text: saa stort som det boernetilskud, den skattepligtige modtager. Ved beregningen af beskatningsgrundlaget fratraekkes yderligere 13 % af bruttoloennen for ansatte, der ikke goer tjeneste i deres hjemland; minimumsfradraget i henhold til denne bestemmelse er 404 hfl. Beloeb, som den skattepligtige indbetaler i kraft af den sociale lovgivning, han er omfattet af, fratraekkes beskatningsgrundlaget. 4. Skatten beregnes ved at anvende nedenstaaende satser paa det skattepligtige beloeb, der fremkommer ved anvendelse af punkt 3, idet beloeb, der ikke overstiger 148 hfl. ikke tages i betragtning: - 0 % af beloeb under 148 hfl. - 8 % af beloeb mellem 148 og 2 355 hfl. - 10 % af beloeb mellem 2 356 og 3 244 hfl. - 12,5 % af beloeb mellem 3 245 og 3 718 hfl. - 15 % af beloeb mellem 3 719 og 4 222 hfl. - 17,5 % af beloeb mellem 4 223 og 4 696 hfl. - 20 % af beloeb mellem 4 697 og 5 155 hfl. - 22,5 % af beloeb mellem 5 156 og 5 629 hfl. - 25 % af beloeb mellem 5 630 og 6 088 hfl. - 27,5 % af beloeb mellem 6 089 og 6 562 hfl. - 30 % af beloeb mellem 6 563 og 7 022 hfl. - 32,5 % af beloeb mellem 7 023 og 7 496 hfl. - 35 % af beloeb mellem 7 497 og 7 955 hfl. - 40 % af beloeb mellem 7 956 og 8 428 hfl. - 45 % af beloeb over 8 428 hfl. Det opkraevede beloeb afrundes til naermeste lavere hele tal. Ovennaevnte beskatningstrin er gyldige fra den 1. juli 1989. 5. Uanset punkt 3 og 4 beskattes de beloeb, der udbetales som godtgoerelse for overarbejdstimer med den skatteprocent, der i maaneden foer betalingsmaaneden anvendtes paa den del af den ansattes loen, der blev beskattet hoejest. De beloeb, der udbetales paa grund af fratraeden fra tjenesten, beskattes efter fradrag af de beloeb, der er fastsat i stk. 3, foerste, andet og tredje afsnit, med en sats, der svarer til 2/3 af det forhold, der ved udbetaling af den sidste loen, bestod mellem - stoerrelsen af den forfaldne skat og - beskatningsgrundlaget, saaledes som det er defineret i punkt 1, 2 og 3. 6. Hvis den betaling, der skal beskattes, vedroerer en periode paa mindre end en maaned, anvendes den skatteprocent der gaelder for den tilsvarende maanedlige betaling. Hvis den betaling, der skal beskattes, vedroerer en periode paa over en maaned, beregnes skatten, som hvis denne betaling havde vaeret ligeligt fordelt over de maaneder, den vedroerer. Efterbetalinger, der ikke vedroerer den maaned, som de udbetales i, beskattes med det beloeb, som skulle vaere opkraevet, hvis de var blevet betalt paa det normale tidspunkt. 7. Underudvalget vedtager de bestemmelser, der er noedvendige for anvendelsen af dette bilag. Centrets direktoer soerger for, at disse bestemmelser finder anvendelse. Han henholder sig om noedvendigt til den ordning, der gaelder for tjenestemaend i De Europaeiske Faelleskaber paa dette omraade, isaer Raadets forordning (EOEF, Euratom,


text: EKSF) nr. 260/68 af 29. februar 1968 om fastlaeggelse af betingelserne for og fremgangsmaaden ved opkraevning af skat til De Europaeiske Faellesskaber (1), med senere aendringer. BILAG IV TIL ANSAETTELSESVILKAARENE PROCEDUREREGLER FOR MAEGLING OG VOLDGIFT I. INDLEDENDE REGLER Artikel 1 Anvendelsesomraade Tvister mellem centrets ansatte eller direktoer paa den ene side og centret paa den anden side bilaegges ved maegling eller voldgift i overensstemmelse med naervaerende procedureregler. Artikel 2 Definitioner I naervaerende regler har foelgende ord og udtryk den betydning, der her gives dem, medmindre en anden betydning fremgaar af konteksten: - AVS-stat: en stat, der tilhoerer den gruppe af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet, som har undertegnet konventionen. - Medlemsstat: en medlemsstat i Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab (EOEF). - Ret: voldgiftsretten. - Udpegende myndighed: den myndighed, som parterne i en voldgift er blevet enige om; hvis en saadan aftale ikke foreligger, den myndighed, som i henhold til naervaerende regler har kompetence til at udpege en voldgiftsmand. - Konventionen: fjerde AVS/EOEF-konventionen. - Ministerraadet: AVS/EOEF-Ministerraadet i henhold til konventionen. - Underudvalget: Underudvalget for Samarbejde om Landbrugsudvikling og Udvikling i Landdistrikterne.- Centret: Det Tekniske Center for Samarbejde paa Landbrugsomraadet og i Landdistrikterne (TCL). - Ansaettelsesvilkaarene: ansaettelsesvilkaarene for personalet ved centret inden for rammerne af fjerde AVS/EOEF-konvention. - Klager: den part, der indleder voldgiftsproceduren ved at sende den anden part en voldgiftsbegaering og ved at rejse et krav. - Indklagende: den part i voldgiften, mod hvem der rejses krav. - Part: i forbindelse med en voldgift klageren eller den indklagede i voldgiften. Artikel 3 Meddelelse og beregning af tidsfrister 1. Enhver meddelelse, som naervaerende regler indeholder bestemmelser om, forkyndes ved anbefalet brev eller ved personlig overbringelse, idet der i begge tilfaelde skal anmodes om en dateret kvittering for modtagelsen. En meddelelse anses for at vaere blevet modtaget den dag, den blev afleveret paa en af de ovenfor anfoerte maader. Er modtageren skyld i, at meddelelsen ikke kan afleveres, eller naegter han at kvittere for modtagelsen, anses meddelelsen for at vaere forkyndt. 2. Ved beregningen af tidsfrister i henhold til naervaerende regler begynder en saadan frist at loebe dagen efter den dag, paa hvilken meddelelsen, underretningen eller forslaget er blevet modtaget. Hvis den sidste dag i en saadan frist falder paa en helligdag eller en fridag paa det sted, som er angivet i naevnte meddelelse, underretning eller forslag, forlaenges fristen til den foerst foelgende arbejdsdag. Helligdage eller fridage, der indtraeffer under fristens loebetid, skal dog tages i betragtning ved beregning af fristen. Artikel 4 Maegling 1. Paa et hvilket som helst tidspunkt forud for en voldgiftsbegaering skal en person, der har ret til at begaere voldgift, anmode om, at tvisten bilaegges ved maegling i overensstemmelse med naervaerende regler. 2. Hvis der er tale om en tvist mellem direktoeren og centret, skal klageren sende anmodningen om at faa udpeget en maegler til underudvalget. Underudvalget foretager udpegningen senest 60 dage efter at have modtaget anmodningen. 3. Hvis der er tale om en tvist mellem en ansat og centret, skal klageren sende anmodningen om at faa

type: contracts

jurisdiction: EU


text: udpeget en maegler til underudvalget. Udpegningen skal foretages inden 45 dage. 4. For at kunne udpeges til maegler skal den paagaeldende vaere statsborger i en af de stater, der har undertegnet konventionen. 5. Inden 30 dage efter modtagelsen af meddelelsen om udpegningen af en maegler skal den part, der begaerer maegling, give modparten og maegleren meddelelse om begaeringen. Begaeringen skal bestaa af klagerens indlaeg og skal ledsages af genparter af relevante dokumenter. 6. Inden 30 dage efter, at modparten har modtaget meddelelsen om begaeringen, skal han forelaegge maegleren og klageren et svar paa dennes indlaeg. 7. Maeglerens behandling skal vaere saa uformel og saa hurtig, som det er foreneligt med en retfaerdig og objektiv bilaeggelse af tvisten, og skal vaere baseret paa en rimelig hoering af parterne. Hver af parterne kan lade sig repraesentere eller bistaa af en befuldmaegtiget, som han selv har valgt. 8. Maegleren skal efter at have undersoegt sagen forelaegge parterne betingelserne for et forlig. 9. Hvis der opnaas forlig, udarbejder og underskriver maegleren en protokol om forliget. Protokollen skal underskrives af parterne som udtryk for deres accept af forliget. Den af parterne underskrevne protokol om forliget er bindende for dem. 10. Genparter af den underskrevne protokol om forlig gives til parterne. 11. Hvis der ikke opnaas forlig inden fire maaneder efter, at maegleren er blevet udpeget, kan parterne henvise deres tvist til voldgift i henhold til naervaerende regler, og i saa fald vil intet af det, der er kommet frem i forbindelse med maeglerens behandling, paa nogen maade paavirke de rettigheder, parterne i voldgiften har. 12. Ingen person, der har vaeret maegler med henblik paa bilaeggelse af en tvist, kan udpeges til voldgiftsmand i samme tvist. II. VOLDGIFTSRETTEN Artikel 5 Voldgiftsmaendenes nationalitet For at kunne udpeges til voldgiftsmand skal den paagaeldende vaere statsborger i en af de stater, der har undertegnet konventionen. Artikel 6 Antal voldgiftsmaend For at voldgiftsretten kan saettes af én voldgiftsmand, skal parterne i faellesskab udpege denne inden 30 dage efter, at indklagede har modtaget den begaering, hvorved voldgiftsprocedurerne indledes i medfoer af artikel 16. Hvis parterne ikke bliver enige om voldgift ved én voldgiftsmand inden for den fastsatte frist, saettes voldgiftsretten af tre voldgiftsmaend. Artikel 7 Udpegning af tre voldgiftsmaend 1. Hvis der skal udpeges tre voldgiftsmaend, udpeger hver af parterne én voldgiftsmand. De to saaledes udpegede voldgiftsmaend vaelger derefter den tredje voldgiftsmand, der skal vaere voldgiftsrettens formand. 2. Hver part skal vaelge en voldgiftsmand inden 30 dage fra den dato, hvor parterne traf aftale om, at voldgiftsretten skal saettes af tre voldgiftsmaend, eller den dato, hvor det i henhold til artikel 6 blev udelukket, at voldgiftsretten saettes af én voldgiftsmand. 3. Hvis a) hver af parterne har udpeget sin voldgiftsmand, og de to udpegede voldgiftsmaend ikke inden 30 dage efter udpegningen har valgt den tredje voldgiftsmand, eller b) en af parterne har givet den anden part meddelelse om udpegningen af en voldgiftsmand, og den part ikke inden 30 dage efter modtagelsen har givet den foerste part meddelelse om den voldgiftsmand, han


text: har udpeget udpeges den paakraevede voldgiftsmand efter anmodning fra den ene eller den anden part af den udpegende myndighed. 4. Parterne skal indgaa aftale om den udpegende myndighed senest 60 dage efter det manglende valg eller den manglende meddelelse, der har givet anledning til, at den udpegende myndighed skal foretage udpegningen. Hvis parterne ikke efter udloebet af denne frist har indgaaet aftale om en udpegende myndighed, kan hver af parterne anmode den af AVS-staternes og medlemsstaternes dommere ved Den Internationale Domstol i Haag, som har den hoejeste embedsrang, om at fungere som udpegende myndighed. Artikel 8 Den udpegende myndigheds udpegninger 1. Naar en udpegende myndighed anmodes om at udpege en voldgiftsmand, sender den part, der fremsaetter anmodningen, den udpegende myndighed en genpart af den i artikel 16 fastsatte voldgiftsbegaering. Den udpegende myndighed kan af hver af parterne kraeve de oplysninger, som den skoenner noedvendige for udfoerelsen af sit hverv. 2. Hver af parterne kan foreslaa den udpegende myndighed navne paa personer, der er egnede til at blive udnaevnt til voldgiftsmaend. Naar saadanne forslag fremsaettes, skal deres fulde navn og adresse opgives sammen med deres nationalitet og en beskrivelse af deres kvalifikationer. 3. Den udpegende myndighed udpeger voldgiftsmanden eller voldgiftsmaendene saa hurtigt som muligt, idet den tager behoerigt hensyn til parternes interesser og tvistens art. Artikel 9 Indsigelse mod voldgiftsmaends habilitet 1. En person, som paataenkes udpeget til voldgiftsmand, skal give de personer, der retter henvendelse til ham i anledning af den eventuelle udpegning af ham, oplysning om alle forhold eller omstaendigheder, der kan vaekke berettiget tvivl eller mistanke om hans upartiskhed eller uafhaengighed. En person, der udpeges til voldgiftsmand, skal give parterne oplysning om saadanne forhold eller omstaendigheder, medmindre han allerede har informeret dem herom. 2. En part kan rejse indsigelse mod enhver voldgiftsmands habilitet, hvis der foreligger forhold eller omstaendigheder, der kan vaekke berettiget tvivl eller mistanke om hans upartiskhed eller kompetence. Med en part kan ikke rejse indsigelse mod den voldgiftsmand, som han selv har udpeget, eller i hvis udpegning han har deltaget, medmindre han begrunder dette med omstaendigheder, som foerst er kommet til hans kundskab, efter at udpegningen er sket. 3. En part, som agter at fremsaette indsigelse mod en voldgiftsmands habilitet, skal skriftligt give meddelelse herom til voldgiftsretten, den voldgiftsmand, mod hvem der rejses indisgelse, og den anden part, og indsigelsen skal vaere begrundet. Der skal gives meddelelse inden 15 dage efter, at voldgiftsretten er sat, eller efter udpegningen af den voldgiftsmand, mod hvem der rejses indisgelse, alt efter hvilken begivenhed der senest indtraeder, eller inden 15 dage efter, at den part, der fremsaetter indsigelsen, bliver bekendt med de omstaendigheder, der berettiger indsigelsen. Naar en indsigelse, som en part har rejst, accepteres af den anden part, eller naar den voldgiftsmand, mod hvem der er rejst indisgelse, traeder tilbage, ophoerer denne voldgiftsmands mandat i voldgiftsproceduren straks. Men hverken parternes accept af indsigelsen eller tilbagetraedelsen af den voldgiftsmand, mod hvem der er rejst indisgelse, indebaerer, at gyldigheden af den begrundelse, som er givet for den fremsatte indsigelse, anerkendes.


