text:
at indstille Bankens virksomhed, skal al virksomhed omgående ophøre, med undtagelse af de dispositioner, som er påkrævet for at sikre en behørig anvendelse, beskyttelse og bevarelse af Bankens aktiver og indfrielse af dens engagementer.
 2. I tilfælde af likvidation udnævner Styrelsesrådet likvidatorerne og giver dem instrukser med hensyn til likvidationens gennemførelse. Det sørger for at beskytte de ansattes rettigheder.
 Artikel 26
 (tidl. artikel 28)
 1. Banken nyder i hver medlemsstat den videstgående rets- og handleevne, som den pågældende stats lovgivning tillægger juridiske personer; den kan i særdeleshed erhverve og afhænde løsøre og fast ejendom og optræde som part i retssager.
 2. Bankens formue skal være undtaget fra enhver form for rekvisition eller ekspropriation.
 Artikel 27
 (tidl. artikel 29)
 Med forbehold af den kompetence, som er tillagt Den Europæiske Unions Domstol, afgøres tvistigheder mellem på den ene side Banken og på den anden side dens långivere, låntagere eller tredjemand af de kompetente nationale domsmyndigheder. Banken kan i en kontrakt indsætte en voldgiftsklausul.
 Banken vælger et hjemting i hver medlemsstat. Den kan dog i en kontrakt træffe bestemmelse om et særligt værneting.
 Bankens aktiver kan kun i henhold til en retskendelse gøres til genstand for beslaglæggelse eller tvangsfuldbyrdelse.
 Artikel 28
 (tidl. artikel 30)
 1. Styrelsesrådet kan med enstemmighed vedtage at oprette datterselskaber eller andre enheder med status som juridiske personer og finansiel selvbestemmelsesret.
 2. Styrelsesrådet fastlægger med enstemmighed vedtægterne for de i stk. 1 nævnte selskaber og enheder. Heri defineres navnlig målsætninger, struktur, kapital, medlemmer, hjemstedets placering, finansielle ressourcer, interventionsmuligheder og revisionsordninger samt deres forhold til Bankens organer.
 3. Banken er berettiget til at deltage i forvaltningen af disse selskaber og enheder og bidrage til deres tegnede kapital indtil det af Styrelsesrådet fastsatte beløb, idet Styrelsesrådet træffer enstemmig beslutning herom.
 4. Protokollen om Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter finder anvendelse på de i stk. 1 nævnte selskaber og enheder, for så vidt de er omfattet af EU-retten, på medlemmerne af deres organer under udøvelsen af deres hverv og på deres personale på samme vilkår og betingelser som dem, der gælder for Banken.
 Udbytte, kapitalgevinster og andre former for indtægter, der stammer fra sådanne selskaber og enheder, og som medlemmerne, bortset fra Den Europæiske Union og Banken, har ret til, forbliver imidlertid underkastet den for dem gældende skattelovgivning.
 5. Den Europæiske Unions Domstol har med de begrænsninger, der er fastsat i det følgende, kompetence til at afgøre tvister vedrørende foranstaltninger vedtaget af organerne i et selskab eller en enhed, der er omfattet af EU-retten. Klager over sådanne foranstaltninger kan indbringes af sådanne selskabers eller enheders medlemmer i deres egenskab af medlemmer eller af medlemsstaterne på de betingelser, der er fastsat i artikel 263 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.
 6. Styrelsesrådet kan med enstemmighed beslutte at give de ansatte i de selskaber og enheder, der er omfattet af EU-retten, adgang til ordninger, der er fælles med Banken, under overholdelse af de respektive interne procedurer.


text:
 Avis juridique important
 |
 41990A0436
 90/436/EØF: Konvention om ophaevelse af dobbeltbeskatning i forbindelse med regulering af forbundne foretagenders overskud - Slutakt - fælles erklæringer - Ensidige erklæringer
 EF-Tidende nr. L 225 af 20/08/1990 s. 0010 - 0024
 KONVENTION om ophaevelse af dobbeltbeskatning i forbindelse med regulering af forbundne foretagenders overskud (90/436/EOEF) DE HOEJE KONTRAHERENDE PARTER I TRAKTATEN OM OPRETTELSE AF DET EUROPAEISKE OEKONOMISKE FAELLESSKAB, SOM OENSKER at gennemfoere artikel 220 i Traktaten, ifoelge hvilken de har forpligtet sig til at indlede forhandlinger for til fordel forderes statsborgere at sikre afskaffelse af dobbeltbeskatning, SOM TAGER betydningen af ophaevelsen af dobbeltbeskatning i forbindelse med regulering af forbundne foretagenders overskud i betragtning, HAR VEDTAGET at indgaa denne konvention og har med henblik herpaa som befuldmaegtigede udpeget: HANS MAJESTAET BELGIERNES KONGE: Philippe de SCHOUTHEETE de TERVARENT, Overordentlig og befuldmaegtiget ambassadoer; HENDES MAJESTAET DANMARKS DRONNING: Niels HELVEG PETERSEN, OEkonomiminister; PRAESIDENTEN FOR FORBUNDSREPUBLIKKEN TYSKLAND: Theo WAIGEL, Forbundsfinansminister; Juergen TRUMPF, Overordentlig og befuldmaegtiget ambassadoer; PRAESIDENTEN FOR DEN HELLENSKE REPUBLIK: Ioannis PALAIOKRASSAS, Finansminister; HANS MAJESTAET KONGEN AF SPANIEN: Carlos SOLCHAGA CATALÁN, OEkonomi- og finansminister; PRAESIDENTEN FOR DEN FRANSKE REPUBLIK: Jean Vidal, Overordentlig og befuldmaegtiget ambassadoer; PRAESIDENTEN FOR IRLAND: Albert REYNOLDS, Finansminister; PRAESIDENTEN FOR DEN ITALIENSKE REPUBLIK: Stefano DE LUCA, Statssekretaer for finansielle anliggender; HANS KONGELIGE HOEJHED STORHERTUGEN AF LUXEMBOURG: Jean-Claude JUNCKER, Budgetminister, finansminister, arbejdsminister; HENDES MAJESTAET DRONNINGEN AF NEDERLANDENE: P. C. NIEMAN, Overordentlig og befuldmaegtiget ambassadoer; PRAESIDENTEN FOR DEN PORTUGISISKE REPUBLIK: Miguel BELEZA, Finansminister; HENDES MAJESTAET DRONNINGEN AF DET FORENEDE STORBRITANNIEN OG NORDIRLAND: David H. A. HANNAY KCMG, Overordentlig og befuldmaegtiget ambassadoer; SOM, efter at have udvekslet deres fuldmagter og fundet dem i god og behoerig form, ER, forsamlet i Raadet, BLEVET ENIGE OM FOELGENDE: KAPITEL I KONVENTIONENS ANVENDELSESOMRAADE Artikel 1 1. Denne konvention finder anvendelse, naar overskud, som med henblik paa beskatning indgaar i overskuddet i et foretagende i en kontraherende stat, tillige medregnes eller kan forventes at blive medregnet i overskuddet i et foretagende i en anden kontraherende stat, fordi de principper, der er anfoert i artikel 4 og gennemfoert enten umiddelbart eller ved hertil svarende bestemmelser i den paagaeldende medlemsstats lovgivning, ikke er overholdt. 2. I denne konvention anses et fast driftssted, der tilhoerer et foretagende i en kontraherende stat, men som er beliggende i en anden kontraherende stat, for at vaere et foretagende i den stat, hvor dette driftssted er beliggende. 3. Stk. 1 finder ogsaa anvendelse, hvis et af de paagaeldende foretagender har haft underskud i stedet for overskud. Artikel 2 1. Denne konvention finder anvendelse paa indkomstskatter. 2. De gaeldende skatter, som konventionen finder anvendelse paa, er isaer: a) i Belgien: - impôt des personnes physiques/personenbelasting - impôt des sociétés/vennootschapsbelasting - impôt des personnes morales/rechtspersonenbelasting - impôt des non-résidents/belasting der niet-verblijfhouders - taxe communale et taxe d'agglomération additionnelles à l'impôt des personnes physiques/aanvullende gemeentebelasting en agglomeratiebelasting op de personenbelasting b) i Danmark: - selskabsskat - indkomstskat til staten - kommunal indkomstskat - amtskommunal indkomstskat - saerlig indkomstskat - kirkeskat - udbytteskat - renteskat - royaltyskat - frigoerelsesafgift c) i Tyskland: -

type: contracts

jurisdiction: EU


text: Einkommensteuer - Koerperschaftsteuer - Gewerbesteuer, naar denne er beregnet paa grundlag af driftsoverskuddet d) i Graekenland: - foros eisodimatos fysikon prosopon, - foros eisodimatos nomikon prosopon, - eisfora yper ton epicheiriseon ydrefsis kai apochetefsis; e) i Spanien: - impuesto sobre la renta de las personas fisicas - impuesto sobre sociedades f) i Frankrig: - impôt sur le revenu - impôt sur les sociétés g) i Irland: - income tax - corporation tax h) i Italien: - imposta sul reddito delle persone fisiche - imposta sul reddito delle persone giuridiche - imposta locale sui redditi i) i Luxembourg: - impôt sur le revenu des personnes physiques - impôt sur le revenu des collectivités - impôt commercial, naar denne er beregnet paa grundlag af driftsoverskuddet j) i Nederlandene: - inkomstenbelasting - vennootschapsbelasting k) i Portugal: - imposto sobre o rendimento das pessoas singulares - imposto sobre o rendimento das pessoas colectivas - derrama para os municipios sobre o imposto sobre o rendimento das pessoas colectivas l) i Det Forenede Kongerige: - income tax - corporation tax. 3. Konventionen finder ligeledes anvendelse paa skat af samme eller tilsvarende art, som indfoeres efter datoen for konventionens undertegnelse som tillaeg til eller i stedet for de gaeldende skatter. De kompetente myndigheder i de kontraherende stater underretter hinanden om de aendringer, der foretages i deres respektive lovgivninger. KAPITEL II ALMINDELIGE BESTEMMELSER Afdeling 1 Definitioner Artikel 3 1. I denne konvention forstaas ved udtrykket »kompetente myndigheder«: - i Belgien: de Minister van Financiën eller en befuldmaegtiget repraesentant le Ministre des Finances eller en befuldmaegtiget repraesentant, - i Danmark: Skatteministeren eller en befuldmaegtiget repraesentant - i Tyskland: Der Bundesminister der Finanzen eller en befuldmaegtiget repraesentant - i Graekenland: O Ypoyrgos ton Oikonomikon, eller en befuldmaegtiget repraesentant - i Spanien: el Ministro de Economía y Hacienda eller en befuldmaegtiget repraesentant - i Frankrig: le Ministre chargé du budget eller en befuldmaegtiget repraesentant - i Irland: The Revenue Commissioners eller en befuldmaegtiget repraesentant - i Italien: il Ministro delle Finanze eller en befuldmaegtiget repraesentant - i Luxembourg: le Ministre des Finances eller en befuldmaegtiget repraesentant - i Nederlandene: de Minister van Financiën eller en befuldmaegtiget repraesentant - i Portugal: o Ministro des Finanças eller en befuldmaegtiget repraesentant - i Det Forenede Kongerige: The Commissioners of Inland Revenue eller en befuldmaegtiget repraesentant 2. Ethvert udtryk, der ikke er defineret i denne konvention, skal, medmindre andet foelger af sammenhaengen, tillaegges den betydning, som det har i dobbeltbeskatningsoverenskomsterne mellem de paagaeldende stater. Afdeling 2 Principper for regulering af overskud mellem forbundne foretagender og for henfoersel af overskud til et fast driftssted Artikel 4 Foelgende principper skal foelges ved anvendelsen af denne konvention: 1) Saafremt a) et foretagende i én kontraherende stat direkte eller indirekte har del i ledelsen af, kontrollen med eller kapitalen i et foretagende i en anden kontraherende stat, eller b) samme personer direkte eller indirekte har del i ledelsen af, kontrollen med eller kapitalen i et foretagende i én kontraherende stat og et foretagende i en anden kontraherende stat, og


