text:
december 2012 (RO 2012 7207)
 105.
 Forbundsjustits- og politiministeriets bekendtgørelse af 16. april 2004 om ikke-automatiske vægte (RO 2004 2093), senest ændret den 7. december 2012 (RO 2012 7183)
 106.
 Forbundsjustits- og politiministeriets bekendtgørelse af 19. marts 2006 om instrumenter til måling af længde (RO 2006 1433), senest ændret den 7. december 2012 (RO 2012 7183)
 107.
 Forbundsjustits- og politiministeriets bekendtgørelse af 19. marts 2006 om måling af volumen (RO 2006 1525), senest ændret den 7. december 2012 (RO 2012 7183)
 108.
 Forbundsjustits- og politiministeriets bekendtgørelse af 19. marts 2006 om måleanlæg for væsker med undtagelse af vand (RO 2006 1533), senest ændret den 7. december 2012 (RO 2012 7183)
 109.
 Forbundsjustits- og politiministeriets bekendtgørelse af 19. marts 2006 om automatiske vægte (RO 2006 1545), senest ændret den 7. december 2012 (RO 2012 7183)
 110.
 Forbundsjustits- og politiministeriets bekendtgørelse af 19. marts 2006 om måleapparater for termisk energi (RO 2006 1569), senest ændret den 7. december 2012 (RO 2012 7183)
 111.
 Forbundsjustits- og politiministeriets bekendtgørelse af 19. marts 2006 om apparater til måling af gasmængder (RO 2006 1591), senest ændret den 7. december 2012 (RO 2012 7183)
 112.
 Forbundsjustits- og politiministeriets bekendtgørelse af 19. marts 2006 om apparater til måling af udstødningsgas fra forbrændingsmotorer (RO 2006 1599), senest ændret den 7. december 2012 (RO 2012 7183)
 113.
 Forbundsjustits- og politiministeriets bekendtgørelse af 19. marts 2006 om måleapparater for energi og elektrisk effekt (RO 2006 1613), senest ændret den 7. december 2012 (RO 2012 7183)
 114.
 Bekendtgørelse af 15. august 1986 om vægte (RO 1986 2022), senest ændret den 7. december 2012 (RO 2012 7183)«.
 Afsnit IV, Nærmere principper for udpegelsen af overensstemmelsesvurderingsorganer, affattes således:
 »Ved udpegelsen af overensstemmelsesvurderingsorganer skal de udpegende myndigheder overholde de almindelige principper i bilag 2 til denne aftale og vurderingskriterierne i bilag V til direktiv 2009/23/EF samt i artikel 12 i direktiv 2004/22/EF for de varer, der er omfattet af disse direktiver.«
 Afsnit V, Yderligere bestemmelser, punkt 1 (udveksling af oplysninger), punkt 2 (færdigpakninger) og punkt 3 (mærkning), affattes således:
 »1. Udveksling af oplysninger
 De overensstemmelsesvurderingsorganer, der er anerkendt i medfør af denne aftale, stiller regelmæssigt de i punkt 1.5 i bilag II til direktiv 2009/23/EF omhandlede oplysninger til rådighed for medlemsstaterne og de kompetente schweiziske myndigheder.
 De overensstemmelsesvurderingsorganer, der er anerkendt i medfør af denne aftale, kan anmode om de oplysninger, der omhandles i punkt 1.6 i bilag II til direktiv 2009/23/EF.
 2. Færdigpakninger
 Schweiz anerkender kontroller, der foretages i overensstemmelse med bestemmelserne i de i afsnit I anførte EU-retsakter af et EU-organ, der er anerkendt i henhold til denne aftale, når EU-færdigpakninger bringes i omsætning i Schweiz.
 For så vidt angår den statistiske kontrol af mængder, der er angivet på færdigpakninger, anerkender Den Europæiske Union den schweiziske metode, der er fastlagt i bilag 3, punkt 7, i bekendtgørelse af 5. september 2012 om mængdeangivelse for upakkede og færdigpakkede varer (RS 941.204) som svarende til den EU-metode, der er fastlagt i bilag II til direktiv 75/106/EØF og 76/211/EØF, ændret ved direktiv 78/891/EØF. De schweiziske producenter,


text:
hvis færdigpakninger er i overensstemmelse med EU-lovgivningen, og som er blevet kontrolleret på grundlag af den schweiziske metode, forsyner den del af deres varer, der eksporteres til EU, med e-mærkning.
 3. Mærkning
 3.1.
 Med henblik på denne aftale tilpasses bestemmelserne i Rådets direktiv 2009/34/EF af 23. april 2009 således:
 a)
 I bilag I, punkt 3.1, første led, og i bilag II, punkt 3.1.1.1, litra a), første led, tilføjes følgende til teksten i parentes: »CH for Schweiz«.
 b)
 Tegningerne i bilag II, punkt 3.2.1 suppleres med følgende tegning:
 3.2.
 Uanset artikel 1 i denne aftale er bestemmelserne om mærkning af måleinstrumenter, der bringes i omsætning i Schweiz, som følger:
 Den mærkning, der skal anbringes, er EC-mærkningen og yderligere måletekniske mærkninger eller den pågældende EU-medlemsstats kendingsmærke i henhold til bilag I, punkt 3.1, første led, og bilag II, punkt 3.1.1.1, første led, til Rådets direktiv 2009/34/EF af 23. april 2009«.