text: 4. Hvis den anden part ikke erklaerer sig enig i habilitetsindsigelsen, eller den voldgiftsmand, mod hvem der er rejst indsigelse, ikke traeder tilbage, traeffes der afgoerelse om indsigelsen saaledes: a) naar udpegningen af voldgiftsmanden er foretaget af den udpegende myndighed af denne myndighed b) naar udpegningen af voldgiftsmanden ikke er foretaget af en udpegende myndighed, af de andre medlemmer af voldgiftsretten, hvis saadanne medlemmer findes c) i alle andre tilfaelde, eller i tilfaelde af uenighed mellem de andre medlemmer af voldgiftsretten, af en udpegende myndighed, som er valgt, eller som vaelges efter proceduren i artikel 7, stk. 4. Den afgoerelse, der traeffes af den her omhandlede myndighed, er endelig. Artikel 10 Udskiftning af en voldgiftsmand 1. I foelgende tilfaelde udpeges en stedfortraedende voldgiftsmand efter proceduren i artikel 8, 9 og 10, som gaelder for udpegningen af den voldgiftsmand, der skal udskiftes: a) den anden part har accepteret en indsigelse, der er rejst mod en voldgiftsmand, eller b) en voldgiftsmand, mod hvem der er rejst indsigelse, er traadt tilbage, eller c) en indsigelse, der er rejst mod en voldgiftsmand, anerkendes, selv om den anden part ikke har godkendt indsigelsen, eller den voldgiftsmand, mod hvem der er rejst indsigelse, naegter at traede tilbage, eller d) en voldgiftsmand doer under sagens behandling i voldgiftsretten, eller e) en voldgiftsmand af andre grunde forholder sig passiv, eller det retligt eller faktisk bliver umuligt for ham at udfoere sit hverv. 2. Hvis en voldgiftsmand udskiftes, beror det paa voldgiftsrettens eget skoen, om den forudgaaende mundtlige procedure skal gentages, og enhver afgoerelse eller bestemmelse, der er truffet i sagens behandling, kan tilsidesaettes af voldgiftsretten. III. VOLDGIFTSPROCEDUREN Artikel 11 Almindelige bestemmelser 1. Med forbehold af bestemmelserne i disse regler kan voldgiftsretten gennemfoere voldgiften paa den maade, som den finder hensigtsmaessig. 2. Voldgiftsretten skal gennemfoere voldgiften hurtigt og med et saadant hensyn til omkostningsbesparelser, som er foreneligt med en retfaerdig afgoerelse i sagen. Parterne skal behandles ens, og hver af parterne skal have mulighed for at goere sine rettigheder gaeldende og fremkomme med sine anbringender paa alle stadier af proceduren. 3. Hver af parterne kan paa et hvilket som helst stadium af proceduren anmode om mundtlig procedure, og i saa fald skal voldgiftsretten beramme en mundtlig procedure med henblik paa vidnefoersel, herunder af skoensmaend, eller for at give parterne lejlighed til mundtligt at fremfoere deres argumenter. Foreligger der ikke en saadan anmodning, bestemmer voldgiftsretten, om der skal afholdes mundtlig procedure, eller om proceduren skal vaere skriftlig. 4. Alle de dokumenter eller oplysninger, som en af parterne forelaegger for voldgiftsretten, skal han samtidig meddele den anden part. Saadanne dokumenter eller oplysninger maa ikke anvendes til stoette for en parts sag, medmindre der foreligger bevis for, at de er blevet meddelt den anden part. Artikel 12 Lovvalg og procedureregler 1. Voldgiftsretten skal til bilaeggelse af generelle eller individuelle tvister anvende de retsregler og retsprincipper, der foelger af konventionen, aftalen mellem Nederlandene og centret om centrets hjemsted, reglerne for centrets drift, ansaettelsesvilkaarene, finansforordningen for centret, enhver regel i ansaettelsesvilkaarene, som er vedtaget


text: af direktoeren og stadfaestet af underudvalget ved ansaettelsesvilkaarenes ikrafttraeden eller senere, interne regler fra direktoeren samt de individuelle betingelser, der eventuelt er blevet fastsat skriftligt ved ansaettelsen eller paa et senere tidspunkt. 2. Voldgiftsretten traeffer afgoerelse som maegler eller ex aequo et bono, saafremt parterne udtrykkeligt har bemyndiget voldgiftsretten hertil under voldgiftsproceduren. 3. Hele voldgiftsproceduren foeres i overensstemmelse med naervaerende regler. I mangel af aftale mellem parterne traeffer voldgiftsretten afgoerelse om processuelle spoergsmaal, som naervaerende regler ikke indeholder bestemmelser om. I saa tilfaelde skal den isaer drage omsorg for, at princippet om parternes ligestilling ikke kraenkes. Artikel 13 Processprog 1. Voldgiftsproceduren foeres, og voldgiftskendelsen afsiges paa det sprog, som parterne har foreslaaet. Hvis der ikke er enighed mellem parterne i spoergsmaalet, beslutter voldgiftsretten, hvilket processprog der skal anvendes. 2. Voldgiftsretten kan afsige kendelse om, at alle dokumenter, der vedlaegges klageskriftet eller svarskriftet, samt alle andre dokumenter, som fremlaegges under proceduren, og som ikke er affattet paa processproget, skal ledsages af en bekraeftet oversaettelse til processproget. Artikel 14 Vaerneting for voldgiftssagen Voldgiftsproceduren foeres i en stat, der har undertegnet konventionen, og som parterne har foreslaaet. Hvis der ikke er enighed mellem parterne i spoergsmaalet, beslutter voldgiftsretten, hvor proceduren skal foeres. Artikel 15 Repraesentation og bistand Hver part kan lade sig repraesentere og/eller bistaa af personer efter eget valg. Modparten og voldgiftsretten skal have skriftlig meddelelse om saadanne personers navn og adresse. Det skal udtrykkeligt angives i meddelelsen, om vedkommende person skal repraesentere eller bistaa parten. Artikel 16 Indledning af voldgiftsproceduren 1. Klageren i en voldgiftssag sender en voldgiftsbegaering til den indklagede. Begaeringen indebaerer en anerkendelse af, at voldgiften og naervaerende procedure er noedvendig, at den endelige kendelse er bindende og inappellabel, og at der gives afkald paa enhver anden form for bilaeggelse af tvisten, herunder indbringelse af sagen for en retsinstans. 2. Voldgiftsproceduren anses for at vaere indledt paa det tidspunkt, hvor indklagede modtog voldgiftsbegaeringen. 3. Voldgiftsbegaeringen skal indeholde foelgende: a) et krav om, at tvisten henvises til voldgift b) parternes navn og adresse c) klagens generelle karakter samt i givet fald angivelse af det beloeb, sagen drejer sig om d) paastanden og en kort begrundelse herfor. 4. Desuden kan voldgiftsbegaeringen indeholde: a) navnet paa den person, der foreslaas udpeget til enevoldgiftsmand b) den meddelelse om klagerens udpegning af en voldgiftsmand, der omhandles i artikel 7, stk. 1 c) det klageskrift, der er omhandlet i artikel 17. Artikel 17 Klageskrift 1. Medmindre klagen omtales i voldgiftsbegaeringen, fremsender klageren inden for en af voldgiftsretten fastsat frist skriftligt sin klage til indklagede og til hver af voldgiftsmaendene. 2. Klageskriftet, som dateres og underskrives af klageren og/eller af dennes behoerigt befuldmaegtigede repraesentant, skal indeholde foelgende oplysninger: a) parternes navne og adresser b) en fremstilling af de kendsgerninger, hvorpaa klagen stoettes c) de omtvistede spoergsmaal d) paastanden. Klageren kan vedlaegge sit klageskrift alle de dokumenter, som han finder relevante, eller han kan paafoere dem en henvisning til de dokumenter eller andre bevismidler, som han vil fremlaegge i retten. Artikel 18 Svarskrift 1. Inden for en


text: frist, som fastsaettes af voldgiftsretten, sender indklagede sit svarskrift til klageren og til hver af voldgiftsmaendene. 2. Svarskriftet skal indeholde en besvarelse af punkterne i klageskriftet i overensstemmelse med artikel 17, stk. 2, litra b), c) og d). Indklagede kan vedlaegge sit svarskrift de dokumenter, som han agter at paaberaabe sig til sit forsvar, eller han kan paafoere dem en henvisning til de dokumenter eller andre bevismidler, som han vil fremlaegge i retten. 3. Indklagede kan i sit svarskrift eller paa et senere stadium under voldgiftsproceduren, hvis voldgiftsretten beslutter, at forsinkelsen efter omstaendighederne var undskyldelig, fremsaette et modkrav eller paaberaabe sig en ret, som stoettes paa samme kendsgerninger eller paa retsforholdet i ansaettelsen. 4. Bestemmelserne i artikel 17, stk. 2, finder anvendelse paa det modkrav og den ret, som indklagede paaberaaber sig med henblik paa godtgoerelse. Artikel 19 AEndringer i klageskrift eller svarskrift Under voldgiftsproceduren kan hver af parterne aendre eller supplere sit klageskrift eller svarskrift, medmindre voldgiftsretten finder det hensigtsmaessigt ikke at tillade saadanne aendringer i betragtning af det sene tidspunkt, paa hvilket de foreslaas, eller den skade, som herved vil blive paafoert den anden part. Artikel 20 Paastande vedroerende voldgiftsrettens kompetence 1. Voldgiftsretten kan tage stilling til indsigelser mod dens kompetence. 2. Voldgiftsretten er kompetent til at afgoere, hvorvidt ansaettelsesbrevet eller retsforholdet mellem klager og indklagede er ugyldigt eller bortfaldet. En afgoerelse fra voldgiftsretten om, at ansaettelsesbrevet eller retsforholdet er ugyldigt, paavirker ikke anvendelsen af naervaerende regler. 3. En paastand om, at voldgiftsretten er inkompetent, skal senest fremsaettes, naar indklagede indleverer sit svarskrift i sagen eller, hvor det drejer sig om et modkrav, i replikken. Denne bestemmelse gaelder ligeledes for nye klagepunkter og modkrav, der optages til behandling under voldgiftsproceduren. 4. I almindelighed tager voldgiftsretten under sagens forberedelse stilling til en indsigelse vedroerende dens kompetence. Voldgiftsretten kan dog fortsaette sagens behandling og tage stilling til en saadan i sin endelige kendelse. Artikel 21 Yderligere skriftlig dokumentation Voldgiftsretten traeffer afgoerelse om, hvilken skriftlig dokumentation ud over klageskrift og svarskriftet parterne skal eller kan fremlaegge og i saa fald om den maade, de skal fremlaegges paa, og fastsaetter tidsfristerne for indlevering af saadanne dokumenter. Artikel 22 Tidsfrister De af voldgiftsretten fastsatte tidsfrister for indlevering af aktstykker, herunder klageskrift og svarskrift, maa i hvert enkelt tilfaelde ikke overstige 45 dage. Voldgiftsretten kan dog forlaenge tidsfristerne, hvis den finder, at en forlaengelse er berettiget. Artikel 23 Bevisfoerelse 1. Det paahviler hver af parterne at foere bevis for de kendsgerninger, som han paaberaaber sig til stoette for sin klage eller sin modpaastand. 2. Voldgiftsretten kan, hvis den finder det hensigtsmaessigt, anmode parterne om inden for en frist, som skal fastsaettes af voldgiftsretten, til denne og til den anden part at fremsende en oversigt over de dokumenter og andre bevismidler, som den paagaeldende part agter at fremlaegge til stoette for den fremstilling af de omtvistede kendsgerninger, som er indeholdt i hans klageskrift eller svarskrift. 3. Voldgiftsretten kan paa et hvilket som helst tidspunkt under voldgiftsproceduren kraeve, at parterne fremlaegger yderligere beviser inden for en