text: der i et af disse tilfaelde i forholdet mellem de to foretagender er aftalt eller fastsat vilkaar for deres kommercielle eller finansielle forbindelser, som afviger fra de vilkaar, der ville vaere aftalt mellem uafhaengige foretagender, kan overskud, som, hvis disse vilkaar ikke havde foreligget, ville vaere tilfaldet et af disse foretagender, men som paa grund af vilkaarene ikke er tilfaldet dette, medregnes i dette foretagendes overskud og beskattes som saadant. 2) Saafremt et foretagende i én kontraherende stat driver virksomhed i en anden kontraherende stat gennem et af sine egne faste driftssteder, der er beliggende paa denne anden kontraherende stats omraade, skal der til det faste driftssted henfoeres det overskud, som det ville have opnaaet, saafremt det havde vaeret et saerskilt foretagende, som havde drevet samme eller tilsvarende virksomhed under samme eller tilsvarende vilkaar, og som under fuldstaendig frie forhold havde afsluttet forretninger med det foretagende, hvis faste driftssted det er. Artikel 5 Saafremt en kontraherende stat oensker at regulere et foretagendes overskud i overensstemmelse med de i artikel 4 anfoerte principper, skal den i god tid forinden underrette foretagendet herom og give det lejlighed til at underrette det andet foretagende, saaledes at dette faar mulighed for at underrette den anden kontraherende stat. Den kontraherende stat, der giver en saadan underretning, skal imidlertid ikke vaere udelukket fra at gennemfoere den paataenkte regulering. Saafremt de to foretagender og den anden kontraherende stat accepterer reguleringen, naar de har faaet underretning herom, finder artikel 6 og 7 ikke anvendelse. Afdeling 3 Gensidig aftale og voldgiftsprocedure Artikel 6 1. Saafremt et foretagende i tilfaelde, hvor denne konvention finder anvendelse, mener, at de i artikel 4 anfoerte principper ikke er blevet overholdt, kan det, uanset hvilke retsmidler der maatte vaere fastsat i de beroerte kontraherende staters interne lovgivning, indbringe sagen for den kompetente myndighed i den kontraherende stat, hvor det er hjemmehoerende, eller hvor det faste driftssted er beliggende. Sagen skal indbringes inden tre aar efter foerste underretning om den foranstaltning, der har foert til eller formodes at ville foere til dobbeltbeskatning som omhandlet i artikel 1. Foretagendet skal samtidig underrette den kompetente myndighed, hvis andre kontraherende stater kan beroeres af sagen. Derefter skal den kompetente myndighed straks underrette de kompetente myndigheder i de oevrige kontraherende stater. 2. Hvis klagen forekommer den kompetente myndighed begrundet, og denne ikke selv kan tilvejebringe en tilfredsstillende loesning, skal den soege at loese sagen ved en gensidig aftale med de kompetente myndigheder i alle de oevrige beroerte kontraherende stater for derved at undgaa dobbeltbeskatning paa grundlag af de i artikel 4 anfoerte principper. Enhver saadan aftale skal gennemfoeres uden hensyn til, hvilke frister der er fastsat i de beroerte kontraherende staters interne lovgivning. Artikel 7 1. Saafremt det ikke lykkes de paagaeldende kompetente myndigheder at naa til en aftale om at ophaeve dobbeltbeskatningen inden to aar fra den dato, paa hvilken sagen foerste gang blev forelagt en af de kompetente myndigheder i henhold til artikel 6, stk. 1, nedsaetter de et raadgivende udvalg, som de paalaegger at afgive udtalelse


text: om, hvordan denne dobbeltbeskatning skal ophaeves. Foretagenderne kan anvende de retsmidler, der hjemles dem i de paagaeldende kontraherende staters interne lovgivning; naar sagen er indbragt for en domstol, loeber den i foerste afsnit naevnte toaarige frist dog fra det tidspunkt, hvor den afgoerelse, som er truffet i sidste instans inden for rammerne af de interne retsmidler, er blevet endelig. 2. Den omstaendighed, at det raadgivende udvalg har faaet sagen forelagt, er ikke til hinder for, at en kontraherende stat vedroerende samme forhold kan indlede eller fortsaette retsforfoelgning eller procedurer med henblik paa gennemfoerelse af administrative sanktioner. 3. Hvis en kontraherende stats interne lovgivning ikke tillader de kompetente myndigheder at fravige afgoerelser, der er truffet af deres retsinstanser, anvendes stk. 1 ikke, medmindre det forbundne foretagende i denne stat har ladet fristen for anlaeggelse af soegsmaal udloebe eller har givet afkald paa dette soegsmaal, inden afgoerelsen er truffet. Denne bestemmelse beroerer ikke soegsmaalet, hvis dette vedroerer andre forhold end dem, der omhandles i artikel 6. 4. De kompetente myndigheder kan med de paagaeldende forbundne foretagenders tilslutning aftale at se bort fra fristerne i stk. 1. 5. Saafremt bestemmelserne i stk. 1 til 4 ikke anvendes, beroeres de rettigheder, som hver af de forbundne foretagender har i henhold til artikel 6, ikke. Artikel 8 1. Den kompetente myndighed i en kontraherende stat har ikke pligt til at indlede procedure om gensidig aftale eller nedsaette det i artikel 7 omhandlede raadgivende udvalg, saafremt det fastslaas endeligt ved en retlig eller administrativ procedure, at et af de beroerte foretagender vil kunne idoemmes alvorlig straf paa grund af handlinger, som giver anledning til en regulering af overskuddet, jf. artikel 4. 2. Saafremt en retlig eller administrativ procedure med henblik paa at fastslaa, hvorvidt et af de beroerte foretagender vil kunne idoemmes alvorlig straf paa grund af handlinger, som giver anledning til en regulering af overskuddet som omhandlet i artikel 4, er i gang samtidig med en af de procedurer, der er omhandlet i artikel 6 og 7, kan de kompetente myndigheder suspendere disse procedurer, indtil den retlige eller administrative procedure er afsluttet. Artikel 9 1. Det i artikel 7, stk. 1, naevnte raadgivende udvalg bestaar foruden formanden af: - to repraesentanter for hver af de paagaeldende kompetente myndigheder; antallet kan efter aftale mellem de kompetente myndigheder nedsaettes til en - et lige antal uafhaengige personer, der efter faelles overenskomst eller i mangel heraf ved lodtraekning er udpeget af de paagaeldende kompetente myndigheder paa grundlag af den i stk. 4 naevnte liste. 2. Samtidig med de uafhaengige personer udpeges der efter samme regler en stedfortraeder for hver af disse for det tilfaelde, at de paagaeldende personer er forhindret i at udfoere deres hverv. 3. Saafremt udpegningen sker ved lodtraekning, kan hver af de kompetente myndigheder naegte at acceptere udpegningen af en uafhaengig person i tilfaelde, som de paagaeldende kompetente myndigheder paa forhaand er blevet enige om ved gensidig aftale, eller i foelgende tilfaelde: - saafremt denne person er ansat i en af de paagaeldende skattemyndigheder eller


text: udoever virksomhed paa en af disse myndigheders vegne - saafremt denne person besidder eller har besiddet en betydelig kapitalandel i den ene eller i begge de forbundne foretagender, eller er eller har vaeret ansat heri eller raadgiver herfor - saafremt denne person ikke giver tilstraekkelig garanti for upartiskhed ved afgoerelsen af den eller de forelagte sager. 4. Der opstilles en liste over alle de uafhaengige personer, som de kontraherende stater har udpeget. Med henblik herpaa skal hver kontraherende stat udpege fem personer og underrette generalsekretaeren for Raadet for De Europaeiske Faellesskaber herom. Disse personer skal vaere statsborgere i en kontraherende stat og vaere hjemmehoerende i det omraade, hvor denne konvention finder anvendelse. De skal vaere sagkyndige og uafhaengige. De kontraherende stater kan foretage aendringer i den i foerste afsnit naevnte liste. I saa fald underretter de straks generalsekretaeren for Raadet for De Europaeiske Faellesskaber herom. 5. De repraesentanter og uafhaengige personer, som er udpeget i overensstemmelse med stk. 1, vaelger ud fra den i stk. 4 omhandlede liste en formand; hver af de paagaeldende kompetente myndigheder har dog ret til i de i stk. 3 naevnte tilfaelde at naegte at godkende den saaledes valgte person. Formanden for det raadgivende udvalg skal opfylde de betingelser, der kraeves for at indtage de hoejeste dommerembeder i det paagaeldende land, eller vaere en hoejt estimeret jurist. 6. Medlemmerne af det raadgivende udvalg har tavshedspligt angaaende alle forhold, som de bliver bekendt med under proceduren. De kontraherende stater traeffer passende foranstaltninger til retsforfoelgning af ethvert brud paa tavshedspligten. De meddeler disse foranstaltninger til Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, som underretter de oevrige kontraherende stater herom. 7. De kontraherende stater traeffer alle noedvendige foranstaltninger, for at det raadgivende udvalg kan traede sammen straks efter, at det har faaet sagen forelagt. Artikel 10 1. Med henblik paa den i artikel 7 naevnte procedure kan de paagaeldende forbundne foretagender forelaegge det raadgivende udvalg alle oplysninger, beviser eller dokumenter, der forekommer dem nyttige med henblik paa den afgoerelse, der skal traeffes. Foretagenderne og de kompetente myndigheder i de beroerte kontraherende stater har pligt til at besvare enhver anmodning fra det raadgivende udvalg om at faa forelagt oplysninger, beviser eller dokumenter. Dette maa dog ikke have til foelge, at de kompetente myndigheder i de kontraherende stater forpligtes til: a) at udfoere forvaltningsakter, der strider mod intern lovgivning eller saedvanlig forvaltningspraksis b) at meddele oplysninger, der ikke kan opnaas ifoelge intern lovgivning eller saedvanlig forvaltningspraksis, eller c) at meddele oplysninger, som ville roebe kommercielle, industrielle eller faglige hemmeligheder, forretningsmetoder eller oplysninger, hvis meddelelse ville stride mod almene interesser (ordre public). 2. Hver af de forbundne foretagender kan efter anmodning blive hoert i eller lade sig repraesentere for det raadgivende udvalg. Hvis udvalget oensker det, skal de forbundne foretagender give moede for det eller lade sig repraesentere for det. Artikel 11 1. Det i artikel 7 naevnte raadgivende udvalg afgiver sin udtalelse senest seks maaneder fra den dag, sagen er forelagt det. Det raadgivende udvalg skal laegge artikel 4 til grund for