 Kapitel 12 (Motorkøretøjer)
 Afsnit I, Love, forskrifter og administrative bestemmelser, affattes således:
 »AFDELING I
 Love, forskrifter og administrative bestemmelser
 Bestemmelser i henhold til artikel 1, stk. 2
 Den Europæiske Union
 1.
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF af 5. september 2007 om fastlæggelse af en ramme for godkendelse af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil samt af systemer, komponenter og separate tekniske enheder til sådanne køretøjer (rammedirektiv) (EUT L 263 af 9.10.2007, s. 1), senest ændret ved Kommissionens forordning (EU) nr. 195/2013 af 7. marts 2013 (EUT L 65 af 8.3.2013, s. 1), og under hensyntagen til listen i bilag IV til direktiv 2007/46/EF, med efterfølgende ændringer indtil 1. december 2013 (herefter benævnt »rammedirektiv 2007/46/EF«)
 Schweiz
 100.
 Bekendtgørelse af 19. juni 1995 om tekniske forskrifter for motordrevne transportkøretøjer og påhængsvogne dertil (RO 1995 4145), senest ændret den 30. november 2012 (RO 2012 7137)
 101.
 Bekendtgørelse af 19. juni 1995 om typegodkendelse af vejkøretøjer (RO 1995 3997), med efterfølgende ændringer indtil 7. december 2012 (RO 2012 7065) og under hensyntagen til ændringer vedtaget i henhold til proceduren i afdeling V, afsnit 1«.
 Afsnit V, afsnit 1, Ændringer til bilag IV hhv. retsakterne i bilag IV til direktiv 2007/46/EF, affattes således:
 »1. Ændringer til bilag IV hhv. retsakterne i bilag IV til direktiv 2007/46/EF
 Med forbehold af artikel 12, stk. 2, skal Den Europæiske Union give Schweiz meddelelse om ændringer til bilag IV og de retsakter, der er opført i bilag IV til direktiv 2007/46/EF efter den 1. december 2013, straks efter deres offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende.
 Schweiz skal straks give Den Europæiske Union meddelelse om de relevante ændringer af den schweiziske lovgivning, senest på datoen for anvendelsen af disse ændringer i Den Europæiske Union.«
 Kapitel 13 (Landbrugs- og skovbrugstraktorer)
 Afdeling I, Love, forskrifter og administrative bestemmelser, affattes således:
 »AFDELING I
 Love, forskrifter og administrative bestemmelser
 Bestemmelser i henhold til artikel 1, stk. 2
 Den Europæiske Union
 1.
 Rådets direktiv 76/432/EØF af 6. april 1976 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om landbrugs- og skovbrugshjultraktorers bremsning, senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/54/EF af 23. september 1997 (EFT L 277 af 10.10.1997, s. 24)
 2.

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
Rådets direktiv 76/763/EØF af 27. juli 1976 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om passagersæder for landbrugs- eller skovbrugshjultraktorer, senest ændret ved Kommissionens direktiv 2010/52/EU af 11. august 2010 (EUT L 213 af 13.8.2010, s. 37)
 3.
 Rådets direktiv 77/537/EØF af 28. juni 1977 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om foranstaltninger mod emission af forurenende stoffer fra dieselmotorer til fremdrift af landbrugs- og skovbrugshjultraktorer, senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/54/EF af 23. september 1997 (EFT L 277 af 10.10.1997, s. 24)
 4.
 Rådets direktiv 78/764/EØF af 25. juli 1978 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om førersæde til landbrugs- og skovbrugshjultraktorer, senest ændret ved Rådets direktiv 2006/96/EF af 20. november 2006 (EUT L 363 af 20.12.2006, s. 81)
 5.
 Rådets direktiv 80/720/EØF af 24. juni 1980 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om betjeningsplads og adgangsforhold til førerplads samt om døre og vinduer i førerhuse på landbrugs- og skovbrugshjultraktorer, senest ændret ved Kommissionens direktiv 2010/62/EU af 8. september 2010 (EUT L 238 af 9.9.2010, s. 7)
 6.
 Rådets direktiv 86/297/EØF af 26. maj 1986 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om kraftudtag på landbrugs- og skovbrugshjultraktorer og skærme dertil, senest ændret ved Kommissionens direktiv 2012/24/EU af 8. oktober 2012 (EUT L 274 af 9.10.2012, s. 24)
 7.
 Rådets direktiv 86/298/EØF af 26. maj 1986 om bagtil- monterede styrtsikre -førerværn på smalsporede landbrugs- og skovbrugshjultraktorer, senest ændret ved Kommissionens direktiv 2010/22/EU af 15. marts 2010 (EUT L 91 af 10.4.2010, s. 1)
 8.
 Rådets direktiv 86/415/EØF af 24. juli 1986 om montering, placering, virkemåde og identifikation af betjeningsanordninger for landbrugs- og skovbrugshjultraktorer, senest ændret ved Kommissionens direktiv 2010/22/EU af 15. marts 2010 (EUT L 91 af 10.4.2010, s. 1)
 9.
 Rådets direktiv 87/402/EØF af 25. juni 1987 om styrtsikre frontmonterede førerværn på smalsporede- landbrugs- og skovbrugshjultraktorer, senest ændret ved Kommissionens direktiv 2010/22/EU af 15. marts 2010 (EUT L 91 af 10.4.2010, s. 1)
 10.
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/25/EF af 22. maj 2000 om foranstaltninger mod emission af forurenende luftarter og partikler fra forbrændingsmotorer til fremdrift af landbrugs- og skovbrugstraktorer og om ændring af Rådets direktiv 74/150/EØF, senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/87/EU af 16. november 2011 (EUT L 301 af 18.11.2011, s. 1)
 11.