text: frist, som fastsaettes af voldgiftsretten. Artikel 24 Mundtlig forhandling 1. Hvis der anordnes mundtlig forhandling, underretter voldgiftsretten i tilstraekkelig god tid parterne om dato, klokkeslaet og sted for retsmoedet. 2. Hvis der skal indkaldes vidner, giver hver af parterne mindst 15 dage inden retsmoedet voldgiftsretten og den anden part meddelelse om navne og adresser paa de vidner, som han agter af foere, samt om hvilket emne og paa hvilke sprog saadanne vidner vil afgive forklaring. 3. Voldgiftsretten traeffer de fornoedne foranstaltninger til, at de mundtlige forklaringer i et retsmoede oversaettes og indfoeres i en retsbog, hvis retten finder saadanne foranstaltninger paakraevede efter sagens omstaendigheder, eller hvis parterne er blevet enige herom og har givet retten meddelelse herom mindst 15 dage inden retsmoedet. 4. Retsmoeder holdes for lukkede doere, medmindre andet er aftalt mellem parterne. Voldgiftsretten kan kraeve, at et eller flere vidner forlader retssalen, medens andre vidner afgiver forklaring. Voldgiftsretten kan frit bestemme, paa hvilken maade vidner skal afhoeres, men hver af parterne har ret til efter anmodning at afhoere de af modparten foerte vidner. 5. Vidnebevis kan ogsaa foeres i form af skriftlige, af vidnerne paa tro og love underskrevne redegoerelser. Paa en parts begaering og med rettens tilladelse kan de naevnte vidner dog foeres under et retsmoede, hvor parterne faar mulighed for at vaere til stede og stille spoergsmaal til vidnerne. 6. Voldgiftsretten traeffer afgoerelse i spoergsmaal om, hvorvidt de afgivne videforklaringer er antagelige, relevante og vaesentlige. Artikel 25 Foreloebige beskyttelsesforanstaltninger 1. Efter en parts anmodning kan voldgiftsretten traeffe saadanne foreloebige foranstaltninger vedroerende soegsmaalets genstand, som den finder noedvendige. Voldgiftsretten kan ogsaa bestemme, at der skal deponeres et pengebeloeb, eller at der skal stilles kaution for hele eller en del af beloebet. Hvis denne bestemmelse ikke efterleves, drager retten de noedvendige konsekvenser, som en saadan manglede efterlevelse logisk maa faa. 2. Saadanne foreloebige foranstaltninger kan traeffes ved en foreloebig kendelse. Voldgiftsretten kan kraeve sikkerhedsstillelse for de hermed forbundne omkostninger. Artikel 26 Skoensmaend 1. Voldgiftsretten kan udnaevne en eller flere uafhaengige skoensmaend, som skal undersoege og afgive skriftlige erklaeringer til den vedroerende bestemte spoergsmaal, som fastlaegges af retten. En part har ret til at rejse indsigelse mod en skoensmand paa grund af manglende kompetence eller partiskhed, og hvis en saadan indsigelse tages til foelge af voldgiftsretten, skal denne skoensmand traede tilbage. En genpart af skoensmandens opgavegrundlag (skoenstemaet), som er udarbejdet af voldgiftsretten, skal fremsendes til parterne. 2. Parterne skal paa skoensmandens forlangende give ham alle hensigtsmaessige oplysninger eller forevise ham alle relevante dokumenter. Enhver tvist, som maatte opstaa mellem en part og skoensmanden om det berettigede i hans forlangende, forelaegges voldgiftsretten til afgoerelse. 3. Straks efter modtagelsen af skoensmandens erklaering fremsender voldgiftsretten en genpart heraf til parterne, som skal have lejlighed til skriftligt at give udtryk for deres mening om skoenserklaeringen. En part har ret til at blive gjort bekendt med ethvert dokument, som skoensmanden har paaberaabt sig i sin erklaering. 4. Efter en parts anmodning kan skoensmanden efter afgivelsen af erklaeringen hoeres i et retsmoede, hvor parterne har


text: mulighed for at vaere til stede og stille spoergsmaal til ham. I dette retsmoede kan hver af parterne foere sagkyndige vidner til at afgive forklaring om stridsspoergsmaalene. Bestemmelserne i artikel 24 finder anvendelse paa en saadan procedure. Artikel 27 Udeblivelse 1. Hvis klageren ikke inden for den af voldgiftsretten fastsatte frist har fremlagt sit klageskrift og ikke har kunnet paaberaabe sig en gyldig grund hertil, traeffer voldgiftsretten afgoerelse om, at sagen haeves. Hvis indklagede ikke inden for den af voldgiftsretten fastsatte frist har fremlagt sit svarskrift og ikke har paaberaabt sig en gyldig grund hertil, traeffer voldgiftsretten efter at have overvejet de saerlige forhold, der maatte goere sig gaeldende for den indklagede, afgoerelse om, at sagens behandling skal fortsaettes, og kan afsige en kendelse, selv om den endnu ikke paa dette tidspunkt har faaet et svarskrift. 2. Hvis en af parterne, som er lovligt indkaldt i henhold til naervaerende regler, uden at paaberaabe sig en gyldig grund hertil, udebliver fra et retsmoede, kan voldgiftsretten fortsaette behandlingen af voldgiftssagen. 3. Hvis en af parterne, som lovligt er blevet opfordret til at fremlaegge dokumenter, ikke goer dette inden for de fastsatte frister og ikke paaberaaber sig en gyldig grund hertil, kan voldgiftsretten afsige kendelse paa det foreliggende bevisgrundlag under behoerig hensyntagen til, hvilken betydning det har for sagen, at dokumenterne ikke er blevet forelagt. Artikel 28 Forhandlingens afslutning 1. Voldgiftsretten kan spoerge parterne, om de oensker at forelaegge yderligere beviser, foere flere vidner eller fremsaette yderligere erklaeringer, og hvis dette ikke er tilfaeldet, kan den erklaere forhandlingen for afsluttet. 2. Voldgiftsretten kan, hvis den finder det noedvendigt paa grund af usaedvanlige omstaendigheder, ex officio eller efter en parts anmodning beslutte at genoptage forhandlingen paa et hvilket som helst tidspunkt, inden voldgiftskendelsen afsiges. Artikel 29 Afkald paa retten til at paaberaabe sig naervaerende regler En part, som undlader at rejse indsigelse mod, at en bestemmelse eller betingelse i naervaerende regler ikke er overholdt, anses at have givet afkaldt paa sin ret til at rejse indsigelse. Artikel 30 Afgoerelser 1. Medmindre voldgiftsretten er sat af én voldgiftsmand, afsiges voldgiftskendelsen eller andre afgoerelser, som traeffes af voldgiftsretten, ved stemmeflerhed. Hvis der ikke er stemmeflerhed, er formandens stemme udslaggivende, men han skal begrunde sin stemmeafgivelse. 2. For saa vidt angaar processuelle spoergsmaal, kan voldgiftsrettens formand i mangel af stemmeflerhed, eller naar voldgiftsretten giver ham bemyndigelse hertil, traeffe afgoerelsen alene, idet denne dog eventuelt kan aendres af voldgiftsretten. Artikel 31 Tidspunktet for voldgiftskendelsens afsigelse, dens raekkevidde, form og retsvirkning 1. Voldgiftskendelsen skal afsiges saa hurtigt som muligt efter forhandlingen eller efter modtagelse af de beviser eller det materiale, som parterne oensker at forelaegge voldgiftsretten. 2. Foruden en endelig kendelse kan voldgiftsretten ogsaa afsige foreloebige kendelser, mellemkendelser eller delkendelser. 3. Voldgiftskendelsen skal udfaerdiges skriftligt. Den er bindende for parterne og inappellabel. Parterne fuldbyrder uopholdeligt kendelsen. Enhver AVS-stat eller medlemsstat anerkender, at alle kendelser, der afsiges i henhold til disse regler, er bindende, ligesom den sikrer, at de kan fuldbyrdes paa dens territorium, som om det var en endelig


text: dom, der afsiges af en af statens egne retter eller domstole. 4. Voldgiftsretten skal begrunde sin kendelse, medmindre parterne har aftalt, at der ikke skal gives en begrundelse. 5. Voldgiftskendelsen underskrives og bekraeftes behoerigt af voldgiftsmaendene og skal angive datoen og stedet for dens afgoerelse. Er der tre voldgiftsmaend, og den enes underskrift mangler, skal grunden hertil anfoeres i kendelsen. 6. Voldgiftskendelsen maa kun offentliggoeres med begge parters samtykke. 7. Voldgiftsretten sender parterne genparter af kendelsen, som er underskrevet og bekraeftet af voldgiftsmaendene. Artikel 32 Fuldbyrdelse af voldgiftskendelsen 1. For at faa en kendelse anerkendt og fuldbyrdet paa en signatarstats omraade skal den paagaeldende part forevise en bekraeftet genpart af kendelsen for den myndighed, som staten har udpeget hertil. Eksekutionspaategningen vil efter hoering af den anden part blive paafoert den foreviste genpart uden anden kontrol end kontrol af genparts aegthed. 2. Senest 180 dage efter naervaerende reglers ikrafttraeden meddeler hver signatarstat formanden for Ministerraadet hvilken myndighed, den har udpeget hertil, og holder ham underrettet om eventuelle aendringer. Formanden for Ministerraadet videresender straks denne oplysning til generalsekretaeren for AVS-Generalsekretariatet og til formanden for Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber. 3. Fuldbyrdelsen af kendelsen sker efter den gaeldende lovgivning om dommes fuldbyrdelse i den stat, paa hvis territorium kendelsen soeges fuldbyrdet. Med henblik herpaa betragtes det som en uafbeviselig praesumption, at parterne udtrykkeligt har givet afkald paa at vaere fritaget for retsforfoelgning og fuldbyrdelse. Artikel 33 Forlig eller andre grunde til standsning af sagens behandling 1. Hvis parterne indgaar forlig i sagen paa anden maade, inden voldgiftskendelsen afsiges, afsiger voldgiftsretten enten kendelse om, at voldgiftssagen haeves, eller den konstaterer forholdet i form af en voldgiftskendelse i overensstemmelse med forliget, hvis begge parter anmoder herom, og retten godkender dette. Voldgiftsretten er ikke pligtig at begrunde en saadan kendelse. 2. Hvis det af en eller anden grund, som ikke er naevnt i stk. 1, bliver unoedvendigt eller umuligt at fortsaette voldgiftsproceduren, inden der er blevet afsagt kendelse, underretter voldgiftsretten parterne om, at den, medmindre der inden for en frist paa 30 dage rejses indsigelse herimod, vil traeffe afgoerelse om at haeve sagen. Hvis en part rejser indsigelse inden for en frist paa 30 dage, traeffer voldgiftsretten foerst afgoerelse om at haeve sagen efter, at den har hoert parterne og skoennet, at der ikke er nogen gyldig grund til at rejse indsigelse. 3. Genparter af kendelsen om sagens ophaevelse af voldgiftskendelsen i overensstemmelse med forliget, som er behoerigt underskrevet af voldgiftsmaendene, tilsendes parterne af voldgiftsretten. Afsiges der voldgiftskendelse i overensstemmelse med forliget, finder bestemmelserne i artikel 31, stk. 3, 5, 6 og 7, anvendelse. Artikel 34 Fortolkning af voldgiftskendelsen 1. Hver af parterne kan, hvis han samtidig giver den anden part meddelelse herom, senest 30 dage efter modtagelsen af voldgiftskendelsen anmode voldgiftsretten om at give en fortolkning af kendelsen. Hvis der opdages en ny soegsmaalsgrund, efter at den fastsatte frist er udloebet, loeber fristen paa 30 dage fra den dato, paa hvilken den nye soegsmaalsgrund opdages, forudsat at den maksimalt tilladte frist for at fremsaette den