text: sin udtalelse. 2. Det raadgivende udvalg vedtager sin udtalelse med simpelt flertal blandt medlemmerne. De paagaeldende kompetente myndigheder kan vedtage at fastsaette supplerende procedureregler. 3. Det raadgivende udvalgs procedureomkostninger med undtagelse af de udgifter, som de forbundne foretagender selv har afholdt, fordeles ligeligt mellem de paagaeldende kontraherende stater. Artikel 12 1. De kompetente myndigheder, der deltager i den i artikel 7 naevnte procedure, traeffer ved faelles aftale paa grundlag af bestemmelserne i artikel 4 en afgoerelse, som skal sikre, at dobbeltbeskatningen ophaeves inden seks maaneder fra den dag, det raadgivende udvalg har afgivet sin udtalelse. De kompetente myndigheder kan traeffe en afgoerelse, som afviger fra det raadgivende udvalgs udtalelse. Hvis de ikke kan naa til enighed herom, skal de handle i overensstemmelse med udtalelsen. 2. De kompetente myndigheder kan vedtage at offentliggoere den i stk. 1 naevnte afgoerelse, hvis de paagaeldende foretagender er indforstaaede. Artikel 13 Den omstaendighed, at de beroerte kontraherende stater har truffet endelig bestemmelse med hensyn til beskatningen af overskuddet fra en transaktion mellem forbundne foretagender, er ikke til hinder for anvendelse af de i artikel 6 og 7 naevnte procedurer. Artikel 14 I forbindelse med denne konvention betragtes dobbeltbeskatning af overskud som ophaevet: a) hvis overskuddet er medtaget i beregningen af det skattepligtige overskud i blot en stat, eller b) hvis den skat, som opkraeves af dette overskud i en stat, nedsaettes med et beloeb svarende til den skat, som skal svares af det i den anden stat. KAPITEL III AFSLUTTENDE BESTEMMELSER Artikel 15 Denne konvention er ikke til hinder for overholdelse af mere omfattende forpligtelser med hensyn til ophaevelse af dobbeltbeskatning i forbindelse med regulering af forbundne foretagenders overskud i medfoer af andre konventioner, som de kontraherende stater deltager eller vil deltage i, eller i medfoer af disse staters interne lovgivning. Artikel 16 1. Det geografiske anvendelsesomraade for denne konvention er det i artikel 227, stk. 1, i Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab fastsatte, jf. dog stk. 2 nedenfor. 2. Denne konvention finder ikke anvendelse paa - de franske territorier, der er naevnt i bilag IV til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab - Faeroeerne og Groenland. Artikel 17 Denne konvention ratificeres af de kontraherende stater. Ratifikationsdokumenterne deponeres hos generalsekretaeren for Raadet for De Europaeiske Faellesskaber. Artikel 18 Denne konvention traeder i kraft den foerste dag i den tredje maaned efter, at den signatarstat, der som den sidste deponerer sit ratifikationsdokument, har gjort dette. Konventionen finder anvendelse paa de procedurer, der er naevnt i artikel 6, stk. 1, og som indledes, efter at den er traadt i kraft. Artikel 19 Generalsekretaeren for Raadet for De Europaeiske Faellesskaber giver signatarstaterne meddelelse om: a) deponeringen af de enkelte ratifikationsdokumenter b) denne konventions ikrafttraedelsesdato c) den i artikel 9, stk. 4, omhandlede liste over de af de kontraherende stater udpegede uafhaengige personer samt de aendringer, der foretages i listen. Artikel 20 Denne konvention er indgaaet for en periode paa fem aar. Seks maaneder inden udloebet af denne periode moedes de kontraherende stater for


text: at traeffe afgoerelse om forlaengelse af dens gyldighedsperiode samt om enhver anden eventuel foranstaltning i forbindelse hermed. Artikel 21 Hver af de kontraherende stater kan til enhver tid anmode om revision af konventionen. Formanden for Raadet for De Europaeiske Faellesskaber indkalder i saa fald til en revisionskonference. Artikel 22 Denne konvention, der er udfaerdiget i ét eksemplar paa dansk, engelsk, fransk, graesk, irsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk og tysk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed, deponeres i arkiverne i Generalsekretariatet for Raadet for de De Europaeiske Faellesskaber. Generalsekretaeren fremsender en bekraeftet genpart til hver af signatarstaternes regeringer. SLUTAKT DE BEFULDMAEGTIGEDE FOR DE HOEJE KONTRAHERENDE PARTER, forsamlet i Bruxelles, den treogtyvende juli nittenhundrede og halvfems med henblik paa undertegnelsen af konventionen om dobbeltbeskatning i forbindelse med regulering af forbundne foretagenders overskud, har ved underskrivelsen af naevnte konvention, a) vedtaget foelgende faelleserklaeringer, der er knytted til denne slutakt: - erklaering ad artikel 4, stk. 1 - erklaering ad artikel 9, stk. 6 - erklaering ad artikel 13 b) taget foelgende ensidede erklaeringer, der er knyttet til denne slutakt, til efterretning: - erklaering fra Frankrig og Det Forenede Kongerige ad artikel 7 - individuelle erklaeringer fra de kontraherende stater ad artikel 8 - erklaering fra Forbundsrepublikken Tyskland ad artikel 16. En fe de lo cual, los abajo firmantes suscriben la presente Acta Final. Til bekraeftelse heraf har undertegnede underskrevet denne slutakt. Zu Urkund dessen haben die Unterzeichneten ihre Unterschrift unter diese Schlussakte gesetzt. Se pistosi ton anotero, oi ypografontes plirexoysioi ethesan tin ypografi toys kato apo tin paroysa teliki praxi. In witness whereof, the undersigned have signed this Final Act. En foi de quoi, les soussignés ont apposé leurs signatures au bas du présent acte final. Dá fhianú sin, chuir na daoine thíos-sínithe a lámh leis an Ionstraim Chríochnaitheach seo. In fede di che, i sottoscritti hanno apposto le loro firme in calce al presente atto finale. Ten blijke waarvan de ondergetekenden hun handtekening onder deze Slotakte hebben gesteld. Em fé do que os abaixo assinados apuseram as suas assinaturas no final do presente Acto Final. Hecho en Bruselas, el veintitrés de julio de mil novecientos noventa. Udfaerdiget i Bruxelles, den treogtyvende juli nitten hundrede og halvfems. Geschehen zu Bruessel am dreiundzwanzigsten Juli neunzehnhundertneunzig. iEgine stis Vryxelles, stis eikosi treis Ioylioy chilia enniakosia eneninta. Done at Brussels on the twenty-third day of July in the year one thousand nine hundred and ninety. Fait à Bruxelles, le vingt-trois juillet mil neuf cent quatre-vingt-dix. Arna dhéanamh sa Bhruiséil, an tríú lá fichead de Iúil, míle naoi gcéad nócha. Fatto a Bruxelles, addì ventitré luglio millenovecentonovanta. Gedaan te Brussel, de drieëntwintigste juli negentienhonderd negentig. Feito em Bruxelas, em vinte e três de Julho de mil novecentos e noventa. Pour Sa Majesté le Roi des Belges Voor Zijne Majesteit de Koning der Belgen For Hendes Majestaet Danmarks DronningFuer den Praesidenten der Bundesrepublik Deutschland Gia ton Proedro tis Ellinikis Dimokratias Por Su Majestad el Rey de España Pour le président de la République française For the


text: President of Ireland Thar ceann Uachtarán na hÉireann Per il presidente della Repubblica italiana Pour Son Altesse Royale le Grand-Duc de Luxembourg Voor Hare Majesteit de Koningin der Nederlanden Pelo Presidente da República Portuguesa For Her Majesty the Queen of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland FAELLESERKLAERINGER Erklaering ad artikel 4, nr. 1 Bestemmelserne i artikel 4, nr. 1, daekker saavel det tilfaelde, hvor en transaktion foretages direkte mellem to juridisk selvstaendige foretagender, som det tilfaelde, hvor en transaktion foretages mellem den ene af foretagenderne og det andet foretagendes faste driftssted, der er beliggende i en tredje kontraherende stat. Erklaering ad artikel 9, stk. 6 Medlemsstaterne er helt frit stillet med hensyn til arten og omfanget af passende foranstaltninger til retsforfoelgning af ethvert brud paa tavshedspligten. Erklaering ad artikel 13 Saafremt de afgoerelser om beskatning, som er omfattet af den i artikel 6 og 7 naevnte procedure, er blevet aendret i en eller flere af de paagaeldende kontraherende stater efter afslutningen af den i artikel 6 naevnte procedure eller efter den i artikel 12 omhandlede afgoerelse, og det paa grund af anvendelsen af resultatet af denne procedure eller denne afgoerelse medfoerer dobbeltbeskatning i henhold til artikel 1, finder artikel 6 og 7 anvendelse. ENSIDEDE ERKLAERINGER Erklaering ad artikel 7 Frankrig og Det Forenede Kongerige erklaerer, at de vil anvende artikel 7, stk. 3. Individuelle erklaeringer fra de kontraherende stater ad artikel 8 Belgien Ved »alvorlig straf« forstaas en straf eller administrativ sanktion i tilfaelde af: - enten strafbare handlinger med henblik paa skattesvig - eller overtraedelser af loven om indkomstskat eller bekendtgoerelser i medfoer af denne, som begaas med bedrageriske eller skadelige hensigter. Danmark Begrebet »alvorlig straf« afgraenses for Danmarks vedkommende som straf for forsaetlig overtraedelse af strafbestemmelser i straffeloven eller saerlovgivningen i tilfaelde, hvor straffesagen ikke kan afgoeres administrativt. Sager om overtraedelse af strafbestemmelser i skattelovgivningen kan som hovedregel afgoeres administrativt, naar det skoennes, at overtraedelsen ikke vil medfoere hoejere straf end boede. Forbundsrepublikken Tyskland Som »alvorlig straf« betragtes frihedsstraf og boedestraf, herunder ogsaa administrativt paalagte boeder, for overtraedelser af skattelovgivningen. Graekenland Efter graesk skattelovgivning vil en virksomhed kunne idoemmes »alvorlig straf«: 1. Hvis den undlader at indsende angivelser eller indsender urigtige angivelser om skatter og afgifter, som i henhold til gaeldende bestemmelser skal indeholdes og betales til det offentlige, eller om mervaerdiafgift, omsaetningsafgift eller den saerlige afgift paa luksusvarer, dersom det samlede beloeb af ovennaevnte skatter og afgifter, som virksomheden skulle have opgivet og betalt til det offentlige, paa grundlag af transaktioner eller lignende, som er udfoert i loebet af et kalenderhalvaar, overstiger et beloeb paa 600 000 drakmer eller et beloeb paa 1 000 000 drakmer for et kalenderaar. 2. Hvis den undlader at opgive skattepligtig indkomst, dersom det ikke opgivne indkomstbeloeb er skattepligtigt med et beloeb paa over 300 000 drakmer. 3. Hvis den undlader at udfaerdige de afgiftsbilag, der er foreskrevet i »lovbog om afgiftsbilag«. 4. Hvis den udfaerdiger afgiftsbilag, jf. punkt 3 ovenfor, med urigtige angivelser af maengde, enhedspris eller vaerdi,


