landeparter med det formål at fremme befolkningens kendskab til årsagerne til og virkningerne af ørkendannelse og tørke og dens forståelse for betydningen af, at denne konventions mål virkeliggøres. I det øjemed forpligter de sig til:a) at organisere oplysningskampagner for offentlighedenb) til stadighed at fremme offentlighedens adgang til relevant information og en bred offentlig deltagelse i uddannelses- og oplysningsaktiviteterc) at fremme oprettelsen af foreninger, der bidrager til folkeoplysningd) at fremstille og udveksle undervisnings- og oplysningsmateriale, om muligt på de lokale sprog, at udveksle og udlåne eksperter til oplæring af medarbejdere hos de ramte udviklingslandsparter i gennemførelsen af relevante uddannelses- og oplysningsprogrammer samt fuldt ud at udnytte det relevante undervisningsmateriale, der findes hos kompetente internationale organere) at vurdere uddannelsesbehovene i de ramte områder, udarbejde hensigtsmæssige skoleundervisningsplaner og efter behov udbygge undervisnings- og alfabetiseringsprogrammerne for voksne og uddannelsesmulighederne for alle, og særlig piger og kvinder, for så


text: vidt angår identificering, bevarelse og bæredygtig udnyttelse og forvaltning af naturressourcerne i de ramte områderf) at udvikle tværfaglige deltagelsesbaserede programmer, der integrerer oplysning om ørkendannelse og tørke i uddannelsessystemerne og i uformelle uddannelsesprogrammer, voksen- og fjernundervisningsprogrammer og praktisk orienterede uddannelsesprogrammer.4. Partskonferencen opretter og/eller styrker netværk af regionale uddannelse- og træningscentre inden for bekæmpelse af ørkendannelse og afhjælpning af virkningerne af tørke. Disse netværk koordineres af en dertil oprettet eller udpeget institution, med det sigte at uddanne videnskabeligt, teknisk og ledende personale og at styrke de eksisterende uddannelses- og træningsinstitutioner hos de ramte landeparter, eventuelt med henblik på harmonisering af programmer og organisering af udveksling af erfaringer mellem dem. Netværkene samarbejder snævert med de relevante mellemstatslige og ikke-statslige organisationer, så dobbeltarbejde undgås.Artikel 20 Finansielle ressourcer1. I betragtning af den centrale rolle, finansieringen spiller for virkeliggørelsen af konventionens mål, bestræber parterne sig, under hensyntagen til deres muligheder, på at sikre, at der stilles tilstrækkelige finansielle ressourcer til rådighed for programmer til bekæmpelse af ørkendannelse og afhjælpning af virkningerne af tørke.2. I den forbindelse forpligter industrilandsparterne sig, idet de i overensstemmelse med artikel 7 prioriterer de ramte afrikanske landeparter uden derved at tilsidesætte de ramte udviklingslandsparter i andre regioner, til:a) at mobilisere betydelige finansielle ressourcer, herunder gavebistand og lån på særlige vilkår, til støtte for gennemførelsen af programmer til bekæmpelse af ørkendannelse og afhjælpning af virkningerne af tørkeb) at fremme mobiliseringen af tilstrækkelige, rettidige og forudsigelige finansielle ressourcer, herunder nye og supplerende midler fra Den Globale Miljøfacilitet (GEF) til finansiering af de aftalte ekstraomkostninger for de aktiviteter vedrørende ørkendannelse, der sorterer under dens fire hovedområder, i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i instrumentet til oprettelse af Den Globale Miljøfacilitetc) ved internationalt samarbejde at lette overførslen af teknologi, viden og knowhowd) i samarbejde med de ramte udviklingslandsparter at undersøge nye metoder og incitamenter til mobilisering og kanalisering af ressourcer, herunder ressourcer fra fonde, ikke-statslige organisationer og andre private organer, specielt gældskonverteringer og andre nyskabende midler, der øger finansieringen ved at mindske udlandsgældsbyrden for de ramte udviklingslandsparter, særlig i Afrika.3. De ramte udviklingslandsparter forpligter sig, under hensyntagen til deres muligheder, til at mobilisere tilstrækkelige finansielle ressourcer til gennemførelsen af deres nationale handlingsprogrammer.4. Ved mobiliseringen af finansielle