text: begaering, der er baseret paa opdagelsen af den nye soegsmaalsgrund, ikke overskrider 120 dage fra datoen for afsigelsen af voldgiftskendelsen. Fristen paa 120 dage gaelder ikke, hvis den nye soegsmaalsgrund er en foelge af, at parterne har divergerende fortolkninger af, hvorledes kendelsen skal fuldbyrdes. 2. Fortolkningen skal udfaerdiges skriftligt hurtigst muligt efter modtagelsen af begaeringen. Fortolkningen indgaar som en integrerende del af kendelsen, og bestemmelserne i artikel 31, stk. 2 til 6, finder anvendelse. Artikel 35 Berigtigelse af voldgiftskendelsen 1. Hver af parterne kan, hvis han samtidig giver den anden part meddelelse herom, senest 30 dage efter modtagelsen af voldgiftskendelsen anmode voldgiftsretten om at berigtige eventuelle regne-, skrive- eller trykfejl eller andre fejl af samme art i kendelsen. Voldgiftsretten kan senest 30 dage efter, at kendelsen er meddelt parterne, foretage saadanne rettelser paa eget initiativ. 2. Saadanne berigtigelser skal foretages skriftligt, og bestemmelserne i artikel 31, stk. 2 til 6, finder anvendelse. Artikel 36 Tillaegskendelse 1. Hver af parterne kan, hvis han samtidig giver den anden part meddelelse herom, senest 60 dage efter modtagelsen af voldgiftskendelsen anmode voldgiftsretten om at afsige en tillaegskendelse angaaende paastande, som er blevet nedlagt under voldgiftsproceduren, men udeladt i voldgiftskendelsen. 2. Hvis voldgiftsretten finder anmodning om en tillaegskendelse berettiget og mener, at udeladelsen kan berigtiges uden yderligere retsmoeder eller bevisfoerelse, supplerer den sin voldgiftskendelse senest 60 dage efter modtagelsen af anmodningen. 3. Naar der afsiges en tillaegskendelse, finder artikel 31, stk. 2 til 6, anvendelse. Artikel 37 Honorarer Honorarerne til voldgiftsrettens medlemmer skal vaere rimelige, og der skal ved fastsaettelsen af dem tages hensyn til, hvor kompliceret sagen har vaeret, den tid, voldgiftsmaendene har brugt dertil, samt andre relevante omstaendigheder ved sagen. Artikel 38 Sagsomkostninger 1. Voldgiftsretten fastsaetter voldgiftsomkostningerne i sin kendelse. Ved udtrykket »sagsomkostninger« forstaas udelukkende: a) honorarer, der udbetales til voldgiftsrettens medlemmer, men som skal angives saerskilt for hver enkelt voldgiftsmand og fastsaettes af retten selv i medfoer af artikel 37 b) rejseudgifter og andre udgifter, som voldgiftsmaendene har afholdt c) udgifter til enhver skoensforretning og anden bistand, som voldgiftsretten har kraevet d) rejseudgifter og andre udgifter, som er afholdt af vidner, naar voldgiftsretten har godkendt saadanne udgifter e) udgifter til juridisk repraesentation og bistand, som er afholdt af den vindende part, hvis der under voldgiftsproceduren er nedlagt paastand om daekning af saadanne udgifter, og for saa vidt som voldgiftsretten finder stoerrelsen af saadanne udgifter rimelig f) eventuelle honorarer til den udpegende myndighed og udgifter, som denne har afholdt g) administrationsomkostninger i forbindelse med voldgiftsretten etablering og virke. 2. Med forbehold af stk. 3 skal voldgiftsomkostningerne i princippet afholdes af den tabende part. Voldgiftsretten kan dog fordele dem mellem parterne, hvis den finder det rimeligt under hensyn til sagens omstaendigheder. 3. Med hensyn til de i stk. 1, litra e), omhandlede udgifter til repraesentation og juridisk bistand kan voldgiftsretten frit under hensyn til sagens omstaendigheder bestemme, hvilken part der skal afholde saadanne omkostninger, eller om de skal fordeles mellem parterne, hvis den finder dette rimeligt. 4. Hvis voldgiftsretten afsiger kendelse om standsning af


text: voldgiftssagens behandling eller afsiger kendelse i overensstemmelse med parternes forlig, fastsaetter den de i stk. 1 omhandlede voldgiftsomkostninger i den paagaeldende kendelses tekst. 5. En voldgiftsret maa ikke opkraeve ekstra honorarer for fortolkning eller berigtigelse eller supplering af dens kendelse i henhold til artikel 34, 35 og 36. Artikel 39 Deponering af sagsomkostningsbeloebet 1. Saa snart voldgiftsretten er nedsat, kan den kraeve, at hver af parterne deponerer et lige stort beloeb som forskud paa de i artikel 38, stk. 1, litra a), b) og c), omhandlede sagsomkostninger. 2. Under voldgiftssagens behandling kan voldgiftsretten kraeve, at parterne af lovlige grunde deponerer supplerende beloeb. 3. Hvis de kraevede beloeb ikke er blevet deponeret fuldt ud senest 30 dage efter modtagelsen af anmodningen, underretter voldgiftsretten parterne herom, for at de kan foretage den kraevede indbetaling. Sker dette ikke, kan voldgiftsretten bestemme, at voldgiftssagen fortsaettes, udsaettes eller standses. 4. Naar voldgiftskendelsen er blevet afsagt, aflaegger voldgiftsretten over for parterne regnskab over de forskudsbeloeb, som er deponeret hos den, og tilbagebetaler dem et eventuelt overskydende beloeb. (1) Denne model til ansaettelsesbrev skal tilpasses i tilfaelde af kortvarig ansaettelse som naevnt i artikel 11 i ansaettelsesvilkaarene under hensyn til disses bestemmelser om denne type ansaettelse samt til de individuelle vilkaar, der fastlaegges ved ansaettelsen. (1) EFT nr. L 56, 4. 3. 1968, s. 8.


text:
 Avis juridique important
 |
 21999D1001(02)
 Afgørelse nr. 3/1999 truffet af associeringsrådet EU-Slovenien af 15. juli 1999 om vilkårene og betingelserne for Sloveniens deltagelse i Fællesskabets programmer inden for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (1998-2002) og i programmerne inden for forskning og uddannelse (1998-2002) - Fælles erklæring
 EF-Tidende nr. L 256 af 01/10/1999 s. 0073 - 0080
 AFGØRELSE Nr. 3/1999 TRUFFET AF ASSOCIERINGSRÅDET EU-SLOVENIENaf 15. juli 1999om vilkårene og betingelserne for Sloveniens deltagelse i Fællesskabets programmer inden for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (1998-2002) og i programmerne inden for forskning og uddannelse (1998-2002)(1999/649/EF)ASSOCIERINGSRÅDET HAR -under henvisning til Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Slovenien på den anden side, i det følgende benævnt "Europaaftalen", ogud fra følgende betragtninger:(1) Ifølge artikel 106 og bilag XI i Europaaftalen deltager Slovenien i Fællesskabets rammeprogrammer, særprogrammer, projekter og andre foranstaltninger inden for forskning;(2) Det Europæiske Råd konkluderede på sit møde i Luxembourg den 12. og 13. december 1997, at visse fællesskabsprogrammer (f.eks. inden for forskning) skal åbnes for ansøgerlandene, så de kan gøre sig bekendt med EU's politiker og arbejdsmetoder; i den forbindelse forventes hvert ansøgerland selv at yde at finansielt bidrag, som gradvis vil blive forhøjet (om nødvendigt kan der ydes tilskud til ansøgerlandenes bidrag gennem Phare);(3) ifølge ovennævnte konklusioner bør ansøgerlandene endvidere, for så vidt angår de punkter, der vedrører dem, kunne deltage som observatører i de udvalg, der bistår Kommissionen i gennemførelsen af de programmer, som ansøgerlandene bidrager finansielt til;(4) Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union har ved afgørelse nr. 182/1999/EF vedtaget et rammeprogram for Det Europæiske Fællesskabs indsats inden for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (1998-2002)(1), i det følgende benævnt "femte rammeprogram";(5) Rådet for Den Europæiske Union har ved afgørelse nr. 1999/64/Euratom vedtaget et rammeprogram for Det Europæiske Atomenergifællesskabs indsats inden for forskning og uddannelse (1998-2002)(2), i det følgende benævnt "femte Euratom-rammeprogram";(6) ifølge artikel 106 i Europaaftalen skal vilkårene og betingelserne for Sloveniens deltagelse i de aktiviteter, der henvises til i bilag XI til Europaaftalen, fastlægges af associeringsrådet -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Slovenien kan deltage i særprogrammerne under femte rammeprogram og i særprogrammerne under femte Euratom-rammeprogram i henhold til de vilkår, betingelser, principper og bestemmelser, der er fastsat i bilag I, II og III, som udgør en integrerende del af denne afgørelse.Artikel 2Denne afgørelse gælder i femte rammeprograms og femte Euratom-rammeprograms løbetid.Artikel 3Denne afgørelse har virkning fra den første dag i måneden efter vedtagelsen.Udfærdiget i Bruxelles, den 15. juli 1999.På associeringsrådets vegneT. HALONENFormand(1) EFT L 26 af 1.2.1999, s. 1.(2) EFT L 26 af 1.2.1999, s. 34.BILAG IVILKÅR OG BETINGELSER FOR SLOVENIENS DELTAGELSE I SÆRPROGRAMMERNE UNDER FEMTE RAMMEPROGRAM OG FEMTE EURATOM-RAMMEPROGRAM1. Forskningsforetagender hjemmehørende i Slovenien kan deltage i alle særprogrammerne under femte rammeprogram og femte Euratom-rammeprogram. Slovenske videnskabsfolk og forskningsforetagender kan deltage i Det Fælles Forskningscenters aktiviteter, for så vidt disse aktiviteter ikke er omfattet af foregående punktum.Ved "forskningsforetagender" forstås i denne afgørelse bl.a. universiteter, forskningsorganisationer, erhvervsvirksomheder, herunder små og mellemstore virksomheder, og fysiske personer.2. Punkt 1 indebærer


text: følgende:- Deltagelse af forskningsforetagender hjemmehørende i Slovenien i gennemførelsen af alle særprogrammer under femte rammeprogram i overensstemmelse med de betingelser og vilkår, der er fastsat i "regler for virksomheders, forskningscentres og universiteters deltagelse i forskning samt regler for formidling af forskningsresultater med henblik på gennemførelse af Det Europæiske Fællesskabs femte rammeprogram (1998-2002)".- Deltagelse af forskningsforetagender hjemmehørende i Slovenien i gennemførelsen af alle særprogrammer under femte Euratom-rammeprogram i overensstemmelse med de betingelser og vilkår, der er fastsat i "regler for virksomheders, forskningscentres og universiteters deltagelse i forskning med henblik på gennemførelse af det femte rammeprogram for Det Europæiske Atomenergifællesskab (Euratom) (1998-2002)".- Finansielle bidrag fra Slovenien til budgetterne for programmerne under femte rammeprogram og femte Euratom-rammeprogram, baseret på forholdet mellem Sloveniens bruttonationalprodukt og summen af Den Europæiske Unions medlemsstaters og Sloveniens bruttonationalprodukter.3. Forskningsforetagender hjemmehørende i Slovenien, som deltager i Fællesskabets forskningsprogrammer, har med hensyn til ejendomsret, udnyttelse og formidling af oplysninger og intellektuel ejendomsret, der fremkommer som følge af en sådan deltagelse, samme rettigheder og pligter som forskningsforetagender hjemmehørende i Fællesskabet, jf. bilag II.4. Det relevante underudvalg, der er nedsat af associeringsrådet i henhold til Europaaftalen, fører regelmæssigt og mindst en gang om året tilsyn med og evaluerer gennemførelsen af denne afgørelse.5. Sloveniens finansielle bidrag i forbindelse med dets deltagelse i særprogrammerne fastsættes i forhold til og som tillæg til det beløb, der hvert år er til rådighed på De Europæiske Fællesskabers almindelige budget til forpligtelsesbevillinger til dækning af Kommissionens finansielle forpligtelser hidrørende fra enhver form for arbejde, der er nødvendigt for gennemførelse, forvaltning og drift af disse programmer.Den proportionalitetsfaktor, der danner grundlag for Sloveniens bidrag, fremkommer ved at udregne forholdet mellem Sloveniens bruttonationalprodukt, angivet i markedspriser, og summen af bruttonationalprodukterne, angivet i markedspriser, for medlemsstaterne i Den Europæiske Union og Slovenien. Dette forhold udregnes på grundlag af de seneste statistiske oplysninger vedrørende samme år fra De Europæiske Fællesskabers Statistiske Kontor (Eurostat), der er til rådighed på det tidspunkt, hvor det foreløbige forslag til De Europæiske Fællesskabers almindelige budget offentliggøres.For at lette Sloveniens deltagelse i særprogrammerne gennemføres betalingen af landets bidrag som følger:>TABELPOSITION>Betingelserne for Det Europæiske Fællesskabs finansielle deltagelse er fastlagt i bilag IV til afgørelse nr. 182/1999/EF, og betingelserne for Euratoms finansielle deltagelse i bilag III til afgørelse 1999/64/Euratom.Betingelserne for Sloveniens finansielle bidrag er fastlagt i bilag III til nærværende afgørelse.6. Med forbehold af punkt 3 har forskningsforetagender hjemmehørende i Slovenien, som deltager i femte rammeprogram og i femte Euratom-rammeprogram, samme kontraktlige rettigheder og forpligtelser som forskningsforetagender hjemmehørende i Fællesskabet, idet der tages hensyn til Fællesskabets og Sloveniens gensidige interesser.Vilkårene for indsendelse og evaluering af forslag og for tildeling og indgåelse af kontrakter under Fællesskabets programmer er de samme for slovenske forskningsforetagender som vilkårene for kontrakter indgået under de samme programmer med forskningsforetagender hjemmehørende i Fællesskabet, idet der tages hensyn til Fællesskabets og Sloveniens gensidige interesser.Slovenske eksperter tages i betragtning på linje med eksperter fra Fællesskabet ved udvælgelse af bedømmere eller eksperter til Fællesskabets programmer for forskning, teknologisk udvikling og demonstration og ved udnævnelse af medlemmer af rådgivende grupper og andre