text: for saa vidt de urigtige oplysninger resulterer i en forskel paa mere end 10 % af varernes, tjenesteydelsernes eller generelt transaktionens samlede maengde eller vaerdi. 5. Hvis den foerer urigtige forretningsboeger eller udfaerdiger urigtige afgiftsbilag, jf. »lovbog om afgiftsbilag«, og for saa vidt oplysningernes unoejagtighed konstateres ved den almindelige kontrol og kontrolresultatet stadfaestes endeligt enten ved bilaeggelse af tvisten ad administrativ vej eller fordi den frist, der er fastsat for indbringelse af klage, er udloebet, eller ved endelig afgoerelse, truffet af en forvaltningsdomstol, og dersom de faktiske bruttoindtaegter i kontrolperioden udviser en forskel paa over 20 %, men dog ikke under 1 000 000 drakmer, i forhold til de opgivne bruttoindtaegter. 6. Hvis den ikke opfylder forpligtelsen til at opbevare sine forretningsboeger og afgiftsbilag, som foreskrevet i de paagaeldende bestemmelser i »lovbog om afgiftsbilag«. 7. Hvis den udfaerdiger falske, fiktive eller forfalskede fakturaer for varer eller tjenesteydelser eller paa nogen maade udfaerdiger falske, fiktive eller forfalskede afgiftsbilag, jf. punkt 3 ovenfor. Som falske anses bl.a. afgiftsbilag, som paa en eller anden maade er perforeret eller forsynet med stempel, uden at der i det paagaeldende register hos den kompetente afgiftsmyndighed er gjort bemaerkning om, at det har vaeret underkastet kontrol, og for saa vidt den person, der er forpligtet til at lade en saadan kontrol foretage, er vidende om, at der ikke er indfoert en saadan bemaerkning om kontrol af det paagaeldende afgiftsbilag. Endvidere anses et afgiftsbilag for falsk, hvis hovedindholdet og de oevrige angivelser i det originale bilag eller i en fotokopi eller genpart heraf afviger fra angivelserne paa talonen. For fiktive anses bl.a. afgiftsbilag, som er udfaerdiget vedroerende en transaktion, handel eller af enhver anden grund, som er helt eller delvis ikke-eksisterende, eller vedroerende en transaktion, som er udfoert af personer, der ikke er de samme som dem, der er angivet i afgiftsbilaget. 8. Hvis den bevidst paa en hvilken som helst maade medvirker til at udfaerdige falske afgiftsbilag eller er bekendt med, at bilagene er falske eller fiktive, og paa en hvilken som helst maade medvirker til, at de udleveres, eller accepterer falske, fiktive eller forfalskede afgiftsbilag med henblik paa at fortie oplysninger om beregningsgrundlaget. Spanien »Alvorlig straf« omfatter administrative sanktioner for alvorlige overtraedelser af skatteloven samt straf for forbrydelser over for skattevaesenet. Frankrig »Alvorlig straf« omfatter strafferetlige sanktioner samt skattemaessige sanktioner over for den, som undlader at give oplysninger efter modtagelse af udtrykkelig begaering, som handler i ond tro, som begaar svig, som modsaetter sig kontrol, som undlader at opgive indtaegter eller udloddet udbytte, eller som misbruger reglerne. Irland »Alvorlig straf« omfatter sanktioner for den, som: a) undlader at indgive selvangivelse b) forsaetlig eller paa grund af forsoemmelighed indgiver urigtig selvangivelse c) ikke foerer de foreskrevne boeger d) ikke stiller dokumenter og boeger til raadighed ved kontrol e) stiller forhindringer i vejen for oevrighedspersoner f) undlader at opgive skattepligtig indkomst g) indgiver urigtig selvangivelse for at opnaa skattelettelser. Foelgende love omfatter ovenstaaende pr. 3. juli 1990: - Income Tax Act af 1967, Part XXXV - Finance Act


text: af 1968, Section 6 - Corporation Tax Act af 1976, Part XIV - Finance Act af 1983, Section 94. Alle senere strafferetlige bestemmelser, som traeder i stedet for, aendrer eller ajourfoerer ovenstaaende, er ligeledes omfattet. Italien Ved »alvorlig straf« forstaas sanktioner for ulovlige handlinger, som i henhold til italiensk lov betragtes som overtraedelser af skatteloven. Luxembourg Luxembourg betragter som »alvorlig straf« en straf, som den anden kontraherende stat har erklaeret vaerende en saadan med henblik paa anvendelse af artikel 8. Nederlandene Ved »alvorlig straf« forstaas en sanktion, som en dommer har idoemt for enhver forsaetlig handling, der er anfoert i artikel 68, stk. 1, i den almindelige skattelov. Portugal Ved udtrykket »alvorlig straf« forstaas straffe i henhold til strafferetten og straffe i skattesager, der idoemmes for svig eller ved overtraedelser, for hvilke den idoemte boede overstiger 1 000 000 (en million) escudos. Det Forenede Kongerige Det Forenede Kongerige fortolker »alvorlig straf« som omfattende straf og administrative sanktioner for ukorrekt foerte boeger, ukorrekte anmodninger om skattelettelser eller ukorrekte selvangivelser med henblik paa forsaetlig skattesvig eller paa grund af forsoemmelighed. Erklaering fra Forbundsrepublikken Tyskland ad artikel 16 Regeringen for Forbundsrepublikken Tyskland forbeholder sig ret til ved deponeringen af ratifikationsdokumentet at erklaere, at konventionen finder tilsvarende anvendelse paa Land Berlin.


text:
 Avis juridique important
 |
 22003A0719(02)
 Aftale mellem Den Europæiske Union og Amerikas Forenede Stater om gensidig retshjælp
 EU-Tidende nr. L 181 af 19/07/2003 s. 0034 - 0042
 Aftalemellem Den Europæiske Union og Amerikas Forenede Stater om gensidig retshjælpINDHOLDSFORTEGNELSE>TABELPOSITION>DEN EUROPÆISKE UNION OG AMERIKAS FORENEDE STATER,DER ØNSKER yderligere at fremme samarbejdet mellem Den Europæiske Unions medlemsstater og Amerikas Forenede Stater,SOM ØNSKER at bekæmpe kriminalitet mere effektivt for at beskytte deres demokratiske samfund og fælles værdier,DER TAGER BEHØRIGT HENSYN til enkeltpersoners rettigheder og retsstatsprincippet,SOM TAGER I BETRAGTNING, at deres respektive retssystemer sikrer den tiltalte retten til en retfærdig rettergang, herunder retten til at blive dømt af en upartisk domstol, der er nedsat efter loven,SOM ØNSKER at indgå en aftale om gensidig retshjælp i straffesager,ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE BESTEMMELSER:Artikel 1Emne og formålDe kontraherende parter forpligter sig til i overensstemmelse med bestemmelserne i denne aftale at udbygge deres samarbejde og den gensidige retshjælp.Artikel 2DefinitionerI denne aftale forstås ved1. "kontraherende parter": Den Europæiske Union og Amerikas Forenede Stater2. "medlemsstat": en af Den Europæiske Unions medlemsstater.Artikel 3Anvendelse af denne aftale i forhold til bilaterale traktater om gensidig retshjælp med medlemsstaterne eller i mangel af sådanne traktater1. Den Europæiske Union, der handler i medfør af traktaten om Den Europæiske Union og Amerikas Forenede Stater sikrer, at denne aftale anvendes på følgende betingelser i forhold til bilaterale traktater om gensidig retshjælp mellem medlemsstaterne og Amerikas Forenede Stater, som er gældende på tidspunktet for denne aftales ikrafttræden:a) Artikel 4 anvendes med henblik på identificering af finansielle konti og transaktioner og supplerer en eventuel allerede eksisterende beføjelse hertil i henhold til bestemmelser i bilaterale traktater.b) Artikel 5 anvendes som hjemmel for oprettelsen af fælles efterforskningshold og disses indsats og supplerer en eventuel allerede eksisterende beføjelse hertil i henhold til bestemmelser i bilaterale traktater.c) Artikel 6 anvendes som hjemmel for afhøring af en person, der befinder sig i den anmodede stat, ved hjælp af videotransmissionsteknologi mellem den anmodende og den anmodede stat og supplerer en eventuel allerede eksisterende beføjelse hertil i henhold til bestemmelser i bilaterale traktater.d) Artikel 7 anvendes som hjemmel for anvendelse af hurtige kommunikationsmidler og supplerer en eventuel allerede eksisterende beføjelse hertil i henhold til bestemmelser i bilaterale traktater.e) Artikel 8 anvendes som hjemmel for gensidig retshjælp til de berørte administrative myndigheder og supplerer en eventuel allerede eksisterende beføjelse hertil i henhold til bestemmelser i bilaterale traktater.f) Med forbehold af artikel 9, stk. 4 og 5, anvendes artikel 9 i stedet for eller i mangel af bestemmelser i bilaterale traktater, som begrænser anvendelsen af oplysninger eller bevismateriale udleveret til den anmodende stat, og som gør det muligt at stille betingelser for eller at afslå retshjælp af databeskyttelseshensyn.g) Artikel 10 anvendes i mangel af bestemmelser i bilaterale traktater om de omstændigheder, under hvilke en anmodende stat kan kræve, at dens anmodning behandles fortroligt.2. a) Den Europæiske Union, der handler i medfør af traktaten om Den Europæiske Union, sikrer, at hver medlemsstat i et skriftligt instrument mellem vedkommende medlemsstat og Amerikas Forenede Stater anerkender anvendelsen som fastsat i denne


text: artikel af medlemsstatens gældende bilaterale traktat om gensidig retshjælp med Amerikas Forenede Stater.b) Den Europæiske Union, der handler i medfør af traktaten om Den Europæiske Union, sikrer, at nye medlemsstater, der tiltræder Den Europæiske Union efter denne aftales ikrafttræden, og som har indgået bilaterale traktater om gensidig retshjælp med Amerikas Forenede Stater, træffer de i litra a) omhandlede foranstaltninger.c) De kontraherende parter bestræber sig på at afslutte den i litra b) omhandlede proces inden en ny medlemsstats forventede tiltrædelse eller snarest muligt derefter. Den Europæiske Union giver Amerikas Forenede Stater meddelelse om datoen for nye medlemsstaters tiltrædelse.3. a) Den Europæiske Union, der handler i medfør af traktaten om Den Europæiske Union, og Amerikas Forenede Stater sikrer endvidere, at bestemmelserne i denne aftale anvendes i mangel af en gældende bilateral traktat om gensidig retshjælp mellem en medlemsstat og Amerikas Forenede Stater.b) Den Europæiske Union, der handler i medfør af traktaten om Den Europæiske Union, sikrer, at den pågældende medlemsstat i et skriftligt instrument mellem vedkommende medlemsstat og Amerikas Forenede Stater anerkender anvendelsen af bestemmelserne i denne aftale.c) Den Europæiske Union, der handler i medfør af traktaten om Den Europæiske Union, sikrer, at nye medlemsstater, der tiltræder Den Europæiske Union efter denne aftales ikrafttræden, og som ikke har indgået bilaterale traktater om gensidig retshjælp med Amerikas Forenede Stater, træffer de i litra b) omhandlede foranstaltninger.4. Hvis den i stk. 2, litra b), og stk. 3, litra c), omhandlede proces ikke er afsluttet senest på tiltrædelsesdatoen, finder bestemmelserne i denne aftale anvendelse i forbindelserne mellem vedkommende nye medlemsstat og Amerikas Forenede Stater fra den dato, hvor de har meddelt hinanden og Den Europæiske Union, at de har afsluttet de fornødne interne procedurer.5. De kontraherende parter er enige om, at denne aftale kun gælder for gensidig retshjælp mellem de berørte stater. Bestemmelserne i denne aftale giver ikke ret til på en privatpersons vegne at fremskaffe, bortskaffe eller udelukke bevismateriale eller hindre udførelsen af en anmodning, og de giver heller ikke ret til at udvide eller begrænse de rettigheder, der på anden måde er hjemlet i national lovgivning.Artikel 4Identificering af bankoplysninger1. a) På anmodning af den anmodende stat undersøger den anmodede stat i overensstemmelse med denne artikel straks, om bankerne på dens område er i besiddelse af oplysninger om, hvorvidt en identificeret fysisk eller juridisk person, der er mistænkt eller tiltalt for en lovovertrædelse, er indehaver af en bankkonto eller bankkonti. Den anmodede stat meddeler straks resultatet af sine undersøgelser til den anmodende stat.b) De foranstaltninger, der er beskrevet i litra a), kan ligeledes træffes for at identificere:i) oplysninger vedrørende fysiske eller juridiske personer, der er dømt for eller på anden måde er indblandet i lovovertrædelserii) oplysninger, som andre finansieringsinstitutter end banker er i besiddelse af, elleriii) finansielle transaktioner, som ikke vedrører konti.2. En anmodning om oplysninger som omhandlet i stk. 1 skal omfatte:a) oplysninger om den fysiske eller juridiske persons identitet, for så vidt disse er relevante for at kunne finde frem til sådanne konti eller transaktionerb) tilstrækkelige oplysninger til, at den kompetente myndighed