ressourcer bestræber parterne sig på fuldt ud at udnytte og fortsat kvalitativt at forbedre alle nationale, bilaterale og multilaterale finansieringskilder og -mekanismer ved brug af konsortier, fælles programmer og parallelfinansiering, ligesom de bestræber sig på at opnå medvirken af private finansieringskilder og -mekanismer, herunder ikke-statslige organisationer. I det øjemed udnytter parterne fuldt ud de operationelle mekanismer, der udvikles i medfør af artikel 14.5. For at få mobiliseret de finansielle ressourcer, som de ramte udviklingslandsparter behøver til at bekæmpe ørkendannelse og afhjælpe virkningerne af tørke, påtager parterne sig:a) at rationalisere og styrke forvaltningen af de ressourcer, der allerede er afsat til bekæmpelse af ørkendannelse og afhjælpning af virkningerne af tørke, ved at bruge dem mere effektivt og hensigtsmæssigt, vurdere deres fordele og ulemper, fjerne hindringerne for, at de anvendes effektivt, og om nødvendigt omstille programmerne efter det integrerede langtidsperspektiv, der


text: anlægges i medfør af denne konventionb) i de styrende organer for de multilaterale finansielle institutioner, faciliteter og fonde, herunder regionale udviklingsbanker og -fonde, behørigt at prioritere og lægge vægt på bistand til de ramte udviklingslandsparter, særlig i Afrika, i forbindelse med aktiviteter, der fremmer gennemførelsen af konventionen, herunder navnlig de handlingsprogrammer, de iværksætter inden for rammerne af de regionale gennemførelsesbilagc) at undersøge, hvorledes det regionale og subregionale samarbejde kan styrkes til støtte for indsatsen på nationalt plan.6. De øvrige parter tilskyndes til på frivillig basis at stille viden, knowhow og metoder vedrørende ørkendannelse og/eller finansielle ressourcer til rådighed for de ramte udviklingslandsparter.7. Industrilandsparternes opfyldelse af deres forpligtelser i henhold til konventionen, herunder navnlig forpligtelserne vedrørende finansielle ressourcer og overførsel af teknologi, vil i høj grad bidrage til, at de ramte udviklingslandsparter, særlig i Afrika, fuldt ud kan opfylde deres forpligtelser i henhold til konventionen. Industrilandsparterne bør ved opfyldelsen af deres forpligtelser tage behørigt hensyn til, at økonomisk og social udvikling og bekæmpelse af fattigdommen er hovedprioriteter i de ramte udviklingslande, særlig i Afrika.Artikel 21 Finansieringsmekanismer1. Partskonferencen fremmer adgangen til finansieringsmekanismer og tilskynder disse mekanismer til at søge at stille flest mulige midler til rådighed for de ramte udviklingslandsparter, særlig i Afrika, til gennemførelse af konventionen. I det øjemed overvejer Partskonferencen indførelse af bl.a. metoder og foranstaltninger, der:a) letter tilvejebringelsen af de nødvendige midler på nationalt, subregionalt, regionalt og globalt plan til aktiviteter i henhold til de relevante bestemmelser i konventionenb) fremmer finansieringsmetoder, -mekanismer og arrangementer baseret på flere kilder og vurderingen af sådanne i overensstemmelse med artikel 20c) regelmæssigt giver interesserede parter og relevante mellemstatslige og ikke-statslige organisationer information om de finansieringskilder, der er til rådighed, og finansieringsmønstrene for at lette koordineringen mellem demd) letter oprettelsen af mekanismer såsom nationale fonde for bekæmpelse af ørkendannelse, herunder mekanismer med deltagelse af ikke-statslige organisationer, til hurtig og effektiv kanalisering af finansielle ressourcer til det lokale plan hos de ramte udviklingslandspartere) styrker eksisterende fonde og finansieringsmekanismer på subregionalt og regionalt plan, særlig i Afrika, så de mere effektivt kan støtte gennemførelsen af konventionen.2. Partskonferencen tilskynder også til, at der via de forskellige mekanismer inden for FN-systemet og via multilaterale finansielle institutioner ydes støtte på nationalt, subregionalt og regionalt plan til aktiviteter, der gør det muligt for udviklingslandsparterne at opfylde deres forpligtelser i henhold til konventionen.3. De ramte udviklingslandsparter