text: rådgivende organer, der bistår Kommissionen ved gennemførelsen af femte rammeprogram og femte Euratom-rammeprogram.Et slovensk forskningsforetagende kan være koordinator for et projekt på samme vilkår som foretagender fra Fællesskabet. I overensstemmelse med Fællesskabets finansforordninger indeholder kontrakter, der indgås med eller af slovenske forskningsforetagender, bestemmelser om kontrol- og revisionsforanstaltninger, der gennemføres af Kommissionen og Revisionsretten eller under disses ansvar. Der kan foretages en regnskabsrevision med det formål at kontrollere sådanne foretagenders indtægter og udgifter i forbindelse med deres kontraktlige forpligtelser over for Fællesskabet. Af hensyn til samarbejdet og den gensidige interesse yder de relevante slovenske myndigheder enhver rimelig og gennemførlig bistand, der måtte være nødvendig eller hensigtsmæssig under de givne omstændigheder, ved gennemførelsen af sådanne kontrol- og revisionsforanstaltninger.7. Inden for rammerne af gældende bestemmelser gør Fællesskabet og Slovenien deres bedste for at lette flytning og ophold for forskningsmedarbejdere, der deltager i aktiviteter i Slovenien og Fællesskabet i medfør af denne afgørelse, samt for at lette grænseoverskridende transport af varer, der skal anvendes i sådanne aktiviteter.Aktiviteter i henhold til denne afgørelse er fritaget for direkte og indirekte skatter, toldafgifter, import- og eksportforbud og -restriktioner fra slovensk side, for så vidt angår varer og tjenesteydelser, der skal anvendes som led i aktiviteterne.8. Slovenske repræsentanter deltager, for så vidt angår de punkter, der vedrører dem, som observatører i programudvalgene under femte rammeprogram og i det rådgivende udvalg under femte Euratom-rammeprogram. Disse udvalg træder sammen uden de slovenske repræsentanter, når der afholdes afstemning. Slovenien underrettes om resultatet. For deltagelsen af slovenske repræsentanter gælder samme regler, herunder procedurer for modtagelse af information og dokumentation, som for deltagerne fra medlemsstaterne.9. Fællesskabet og Slovenien kan opsige gennemførelsen af aktiviteterne i henhold til denne afgørelse på et hvilket som helst tidspunkt med 12 måneders skriftligt varsel. Projekter og aktiviteter, der er i gang på tidspunktet for opsigelsen, fortsætter, indtil de er fuldført i henhold til vilkårene i afgørelsen.Hvis Fællesskabet træffer afgørelse om ændring af et eller flere fællesskabsprogrammer, kan aktiviteterne i henhold til denne afgørelse opsiges på gensidigt acceptable vilkår. Slovenien underrettes om det præcise indhold af de ændrede programmer senest en uge efter, at de er vedtaget af Fællesskabet. Hvis Fællesskabet eller Slovenien har til hensigt at opsige aktiviteterne, underretter vedkommende den anden part senest en måned efter, at Fællesskabet har truffet ovennævnte afgørelse.Når Fællesskabet vedtager et nyt flerårigt rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration og/eller for forskning og uddannelse, kan associeringsrådet fastlægge vilkår og betingelser for Sloveniens deltagelse.BILAG IIPRINCIPPER FOR TILDELING AF INTELLEKTUEL EJENDOMSRETRettigheder til intellektuel ejendom, der frembringes eller stilles til rådighed i medfør af denne afgørelse, tilkendes efter bestemmelserne i dette bilag.I. AnvendelseDette bilag finder anvendelse på forskning, der gennemføres i medfør af nærværende afgørelse (i det følgende benævnt "fælles forskning"), medmindre Fællesskabet og Slovenien (i det følgende benævnt "parterne") specifikt beslutter andet.II. Ejendomsret samt tildeling og udøvelse af rettigheder1. I denne afgørelse forstås ved "intellektuel ejendomsret" intellektuel ejendomsret som defineret i artikel 2 i konventionen om oprettelse af Verdensorganisationen for Intellektuel Ejendomsret, udfærdiget i Stockholm den 14. juli 1967.2. Dette bilag omhandler fordelingen af


text: rettigheder, interesser og royalties mellem parterne og deres deltagere. Hver part og dennes deltagere sikrer, at den anden part og dens deltagere kan opnå de intellektuelle ejendomsrettigheder, som tilkendes i overensstemmelse med dette bilag. Dette bilag ændrer og berører i øvrigt ikke fordelingen af rettigheder, interesser og royalties mellem en part og dens statsborgere eller deltagere, idet dette spørgsmål afgøres i henhold til den pågældende parts gældende love og praksis.3. Følgende principper finder anvendelse og danner grundlag for bestemmelserne i de kontrakter, der indgås:a) Behørig beskyttelse af intellektuel ejendomsret. Parterne og/eller om relevant deres myndigheder og/eller deltagere sikrer, at de inden for et rimeligt tidsrum underretter hinanden om intellektuel ejendom, der fremkommer i medfør af denne afgørelse eller gennemførelsesordninger hertil, og søger beskyttelse for sådan intellektuel ejendom inden for et rimeligt tidsrum.b) Hensyntagen til, hvilket bidrag parterne eller deres deltagere har ydet, når det afgøres, hvordan rettigheder og interesser fordeles.c) Effektiv udnyttelse af resultater.d) Ikke-diskriminerende behandling af deltagere fra den anden part, set i forhold til den behandling, ens egne deltagere får.e) Beskyttelse af fortrolige forretningsoplysninger.4. Deltagerne udarbejder i fællesskab en teknologiforvaltningsplan for ejendomsret og anvendelse, herunder offentliggørelse, af viden og intellektuel ejendom, der frembringes som led i den fælles forskning. En vejledende beskrivelse af, hvad teknologiforvaltningsplanen bør indeholde, findes i tillægget til dette bilag. Teknologiforvaltningsplanen skal godkendes af den bevilgende myndighed (styrelse, ministerium) hos den part, der medvirker til finansieringen af forskningsarbejdet, før der indgås en specifik kontrakt om forsknings- og udviklingssamarbejde, og planen vedlægges kontrakten.Teknologiforvaltningsplanen udarbejdes under hensyntagen til målsætningerne for den fælles forskning, parternes og deltagernes forholdsmæssige finansielle eller andre bidrag, fordele og ulemper ved at tildele rettigheder for bestemte territorier eller anvendelsesområder, krav i henhold til gældende love, herunder parternes lovgivning om intellektuel ejendomsret, samt andre faktorer, som parterne finder relevante. Rettigheder og forpligtelser, for så vidt angår intellektuel ejendomsret i forbindelse med forskning udført af gæsteforskere, omfattes også af teknologiforvaltningsplanen.5. Rettigheder til viden eller intellektuel ejendom, der frembringes som led i den fælles forskning, og som ikke er omhandlet af teknologiforvaltningsplanen, tildeles med parternes godkendelse efter de principper, der er opstillet i planen. I tilfælde af uenighed ejes sådan viden eller intellektuel ejendom i fællesskab af alle deltagere, der er involveret i den fælles forskning, som den pågældende viden eller intellektuelle ejendom er et resultat af. Hver deltager, der er omfattet af denne bestemmelse, tildeles retten til at udnytte sådan viden eller intellektuel ejendom til egne kommercielle formål uden geografiske begrænsninger.6. Hver part sikrer, at den anden part og dens deltagere kan få de rettigheder til intellektuel ejendom, som tildeles dem i overensstemmelse med disse principper.7. Parterne fastholder konkurrencevilkår på de områder, der er berørt af denne afgørelse, men bestræber sig samtidig på at sikre, at de rettigheder, der erhverves i henhold til afgørelsen og ordninger i medfør heraf, udøves på en sådan måde, at det fremmer især i) formidling og anvendelse af viden, der er frembragt, frigivet eller på anden måde gjort tilgængelig som led i afgørelsen, og ii) vedtagelse og indførelse af internationale


text: standarder.8. Opsigelse af samarbejdet berører ikke rettigheder og forpligtelser i henhold til dette bilag.III. Internationale konventionerIntellektuel ejendomsret, der tilhører parterne eller deres deltagere, forvaltes i overensstemmelse med de relevante internationale konventioner, herunder TRIPs-aftalen (aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder, der forvaltes af Verdenshandelsorganisationen), Bernerkonventionen (Paris-akten af 1971) samt Pariskonventionen (Stockholm-akten af 1967).IV. Videnskabelig litteraturMedmindre andet er aftalt i teknologiforvaltningsplanen, skal parterne eller deltagerne i den fælles forskning sammen stå for offentliggørelsen af forskningsresultater, jf. dog afsnit V. Ud over denne generelle regel skal følgende procedurer overholdes:1. I tilfælde, hvor en af parterne eller dennes offentlige institutioner udgiver videnskabelige og tekniske tidsskrifter, artikler, rapporter, bøger, herunder videoer og programmel på grundlag af fælles forskning i henhold til afgørelsen, tilfalder der den anden part en verdensomspændende, ikke-eksklusiv, uigenkaldelig og royaltyfri ret til at oversætte, reproducere, tilpasse, transmittere og offentligt distribuere sådanne værker.2. Parterne sikrer, at litterære værker af videnskabelig karakter, som er blevet til på grundlag af fælles forskning i henhold til denne afgørelse, og som er offentliggjort af uafhængige forlag, får videst mulig udbredelse.3. Alle eksemplarer af et ophavsretligt beskyttet værk, der omfattes af denne bestemmelse og distribueres offentligt, skal være forsynet med forfatternavn(e), medmindre forfatteren udtrykkeligt arunoder om ikke at blive nævnt ved navn. Desuden skal de klart og tydeligt omtale parternes fælles medvirken.V. Ikke-frigivet videnA. Ikke-frigivet viden i dokumentform1. Hver part, eller om relevant dens myndigheder eller deltagere, fastlægger så tidligt som muligt og helst i teknologiforvaltningsplanen, hvilken viden den fortsat ikke ønsker frigivet, idet der bl.a. tages hensyn til følgende kriterier:a) den pågældende videns fortrolige karakter i den forstand, at den ikke som helhed eller i sin nøjagtige form eller sammenstilling af enkeltdele er alment kendt blandt eller umiddelbart tilgængelig med lovlige midler for sagkyndige på områdetb) den pågældende videns faktiske eller potentielle forretningsmæssige værdi i kraft af, at den holdes fortroligc) tidligere beskyttelse af den pågældende viden i den forstand, at den person, som lovligt sidder inde med denne viden, har taget skridt, der efter omstændighederne er rimelige, for at holde den fortrolig.Parterne, eller om relevant deres myndigheder eller deltagere, kan i visse tilfælde aftale, at den viden eller dele af den viden, der stilles til rådighed, udveksles eller frembringes som led i den fælles forskning, ikke må frigives, medmindre andet fremgår.2. Parterne sørger for, at de og deres deltagere tydeligt angiver, hvad der er ikke-frigivet viden, f.eks. ved en passende mærkning eller brugsindskrænkende påtegning. Dette gælder også for enhver hel eller delvis gengivelse af den pågældende viden.Når en part eller deltager modtager ikke-frigivet viden, skal den respektere denne videns beskyttede karakter. Dette krav bortfalder automatisk, når ejeren gør den pågældende viden alment tilgængelig.3. Ikke-frigivet viden, som meddeles i medfør af denne afgørelse, kan af den modtagende part eller dennes organisation videregives til personer inden for eller ansat af den modtagende part eller organisation, når disse har særlig bemyndigelse hertil med henblik på den igangværende fælles forskning, under den forudsætning, at sådan ikke-frigivet viden kun videregives på grundlag af en aftale om fortrolighed, og at den som anført