text: i den anmodede stat kan:i) nære begrundet formodning om, at den pågældende fysiske eller juridiske person har været involveret i en lovovertrædelse, og at banker eller andre finansieringsinstitutter på den anmodede stats område kan være i besiddelse af de ønskede oplysninger, ogii) fastslå, at de ønskede oplysninger vedrører den pågældende strafferetlige efterforskning eller straffesagc) i den udstrækning det er muligt, oplysninger om, hvilken bank eller andet finansieringsinstitut der kan være involveret, samt andre oplysninger, som vil kunne medvirke til at begrænse undersøgelsens omfang.3. Anmodninger om retshjælp i henhold til denne artikel fremsendes mellem:a) de centrale myndigheder, der er ansvarlige for gensidig retshjælp i medlemsstaterne, eller medlemsstaternes nationale myndigheder med ansvar for efterforskning og retsforfølgning af lovovertrædelser, jf. artikel 15, stk. 2, ogb) de nationale myndigheder i Amerikas Forenede Stater, der er ansvarlige for efterforskning og retsforfølgning af lovovertrædelser, jf. artikel 15, stk. 2.De kontraherende parter kan efter denne aftales ikrafttræden ved udveksling af diplomatisk note træffe aftale om at ændre de kanaler, gennem hvilke der fremsættes anmodninger i medfør af denne artikel.4. a) Med forbehold af litra b) kan en stat i overensstemmelse med artikel 15 begrænse sin forpligtelse til at yde retshjælp i henhold til denne artikel til:i) lovovertrædelser, der er strafbare i henhold til både den anmodede og den anmodende stats lovgivningii) lovovertrædelser, der kan straffes med frihedsstraf eller anden frihedsberøvende foranstaltning af en maksimal varighed på mindst fire år i den anmodende stat og mindst to år i den anmodede stat, elleriii) nærmere angivne grove lovovertrædelser, som er strafbare i henhold til både den anmodede og i den anmodende stats lovgivning.b) En stat, der begrænser sin forpligtelse som omhandlet i litra a), nr. ii) eller iii), skal som et minimum gøre det muligt at identificere konti med forbindelse til terrorvirksomhed og hvidvaskning af udbytte fra en lang række grove lovovertrædelser, som er strafbare i henhold til såvel den anmodende som den anmodede stats lovgivning.5. Retshjælp kan ikke afslås i henhold til denne artikel under henvisning til bankhemmeligheden.6. Den anmodede stat besvarer en anmodning om fremlæggelse af oversigter over de konti eller transaktioner, der er blevet identificeret i henhold til denne artikel, i overensstemmelse med bestemmelserne i den gældende traktat om gensidig retshjælp mellem de berørte stater eller i mangel af en sådan traktat i overensstemmelse med kravene i dens nationale lovgivning.7. De kontraherende parter træffer foranstaltninger for at hindre, at de anmodede stater pålægges usædvanligt store byrder i forbindelse med anvendelsen af denne artikel. Hvis en anmodet stat på trods heraf pålægges usædvanligt store byrder, herunder med hensyn til banker eller kommunikationskanaler som omhandlet i denne artikel, konsulterer de kontraherende parter straks hinanden for at lette anvendelsen af denne artikel og træffer herunder sådanne foranstaltninger, som måtte være nødvendige for at lette byrderne i det konkrete tilfælde og i fremtidige tilfælde.Artikel 5Fælles efterforskningshold1. I det omfang dette ikke allerede er gjort, træffer de kontraherende parter de nødvendige foranstaltninger, så der kan oprettes og indsættes fælles efterforskningshold på de respektive områder i den enkelte medlemsstat og Amerikas Forenede


text: Stater med henblik på at gøre det nemmere at foretage strafferetlig efterforskning eller retsforfølgning, som involverer både en eller flere medlemsstater og Amerikas Forenede Stater i det omfang det anses for relevant af vedkommende medlemsstat og Amerikas Forenede Stater.2. Procedurerne for sådanne efterforskningsholds indsats, f.eks. holdets sammensætning, opgavens varighed, hvor holdet indsættes, holdets struktur, opgaver og formål samt de nærmere betingelser for en stats holdmedlemmers deltagelse i efterforskningsaktiviteter på en anden stats område, aftales mellem vedkommende staters kompetente myndigheder med ansvar for efterforskning eller retsforfølgning af lovovertrædelser som defineret af de respektive berørte stater.3. Disse kompetente myndigheder som defineret af de berørte stater kommunikerer direkte med hinanden med henblik på et sådant holds oprettelse og indsats, medmindre staterne måtte blive enige om andre hensigtsmæssige kommunikationskanaler, hvis der kræves en mere central koordinering af nogle eller alle aspekter på grund af sagens usædvanlige kompleksitet, store rækkevidde eller andre forhold.4. Hvis et fælles efterforskningshold finder det nødvendigt at træffe efterforskningsmæssige foranstaltninger i en af de stater, der har oprettet holdet, kan et holdmedlem fra den pågældende stat anmode sin stats kompetente myndigheder om at træffe disse foranstaltninger, uden at de øvrige stater behøver at fremsætte en anmodning om gensidig retshjælp. Den retsnorm, der kræves, for at foranstaltningen træffes i den pågældende stat, skal være den samme som den, der gælder for statens egne indenlandske efterforskningsaktiviteter.Artikel 6Anvendelse af videokonferencer1. De kontraherende parter træffer de nødvendige foranstaltninger for at kunne anvende videotransmissionsteknologi mellem de enkelte medlemsstater og Amerikas Forenede Stater til optagelse af vidneforklaring i en sag, hvor der kan ydes gensidig retshjælp vedrørende vidner eller sagkyndige, der befinder sig i en anmodet stat, for så vidt en sådan retshjælp ikke allerede er til rådighed. I det omfang der ikke er fastsat specifikke bestemmelser herom i denne artikel, skal de nærmere bestemmelser for denne procedure fastsættes i henhold til den relevante gældende traktat om gensidig retshjælp mellem de berørte stater eller den gældende lovgivning i den anmodede stat.2. Medmindre den anmodende og den anmodede stat træffer anden afgørelse, afholder den anmodende stat udgifterne i forbindelse med etablering og servicering af videotransmissionen. Andre udgifter i forbindelse med ydelse af retshjælp (herunder rejseudgifter for deltagere i den anmodede stat) afholdes i overensstemmelse med bestemmelserne i den relevante gældende traktat om gensidig retshjælp mellem de berørte stater eller, hvor der ikke er en sådan traktat, som aftalt mellem den anmodende og den anmodede stat.3. Den anmodende og den anmodede stat kan konsultere hinanden for at gøre det nemmere at finde løsninger på retlige, tekniske og logistiske problemer, som måtte opstå i forbindelse med indførelsen af anmodningen.4. Uden at dette berører nogen kompetence i henhold til den anmodende stats lovgivning, vil vidnets eller den sagkyndiges afgivelse af bevidst falsk vidneforklaring eller anden form for foragt for retten under videokonferencen kunne straffes i den anmodede stat på samme måde, som hvis det var forekommet under en sags behandling i denne stat.5. Denne artikel udelukker ikke anvendelse af andre midler til at optage vidneforklaring i den anmodede stat i henhold


text: til en gældende traktat eller gældende lovgivning.6. Denne artikel udelukker ikke anvendelse af bestemmelser i bilaterale traktater om gensidig retshjælp mellem medlemsstater og Amerikas Forenede Stater, som kræver eller tillader brug af videokonferenceteknologi til andre formål end dem, der er omhandlet i stk. 1, herunder til identificering af personer eller genstande eller efterforskningsafhøringer. Hvis det ikke allerede er muligt i henhold til en gældende traktat eller gældende lovgivning, kan en stat tillade brug af videokonferenceteknologi i sådanne tilfælde.Artikel 7Fremskyndet fremsendelse af anmodningerAnmodninger om gensidig retshjælp og meddelelser i forbindelse hermed kan fremsendes ved hjælp af hurtige kommunikationsmidler, bl.a. telefax eller e-post, der skal efterfølges af en formel bekræftelse, hvis den anmodede stat ønsker det. Den anmodede stat kan besvare anmodningen med samme hurtige kommunikationsmidler.Artikel 8Gensidig retshjælp til administrative myndigheder1. Der ydes ligeledes gensidig retshjælp til en national administrativ myndighed, der efterforsker adfærd med henblik på at strafforfølge denne adfærd eller overdrage sagen til efterforsknings- eller retsforfølgningsmyndigheden i medfør af sin specifikke administrative eller forvaltningsmæssige myndighed til at foretage en sådan efterforskning. Endvidere kan der ydes gensidig retshjælp til andre administrative myndigheder under tilsvarende omstændigheder. Gensidig retshjælp ydes ikke, hvis den administrative myndighed på forhånd skønner, at sagen ikke vil blive strafforfulgt eller overdraget til retsforfølgning.2. a) Anmodninger om retshjælp som omhandlet i denne artikel fremsendes mellem de centrale myndigheder, der er udpeget i medfør af den gældende bilaterale traktat om gensidig retshjælp mellem de berørte stater, eller mellem andre myndigheder, som de centrale myndigheder måtte aftale.b) I mangel af en traktat, fremsendes anmodninger om gensidig retshjælp mellem Amerikas Forenede Staters justitsministerium og justitsministeriet i vedkommende medlemsstat eller et tilsvarende ministerium, som har ansvaret for fremsendelse af anmodninger om gensidig retshjælp, jf. artikel 15, stk. 1, eller mellem sådanne andre myndigheder, som aftales mellem Amerikas Forenede Staters justitsministerium og et sådant ministerium.3. De kontraherende parter træffer foranstaltninger for at hindre, at de anmodede stater pålægges usædvanligt store byrder i forbindelse med anvendelsen af denne artikel. Hvis en anmodet stat på trods heraf pålægges usædvanligt store byrder, konsulterer de kontraherende parter straks hinanden for at lette anvendelsen af denne artikel og træffer herunder sådanne foranstaltninger, som måtte være nødvendige for at lette byrderne i det konkrete tilfælde og i fremtidige tilfælde.Artikel 9Begrænsninger af hensyn til beskyttelsen af personoplysninger og andre oplysninger1. Den anmodende stat må anvende alt bevismateriale og alle oplysninger, som den modtager fra den anmodede stat:a) med henblik på strafferetlig efterforskning og retsforfølgningb) for at afværge en umiddelbar og alvorlig trussel mod dens offentlige sikkerhedc) i forbindelse med ikke-strafferetlige sager eller administrative sager, der har direkte forbindelse til strafferetlig efterforskning eller retsforfølgning:i) som omhandlet i litra a), ellerii) hvor der er ydet gensidig retshjælp efter artikel 8d) til alle andre formål, hvis oplysningerne eller beviserne er blevet gjort offentligt tilgængelige som led i den retsforfølgning, i forbindelse med hvilken de blev fremsendt, eller i en af de situationer, der er beskrevet i litra a), b) og c), oge) til alle andre formål udelukkende efter forudgående samtykke fra den anmodede stat.2.