anvender og opretter og/eller styrker om fornødent nationale koordineringsmekanismer, der indgår i de nationale udviklings-programmer, og som kan sikre en effektiv udnyttelse af alle de finansielle ressourcer, der er til rådighed. De anvender også processer med deltagelse af ikke-statslige organisationer, lokale grupper og den private sektor ved tilvejebringelsen af midler, udarbejdelse og gennemførelse af programmer og sikring af adgang til finansieringsmidler for grupper på det lokale plan. Disse foranstaltninger kan styrkes ved en bedre koordinering og en fleksibel planlægning fra bistandsydernes side.4. For at øge de bestående finansieringsmekanismers effektivitet oprettes der herved en Global Mekanisme til fremme af foranstaltninger, der fører til mobilisering og kanalisering til de ramte udviklingslandsparter af betydelige finansielle ressourcer, herunder til


text: overførsel af teknologi, i form af gavebistand og/eller på særlige eller andre vilkår. Den Globale Mekanisme virker under Partskonferencens myndighed og vejledning og er ansvarlig over for Partskonferencen.5. Partskonferencen identificerer på sin første ordinære samling en organisation, der skal huse Den Globale Mekanisme. Partskonferencen og den identificerede organisation bliver enige om nærmere regler for Den Globale Mekanisme med henblik på at sikre bl.a., at denne mekanisme:a) identificerer og udarbejder en fortegnelse over de relevante bilaterale og multilaterale samarbejdsprogrammer, der står til rådighed ved gennemførelsen af konventionenb) på anmodning rådgiver parterne om nye finansieringsmetoder og finansielle bistandskilder og om forbedring af koordineringen af samarbejdsaktiviteterne på nationalt planc) informerer interesserede parter og relevante mellemstatslige og ikke-statslige organisationer om de finansieringskilder, der er til rådighed, og finansieringsmønstrene for at lette koordineringen mellem demd) aflægger beretning om sin virksomhed til Partskonferencen, første gang på dennes anden ordinære samling.6. Partskonferencen træffer på sin første samling sammen med den organisation, den har identificeret til at huse Den Globale Mekanisme, de fornødne dispositioner vedrørende Den Globale Mekanismes administrations funktion, idet der så vidt muligt anvendes eksisterende budgetmidler og personale.7. Partskonferencen foretager på sin tredje ordinære samling en vurdering af Den Globale Mekanisme, der er ansvarlig over for den i henhold til stk. 4, for så vidt angår mekanismens politik, arbejdsmåder og virksomhed, under hensyntagen til bestemmelserne i artikel 7. På grundlag af denne vurdering overvejer og træffer Partskonferencen de foranstaltninger, der måtte være påkrævet.DEL IV INSTITUTIONER Artikel 22 Partskonferencen1. Der oprettes herved en Partskonference.2. Partskonferencen er konventionens øverste organ. Den træffer inden for sit mandat de beslutninger, der er nødvendige for at fremme en effektiv gennemførelse af konventionen. Den skal især:a) regelmæssigt vurdere konventionens gennemførelse og de institutionelle ordningers funktionsmåde i lyset af de foreliggende erfaringer på nationalt, subregionalt, regionalt og internationalt plan og under hensyntagen til udviklingen i den videnskabelige og teknologiske videnb) fremme og lette udvekslingen af information om de af parterne trufne foranstaltninger og fastlægge formen og tidsplanen for fremsendelse af de oplysninger, der skal meddeles i henhold til artikel 26, gennemgå beretningerne og fremsætte bemærkninger til demc) oprette de hjælpeorganer, der skønnes nødvendige til konventionens gennemførelsed) gennemgå beretninger fremlagt af dens hjælpeorganer og vejlede dissee) nå til enighed om og ved konsensus fastsætte forretningsordenen og finansielle forvaltningsregler for konferencen selv og de hjælpeorganer, den måtte oprettef) vedtage ændringer til konventionen i henhold til artikel 30 og 31g) godkende et program og et budget for sine aktiviteter, herunder hjælpeorganernes aktiviteter, og træffe de nødvendige foranstaltninger til finansiering af demh) efter omstændighederne tilstræbe samarbejde