text: ovenfor let kan identificeres som sådan.4. Med forudgående skriftligt samtykke fra den part, der stiller ikke-frigivet viden til rådighed, kan den modtagende part give sådan viden større udbredelse end tilladt efter punkt 3. Parterne samarbejder om at fastlægge procedurer for anmodning om og opnåelse af forudgående skriftligt samtykke til en sådan større udbredelse, og hver part giver sit samtykke i den udstrækning, det er muligt efter denne parts nationale politik, love og administrative bestemmelser.B. Ikke-frigivet viden, der ikke er i dokumentformIkke-frigivet viden eller anden fortrolig viden, der ikke forelægges i dokumentform, men som stilles til rådighed på seminarer eller møder, der afholdes i henhold til denne afgørelse, eller som er tilvejebragt gennem udstationering af personale, brug af faciliteter eller gennem fælles projekter, behandles af parterne og deres deltagere efter principperne i afgørelsen for ikke-frigivet viden i dokumentform, dog forudsat at modtageren af sådan ikke-frigivet eller fortrolig eller beskyttet viden blev gjort opmærksom på denne videns fortrolige karakter på det tidspunkt, hvor den pågældende viden blev meddelt.C. Forvaltning af ikke-frigivet videnParterne bestræber sig på at sikre, at ikke-frigivet viden, som de får stillet til rådighed i henhold til afgørelsen, forvaltes på den måde, som er fastlagt heri. Hvis en af parterne bliver opmærksom på, at den vil blive eller med rimelighed kan forventes at blive ude af stand til at opfylde fortrolighedsbestemmelserne i litra A og B, giver den omgående den anden part meddelelse herom. Parterne rådfører sig derefter med hinanden om, hvilke skridt der bør tages.TillægVejledende principper for teknologiforvaltningsplanerEn teknologiforvaltningsplan er en særlig aftale, der indgås mellem deltagerne, om gennemførelsen af den fælles forskning og deltagernes respektive rettigheder og pligter.For så vidt angår intellektuel ejendomsret, vil teknologiforvaltningsplanen normalt omhandle bl.a. ejendomsret, beskyttelse, ret til anvendelse til forsknings- og udviklingsformål, udnyttelse og formidling, herunder også ordninger for fælles offentliggørelse, gæsteforskeres rettigheder og pligter samt procedurer for bilæggelse af tvister. Teknologiforvaltningsplanen kan også omhandle forgrunds- og baggrundsviden, videregivelse af rettigheder og forskningsresultater.BILAG IIIBESTEMMELSER VEDRØRENDE SLOVENIENS FINANSIELLE BIDRAG, JF. BILAG I, PUNKT 51. Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber underretter snarest muligt og senest den 1. september i hvert regnskabsår Slovenien og det underudvalg, der er omtalt i bilag I, punkt 4, om følgende, ledsaget af det relevante baggrundsmateriale:- forpligtelsesbevillingerne til femte rammeprogram og femte Euratom-rammeprogram, som opført i oversigten over udgifter i det foreløbige forslag til De Europæiske Fællesskabers almindelige budget- den anslåede størrelse af Sloveniens bidrag med henblik på dets deltagelse i femte rammeprogram og femte Euratom-rammeprogram, som opført i det foreløbige budgetforslag.For at lette de interne budgetprocedurer fremlægger Kommissionen dog vejledende tal senest den 30. maj hvert år.Så snart det endelige budget er vedtaget, underretter Kommissionen Slovenien om beløbene i første afsnit, som opført i oversigten over udgifter, med henblik på Sloveniens deltagelse.2. Kommissionen sender senest den 1. januar og 15. juni i hvert regnskabsår en indkaldelse af midler på et beløb svarende til Sloveniens bidrag i henhold til denne afgørelse. Ifølge disse indkaldelser skal Slovenien betale:- seks tolvtedele af sit bidrag senest den 20. februar, og- seks tolvtedele af sit


text: bidrag senest den 15. juli.Imidlertid udregnes de seks tolvtedele, der skal betales senest den 20. februar, på grundlag af beløbet i oversigten over indtægter i det foreløbige budgetforslag. Det beløb, der således betales, justeres i forbindelse med betalingen af de seks tolvtedele, der forfalder senest den 15. juli.For så vidt angår det første år af gennemførelsen af denne afgørelse sender Kommissionen en første indkaldelse af midler inden for 30 dage fra afgørelsens iværksættelse. Hvis denne indkaldelse sendes efter den 15. juni, skal det fremgå af indkaldelsen, at Slovenien skal betale tolv tolvtedele af sit bidrag, beregnet på grundlag af beløbet i oversigten over indtægter i budgettet, inden for 30 dage.Sloveniens bidrag udtrykkes og betales i euro.Slovenien betaler sit bidrag i henhold til denne afgørelse inden for de frister, der er anført ovenfor. Hvis fristerne ikke overholdes, skal der betales renter svarende til enmåneds-interbankrenten (IBOR) i euro, som anført af International Swap Dealers' Association på side ISDA i Reuters. Denne sats forøges med 1,5 % for hver måneds forsinkelse. Den forøgede sats gælder for hele perioden efter betalingsfristens udløb. Dog skal der kun betales rente, hvis bidraget betales mere end 30 dage efter de fastlagte forfaldsdatoer som anført ovenfor.Slovenske repræsentanters og eksperters rejseomkostninger i forbindelse med deltagelse i arbejdet i de grupper, organer og udvalg, der er omtalt i bilag I, punkt 6 og 8, samt omkostninger i forbindelse med gennemførelsen af femte rammeprogram og femte Euratom-rammeprogram, refunderes af Kommissionen på samme grundlag og efter samme procedurer, som er gældende for repræsentanter og eksperter fra medlemsstaterne i Den Europæiske Union.3. Sloveniens finansielle bidrag til femte rammeprogram og femte Euratom-rammeprogram i overensstemmelse med bilag I, punkt 5, kan normalt ikke ændres i det pågældende regnskabsår.Som led i opgørelsen af indtægter og udgifter ved afslutningen af hvert regnskabsår (n) foretager Kommissionen en regulering af regnskaberne med hensyn til Sloveniens bidrag, idet der tages hensyn til ændringer, der har fundet sted, enten ved overførsler, annulleringer, fremførsler, frigørelser eller ved tillægs- og ændringsbudgetter i løbet af regnskabsåret. Denne regulering finder sted, når den anden rate for år n + 1 betales. Der foretages yderligere reguleringer hvert år indtil juli 2006.Sloveniens betalinger krediteres fællesskabsprogrammerne som budgetindtægter, der opføres på den relevante konto i oversigten over indtægter i De Europæiske Fællesskabers almindelige budget.Finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget gælder for forvaltningen af bevillingerne.4. Senest den 31. maj i hvert regnskabsår (n + 1) udfærdiges og sendes oversigten over bevillinger til femte rammeprogram og femte Euratom-rammeprogram vedrørende det foregående regnskabsår (n), opstillet på samme måde som Kommissionens driftsregnskab, til Sloveniens orientering.Fælles erklæring fra Slovenien og FællesskabetRepublikken Slovenien og Fællesskabet er enige om, at ud over bestemmelserne i denne afgørelse truffet af associeringsrådet, skal forskningsprogrammer og -aktiviteter i Slovenien, som er i overensstemmelse med femte rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration for Det Europæiske Fællesskab (1998-2002) og femte rammeprogram for forskning og uddannelse for Det Europæiske Atomenergifællesskab (1998-2002) være åbne for forskningsforetagender fra Fællesskabet, og at der med henblik herpå skal finde en separat brevveksling sted mellem


text:
 Avis juridique important
 |
 22003D0020
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalg nr. 20/2003 af 31. januar 2003 om ændring af bilag XVII (intellektuel ejendomsret) til EØS-aftalen
 EU-Tidende nr. L 094 af 10/04/2003 s. 0082 - 0083
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalgnr. 20/2003af 31. januar 2003om ændring af bilag XVII (intellektuel ejendomsret) til EØS-aftalenDET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR -under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt "aftalen", særlig artikel 98, ogud fra følgende betragtninger:(1) Bilag XVII til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 171/2002 truffet af Det Blandede EØS-udvalg den 6. december 2002(1).(2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/44/EF af 6. juli 1998 om retlig beskyttelse af bioteknologiske opfindelser(2) bør indarbejdes i aftalen.(3) Direktiv 98/44/EF bygger på en definition i og en henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2100/94(3), som ikke er indarbejdet i aftalen -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1I bilag XVII til aftalen indsættes følgende punkt efter punkt 9c (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/84/EF):"9d. 398 L 0044: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/44/EF af 6. juli 1998 om retlig beskyttelse af bioteknologiske opfindelser (EFT L 213 af 30.7.1998, s. 13).Direktivets bestemmelser gælder i forbindelse med aftalen med følgende tilpasninger:Da der er oprettet en patentunion mellem Liechtenstein og Schweiz, skal Liechtenstein ikke udstede noget patent som fastsat i denne forordning."Artikel 2Teksten til direktiv 98/44/EF på islandsk og norsk, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er autentisk.Artikel 3Denne afgørelse træder i kraft den 1. februar 2003, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle fornødne meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1(4).Artikel 4Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.Udfærdiget i Bruxelles, den 31. januar 2003.På Det Blandede EØS-udvalgs vegneP. WesterlundFormand(1) EUT L 38 af 13.2.2003, s. 36.(2) EFT L 213 af 30.7.1998, s. 13.(3) EFT L 227 af 1.9.1994, s. 1.(4) Forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 21.2.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 47/67
 AFGØRELSE TRUFFET AF DET BLANDEDE EØS-UDVALG
 Nr. 131/2007
 af 28. september 2007
 om ændring af protokol 31 til EØS-aftalen om samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (i det følgende benævnt »aftalen«), særlig artikel 86 og 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Protokol 31 til aftalen blev ændret ved afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalg nr. 65/2007 af 15. juni 2007 (1).
 (2)
 Samarbejdet mellem de kontraherende parter i aftalen bør udvides til at omfatte Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 779/2007/EF af 20. juni 2007 om et særprogram for perioden 2007-2013 om forebyggelse og bekæmpelse af vold mod børn, unge og kvinder og om beskyttelse af ofre og risikogrupper (Daphne III-programmet) som en del af det generelle program om grundlæggende rettigheder og retfærdighed (2).
 (3)
 Protokol 31 til aftalen bør derfor ændres, således at det udvidede samarbejde kan finde sted med virkning fra den 1. januar 2007 —
 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 I artikel 5 i protokol 31 til aftalen foretages følgende ændringer:
 1.
 Stk. 5 affattes således:
 »5. EFTA-staterne deltager i Fællesskabets programmer og foranstaltninger, der er nævnt i stk. 8, første og andet led, med virkning fra den 1. januar 1996, i det program, der er nævnt i tredje led, med virkning fra den 1. januar 2000, i det program, der er nævnt i fjerde led, med virkning fra den 1. januar 2001, i de programmer, der er nævnt i femte og sjette led, med virkning fra den 1. januar 2002, i de programmer, der er nævnt i syvende og ottende led, med virkning fra den 1. januar 2004 og i de programmer, der er nævnt i niende, tiende og ellevte led, med virkning fra den 1. januar 2007.«
 2.
 Følgende led tilføjes i stk. 8:
 »—
 32007 D 0779: Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 779/2007/EF af 20. juni 2007 om et særprogram for perioden 2007-2013 om forebyggelse og bekæmpelse af vold mod børn, unge og kvinder og om beskyttelse af ofre og risikogrupper (Daphne III-programmet) som en del af det generelle program om grundlæggende rettigheder og retfærdighed (EUT L 173 af 3.7.2007, s. 19).«
 Artikel 2
 Denne afgørelse træder i kraft dagen efter den sidste meddelelse til Det Blandede EØS-udvalg i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1 (3).
 Den anvendes fra den 1. januar 2007.
 Artikel 3
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 28. september 2007
 På vegne af Det Blandede EØS-udvalg
 Stefán Haukur JÓHANNESSON
 Formand
 (1) EUT L 304 af 22.11.2007, s. 47.
 (2) EUT L 173 af 3.7.2007, s. 19.
 (3) Forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 27.6.2019
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 174/52
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 182/2017
 af 22. september 2017
 om ændring af bilag I (Dyre- og plantesundhed) og bilag II (Tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen [2019/1070]
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionens forordning (EU) 2017/671 af 7. april 2017 om ændring af bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 for så vidt angår maksimalgrænseværdierne for restkoncentrationer af clothianidin og thiamethoxam i eller på visse produkter (1) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Kommissionens forordning (EU) nr. 2017/693 af 7. april 2017 om ændring af bilag II, III og V til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 for så vidt angår maksimalgrænseværdierne for bitertanol, chlormequat og tebufenpyrad i eller på visse produkter (2), som berigtiget i EUT L 131 af 20.5.2017, s. 23, skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (3)
 Denne afgørelse vedrører lovgivning om foderstoffer og fødevarer. Lovgivning om foderstoffer og fødevarer finder ikke anvendelse på Liechtenstein, så længe aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om handel med landbrugsprodukter også gælder for Liechtenstein, jf. de sektorspecifikke tilpasninger i bilag I og indledningen til kapitel XII i bilag II til EØS-aftalen. Denne afgørelse skal derfor ikke gælde for Liechtenstein.
 (4)
 Bilag I og II til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende led tilføjes i punkt 40 (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005) i kapitel II i bilag I til EØS-aftalen:
 »—
 32017 R 0671: Kommissionens forordning (EU) 2017/671 af 7. april 2017 (EUT L 97 af 8.4.2017, s. 9).
 —
 32017 R 0693: Kommissionens forordning (EU) 2017/693 af 7. april 2017 (EUT L 101 af 13.4.2017, s. 1), som berigtiget i EUT L 131 af 20.5.2017, s. 23.«
 Artikel 2
 Følgende led tilføjes i punkt 54zzy (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005) i kapitel XII i bilag II til EØS-aftalen:
 »—
 32017 R 0671: Kommissionens forordning (EU) 2017/671 af 7. april 2017 (EUT L 97 af 8.4.2017, s. 9).
 —
 32017 R 0693: Kommissionens forordning (EU) 2017/693 af 7. april 2017 (EUT L 101 af 13.4.2017, s. 1), som berigtiget i EUT L 131 af 20.5.2017, s. 23.«
 Artikel 3
 Den islandske og den norske udgave af forordning (EU) 2017/671 og forordning (EU) 2017/693, som berigtiget i EUT L 131 af 20.5.2017, s. 23, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 4
 Denne afgørelse træder i kraft den 23. september 2017, forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (*1).
 Artikel 5
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 22. september 2017.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Sabine MONAUNI
 Formand
 (1) EUT L 97 af 8.4.2017, s. 9.
 (2) EUT L 101 af 13.4.2017, s. 1.
 (*1) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 6.10.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 262/54
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 83/2011
 af 1. juli 2011
 om ændring af bilag XVI (Indkøb) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Bilag XVI til aftalen blev ændret ved Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse nr. 14/2010 af 29. januar 2010 (1).
 (2)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 1150/2009 af 10. november 2009 om ændring af forordning (EF) nr. 1564/2005 for så vidt angår standardformularerne til brug ved offentliggørelse af bekendtgørelser ved indgåelse af offentlige kontrakter i henhold til Rådets direktiv 89/665/EØF og 92/13/EØF (2) skal indarbejdes i aftalen.
 (3)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 1177/2009 af 30. november 2009 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/17/EF, 2004/18/EF og 2009/81/EF for så vidt angår tærskelværdierne for anvendelse af fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter (3) skal indarbejdes i aftalen.
 (4)
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/66/EF af 11. december 2007 om ændring af Rådets direktiv 89/665/EØF og 92/13/EØF for så vidt angår forbedring af effektiviteten af klageprocedurerne i forbindelse med indgåelse af offentlige kontrakter (4) skal indarbejdes i aftalen —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 I bilag XVI til aftalen foretages følgende ændringer:
 1)
 Følgende led indsættes i punkt 2 (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF) og punkt 4 (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/17/EF):
 »—
 32009 R 1177: Kommissionens forordning (EF) nr. 1177/2009 af 30. november 2009 (EUT L 314 af 1.12.2009, s. 64).«
 2)
 Følgende tekst indsættes i punkt 5 (Rådets direktiv 89/665/EØF):
 »som ændret ved:
 —
 32007 L 0066: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/66/EF af 11. december 2007 (EUT L 335 af 20.12.2007, s. 31).«
 3)
 Teksten til tilpasning b) i punkt 5 (Rådets direktiv 89/665/EØF) affattes således:
 »Henvisningen til »traktatens artikel 234« i artikel 2, stk. 9, erstattes for EFTA-staternes vedkommende med »artikel 34 i aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol.« «
 4)
 Følgende led indsættes i punkt 5a (Rådets direktiv 92/13/EØF):
 »—
 32007 L 0066: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/66/EF af 11. december 2007 (EUT L 335 af 20.12.2007, s. 31).«
 5)
 Teksten til tilpasning b) i punkt 5a (Rådets direktiv 92/13/EØF) affattes således:
 »Henvisningen til »traktatens artikel 234« i artikel 2, stk. 9, erstattes for EFTA-staternes vedkommende med »artikel 34 i aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol«.«
 6)
 Teksten til tilpasning c) og d) i punkt 5a (Rådets direktiv 92/13/EØF) og tillæg 14 (NATIONALE MYNDIGHEDER, DER KAN ANMODES OM AT ANVENDE DEN I ARTIKEL 9 I RÅDETS DIREKTIV 92/13/EØF OMHANDLEDE FORLIGSPROCEDURE) udgår.
 7)
 Følgende led indsættes i punkt 6c (Kommissionens forordning (EF) nr. 1564/2005):
 »—
 32009 R 1150: Kommissionens forordning (EF) nr. 1150/2009 af 10. november 2009 (EUT L 313 af 28.11.2009, s. 3).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af forordning (EF) nr. 1150/2009 og (EF) nr. 1177/2009 og direktiv 2007/66/EF, der