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/37/EF af 26. maj 2003 om typegodkendelse af landbrugs- eller skovbrugstraktorer og af deres påhængskøretøjer og udskifteligt trukket materiel samt af systemer, komponenter og tekniske enheder til disse køretøjer og om ophævelse af direktiv 74/150/EØF, senest ændret ved Rådets direktiv 2010/62/EU af 8. september 2010 (EUT L 238 af 9.9.2010, s. 7)
 12.
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/2/EF af 15. januar 2008 om synsfelt og forrudeviskere for landbrugs- og skovbrugshjultraktorer (EUT L 24 af 29.1.2008, s. 30)
 13.
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/57/EF af 13. juli 2009 om førerværn på landbrugs- og skovbrugshjultraktorer (EUT L 261 af 3.10.2009, s. 1)
 14.
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/58/EF af 13. juli 2009 om slæbeanordninger og bakgear på landbrugs- og skovbrugshjultraktorer (EUT L 198 af 30.7.2009, s. 4)
 15.
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv


text:
2009/59/EF af 13. juli 2009 om førerspejle til landbrugs- og skovbrugshjultraktorer (EUT L 198 af 30.7.2009, s. 9)
 16.
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/60/EF af 13. juli 2009 om konstruktivt bestemt maksimalhastighed for landbrugs- og skovbrugstraktorer samt om lad til sådanne traktorer, senest ændret ved Kommissionens direktiv 2010/62/EU af 8. september 2010 (EUT L 238 af 9.9.2010, s. 7)
 17.
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/61/EF af 13. juli 2009 om montering af lygter og lyssignaler på landbrugs- og skovbrugshjultraktorer (EUT L 203 af 5.8.2009, s. 19)
 18.
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/63/EF af 13. juli 2009 om visse dele og specifikationer for landbrugs- og skovbrugshjultraktorer (EUT L 214 af 19.8.2009, s. 23)
 19.
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/64/EF af 13. juli 2009 om radiostøjdæmpning af landbrugs- og skovbrugstraktorer (elektromagnetisk kompatibilitet) (EUT L 216 af 20.8.2009, s. 1)
 20.
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/66/EF af 13. juli 2009 om styreapparater for landbrugs- og skovbrugshjultraktorer (EUT L 201 af 1.8.2009, s. 11)
 21.
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/68/EF af 13. juli 2009 om komponenttypegodkendelse af lygter og lyssignaler på landbrugs- og skovbrugshjultraktorer (EUT L 203 af 5.8.2009, s. 52)
 22.
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/75/EF af 13. juli 2009 om førerværn på landbrugs- og skovbrugshjultraktorer (statisk afprøvning) (EUT L 261 af 3.10.2009, s. 40)
 23.
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/76/EF af 13. juli 2009 om støjniveauet i ørehøjde for førere af landbrugs- og skovbrugshjultraktorer (EUT L 201 af 1.8.2009, s. 18)
 24.
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/144/EF af 30. november 2009 om visse dele af og specifikationer for landbrugs- og skovbrugstraktorer, senest ændret ved Kommissionens direktiv 2013/8/EU af 26. februar 2013 (EUT L 56 af 28.2.2013, s. 8)
 25.
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 167/2013 af 5. februar 2013 om godkendelse og markedsovervågning af landbrugs- og skovbrugstraktorer (EUT L 60 af 2.3.2013, s. 1).
 Schweiz
 100.
 Bekendtgørelse af 19. juni 1995 om tekniske forskrifter for landbrugstraktorer (RO 1995 4171), senest ændret den 2. marts 2012 (RO 2012 1915)
 101.
 Bekendtgørelse af 19. juni 1995 om godkendelse af vejkøretøjer (RO 1995 3997), senest ændret den 7. december 2012 (RO 2012 7065)«.
 Kapitel 15 (Inspektion af god fremstillingspraksis for lægemidler og batchcertificering)
 Afdeling I, Love, forskrifter og administrative bestemmelser, affattes således:
 »AFDELING I
 Love, forskrifter og administrative bestemmelser
 Bestemmelser i henhold til artikel 1, stk. 2
 Den Europæiske Union
 1.
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 af 31. marts 2004 om fastlæggelse af fællesskabsprocedurer for godkendelse og overvågning af human- og veterinærmedicinske lægemidler og om oprettelse af et europæisk lægemiddelagentur (EUT L 136 af 30.4.2004, s. 1), senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1027/2012 af 25. oktober 2012 om ændring af forordning (EF) nr. 726/2004 for så vidt angår lægemiddelovervågning (EUT L 316 af 14.11.2012, s. 38)
 2.
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler (EFT L 311 af 28.11.2001, s. 67), senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/26/EU af 25. oktober 2012 om ændring af direktiv 2001/83/EF


text:
for så vidt angår lægemiddelovervågning (EUT L 299 af 27.10.2012, s. 1)
 3.
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/98/EF af 27. januar 2003 om fastsættelse af standarder for kvaliteten og sikkerheden ved tapning, testning, behandling, opbevaring og distribution af humant blod og blodkomponenter og om ændring af direktiv 2001/83/EF (EUT L 33 af 8.2.2003, s. 30)
 4.
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/82/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for veterinærlægemidler (EFT L 311 af 28.11.2001, s. 1), senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/28/EF af 31. marts 2004 om ændring af direktiv 2001/82/EF om oprettelse af en fællesskabskodeks for veterinærlægemidler (EUT L 136 af 30.4.2004, s. 58)
 5.