med kompetente nationale eller internationale, mellemstatslige eller ikke-statslige organer eller institutioner og benytte tjenester og information stillet til rådighed af demi) fremme og styrke forbindelsen med andre relevante konventioner og samtidig forebygge overlapningj) varetage sådanne andre opgaver, som måtte være nødvendige til virkeliggørelse af konventionens mål.3. Partskonferencen fastsætter på sin første samling ved konsensus selv sin forretningsorden, der bl.a. skal indeholde beslutningsprocedurer for spørgsmål, som ikke allerede er omfattet af de i konventionen fastsatte beslutningsprocedurer. Der kan i disse procedurer fastlægges


text: krav om særlige flertal til vedtagelse af bestemte beslutninger.4. Partskonferencens første samling indkaldes af det i artikel 35 omhandlede interimssekretariat og afholdes senest et år efter datoen for konventionens ikrafttræden. Medmindre Partskonferencen fastsætter andet, afholdes den anden, tredje og fjerde ordinære samling årligt, hvorefter der afholdes ordinære samlinger hvert andet år.5. Ekstraordinære samlinger for Partskonferencen afholdes på ethvert andet tidspunkt, som måtte blive besluttet enten af Partskonferencen på en ordinær samling eller efter skriftlig anmodning fra en part, forudsat at denne anmodning senest tre måneder efter, at Det Faste Sekretariat har underrettet parterne om den, støttes af mindst en tredjedel af dem.6. På hver ordinær samling vælger Partskonferencen et Forretningsudvalg. Forretningsudvalgets struktur og opgaver fastlægges i forretningsordenen. Ved valget af Forretningsudvalget tages der behørigt hensyn til nødvendigheden af at sikre en rimelig geografisk fordeling og en passende repræsentation af de ramte landeparter, særlig i Afrika.7. De Forenede Nationer FN's særorganisationer og enhver medlemsstat deraf eller observatør derved, som ikke er part i denne konvention, kan være repræsenteret på Partskonferencens samlinger som observatører. Ethvert organ eller agentur, det være sig nationalt eller internationalt, statsligt eller ikke-statsligt, som har kompetence på områder, der henhører under konventionen, og som har underrettet Det Faste Sekretariat om, at det på en af Partskonferencens samlinger ønsker at være repræsenteret som observatør, kan få adgang dertil, medmindre mindst en tredjedel af de tilstedeværende parter gør indsigelse. Observatørers adgang og deltagelse er underlagt bestemmelserne i den af Partskonferencen fastsatte forretningsorden.8. Partskonferencen kan anmode kompetente nationale og internationale organisationer, der besidder relevant ekspertise, om oplysninger i forbindelse med artikel 16, litra g), artikel 17, stk. 1, litra c), og artikel 18, stk. 2, litra b).Artikel 23 Det Faste Sekretariat1. Der oprettes herved et Fast Sekretariat.2. Det Faste Sekretariats opgaver er:a) at tilrettelægge samlingerne for Partskonferencen og dens hjælpeorganer oprettet i medfør af konventionen og yde dem den fornødne bistandb) at samle og videresende de beretninger, det modtagerc) på anmodning at lette ydelsen til de ramte udviklingslandsparter, særlig i Afrika, af bistand ved indsamling, udarbejdelse og meddelelse af de oplysninger, der skal gives i henhold til konventionend) at koordinere sine aktiviteter med sekretariaterne for andre relevante internationale organer og konventionere) under Partskonferencens tilsyn at indgå de administrative og kontraktmæssige aftaler, som måtte være nødvendige for en tilfredsstillende varetagelse af dets opgaverf) at udarbejde og forelægge Partskonferencen beretninger om varetagelsen af de opgaver, der er pålagt det i medfør af denne konventiong) at varetage sådanne andre sekretariatsopgaver, som Partskonferencen måtte beslutte.3. Partskonferencen udpeger på sin første samling et Fast Sekretariat og træffer dispositioner for dets arbejde.Artikel 24 Komitéen for Videnskab og Teknologi1. Der oprettes herved en Komité for Videnskab og Teknologi, der som et hjælpeorgan for Partskonferencen skal yde denne information og rådgivning om videnskabelige og teknologiske spørgsmål i tilknytning til bekæmpelse af ørkendannelse og afhjælpning af virkningerne af tørke. Komitéen træder sammen i forbindelse med Partskonferencens ordinære samlinger, og den er tværfaglig og åben for deltagelse for samtlige parter. Den sammensættes af regeringsrepræsentanter med kompetence på de relevante fagområder. Partskonferencen