text: a) Denne artikel berører ikke den anmodede stats mulighed for at stille yderligere betingelser i en specifik sag, hvis den specifikke anmodning om retshjælp ikke kan imødekommes, medmindre der stilles sådanne betingelser. Hvis der stilles sådanne yderligere betingelser i overensstemmelse med dette litra, kan den anmodede stat anmode den anmodende stat om at oplyse, hvortil bevismaterialet og oplysningerne er blevet anvendt.b) Generiske begrænsninger for så vidt angår retsnormerne i den anmodende stat med hensyn til behandling af personoplysninger må ikke af den anmodede stat gøres til en betingelse for fremlæggelse af bevismateriale eller oplysninger som omhandlet i litra a).3. Hvis den anmodede stat efter videregivelsen til den anmodende stat får kendskab til forhold, der kunne begrunde, at der stilles yderligere betingelser i en bestemt sag, kan den anmodede stat tage kontakt med den anmodende stat for at aftale, i hvilket omfang bevismateriale og oplysninger kan beskyttes.4. En anmodet stat kan anvende bestemmelser om begrænset anvendelse i den gældende bilaterale traktat om gensidig retshjælp i stedet for denne artikel, hvis dette fører til færre restriktioner med hensyn til anvendelsen af oplysninger og bevismateriale end foreskrevet i denne artikel.5. Hvis en gældende bilateral traktat om gensidig retshjælp mellem en medlemsstat og Amerikas Forenede Stater på datoen for undertegnelsen af denne aftale giver mulighed for at begrænse pligten til at yde retshjælp i forbindelse med visse overtrædelser af skattelovgivningen, kan den pågældende medlemsstat i forbindelse med den udveksling af skriftlige instrumenter med Amerikas Forenede Stater, der er omhandlet i artikel 3, stk. 2, anføre, at den i forbindelse med sådanne lovovertrædelser fortsat vil anvende bestemmelsen om begrænset anvendelse i den pågældende traktat.Artikel 10Den anmodende stats anmodning om fortrolighedDen anmodede stat bestræber sig mest muligt på at behandle en anmodning og dens indhold fortroligt, hvis den anmodende stat anmoder herom. Hvis anmodningen ikke kan udføres uden at krænke den ønskede fortrolighed, underretter den centrale myndighed i den anmodede stat den anmodende stat herom, hvorefter denne afgør, om anmodningen alligevel ønskes udført.Artikel 11KonsultationerDe kontraherende parter konsulterer i relevant omfang hinanden, så denne aftale kan anvendes så effektivt som muligt, og så det bl.a. bliver nemmere at løse eventuelle uoverensstemmelser med hensyn til fortolkningen eller anvendelsen af denne aftale.Artikel 12Tidsmæssig anvendelse1. Denne aftale finder anvendelse på lovovertrædelser, der er begået såvel før som efter aftalens ikrafttræden.2. Denne aftale finder anvendelse på anmodninger om gensidig retshjælp, der er fremsat efter aftalens ikrafttræden. Artikel 6 og 7 finder dog ligeledes anvendelse på anmodninger, der er under behandling i en anmodet stat på tidspunktet for aftalens ikrafttræden.Artikel 13Ikke-fravigelseMed forbehold af artikel 4, stk. 5, og artikel 9, stk. 2, litra b), forhindrer denne aftale ikke, at den anmodede stat kan påberåbe sig grunde til afslag i medfør af en bilateral traktat om gensidig retshjælp eller i mangel af en sådan traktat i medfør af gældende retsprincipper, herunder hvis udførelsen af anmodningen ville kunne skade statens suverænitet, sikkerhed, grundlæggende retsprincipper eller andre væsentlige interesser.Artikel 14Fremtidige bilaterale traktater om gensidig retshjælp med medlemsstaterneDenne aftale er ikke til hinder for, at der


text: efter dens ikrafttræden kan indgås bilaterale aftaler mellem en medlemsstat og Amerikas Forenede Stater, der er forenelige med denne aftale.Artikel 15Udpegelse og underretning1. Hvis et andet ministerium end justitsministeriet er blevet udpeget i medfør af artikel 8, stk. 2, litra b), underretter Den Europæiske Union Amerikas Forenede Stater om denne udpegelse inden udvekslingen af skriftlige instrumenter mellem medlemsstaterne og Amerikas Forenede Stater som omhandlet i artikel 3, stk. 3.2. På grundlag af konsultationer mellem de kontraherende parter om, hvilke nationale myndigheder der er ansvarlige for efterforskning og retsforfølgning af lovovertrædelser, jf. artikel 4, stk. 3, underretter de kontraherende parter hinanden om de således udpegede nationale myndigheder inden udvekslingen af skriftlige instrumenter mellem medlemsstaterne og Amerikas Forenede Stater som omhandlet i artikel 3, stk. 2 og 3. For så vidt angår de medlemsstater, der ikke har indgået en traktat om gensidig retshjælp med Amerikas Forenede Stater, underretter Den Europæiske Union inden udvekslingen af instrumenter Amerikas Forenede Stater om, hvilke centrale myndigheder der er udpeget i medfør af artikel 4, stk. 3.3. De kontraherende parter underretter hinanden om alle andre begrænsninger, der gøres gældende i medfør af artikel 4, stk. 4, inden udvekslingen af skriftlige instrumenter mellem medlemsstaterne og Amerikas Forenede Stater som omhandlet i artikel 3, stk. 2 og 3.Artikel 16Geografisk anvendelsesområde1. Denne aftale finder anvendelsea) i Amerikas Forenede Staterb) for så vidt angår Den Europæiske Union:- i medlemsstaterne- i territorier, hvis udenrigsanliggender varetages af en medlemsstat, eller i lande, der ikke er medlemsstater, men for hvilke en medlemsstat varetager andre forpligtelser med hensyn til udenrigsanliggender, hvis dette er aftalt mellem de kontraherende parter ved udveksling af diplomatisk note, som er blevet behørigt bekræftet af vedkommende medlemsstat.2. Anvendelsen af denne aftale på lande og territorier, der er omfattet efter stk. 1, litra b), kan bringes til ophør af hver af de kontraherende parter med seks måneders skriftlig varsel til den anden kontraherende part ad diplomatiske kanaler, når dette er behørigt bekræftet af vedkommende medlemsstat og Amerikas Forenede Stater.Artikel 17Fornyet vurderingDe kontraherende parter er enige om i fællesskab at tage denne aftale op til fornyet vurdering senest fem år efter dens ikrafttræden. Den fornyede vurdering skal især tage sigte på den praktiske gennemførelse af aftalen, men kan også omhandle spørgsmål som f.eks. konsekvenserne af den videre udvikling i Den Europæiske Union på det område, som denne aftale omfatter.Artikel 18Ikrafttræden og opsigelse1. Denne aftale træder i kraft den første dag efter udløbet af den tredje måned efter den dato, hvor de kontraherende parter har udvekslet instrumenter, hvoraf det fremgår, at de har afsluttet deres interne procedurer med henblik herpå. Det skal af disse instrumenter tillige fremgå, at de handlinger, der er omhandlet i artikel 3, stk. 2 og 3, er afsluttet.2. Hver af de kontraherende parter kan til enhver tid opsige denne aftale ved at meddele dette skriftligt til den anden part, idet en sådan opsigelse træder i kraft seks måneder efter datoen for meddelelsen.Til bekræftelse heraf har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne aftale.Udfærdiget i Washington D.C., den femogtyvende juni to tusind og tre


text: i to eksemplarer på dansk, engelsk, finsk, fransk, græsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk, svensk og tysk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.Por la Unión Europea/For Den Europæiske Union/Für die Europäische Union/Για την Ευρωπαϊκή Ένωση/For the European Union/Pour l'Union européenne/Per l'Unione europea/Voor de Europese Unie/Pela União Europeia/Euroopan unionin puolesta/På Europeiska unionens vägnar>PIC FILE= "L_2003181DA.004001.TIF">Por los Estados Unidos de América/For Amerikas Forenede Stater/Für die Vereinigten Staaten von Amerika/Για τις Ηνωμένες Πολιτείες της Αμερικής/For the United States of America/Pour les États-Unis d'Amérique/Per gli Stati Uniti d'America/Voor de Verenigde Staten van Amerika/Pelos Estados Unidos da América/Amerikan yhdysvaltojen puolesta/På Amerikas förenta staters vägnar>PIC FILE= "L_2003181DA.004002.TIF">Forklarende note til aftalen om gensidig retshjælp mellem Den Europæiske Union og Amerikas Forenede StaterDenne note afspejler de aftaler, man er nået til enighed om for så vidt angår anvendelsen af nærmere angivne bestemmelser i den aftale om gensidig retshjælp mellem Den Europæiske Union og Amerikas Forenede Stater (i det følgende benævnt "aftalen"), og som de kontraherende parter er blevet enige om.Re artikel 8For så vidt angår gensidig retshjælp til administrative myndigheder i henhold til artikel 8, stk. 1, pålægges der i artikel 8, stk. 1, første punktum, en forpligtelse til at yde gensidig retshjælp til anmodende administrative forbundsmyndigheder i Amerikas Forenede Stater og til medlemsstaters anmodende nationale administrative myndigheder. Ifølge andet punktum i dette stykke kan der også ydes gensidig retshjælp til andre - dvs. administrative myndigheder, der ikke er forbundsmyndigheder, eller til lokale myndigheder. Det er dog op til den anmodede stats eget skøn at anvende denne bestemmelse.De kontraherende parter er enige om, at der i henhold til artikel 8, stk. 1, første punktum, ydes gensidig retshjælp til en anmodende administrativ myndighed, der på det tidspunkt, hvor den fremsætter anmodningen, gennemfører efterforskning eller retsforfølgning med henblik på at strafforfølge den adfærd, der efterforskes, eller overdrage sagen til de kompetente retsforfølgende myndigheder i medfør af dens lovmæssige mandat, som beskrevet yderligere nedenfor. Den omstændighed, at det på det tidspunkt, hvor anmodningen fremsættes, overvejes at overdrage sagen til strafforfølgning, udelukker ikke, at den pågældende myndighed kan anvende andet end strafferetlige sanktioner. I forbindelse med gensidig retshjælp i medfør af artikel 8, stk. 1, kan den anmodende administrative myndighed derfor nå til den konklusion, at strafforfølgning eller overdragelse til retsforfølgning ikke vil være hensigtsmæssig. Disse mulige konsekvenser berører ikke de kontraherende parters forpligtelse til at yde retshjælp i henhold til denne artikel.Den anmodende administrative myndighed kan dog ikke anvende artikel 8, stk. 1, til at anmode om retshjælp, medmindre det overvejes at strafforfølge eller at overdrage sagen til retsforfølgning, og heller ikke med hensyn til sager, i hvilke den adfærd, der efterforskes, ikke kan strafforfølges eller overdrages til retsforfølgning i henhold til den anmodende stats lovgivning.Den Europæiske Union erindrer om, at aftalens genstand henhører under bestemmelserne om politisamarbejde og retligt samarbejde i kriminalsager i afsnit VI i traktaten om Den Europæiske Union, og at aftalen er indgået inden for rammerne af disse bestemmelser.Re artikel 9Hensigten med artikel 9, stk. 2, litra b), er at sikre, at retshjælp kun undtagelsesvis kan


text: afslås under henvisning til databeskyttelse. En sådan situation kunne opstå, hvis det vil skabe så fundamentale problemer at skaffe de specifikke oplysninger, som den anmodende stat ønsker, at den anmodede stat finder, at dette kan begrunde et afslag som følge af væsentlige interesser, efter at den har afvejet de vigtige interesser, der indgår i den konkrete sag (dels offentlighedens interesser, herunder en sund retspleje, dels privatlivets fred). Det er derfor på forhånd udelukket, at den anmodede stat kan afslå at samarbejde ved udbredt, kategorisk eller systematisk at henvise til principperne for databeskyttelse. Det kan ikke i sig selv stilles som yderligere betingelser i henhold til artikel 9, stk. 2, litra a), at den anmodende og den anmodede stat har forskellige ordninger for beskyttelse af privatlivets fred eller personoplysninger (f.eks. at den anmodende stat ikke har noget, der svarer til en særlig registertilsynsmyndighed) eller har forskellige metoder til at beskytte personoplysninger (f.eks. at den anmodende stat anvender andre metoder end sletning for at beskytte privatlivets fred eller sikre korrektheden af de personoplysninger, der modtages af retshåndhævende myndigheder).Re artikel 14Ifølge artikel 14 er aftalen ikke til hinder for, at der efter dens ikrafttræden kan indgås bilaterale aftaler om gensidig retshjælp mellem en medlemsstat og Amerikas Forenede Stater, for så vidt sådanne aftaler er forenelige med denne aftale.Skulle nogle af de foranstaltninger, der er omhandlet i aftalen, skabe praktiske problemer for en eller flere medlemsstater og Amerikas Forenede Stater, bør sådanne problemer i første omgang så vidt muligt løses ved hjælp af konsultationer mellem den eller de berørte medlemsstat(er) og Amerikas Forenede Stater, eller, hvis det er hensigtsmæssigt, ved hjælp af de konsultationsprocedurer, der er fastsat i denne aftale. Hvis det ikke er muligt at løse sådanne praktiske problemer alene ved hjælp af konsultationer, vil det blive anset for at være foreneligt med aftalen om fremtidige bilaterale aftaler mellem en medlemsstat og Amerikas Forenede Stater, at der indføres en praktisk mulig alternativ mekanisme, der kan opfylde målsætningen i den konkrete bestemmelse, som ligger til grund for problemet.