 Kommissionens direktiv 2003/94/EF af 8. oktober 2003 om principper og retningslinjer for god fremstillingspraksis for humanmedicinske lægemidler og testpræparater til human brug (EUT L 262 af 14.10.2003, s. 22)
 6.
 Kommissionens direktiv 91/412/EØF af 23. juli 1991 om principper og retningslinjer for god fremstillingspraksis for veterinærmedicinske præparater (EFT L 228 af 17.8.1991, s. 70)
 7.
 Retningslinjer for god distributionspraksis i forbindelse med humanmedicinske lægemidler (EFT C 63 af 1.3.1994, s. 4) (offentliggjort på Europa-Kommissionens websted)
 8.
 EUR-LEX bind 4 — Lægemidler til human og veterinær brug: EU's retningslinjer for god fremstillingspraksis (offentliggjort på Europa-Kommissionens websted)
 9.
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/20/EF af 4. april 2001 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om anvendelse af god klinisk praksis ved gennemførelse af kliniske forsøg med lægemidler til human brug (EFT L 121 af 1.5.2001, s. 34)
 10.
 Kommissionens direktiv 2005/28/EF af 8. april 2005 om principper og detaljerede retningslinjer for god klinisk praksis i forbindelse med testpræparater til human brug og om krav i forbindelse med tilladelse til fremstilling eller import af sådanne præparater (EUT L 91 af 9.4.2005, s. 13)
 Schweiz
 100.
 Forbundslov af 15. december 2000 om lægemidler og medicinsk udstyr (RO 2001 2790), senest ændret den 1. juli 2013 (RO 2013 1493)
 101.
 Bekendtgørelse af 17. oktober 2001 om etableringslicenser (RO 2001 3399), senest ændret den 1. januar 2013 (RO 2012 3631)
 102.
 Bekendtgørelse fra det schweiziske agentur for terapeutiske produkter af 9. november 2001 om kravene vedrørende markedsføringstilladelse for lægemidler (RO 2001 3437), senest ændret den 1. januar 2013 (RO 2012 5651)
 103.
 Bekendtgørelse af 20. september 2013 om kliniske forsøg inden for human forskning (RO 2013 3407)«.


text:
 21.6.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 161/8
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 5/2012
 af 10. februar 2012
 om ændring af bilag I (Dyre- og plantesundhed) og bilag II (Tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Bilag I til aftalen blev ændret ved Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse nr. 125/2011 af 2. december 2011 (1).
 (2)
 Bilag II til aftalen blev ændret ved Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse nr. 129/2011 af 2. december 2011 (2).
 (3)
 Kommissionens forordning (EU) nr. 310/2011 af 28. marts 2011 om ændring af bilag II og III til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 for så vidt angår maksimalgrænseværdierne for restkoncentrationer af aldicarb, bromopropylat, chlorfenvinphos, endosulfan, EPTC, ethion, fenthion, fomesafen, methabenzthiazuron, methidathion, simazin, tetradifon og triforin i eller på visse produkter (3) skal indarbejdes i aftalen.
 (4)
 Kommissionens forordning (EU) nr. 460/2011 af 12. maj 2011 om ændring af bilag III til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 for så vidt angår maksimalgrænseværdierne for restkoncentrationer af chlorantraniliprol (DPX E-2Y45) i eller på gulerødder (4) skal indarbejdes i aftalen.
 (5)
 Kommissionens forordning (EU) nr. 508/2011 af 24. maj 2011 om ændring af bilag II og III til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 for så vidt angår maksimalgrænseværdierne for restkoncentrationer af abamectin, acetamiprid, cyprodinil, difenoconazol, dimethomorph, fenhexamid, proquinazid, prothioconazol, pyraclostrobin, spirotetramat, thiacloprid, thiamethoxam og trifloxystrobin i eller på visse produkter (5) skal indarbejdes i aftalen.
 (6)
 Kommissionens forordning (EU) nr. 520/2011 af 25. maj 2011 om ændring af bilag II og III til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 for så vidt angår maksimalgrænseværdierne for restkoncentrationer af benalaxyl, boscalid, buprofezin, carbofuran, carbosulfan, cypermethrin, fluopicolid, hexythiazox, indoxacarb, metaflumizon, methoxyfenozid, paraquat, prochloraz, spirodiclofen, prothioconazol og zoxamid i eller på visse produkter (6) skal indarbejdes i aftalen.
 (7)
 Kommissionens forordning (EU) nr. 524/2011 af 26. maj 2011 om ændring af bilag II og III til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 for så vidt angår maksimalgrænseværdierne for restkoncentrationer af biphenyl, deltamethrin, ethofumesat, isopyrazam, propiconazol, pymetrozin, pyrimethanil og tebuconazol i eller på visse produkter (7) skal indarbejdes i aftalen.
 (8)
 Kommissionens forordning (EU) nr. 559/2011 af 7. juni 2011 om ændring af bilag II og III til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 for så vidt angår maksimalgrænseværdierne for restkoncentrationer af captan, carbendazim, cyromazin, ethephon, fenamiphos, thiophanat-methyl, triasulfuron og triticonazol i eller på visse produkter (8) skal indarbejdes i aftalen.
 (9)
 Kommissionens forordning (EU) nr. 812/2011 af 10. august 2011 om ændring af bilag III til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 for så vidt angår maksimalgrænseværdierne for restkoncentrationer af dimethomorph, fluopicolid, mandipropamid, metrafenon, nikotin og spirotetramat i eller på visse produkter (9) skal indarbejdes i aftalen.