text: fastlægger på sin første samling komitéens mandat.2. Partskonferencen udarbejder og fører en fortegnelse over uafhængige eksperter, der har særlig viden og erfaring på de relevante områder. Fortegnelsen baseres på skriftlige indstillinger fra parterne under hensyntagen til nødvendigheden af en tværfaglig tilgang og en bred geografisk repræsentation.3. Partskonferencen kan efter behov udpege ad hoc-paneler til, via komitéen, at yde den information og rådgivning om særlige spørgsmål vedrørende den seneste udvikling på videnskabelige og teknologiske områder i tilknytning til bekæmpelsen af ørkendannelse og afhjælpning af virkningerne af tørke. Disse paneler sammensættes af eksperter, hvis navne er opført på fortegnelsen, under hensyntagen til nødvendigheden af en tværfaglig tilgang og en bred geografisk repræsentation. Disse eksperter, der skal have en videnskabelig baggrund og praktisk erfaring, udnævnes af Partskonferencen efter henstilling fra komitéen. Partskonferencen fastlægger mandatet og arbejdsmåden for disse paneler.Artikel 25 Netværkssamarbejde mellem institutioner, agenturer og organer1. Komitéen for Videnskab og Teknologi træffer under Partskonferencens tilsyn foranstaltninger til, at der foretages en kortlægning og vurdering af de relevante eksisterende netværk, institutioner, agenturer og organer, der ønsker at indgå som enheder i et netværk. Dette netværk skal støtte gennemførelsen af konventionen.2. På grundlag af resultaterne af den i stk. 1 omhandlede kortlægning og vurdering afgiver Komitéen for Videnskab og Teknologi henstillinger til Partskonferencen om måder og midler til at lette og styrke enhedernes netværkssamarbejde på lokalt, nationalt og andre niveauer med henblik på at sikre, at de i artikel 16-19 omhandlede tematiske behov dækkes.3. I betragtning af disse henstillinger skal Partskonferencen:a) identificere de nationale, subregionale, regionale og internationale enheder, der er mest velegnede til at indgå i netværkssamarbejdet, og anbefale operationelle procedurer og en tidsramme for demb) identificere de enheder, der har de bedste forudsætninger for a lette og styrke et sådant netværkssamarbejde på alle niveauer.DEL V PROCEDURER Artikel 26 Meddelelse af oplysninger1. Hver part tilstiller via Det Faste Sekretariat Partskonferencen, til drøftelse på dens ordinære samlinger, beretninger om de foranstaltninger, den har truffet til gennemførelse af konventionen. Partskonferencen fastlægger fremsendelsestidsplanen og præsentationsformen for disse beretninger.2. De ramte landeparter fremlægger en beskrivelse af de strategier, der er fastlagt i medfør af artikel 5, og eventuelle relevante oplysninger om gennemførelsen af dem.3. De ramte landeparter, der gennemfører handlingsprogrammer i medfør af artikel 9-15, fremlægger en detaljeret beskrivelse af programmerne og gennemførelsen af dem.4. Enhver gruppe af ramte landeparter kan fremlægge en fælles meddelelse om de foranstaltninger, der er truffet på subregionalt og/eller regionalt plan inden for rammerne af handlingsprogrammer.5. Industrilandsparterne aflægger beretning om de foranstaltninger, de har truffet for at bistå med udarbejdelsen og gennemførelsen af handlingsprogrammer, herunder om de finansielle ressourcer, de har ydet eller yder i medfør af konventionen.6. De i henhold til stk. 1-4 meddelte oplysninger fremsendes af Det Faste Sekretariat snarest muligt til Partskonferencen og eventuelle relevante hjælpeorganer.7. Partskonferencen letter på anmodning ydelsen til de ramte udviklingslande, særlig i Afrika, af teknisk og finansiel støtte til indsamling, udarbejdelse og meddelelse af de i denne artikel omhandlede oplysninger og til klarlæggelse af de tekniske og finansielle behov i forbindelse med handlingsprogrammerne.Artikel 27 Foranstaltninger