text:
 7.4.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 123/3
 Afgørelser truffet af Det Blandede EØS-Udvalg, for hvilke de forfatningsmæssige krav i henhold til artikel 103 i EØS-aftalen er opfyldt, og beslægtede afgørelser
 (2016/C 123/03)
 Siden marts 2000 har det i en fodnote til afgørelser truffet af Det Blandede EØS-Udvalg været angivet, at afgørelsernes ikrafttrædelsesdato afhænger af, at de kontraherende parter opfylder visse forfatningsmæssige krav. Sådanne krav var angivet for de nedenfor anførte afgørelser. De pågældende kontraherende parter har nu meddelt de øvrige kontraherende parter, at deres interne procedurer er afsluttet. Afgørelsernes ikrafttrædelsesdato er angivet nedenfor. Herudover er ikrafttrædelsen af visse af Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelser afhængig af, at forfatningskravene i forbindelse med de oven for nævnte afgørelser er opfyldt, og de opføres således også i det følgende.
 Afgørelsens nummer
 Vedtagelsesdato
 Publikationsreference
 Integrerede retsakter
 Ikrafttrædelsesdato
 81/2011
 1.7.2011
 EUT L 262 af 6.10.2011, s. 52
 EØS-tillæg nr. 54 af 6.10.2011, s. 66
 Kommissionens forordning (EU) nr. 1191/2010 af 16. december 2010 om ændring af forordning (EF) nr. 1794/2006 om en fælles afgiftsordning for luftfartstjenester
 1.1.2015
 75/2013
 3.5.2013
 EUT L 291 af 31.10.2013, s. 32
 EØS-tillæg nr. 61 af 31.10.2013, s. 36
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 995/2010 af 20. oktober 2010 om fastsættelse af krav til virksomheder, der bringer træ og træprodukter i omsætning
 Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 363/2012 af 23. februar 2012 om procedureregler for anerkendelse og inddragelse af anerkendelse af overvågningsorganer i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 995/2010 om fastsættelse af krav til virksomheder, der bringer træ og træprodukter i omsætning
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 607/2012 af 6. juli 2012 om de nærmere regler for due diligence-ordningen samt hyppigheden og arten af det tilsyn med overvågningsorganer, der skal føres i henhold til Rådets og Europa-Parlamentets forordning (EU) nr. 995/2010 om fastsættelse af krav til virksomheder, der bringer træ og træprodukter i omsætning
 1.5.2015
 92/2013
 3.5.2013
 EUT L 291 af 31.10.2013, s. 58
 EØS-tillæg nr. 61 af 31.10.2013, s. 66
 Kommissionens forordning (EU) nr. 176/2011 af 24. februar 2011 om oplysninger, som skal forelægges forud for oprettelse eller ændring af en funktionel luftrumsblok
 1.1.2015
 93/2013
 3.5.2013
 EUT L 291 af 31.10.2013, s. 59
 EØS-tillæg nr. 61 af 31.10.2013, s. 67
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1206/2011 af 22. november 2011 om fastlæggelse af krav til luftfartøjsidentifikation med henblik på overvågning af det fælles europæiske luftrum
 1.1.2015
 177/2013
 8.10.2013
 EUT L 58 af 27.2.2014, s. 31
 EØS-tillæg nr. 13 af 27.2.2014, s. 34
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/17/EU af 13. juni 2012 om ændring af Rådets direktiv 89/666/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/56/EF og 2009/101/EF for så vidt angår sammenkobling af centrale registre og handels- og selskabsregistre
 1.2.2015
 228/2013
 13.12.2013
 EUT L 154 af 22.5.2014, s. 25
 EØS-tillæg nr. 29 af 22.5.2014, s. 24
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1070/2009 af 21. oktober 2009 om ændring af forordning (EF) nr. 549/2004, (EF) nr. 550/2004, (EF) nr. 551/2004 og (EF) nr. 552/2004 for at forbedre det europæiske luftfartssystems præstationer og bæredygtighed
 1.1.2015
 229/2013
 13.12.2013
 EUT L 154


text:
af 22.5.2014, s. 28
 EØS-tillæg nr. 29 af 22.5.2014, s. 27
 Kommissionens forordning (EU) nr. 691/2010 af 29. juli 2010 om oprettelse af en præstationsordning for luftfartstjenester og netfunktioner og om ændring af forordning (EF) nr. 2096/2005 om fælles krav til udøvelse af luftfartstjenester
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1216/2011 af 24. november 2011 om ændring af Kommissionens forordning (EU) nr. 691/2010 om oprettelse af en præstationsordning for luftfartstjenester og netfunktioner
 1.1.2015
 230/2013
 13.12.2013
 EUT L 154 af 22.5.2014, s. 30
 EØS-tillæg nr. 29 af 22.5.2014, s. 29
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1034/2011 af 17. oktober 2011 om tilsyn med sikkerheden i forbindelse med lufttrafikstyring og luftfartstjenester og om ændring af forordning (EU) nr. 691/2010
 1.1.2015
 231/2013
 13.12.2013
 EUT L 154 af 22.5.2014, s. 32
 EØS-tillæg nr. 29 af 22.5.2014, s. 30
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1035/2011 af 17. oktober 2011 om fastsættelse af fælles krav til udøvelse af luftfartstjenester og om ændring af forordning (EF) nr. 482/2008 og (EU) nr. 691/2010
 1.1.2015
 232/2013
 13.12.2013
 EUT L 154 af 22.5.2014, s. 34
 EØS-tillæg nr. 29 af 22.5.2014, s. 32
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 923/2012 af 26. september 2012 om fælles regler for luftrummet og operationelle bestemmelser vedrørende luftfartstjenester og -procedurer og om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 1035/2011 og forordning (EF) nr. 1265/2007, (EF) nr. 1794/2006, (EF) nr. 730/2006, (EF) nr. 1033/2006 og (EU) nr. 255/2010
 1.1.2015
 234/2013
 13.12.2013
 EUT L 154 af 22.5.2014, s. 37
 EØS-tillæg nr. 29 af 22.5.2014, s. 35
 Kommissionens afgørelse 2011/121/EU af 21. februar 2011 om fastsættelse af EU-dækkende præstationsmål og varslingstærskelværdier for udøvelse af luftfartstjenester for årene 2012 til 2014
 1.1.2015
 236/2013
 13.12.2013
 EUT L 154 af 22.5.2014, s. 39
 EØS-tillæg nr. 29 af 22.5.2014, s. 37
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1207/2011 af 22. november 2011 om fastlæggelse af krav til overvågningens præstationer og interoperabilitet i det fælles europæiske luftrum
 1.1.2015
 237/2013
 13.12.2013
 EUT L 154 af 22.5.2014, s. 40
 EØS-tillæg nr. 29 af 22.5.2014, s. 38
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 391/2013 af 3. maj 2013 om en fælles afgiftsordning for luftfartstjenester
 1.1.2015
 28/2014
 14.2.2014
 EUT L 211 af 17.7.2014, s. 38
 EØS-tillæg nr. 42 af 17.7.2014, s. 35
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 409/2013 af 3. maj 2013 om definition af fælles projekter, etablering af en ledelsesordning og afdækning af incitamenter til støtte for gennemførelsen af den europæiske masterplan for lufttrafikstyringen
 1.1.2015
 88/2014
 16.5.2014
 EUT L 310 af 30.10.2014, s. 40
 EØS-tillæg nr. 63 af 30.10.2014, s. 31
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1071/2009 af 21. oktober 2009 om fælles regler om betingelser for udøvelse af vejtransporterhvervet og om ophævelse af Rådets direktiv 96/26/EF
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1072/2009 af 21. oktober 2009 om fælles regler for adgang til markedet for international godskørsel (omarbejdning)
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/2009 af 21. oktober 2009 om fælles regler for adgang til det internationale marked for buskørsel og om ændring af forordning (EF) nr. 561/2006
 1.8.2015
 89/2014
 16.5.2014
 EUT L 310 af 30.10.2014, s. 52
 EØS-tillæg nr. 63 af 30.10.2014, s. 44
 Kommissionens


text:
forordning (EU) nr. 611/2012 af 9. juli 2012 om ændring af bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/2009 om fælles regler for adgang til det internationale marked for buskørsel
 Kommissionens forordning (EU) nr. 612/2012 af 9. juli 2012 om ændring af bilag II og III til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1072/2009 om fælles regler for adgang til markedet for international godskørsel
 Kommissionens forordning (EU) nr. 613/2012 af 9. juli 2012 om ændring af bilag III til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1071/2009 om fælles regler om betingelser for udøvelse af vejtransporterhvervet
 1.8.2015
 90/2014
 16.5.2014
 EUT L 310 af 30.10.2014, s. 54
 EØS-tillæg nr. 63 af 30.10.2014, s. 46
 Kommissionens afgørelse 2009/992/EU af 17. december 2009 om mindstekravene til de data, der skal indføres i det nationale elektroniske register over vejtransportvirksomheder
 1.8.2015
 91/2014
 16.5.2014
 EUT L 310 af 30.10.2014, s. 55
 EØS-tillæg nr. 63 af 30.10.2014, s. 47
 Kommissionens forordning (EU) nr. 1213/2010 af 16. december 2010 om fælles regler for sammenkobling af nationale elektroniske registre om vejtransportvirksomheder
 1.8.2015
 133/2014
 27.6.2014
 EUT L 342 af 27.11.2014, s. 40
 EØS-tillæg nr. 71 af 27.11.2014, s. 38
 Kommissionens forordning (EU) nr. 328/2012 af 17. april 2012 om ændring af forordning (EF) nr. 62/2006 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for delsystemet »Trafiktelematik for godstrafikken« i det transeuropæiske jernbanesystem for konventionelle tog
 Kommissionens forordning (EU) nr. 280/2013 af 22. marts 2013 om ændring af forordning (EF) nr. 62/2006 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for delsystemet »Trafiktelematik for godstrafikken« i det transeuropæiske jernbanesystem for konventionelle tog
 1.1.2015
 135/2014
 27.6.2014
 EUT L 342 af 27.11.2014, s. 42
 EØS-tillæg nr. 71 af 27.11.2014, s. 40
 Kommissionens forordning (EU) nr. 677/2011 af 7. juli 2011 om detaljerede bestemmelser for gennemførelsen af netfunktioner for lufttrafikstyring (ATM) og om ændring af forordning (EU) nr. 691/2010
 1.1.2015
 145/2014
 27.6.2014
 EUT L 342 af 27.11.2014, s. 53
 EØS-tillæg nr. 71 af 27.11.2014, s. 51
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1185/2009 af 25. november 2009 om statistik over pesticider
 Kommissionens forordning (EU) nr. 408/2011 af 27. april 2011 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1185/2009 om statistik over pesticider for så vidt angår fremsendelsesformatet
 Kommissionens forordning (EU) nr. 656/2011 af 7. juli 2011 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1185/2009 om statistik over pesticider for så vidt angår definitionerne og listen over aktivstoffer
 1.6.2015
 153/2014
 9.7.2014
 EUT L 15 af 22.1.2015, s. 78
 EØS-tillæg nr. 5 af 22.1.2015, s. 1
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/24/EU af 9. marts 2011 om patientrettigheder i forbindelse med grænseoverskridende sundhedsydelser
 Kommissionens gennemførelsesdirektiv 2012/52/EU af 20. december 2012 om foranstaltninger, der skal lette anerkendelsen af recepter udskrevet i en anden medlemsstat
 1.8.2015
 179/2014
 25.9.2014
 EUT L 202 af 30.7.2015, s. 29
 EØS-tillæg nr. 43 af 30.7.2015, s. 29
 Kommissionens gennemførelsesdirektiv 2012/25/EU af 9. oktober 2012 om informationsprocedurer i forbindelse med udveksling af menneskelige organer til transplantation medlemsstater imellem
 1.6.2015
 188/2014
 25.9.2014
 EUT L 202 af 30.7.2015, s. 40
 EØS-tillæg nr. 43 af