 (10)
 Kommissionens forordning (EU) nr. 813/2011 af 11. august 2011 om ændring af bilag II


text:
og III til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 for så vidt angår maksimalgrænseværdierne for restkoncentrationer af acequinocyl, emamectinbenzoat, ethametsulfuron-methyl, flubendiamid, fludioxonil, kresoxim-methyl, methoxyfenozid, novaluron, thiacloprid og trifloxystrobin i eller på visse produkter (10) skal indarbejdes i aftalen.
 (11)
 Denne afgørelse vedrører retsforskrifter om foderstoffer og fødevarer. Retsforskrifter om foderstoffer og fødevarer gælder ikke for Liechtenstein, så længe anvendelsen af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om handel med landbrugsprodukter er udvidet til at omfatte Liechtenstein, jf. de sektorspecifikke tilpasninger i bilag I og indledningen til kapitel XII i bilag II til aftalen. Denne afgørelse skal derfor ikke gælde for Liechtenstein —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende led indsættes i punkt 40 (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005) i kapitel II i bilag I til aftalen:
 »—
 32011 R 0310: Kommissionens forordning (EU) nr. 310/2011 af 28. marts 2011 (EUT L 86 af 1.4.2011, s. 1)
 —
 32011 R 0460: Kommissionens forordning (EU) nr. 460/2011 af 12. maj 2011 (EUT L 124 af 13.5.2011, s. 23)
 —
 32011 R 0508: Kommissionens forordning (EU) nr. 508/2011 af 24. maj 2011 (EUT L 137 af 25.5.2011, s. 3)
 —
 32011 R 0520: Kommissionens forordning (EU) nr. 520/2011 af 25. maj 2011 (EUT L 140 af 27.5.2011, s. 2)
 —
 32011 R 0524: Kommissionens forordning (EU) nr. 524/2011 af 26. maj 2011 (EUT L 142 af 28.5.2011, s. 1)
 —
 32011 R 0559: Kommissionens forordning (EU) nr. 559/2011 af 7. juni 2011 (EUT L 152 af 11.6.2011, s. 1)
 —
 32011 R 0812: Kommissionens forordning (EU) nr. 812/2011 af 10. august 2011 (EUT L 208 af 13.8.2011, s. 1)
 —
 32011 R 0813: Kommissionens forordning (EU) nr. 813/2011 af 11. august 2011 (EUT L 208 af 13.8.2011, s. 23).«
 Artikel 2
 Følgende led indsættes i punkt 54zzy (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005) i kapitel XII i bilag II til aftalen:
 »—
 32011 R 0310: Kommissionens forordning (EU) nr. 310/2011 af 28. marts 2011 (EUT L 86 af 1.4.2011, s. 1)
 —
 32011 R 0460: Kommissionens forordning (EU) nr. 460/2011 af 12. maj 2011 (EUT L 124 af 13.5.2011, s. 23)
 —
 32011 R 0508: Kommissionens forordning (EU) nr. 508/2011 af 24. maj 2011 (EUT L 137 af 25.5.2011, s. 3)
 —
 32011 R 0520: Kommissionens forordning (EU) nr. 520/2011 af 25. maj 2011 (EUT L 140 af 27.5.2011, s. 2)
 —
 32011 R 0524: Kommissionens forordning (EU) nr. 524/2011 af 26. maj 2011 (EUT L 142 af 28.5.2011, s. 1)
 —
 32011 R 0559: Kommissionens forordning (EU) nr. 559/2011 af 7. juni 2011 (EUT L 152 af 11.6.2011, s. 1)
 —
 32011 R 0812: Kommissionens forordning (EU) nr. 812/2011 af 10. august 2011 (EUT L 208 af 13.8.2011, s. 1)
 —
 32011 R 0813: Kommissionens forordning (EUF) nr. 813/2011 af 11. august 2011 (EUT L 208 af 13.8.2011, s. 23).«
 Artikel 3
 Den islandske og den norske udgave af forordning (EU) nr. 310/2011, (EU) nr. 460/2011, (EU) nr. 508/2011, (EU) nr. 520/2011, (EU) nr. 524/2011,


text:
(EU) nr. 559/2011, (EU) nr. 812/2011 og (EU) nr. 813/2011, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 4
 Denne afgørelse træder i kraft den 11. februar 2012, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1 (11).
 Artikel 5
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 10. februar 2012.
 På Det Blandede EØS-udvalgs vegne
 Gianluca GRIPPA
 Fungerende formand
 (1) EUT L 76 af 15.3.2012, s. 5.
 (2) EUT L 76 af 15.3.2012, s. 12.
 (3) EUT L 86 af 1.4.2011, s. 1.
 (4) EUT L 124 af 13.5.2011, s. 23.
 (5) EUT L 137 af 25.5.2011, s. 3.
 (6) EUT L 140 af 27.5.2011, s. 2.
 (7) EUT L 142 af 28.5.2011, s. 1.
 (8) EUT L 152 af 11.6.2011, s. 1.
 (9) EUT L 208 af 13.8.2011, s. 1.
 (10) EUT L 208 af 13.8.2011, s. 23.