text:
offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 2. juli 2011, forudsat at alle meddelelser er indgivet til Det Blandede EØS-udvalg, jf. aftalens artikel 103, stk. 1 (5).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 1. juli 2011.
 På Det Blandede EØS-udvalgs vegne
 Kurt JÄGER
 Formand
 (1) EUT L 101 af 22.4.2010, s. 24.
 (2) EUT L 313 af 28.11.2009, s. 3.
 (3) EUT L 314 af 1.12.2009, s. 64.
 (4) EUT L 335 af 20.12.2007, s. 31.
 (5) Forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 Avis juridique important
 |
 21981D0831(28)
 Afgørelse nr. 4/81 truffet af Den blandede Komité EØF- Schweiz af 1. juni 1981 om ændring af artikel 8 i protokol nr. 3 angående definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og angående metoderne fur administrativt samarbejde, for så vidt angår småforsendelser til private modtagere
 EF-Tidende nr. L 247 af 31/08/1981 s. 0063 - 0063
 DEN BLANDEDE KOMITÉS AFGOERELSE Nr. 4/81 af 1. juni 1981 om aendring af artikel 8 i protokol nr. 3 angaaende definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og angaaende metoderne for administrativt samarbejde, for saa vidt angaar smaaforsendelser til private modtagereDEN BLANDEDE KOMITÉ HAR - under henvisning til overenskomsten mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og Schweiz, undertegnet i Bruxelles den 22. juli 1972, under henvisning til protokol nr. 3 angaaende definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og angaaende metoderne for administrativt samarbejde, saerlig artikel 28, og ud fra foelgende betragtning: da artikel 8, stk. 2, i naevnte protokol ikke er blevet fortolket ens, er det noedvendigt at aendre teksten for at sikre, at al erhvervsmaessig udfoersel goeres til genstand for samme behandling - TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE: Artikel 1 Artikel 8, stk. 2, i protokol nr. 3 affates saaledes: »2. Foelgende varer med oprindelsesstatus i henhold til denne protokol kan indfoeres i Faellesskabet eller i Schweiz under anvendelse af denne overenskomst, uden at der skal fremlaegges et af de i stk. 1 naevnte dokumenter:a) varer, der indfoeres som smaaforsendelser fra private afsendere til private modtagere, og hvis vaerdi ikke overstiger 190 ECU;b) varer, som medbringes af rejsende i deres personlige bagage, og hvis vaerdi ikke overstiger 550 ECU.Disse bestemmelser finder kun anvendelse, saafremt der er tale om indfoersel helt uden erhvervsmaessig karakter, og naar det erklaeres, at indfoerselen opfylder betingelserne for anvendelse af overenskomsten, og der ikke foreligger nogen tvivl om denne erklaerings rigtighed.Som indfoersel helt uden erhvervsmaessig karakter anses indfoersel, der finder sted lejlighedsvis, og som udelukkende omfatter varer til personlig brug eller forbrug i modtagerens eller den rejsendes husholdning, og naar disse varer ikke ved deres art eller maengde giver anledning til tvivl om, at indfoerselen sker i ikke-erhvervsmaessigt oejemed.«. Artikel 2 Denne afgoerelse traeder i kraft den 1. januar 1982. Udfaerdiget i Bruxelles, den 1. juni 1981. Paa Den blandede Komités vegnePierre CUÉNOUDFormand


text:
 Avis juridique important
 |
 42004X0331(04)
 Regulativ nr. 71 fra FN's Økonomiske Kommission for Europa (UN/ECE) — Ensartede forskrifter for godkendelsen af landbrugstraktorer med hensyn til førerens udsyn
 EU-Tidende nr. L 095 af 31/03/2004 s. 0046 - 0055
 Regulativ nr. 71 fra FN's Økonomiske Kommission for Europa (UN/ECE) - Ensartede forskrifter for godkendelsen af landbrugstraktorer med hensyn til førerens udsyn(1)1. ANVENDELSESOMRÅDE1.1. Dette regulativ gælder for førerens 180 graders fremadrettede synsfelt på landbrugstraktorer.2. DEFINITIONER2.1. I dette regulativ angiver "landbrugstraktor" ethvert maskindrevet køretøj, enten på hjul eller larvefødder med mindst to aksler, og hvis funktion i afgørende grad afhænger af køretøjets trækkraft, og som er specielt udformet til at trække, skubbe, fragte eller drive bestemte redskaber, maskiner eller påhængsvogne, der er beregnet til brug inden for landbrug eller skovbrug. En sådan traktor kan indrettes til at fragte en last og maskinpassere;2.2. "Godkendelse af en traktor" angiver godkendelsen af en traktortype med hensyn til det synsfelt, der er defineret i afsnit 2.4;2.3. "Traktortype" angiver en kategori af traktorer, der ikke afviger i væsentlig henseende som f.eks.:2.3.1. de eksterne og interne former og indretninger inden for det område, der er angivet i afsnit 1.1, og som kan påvirke udsynet;2.3.2. formen og størrelsen af forruden og af de sidevinduer, der er placeret i det område, der er defineret i afsnit 1.1;2.4. "Synsfelt" angiver det samlede udsyn fremad og til siderne, som traktorføreren har;2.5. "Referencepunkt" angiver det punkt, der er placeret parallelt med det langsgående midterplan på traktoren gennem midten af sædet, med en placering 700 mm langs og lodret over dette plans skæringslinje med overfladen af sædet og 270 mm - i retning mod rygstøtten - fra det lodrette plan tangentialt med forkanten af sædets overflade og lodret på traktorens langsgående midterplan (se figur 1). Dette referencepunkt gælder for et tomt sæde, der er justeret i den middelposition, der er foreskrevet af traktorfabrikanten;2.6. "Halvcirkelformet synsfelt" angiver den halvcirkel, der er beskrevet af en radius på 12 m rundt om det punkt, der er placeret i vejens vandrette plan ved den lodrette under referencepunktet, så buen - set fra den retning, køretøjet kører i - er placeret foran traktoren, og at den diameter, der afgrænser halvcirklen, danner en ret vinkel med traktorens længdeakse (se figur 2);2.7. "Maskering" angiver de korder af cirkeludsnittene i det halvcirkelformede synsfelt, der ikke kan ses på grund af konstruktionsdele, f.eks. tagstolper, luftindtag, udstødningsrør, vinduesrammer, beskyttelsesramme;2.8. "Udsyn" angiver den del af synsfeltet, der er afgrænset:2.8.1. i opadgående retning af et vandret plan, der forløber gennem referencepunktet,2.8.2. i plan med vejen af det område, der er placeret inde i det halvcirkelformede synsfelt, som forlænger det halvcirkelformede synsfelt, hvis korde, der er 9,5 lang, er vinkelret på og gennemskæres af det parallelle plan på traktorens langsgående midterplan, der forløber midt gennem førersædet;2.9. "Vinduesviskernes arbejdsområde" angiver den udvendige overflade på forruden, der overstryges af vinduesviskerne.3. ANSØGNING OM GODKENDELSE3.1. Ansøgningen om godkendelse af en traktor med hensyn til førerens synsfelt skal indsendes af fabrikanten af traktoren eller af dennes godkendte repræsentant.3.2. Følgende dokumenter skal vedlægges i