text:
30.7.2015, s. 40
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/50/EU af 16. april 2014 om mindstekrav til fremme af arbejdskraftens mobilitet mellem medlemsstaterne gennem bedre muligheder for at optjene og bevare supplerende pensionsrettigheder
 1.5.2015
 194/2014
 25.9.2014
 EUT L 202 af 30.7.2015, s. 48
 EØS-tillæg nr. 43 af 30.7.2015, s. 48
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/39/EU af 12. august 2013 om ændring af direktiv 2000/60/EF og 2008/105/EF for så vidt angår prioriterede stoffer inden for vandpolitikken
 1.6.2015
 203/2014
 30.9.2014
 EUT L 202 af 30.7.2015, s. 57
 EØS-tillæg nr. 43 af 30.7.2015, s. 57
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 af 21. oktober 2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler og om ophævelse af Rådets direktiv 79/117/EØF og 91/414/EØF
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 af 25. maj 2011 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 for så vidt angår listen over godkendte aktivstoffer, som berigtiget i EUT L 26 af 28.1.2012, s. 38.
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 541/2011 af 1. juni 2011 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 for så vidt angår listen over godkendte aktivstoffer
 Kommissionens forordning (EU) nr. 544/2011 af 10. juni 2011 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 for så vidt angår datakravene vedrørende aktivstoffer
 Kommissionens forordning (EU) nr. 545/2011 af 10. juni 2011 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 for så vidt angår datakravene vedrørende plantebeskyttelsesmidler
 Kommissionens forordning (EU) nr. 546/2011 af 10. juni 2011 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 for så vidt angår ensartede principper for vurdering og godkendelse af plantebeskyttelsesmidler
 Kommissionens forordning (EU) nr. 547/2011 af 8. juni 2011 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 for så vidt angår mærkningskravene vedrørende plantebeskyttelsesmidler
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 844/2012 af 18. september 2012 om fastsættelse af de fornødne bestemmelser til gennemførelse af fornyelsesproceduren for aktivstoffer, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler
 Kommissionens forordning (EU) nr. 283/2013 af 1. marts 2013 om fastsættelse af datakrav vedrørende aktivstoffer i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler
 Kommissionens forordning (EU) nr. 284/2013 af 1. marts 2013 om fastsættelse af datakrav vedrørende plantebeskyttelsesmidler i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler
 1.6.2015
 204/2014
 30.9.2014
 EUT L 202 af 30.7.2015, s. 64
 EØS-tillæg nr. 43 af 30.7.2015, s. 63
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 542/2011 af 1. juni 2011 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 for så vidt angår listen over godkendte aktivstoffer for at tage hensyn til direktiv 2011/58/EU om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF for at forlænge optagelsen af carbendazim som aktivstof
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 702/2011 af 20. juli 2011 om godkendelse af aktivstoffet prohexadion, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 703/2011 af


text:
20. juli 2011 om godkendelse af aktivstoffet azoxystrobin, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 704/2011 af 20. juli 2011 om godkendelse af aktivstoffet azimsulfuron, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 705/2011 af 20. juli 2011 om godkendelse af aktivstoffet imazalil, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 706/2011 af 20. juli 2011 om godkendelse af aktivstoffet profoxydim, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 736/2011 af 26. juli 2011 om godkendelse af aktivstoffet fluroxypyr, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 740/2011 af 27. juli 2011 om godkendelse af aktivstoffet bispyribac, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 786/2011 af 5. august 2011 om godkendelse af aktivstoffet 1-naphthylacetamid, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 og Kommissionens beslutning 2008/941/EF
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 787/2011 af 5. august 2011 om godkendelse af aktivstoffet 1-naphthyleddikesyre, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 og Kommissionens beslutning 2008/941/EF
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 788/2011 af 5. august 2011 om godkendelse af aktivstoffet fluazifop-P, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 og Kommissionens beslutning 2008/934/EF
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 797/2011 af 9. august 2011 om godkendelse af aktivstoffet spiroxamin, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 798/2011 af 9. august 2011 om godkendelse af aktivstoffet oxyfluorfen, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 og Kommissionens beslutning 2008/934/EF
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 800/2011 af 9. august 2011 om godkendelse af aktivstoffet tefluthrin, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 og om ændring af Kommissionens beslutning 2008/934/EF
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 806/2011 af 10. august 2011 om godkendelse af aktivstoffet fluquinconazol, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 og Kommissionens


text:
beslutning 2008/934/EF
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 807/2011 af 10. august 2011 om godkendelse af aktivstoffet triazoxid, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 810/2011 af 11. august 2011 om godkendelse af aktivstoffet kresoxymmethyl, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 820/2011 af 16. august 2011 om godkendelse af aktivstoffet terbuthylazin, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 og Kommissionens beslutning 2008/934/EF
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 942/2011 af 22. september 2011 om afvisning af at godkende aktivstoffet flufenoxuron, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af Kommissionens beslutning 2008/934/EF
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 943/2011 af 22. september 2011 om afvisning af at godkende aktivstoffet propargit, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af Kommissionens beslutning 2008/934/EF
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 974/2011 af 29. september 2011 om godkendelse af aktivstoffet acrinathrin, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 og Kommissionens beslutning 2008/934/EF
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 993/2011 af 6. oktober 2011 om godkendelse af aktivstoffet 8-hydroxyquinolin, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1022/2011 af 14. oktober 2011 om ikke at forny godkendelsen af aktivstoffet cyclanilid, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1045/2011 af 19. oktober 2011 om afvisning af at godkende aktivstoffet asulam, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af Kommissionens beslutning 2008/934/EF
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1078/2011 af 25. oktober 2011 om afvisning af at godkende aktivstoffet propanil, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1100/2011 af 31. oktober 2011 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 for så vidt angår godkendelsesbetingelserne for aktivstofferne dicamba, difenoconazol og imazaquin
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1127/2011 af 7. november 2011 om afvisning af at godkende aktivstoffet 2-naphthyloxyeddikesyre, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1134/2011 af 9. november 2011 om ikke at forny godkendelsen af aktivstoffet cinidon-ethyl, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1143/2011 af 10. november 2011 om godkendelse af aktivstoffet prochloraz, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011


text:
og Kommissionens beslutning 2008/934/EF
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1372/2011 af 21. december 2011 om afvisning af at godkende aktivstoffet acetochlor, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af Kommissionens beslutning 2008/934/EF
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1381/2011 af 22. december 2011 om afvisning af at godkende aktivstoffet chloropicrin, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af beslutning 2008/934/EF
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 735/2012 af 14. august 2012 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 for så vidt angår godkendelsesbetingelserne for aktivstoffet kaliumhydrogencarbonat
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 746/2012 af 16. august 2012 om godkendelse af aktivstoffet Adoxophyes orana granulovirus, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011
 Kommissionens forordning (EU) nr. 823/2012 af 14. september 2012 om fravigelse af gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 for så vidt angår udløbsdatoerne for godkendelse af aktivstofferne 2,4 -DB, benzøsyre, beta-cyfluthrin, carfentrazonethyl, Coniothyrium minitans, stamme CON/M/91-08 (DSM 9660), cyazofamid, cyfluthrin, deltamethrin, dimethenamid-p, ethofumesat, ethoxysulfuron, fenamidon, flazasulfuron, flufenacet, flurtamon, foramsulfuron, fosthiazat, imazamox, iodosulfuron, iprodion, isoxaflutol, linuron, maleinhydrazid, mecoprop, mecoprop-P, mesosulfuron, mesotrion, oxadiargyl, oxasulfuron, pendimethalin, picoxystrobin, propiconazol, propineb, propoxycarbazon, propyzamid, pyraclostrobin, silthiofam, trifloxystrobin, warfarin og zoxamid
 1.6.2015
 205/2014
 30.9.2014
 EUT L 202 af 30.7.2015, s. 73
 EØS-tillæg nr. 43 af 30.7.2015, s. 72
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 87/2012 af 1. februar 2012 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 for så vidt angår godkendelsesbetingelserne for aktivstoffet clethodim
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 127/2012 af 14. februar 2012 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 for så vidt angår udvidet anvendelse af aktivstoffet metazachlor
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 287/2012 af 30. marts 2012 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 for så vidt angår godkendelsesbetingelserne for aktivstoffet triflusulfuron
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 359/2012 af 25. april 2012 om godkendelse af aktivstoffet metam, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 369/2012 af 27. april 2012 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 for så vidt angår godkendelsesbetingelserne for aktivstofferne blodmel, calciumcarbid, calciumcarbonat, kalksten, peber og kvartssand
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 571/2012 af 28. juni 2012 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 for så vidt angår godkendelsesbetingelserne for aktivstofferne aluminiumsilicat, hydrolyserede proteiner og 1,4 -diaminobutan (putrescin)
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 578/2012 af 29. juni 2012 om afvisning af at godkende aktivstoffet diphenylamin, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 582/2012 af 2. juli 2012 om godkendelse af aktivstoffet bifenthrin, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 589/2012 af 4. juli 2012 om godkendelse af aktivstoffet fluxapyroxad, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU)


text:
nr. 595/2012 af 5. juli 2012 om godkendelse af aktivstoffet fenpyrazamin, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 597/2012 af 5. juli 2012 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 for så vidt angår godkendelsesbetingelserne for aktivstofferne aluminiumammoniumsulfat, fedtdestillationsrester, repellenter (lugt), vegetabilske eller animalske/fiskeolie og urea
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 608/2012 af 6. juli 2012 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 for så vidt angår godkendelsesbetingelserne for aktivstofferne denathoniumbenzoat, methylnonylketon og planteolier/olie fra grøn mynte
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 637/2012 af 13. juli 2012 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 for så vidt angår godkendelsesbetingelserne for aktivstofferne jernsulfat, repellenter (lugt), vegetabilske eller animalske/rå tallolie, og repellenter (lugt), vegetabilske eller animalske/talloliebeg
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1037/2012 af 7. november 2012 om godkendelse af aktivstoffet isopyrazam, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1043/2012 af 8. november 2012 om godkendelse af aktivstoffet phosphan, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1197/2012 af 13. december 2012 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 for så vidt angår udvidelse af godkendelsesperioderne for aktivstofferne acetamiprid, alpha-cypermethrin, Ampelomyces quisqualis-stamme AQ 10, benalaxyl, bifenazat, bromoxynil, chlorpropham, desmedipham, etoxazol, Gliocladium catenulatum-stamme J1446, imazosulfuron, laminarin, mepanipyrim, methoxyfenozid, milbemectin, phenmedipham, Pseudomonas chlororaphis-stamme MA 342, quinoxyfen, S-metolachlor, tepraloxydim, thiacloprid, thiram og ziram
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1237/2012 af 19. december 2012 om godkendelse af aktivstoffet zucchini yellow mosaic virus — svag virusstamme, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1238/2012 af 19. december 2012 om godkendelse af aktivstoffet Trichoderma asperellum (stamme T34), jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 17/2013 af 14. januar 2013 om godkendelse af aktivstoffet Trichoderma atroviride — stamme I-1237, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 22/2013 af 15. januar 2013 om godkendelse af aktivstoffet cyflumetofen, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 175/2013 af 27. februar 2013 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 for så vidt angår tilbagetrækningen af godkendelsen af aktivstoffet didecyldimethylammoniumchlorid
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 188/2013 af 5. marts 2013 om godkendelse af aktivstoffet mandipropamid, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 200/2013 af 8. marts 2013 om godkendelse af aktivstoffet ametoctradin,