 (11) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 17.1.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 12/4
 AFGØRELSE Nr. 1/2013 TRUFFET AF LUFTFARTSUDVALGET EU/SCHWEIZ, DER ER OPRETTET I HENHOLD TIL AFTALEN MELLEM DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB OG DET SCHWEIZISKE FORBUND OM LUFTFART
 af 2. december 2013
 om erstatning af bilaget til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om luftfart
 (2014/14/EU)
 LUFTFARTSUDVALGET EU/SCHWEIZ HAR —
 under henvisning til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om luftfart, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 23, stk. 4 —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Eneste artikel
 Aftalens bilag erstattes af bilaget til nærværende afgørelse fra den 1. februar 2014.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 2. december 2013.
 På Det Blandede Udvalgs vegne
 Matthew BALDWIN
 Lederen af Den Europæiske Unions delegation
 Peter MÜLLER
 Lederen af den schweiziske delegation
 BILAG
 For denne aftales vedkommende gælder følgende:
 —
 i kraft af Lissabontraktaten, som trådte i kraft den 1. december 2009, erstattes og efterfølges Det Europæiske Fællesskab af Den Europæiske Union
 —
 når der i retsakterne i dette bilag henvises til Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater, som erstattes af Den Europæiske Unions medlemsstater, eller betingelserne for en forbindelse med dem, gælder henvisningerne i forbindelse med aftalen også for Schweiz eller for betingelserne for en forbindelse med Schweiz
 —
 henvisningerne til Rådets forordning (EØF) nr. 2407/92 og nr. 2408/92 i artikel 4, 15, 18, 27 og 35 i aftalen forstås som henvisninger til forordning (EF) nr. 1008/2008
 —
 hvis ikke andet gælder efter denne aftales artikel 15, omfatter udtrykket »EF-luftfartsselskab«, når det anvendes i nedenstående EF-direktiver og -forordninger, også luftfartsselskaber, der er driftsgodkendt og har deres vigtigste forretningsområde og eventuelle hovedkontor i Schweiz, jf. Rådets og Europa-Parlamentets forordning (EF) nr. 1008/2008. Enhver henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2407/92 forstås som en henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1008/2008
 —
 enhver henvisning i følgende tekster til traktatens artikel 81 og 82 eller til artikel 101 og 102 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde forstås som en henvisning til denne aftales artikel 8 og 9.
 1. Luftfartsliberalisering og andre regler for civil luftfart
 Nr. 1008/2008/EF
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 24. september 2008 om fælles regler for driften af lufttrafiktjenester i Fællesskabet
 Nr. 2000/79/EF
 Rådets direktiv af 27. november 2000 om iværksættelse af den europæiske aftale om tilrettelæggelse af arbejdstiden for mobile arbejdstagere i civil luftfart, som er indgået af Sammenslutningen af Europæiske Luftfartsselskaber (AEA), European Transport Workers' Federation (ETF), European Cockpit Association (ECA), Den Europæiske Organisation for Regionale Luftfartsselskaber (ERA) og Den Internationale Charterflysammenslutning (IACA)
 Nr. 93/104/EF
 Rådets direktiv af 23. november 1993 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden, som ændret ved:
 —
 direktiv 2000/34/EF
 Nr. 437/2003/EF
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 27. februar 2003 om indberetning af statistiske oplysninger om passager-, fragt- og postflyvning
 Nr. 1358/2003/EF
 Kommissionens forordning af 31. juli 2003 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 437/2003 om indberetning af statistiske oplysninger om passager-, fragt- og postflyvning og om ændring af bilag I og II hertil
 Nr. 785/2004/EF
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning af


text:
21. april 2004 om forsikringskrav til luftfartsselskaber og luftfartøjsoperatører som ændret ved:
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 285/2010
 Nr. 95/93/EF
 Rådets forordning af 18. januar 1993 om fælles regler for tildeling af ankomst- og afgangstidspunkter i Fællesskabets lufthavne (artikel 1-12), som ændret ved:
 —
 Forordning (EF) nr. 793/2004
 Nr. 2009/12/EF
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv af 11. marts 2009 om lufthavnsafgifter
 Nr. 96/67/EF
 Rådets direktiv af 15. oktober 1996 om adgang til ground handling-markedet i Fællesskabets lufthavne
 (Artikel 1-9, 11-23 og 25)
 Nr. 80/2009/EF
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 14. januar 2009 om en adfærdskodeks for edb-reservationssystemer og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 2299/89
 2. Konkurrenceregler
 Nr. 3975/87/EØF
 Rådets forordning af 14. december 1987 om fastsættelse af fremgangsmåden ved anvendelse af konkurrencereglerne på virksomheder i luftfartssektoren (artikel 6, stk. 3), som ændret senest ved:
 —
 Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 (artikel 1-13, 15-45)
 Nr. 1/2003/EF
 Rådets forordning af 16. december 2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (artikel 1-13, 15-45)
 (I det omfang denne forordning er relevant for anvendelsen af denne aftale. Indsættelsen af denne forordning berører ikke opgavefordelingen i henhold til denne aftale).
 Forordning nr. 17/62 er ophævet ved forordning nr. 1/2003 med undtagelse af artikel 8, stk. 3, som fortsat finder anvendelse på beslutninger, der er vedtaget i henhold til traktatens artikel 81, stk. 3, før anvendelsesdatoen for denne forordning, indtil udløbet af gyldighedsperioden for disse beslutninger.