text: tre eksemplarer med følgende oplysninger:3.2.1. En beskrivelse af traktoren med hensyn til de punkter, der er nævnt i afsnit 2.3 ovenfor, samt måltegninger og de dækstørrelser, der er specificeret af fabrikanten, og enten et fotografi eller et sprængbillede af kabinen. Antallet og/eller de symboler, der identificerer traktortypen, skal være angivet;3.2.2. Oplysninger om placeringen af referencepunktet i forhold til eventuelle hindringer for førerens udsyn. Disse oplysninger skal være tilstrækkeligt detaljerede for blandt andet beregningen af maskeringer i henhold til formlen i afsnit 5.2.2.2.3.3. En traktor, der er repræsentativ for traktortypen, skal indleveres til det tekniske anlæg, hvor godkendelsesafprøvningerne udføres.4. GODKENDELSE4.1. Hvis den traktortype, der er ansøgt godkendt i henhold til dette regulativ, opfylder betingelserne i afsnit 5 nedenfor, udstedes der godkendelse for den pågældende traktortype.4.2. Der tildeles et godkendelsesnummer til hver enkelt godkendt type. De to første cifre (for tiden 00 for regulativet i den oprindelige form) angiver den serie af ændringer, der inkorporerer de seneste større tekniske ændringer, der er foretaget i regulativet på tidspunktet for godkendelsen. Den samme kontraktpart må ikke tildele det samme nummer til en anden traktortype som defineret i afsnit 2.3 ovenfor.4.3. Meddelelse vedrørende godkendelse af, afslag på, forlængelse eller tilbagetrækning af en godkendelse eller "produktion definitivt ophørt" for en traktortype i henhold til dette regulativ skal gives til de parter i aftalen, der anvender dette regulativ. Dette skal ske ved hjælp af en formular, der er i overensstemmelse med bilag 1 til dette regulativ.4.4. På hver traktor, der er i overensstemmelse med en type, der er godkendt efter dette regulativ, skal der monteres et internationalt godkendelsesmærke med en kendelig og nemt tilgængelig placering, der er angivet på godkendelsesformularen. Mærket skal bestå af:4.4.1. en cirkel omkring bogstavet "E" efterfulgt af betegnelsestallet for det land, hvor godkendelsen er udstedt(2);4.4.2. nummeret på dette regulativ, efterfulgt af bogstavet "R", en streg og godkendelsesnummeret til højre for den cirkel, der er beskrevet i afsnit 4.4.1.4.5. Hvis en traktor er i overensstemmelse med en traktortype, der er godkendt efter et eller flere regulativer, der er tillæg til aftalen i det land, hvor godkendelsen er udstedt efter dette regulativ, skal det symbol, der er beskrevet i afsnit 4.4.1, ikke gentages. I så tilfælde skal regulativet og godkendelsesnumrene samt de ekstra symboler for alle de regulativer, som godkendelsen er udstedt efter i det land, hvor godkendelsen er udstedt i henhold til dette regulativ, placeres i lodrette kolonner til højre for det symbol, der er beskrevet i afsnit 4.4.1.4.6. Godkendelsesmærket skal være letlæseligt og uudsletteligt.4.7. Godkendelsesmærket skal placeres tæt ved eller på traktorens dataplade, der er monteret af fabrikanten.4.8. Bilag 2 til dette regulativ indeholder eksempler på sammensætningen af godkendelsesmærker.5. SPECIFIKATION5.1. Generelt5.1.1. Traktoren skal konstrueres og udstyres på en sådan måde, at føreren i forbindelse med kørsel på vej og landbrug og skovbrug har et tilstrækkeligt udsyn under alle normale forhold i forbindelse med vejtrafik og arbejde på mark eller i skov. Synsfeltet skal betragtes som tilstrækkeligt, hvis føreren om muligt kan se en del af begge forhjul, og når følgende krav er opfyldt:5.2.


text: Kontrol af synsfelt5.2.1. Fremgangsmåde til bestemmelse af maskeringer5.2.1.1. Traktoren skal placeres på en vandret overflade som vist i figur 2. På et vandret støtteniveau med referencepunktet skal der monteres to lyskilder, f.eks. 2 × 150 W, 12 V, 65 mm fra hinanden og symmetrisk placeret i forhold til referencepunktet. Understøtningen skal kunne drejes på midten omkring en lodret akse, der forløber gennem referencepunktet. For at måle maskeringerne skal understøtningen justeres, så den linje, der forbinder de to lyskilder, står vinkelret på den linje, der forbinder maskeringskomponenten og referencepunktet. Der skal monteres det mest ugunstige dækudstyr. De silhuetoverlapninger (mørkeste skygger), som aftegnes i det halvcirkelformede synsfelt af maskeringskomponenten, når lyskilderne tændes samtidigt eller skiftevis, måles i henhold til afsnit 2.7 (figur 3).5.2.1.2. Hver maskering må ikke overstige 700 mm.5.2.1.3. Maskeringer på grund af tilstødende komponenter, der er over 80 mm i bredden, skal anbringes, så der er et interval på mindst 2200 mm - målt som en korde i det halvcirkelformede synsfelt - mellem midten af de to maskeringer.5.2.1.4. Der må ikke være mere end seks maskeringer i det halvcirkelformede synsfelt som helhed og ikke mere end to inden for det område, der er beskrevet i afsnit 2.8.5.2.1.5. Maskeringer over 700 mm, men under 1500 mm, er dog tilladte, hvis de komponenter, der forårsager dem, ikke kan ændres eller flyttes. Uden for synsfeltet må der på begge sider tilsammen være enten5.2.1.5.1. to sådanne maskeringer, den ene under 700 mm og den anden under 1500 mm, eller5.2.1.5.2. to sådanne maskeringer, begge under 1200 mm.5.2.1.6. Blokeringer af udsynet på grund af tilstedeværelsen af bakspejle på en autoriseret model skal ikke tages i betragtning, hvis sådanne spejle ikke kan placeres anderledes.5.2.2. Matematisk bestemmelse af maskeringer ved binokulært syn5.2.2.1. Tilladeligheden af forskellige maskeringer kan kontrolleres matematisk frem for gennem den kontrolprocedure, der er beskrevet i afsnit 5.2.1. Omfanget, fordelingen og antallet af maskeringer reguleres af afsnit 5.2.1.3 til 5.2.1.6.5.2.2.2. På grundlag af et binokulært syn og en afstand mellem øjnene på 65 mm kan maskeringen, udtrykt i mm, beregnes med følgende formel:>REFERENCE TIL EN GRAFIK>hvora= afstanden i mm mellem den komponent, der spærrer udsynet, og referencepunktet, målt langs den linje, der forbinder referencepunktet, midten af komponenten og omkredsen af det halvcirkelformede synsfelt;b= bredden i mm på den komponent, der spærrer udsynet, målt vandret og vinkelret på synsretningen.5.3. Kontrolprocedurerne i afsnit 5.2 kan erstattes af andre procedurer, hvis sidstnævnte kan bevises at være lige så gyldige.5.4. Maskering fra forrudekarmenVed bestemmelsen af maskeringerne i synsfeltet kan den maskering, der skyldes vinduesrammen, og den maskering, der skyldes andre hindringer, med hensyn til afsnit 5.2.1.4 betragtes som én enkelt maskering, forudsat at afstanden mellem de yderste punkter af sådanne maskeringer ikke overstiger 700 mm.5.5. Vinduesvisker5.5.1. Hvis traktoren har en forrude, skal den også været udstyret med en eller flere motordrevne vinduesviskere. Deres arbejdsområde skal have en beskaffenhed, så føreren har et tydeligt udsyn fremad, der svarer til en korde i halvcirklen, som måler mindst 8 m, inden for synsfeltet.5.5.2. Vinduesviskere skal køre med mindst 20 viskecykler pr. minut.6. MODIFIKATIONER


text: AF TRAKTORTYPEN OG UDVIDELSE AF GODKENDELSE6.1. Alle modifikationer af traktortypen skal meddeles den myndighed, der har godkendt traktortypen. Myndigheden kan enten:6.1.1. vurdere, at de foretagne ændringer ikke har en væsentlig negativ virkning, og at traktoren under alle omstændigheder stadig opfylder kravene, eller6.1.2. anmode om en yderligere testrapport fra det tekniske anlæg, der har ansvaret for afprøvningen.6.2. Godkendelse eller afslag på godkendelse skal sammen med detaljer om ændringerne meddeles i henhold til fremgangsmåden beskrevet i afsnit 4.3 ovenfor til aftaleparterne, der anvender dette regulativ.6.3. Den kompetente myndighed, der udsteder forlængelse af godkendelser, skal tildele et serienummer til hver enkelt meddelelsesblanket, der udarbejdes i forbindelse med en sådan forlængelse.7. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE7.1. Alle traktorer, der er påmonteret et godkendelsesmærke som forskrevet i dette regulativ, skal være i overensstemmelse med den godkendte traktortype og skal opfylde kravene i afsnit 5 ovenfor.7.2. For at kontrollere overensstemmelsen som beskrevet i afsnit 7.1 ovenfor skal der udføres et tilstrækkeligt antal stikprøver på seriefremstillede traktorer, der er påmonteret det godkendelsesmærke, der er krævet i henhold til dette regulativ.8. STRAFFE FOR PRODUKTIONENS MANGLENDE OVERENSSTEMMELSE8.1. Den godkendelse, der udstedes for en traktortype i henhold til dette regulativ, kan trækkes tilbage, hvis kravet i afsnit 7.1 ovenfor ikke opfyldes, eller hvis traktoren ikke består de kontroller, der er beskrevet i afsnit 7 ovenfor.8.2. Hvis en kontraktpart, der anvender dette regulativ, tilbagetrækker en tidligere udstedt godkendelse, skal den straks meddele dette til de andre kontraktparter, der anvender dette regulativ, ved hjælp af en kopi af den godkendelsesformular, der er angivet i slutningen, med store bogstaver og med følgende underskrevne og daterede kommentar: "GODKENDELSE TRUKKET TILBAGE".9. PRODUKTION DEFINITIVT OPHØRTHvis indehaveren af godkendelsen helt ophører med at fremstille en traktortype, der er godkendt i henhold til dette regulativ, skal han meddele dette til den myndighed, der har udstedt godkendelsen. Ved modtagelse af den relevante meddelelse skal den pågældende myndighed meddele dette til de andre kontraktparter, der anvender dette regulativ, ved hjælp af en kopi af den godkendelsesformular, der er angivet i slutningen, med store bogstaver og med følgende underskrevne og daterede kommentar: "PRODUKTION OPHØRT".10. NAVNE OG ADRESSER PÅ TEKNISKE ANLÆG, DER UDFØRER GODKENDELSESTEST, OG PÅ MYNDIGHEDERDe kontraktparter, der anvender dette regulativ, skal oplyse FN's sekretariat om navne og adresser på tekniske anlæg, der udfører godkendelsestest, og på myndigheder, der udsteder godkendelse, og hvortil formularer til attestering af godkendelse af eller afslag på eller forlængelse eller tilbagetrækning af godkendelser, der er udstedt i andre lande, sendes.Figur 1>PIC FILE= "L_2004095DA.005101.TIF">Figur 2>PIC FILE= "L_2004095DA.005201.TIF">Figur 3>PIC FILE= "L_2004095DA.005301.TIF">(1) Offentliggøres i henhold til artikel 4, stk. 5, i Rådets afgørelse 97/836/EF af 27. november 1997 (EFT L 346 af 17.12.1997, s. 78).(2) 1 for Vesttyskland, 2 for Frankrig, 3 for Italien, 4 for Nederlandene, 5 for Sverige, 6 for Belgien, 7 for Ungarn, 8 for Tjekkiet, 9 for Spanien, 10 for Jugoslavien, 11 for Storbritannien, 12 for Østrig, 13 for Luxembourg, 14 for Schweiz, 15 for Østtyskland, 16 for Norge, 17 for Finland, 18 for Danmark, 19 for Rumænien, 20 for Polen, 21 for Portugal og 22 for Sovjetunionen.


text: Efterfølgende numre skal tildeles til andre lande i den kronologiske rækkefølge, de ratificerer eller tiltræder aftalen vedrørende indførelsen af ensartede godkendelsesbetingelser og gensidig anerkendelse af godkendelser af udstyr og dele til motorkøretøjer, og de således tildelte numre skal FN's generalsekretariat meddele til aftaleparterne.BILAG 1>PIC FILE= "L_2004095DA.005402.TIF">BILAG 2SAMMENSÆTNING AF GODKENDELSESMÆRKERModel A(se afsnit 4.4 i dette regulativ)>PIC FILE= "L_2004095DA.005502.TIF">Det ovennævnte godkendelsesmærke, der er påmonteret en traktor, angiver, at den pågældende traktortype med hensyn til førerens synsfelt er godkendt i Nederlandene (E 4) i henhold til regulativ nr. 71 med godkendelsesnummer 002439. De første to cifre i godkendelsesnummeret angiver, at godkendelsen er udstedt i overensstemmelse med kravene i regulativ nr. 71 i den oprindelige form.Model B(se afsnit 4.5 i dette regulativ)>PIC FILE= "L_2004095DA.005503.TIF">Overnævnte godkendelsesmærke, der er påmonteret en traktor, viser, at den pågældende traktortype er godkendt i Nederlandene (E 4), i henhold til regulativ nr. 71 og 33(1). De to første cifre i godkendelsesnumrene angiver, at regulativ nr. 7 på de tidspunkter, hvor de respektive godkendelser er udstedt, ikke var blevet ændret, og regulativ nr. 33 omfattede allerede en serie af ændringer, kaldet 01.(1) Det sidstnævnte nummer er kun et eksempel.