 Nr. 773/2004/EF
 Kommissionens forordning af 7. april 2004 om Kommissionens gennemførelse af procedurer i henhold til EF-traktatens artikel 81 og 82, som ændret ved:
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 1792/2006
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 622/2008
 Nr. 139/2004/EF
 Rådets forordning af 20. januar 2004 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser (»EF-fusionsforordningen«)
 (Artikel 1-18, artikel 19, stk. 1 og 2, og artikel 20-23)
 For så vidt angår fusionsforordningens artikel 4, stk. 5, gælder følgende mellem Det Europæiske Fællesskab og Schweiz:
 (1)
 Hvad angår fusioner, som de er defineret i artikel 3 i forordning (EF) nr. 139/2004, og som ikke har fællesskabsdimension som defineret i samme forordnings artikel 1, og som vil kunne efterprøves i henhold til den nationale konkurrencelovgivning i mindst tre medlemsstater og Det Schweiziske Forbund, kan personer eller virksomheder som anført i samme forordnings artikel 4, stk. 2, før anmeldelsen til de kompetente myndigheder ved en begrundet erklæring meddele Europa-Kommissionen, at fusionen bør behandles af Kommissionen.
 (2)
 Europa-Kommissionen videresender omgående alle erklæringer i henhold til artikel 4, stk. 5, i forordning (EF) nr. 139/2004 og ovenstående afsnit til Det Schweiziske Forbund.
 (3)
 Har Det Schweiziske Forbund tilkendegivet, at det ikke indvilliger i anmodningen om at henvise sagen, forbliver kompetencen hos den kompetente schweiziske konkurrencemyndighed, og sagen henvises ikke fra Det Schweiziske Forbund i henhold til dette afsnit.
 Hvad angår de i fusionsforordningens artikel 4, stk. 4 og 5, artikel 9, stk. 2 og 6, og artikel 22, stk. 2, nævnte tidsfrister, gælder følgende:
 (1)
 Europa-Kommissionen fremsender omgående alle relevante dokumenter i henhold til artikel 4, stk. 4 og 5, artikel 9, stk. 2 og 6,


text:
og artikel 22, stk. 2, til den kompetente schweiziske konkurrencemyndighed.
 (2)
 De tidsfrister, der er anført i forordning (EF) nr. 139/2004, artikel 4, stk. 4 og 5, artikel 9, stk. 2 og 6, og artikel 22, stk. 2, begynder for Det Schweiziske Forbunds vedkommende at løbe, når den kompetente schweiziske konkurrencemyndighed modtager de relevante dokumenter.
 Nr. 802/2004/EF
 Kommissionens forordning af 7. april 2004 om gennemførelse af Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser (artikel 1-24), som ændret ved:
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 1792/2006
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 1033/2008
 Nr. 2006/111/EF
 Kommissionens direktiv af 16. november 2006 om gennemskueligheden af de økonomiske forbindelser mellem medlemsstaterne og de offentlige virksomheder og om den finansielle gennemskuelighed i bestemte virksomheder.
 Nr. 487/2009/EF
 Rådets forordning af 25. maj 2009 om anvendelse af traktatens artikel 81, stk. 3, på visse kategorier af aftaler og samordnet praksis inden for luftfartssektoren
 3. Luftfartssikkerhed
 Nr. 216/2008/EF
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 20. februar 2008 om fælles regler for civil luftfart og om oprettelse af et europæisk luftfartssikkerhedsagentur, og om ophævelse af Rådets direktiv 91/670/EØF, forordning (EF) nr. 1592/2002 og direktiv 2004/36/EF som ændret ved:
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 690/2009
 —
 Forordning (EF) nr. 1108/2009
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 6/2013
 Luftfartssikkerhedsagenturet (EASA) besidder også i Schweiz den kompetence, som forordningens bestemmelser tillægger det.
 Kommissionen besidder også i Schweiz den kompetence, som den er tildelt i henhold til artikel 11, stk. 2, artikel 14, stk. 5 og 7, artikel 24, stk. 5, artikel 25, stk. 1, artikel 38, stk. 3, nr. i), artikel 39, stk. 1, artikel 40, stk. 3, artikel 41, stk. 3 og 5, artikel 42, stk. 4, artikel 54, stk. 1 and artikel 61, stk. 3.
 Uanset den horisontale tilpasning i det andet led i bilaget til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om luftfart er Schweiz ikke omfattet af henvisningerne til »medlemsstater« i forordningens artikel 65 eller i bestemmelserne i afgørelse 1999/468/EF, som der henvises til i denne afgørelse.
 Intet i denne forordning må fortolkes på en sådan måde, at EASA bemyndiges til at handle på Schweiz' vegne i forbindelse med internationale aftaler, medmindre der er tale om at bistå med overholdelsen af dets forpligtelser i henhold til sådanne aftaler.
 Forordningens bestemmelser gælder i forbindelse med denne aftale med følgende tilpasninger:
 a)
 Artikel 12 ændres således:
 i)
 i stk. 1 indsættes ordene »eller Schweiz« efter ordet »Fællesskabet«
 ii)
 i stk. 2, litra a), indsættes ordene »eller Schweiz« efter ordet »Fællesskabet«
 iii)
 stk. 2, litra b) og c), udgår
 iv)
 følgende stykke tilføjes:
 »3. Når Fællesskabet forhandler med et tredjeland for at indgå en aftale, som fastsætter, at en medlemsstat eller EASA må udstede certifikater på grundlag af certifikater udstedt af det pågældende tredjelands luftfartsmyndigheder, bestræber det sig på at opnå et tilbud fra Schweiz om en lignende aftale med det pågældende tredjeland. Schweiz bestræber sig på sin side på at indgå aftaler med tredjelande, som svarer til Fællesskabets aftaler med disse«.
 b)
 i artikel 29 tilføjes


text:
følgende stykke:
 »4. Uanset artikel 12, stk. 2, litra a), i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Fællesskaberne kan schweiziske statsborgere, som råder over alle deres borgerrettigheder, blive ansat på kontrakt af agenturets administrerende direktør.«
 c)
 i artikel 30 indsættes følgende stykke:
 »Schweiz anvender protokollen vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter, jf. bilag A til nærværende bilag, på agenturet i overensstemmelse med tillægget til bilag A.«
 d)
 i artikel 37 indsættes følgende stykke:
 »Schweiz deltager fuldt ud i bestyrelsen og har i denne de samme rettigheder og forpligtelser som EU-medlemsstater med undtagelse af stemmeret.«
 e)
 i artikel 59 tilføjes følgende stykke:
 »12. Schweiz medvirker til at yde det finansielle bidrag, der er omhandlet i stk. 1, litra b), efter følgende formel:
 hvor:
 S
 =
 den del af EASA’s budget, som ikke dækkes af de gebyrer og betalinger, der er omhandlet i stk. 1, litra c) og d)
 a
 =
 antallet af associerede stater
 b
 =
 antallet af EU-medlemsstater
 c
 =
 Schweiz' bidrag til ICAO's budget
 C
 =
 medlemsstaternes og de associerede staters samlede bidrag til ICAO's budget.«
 f)
 i artikel 61 indsættes følgende stykke:
 »Bestemmelserne om Fællesskabets finanskontrol i Schweiz af deltagerne i agenturets aktiviteter findes i bilag B til nærværende bilag.«
 g)
 Bilag II til forordningen udvides til at omfatte følgende luftfartøjer som produkter, der er omfattet af artikel 2, stk. 3, litra a), punkt ii), i Kommissionens forordning (EF) nr. 1702/2003 af 24. september 2003 om gennemførelsesbestemmelser for luftdygtigheds- og miljøcertificering af luftfartøjer og hermed forbundet materiel, dele og apparatur og for certificering af konstruktions- og produktionsorganisationer (1):
 A/c - [HB-IDJ] – type CL600-2B19
 A/c - [HB-IKR, HB-IMY, HB-IWY] – type Gulfstream G-IV
 A/c - [HB-IMJ, HB-IVZ, HB-JES] – type Gulfstream G-V
 A/c - [HB-XJF, HB-ZCW, HB-ZDF] – type MD900
 Nr. 1108/2009/EF
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 21. oktober 2009 om ændring af forordning (EF) nr. 216/2008 for så vidt angår flyvepladser, lufttrafikstyring og luftfartstjenester, og om ophævelse af direktiv 2006/23/EF
 Nr. 805/2011/EU
 Kommissionens forordning af 10. august 2011 om fastlæggelse af nærmere regler for flyveledercertifikater og visse certifikater i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 216/2008
 Nr. 1178/2011/EU
 Kommissionens forordning af 3. november 2011 om fastsættelse af tekniske krav og administrative procedurer for flyvebesætninger i civil luftfart i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 216/2008, som ændret ved:
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 290/2012
 Nr. 3922/91/EØF
 Rådets forordning af 16. december 1991 om harmonisering af tekniske krav og administrative procedurer inden for civil luftfart (artikel 1-3, artikel 4, stk. 2, artikel 5-11 og artikel 13), som ændret senest ved:
 —
 Forordning (EF) nr. 1899/2006
 —
 Forordning (EF) nr. 1900/2006
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 8/2008
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 859/2008
 Nr. 996/2010/EU
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 20. oktober 2010 om undersøgelse og forebyggelse af havarier og hændelser inden for civil luftfart og om ophævelse af direktiv 94/56/EF
 Nr. 2004/36/EF
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv af 21. april 2004 om sikkerhed forbundet med tredjelandes luftfartøjer, der benytter Fællesskabets lufthavne (artikel 1-9 og


text:
11-14), som ændret senest ved:
 —
 Kommissionens direktiv 2008/49/EF
 Nr. 351/2008/EF
 Kommissionens forordning af 16. april 2008 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/36/EF med hensyn til opprioriteringen af rampeinspektioner af luftfartøjer, der benytter Fællesskabets lufthavne
 Nr. 768/2006/EF
 Kommissionens forordning af 19. maj 2006 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/36/EF med hensyn til indsamling og udveksling af oplysninger om sikkerhed i forbindelse med luftfartøjer, der benytter Fællesskabets lufthavne, og forvaltning af informationssystemet
 Nr. 2003/42/EF
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv af 13. juni 2003 om indberetning af hændelser inden for civil luftfart (artikel 1-12)
 Nr. 1321/2007/EF
 Kommissionens forordning af 12. november 2007 om nærmere regler for registrering i en central database af oplysninger om hændelser inden for civil luftfart, som udveksles i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/42/EF
 Nr. 1330/2007/EF
 Kommissionens forordning af 24. september 2007 om nærmere regler for videregivelse af oplysninger om hændelser inden for civil luftfart til berørte parter i overensstemmelse med artikel 7, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/42/EF
 Nr. 1702/2003/EF
 Kommissionens forordning af 24. september 2003 om gennemførelsesbestemmelser for luftdygtigheds- og miljøcertificering af luftfartøjer og hermed forbundet materiel, dele og apparatur og for certificering af konstruktions- og produktionsorganisationer, som ændret ved:
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 335/2007
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 381/2005
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 375/2007
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 706/2006
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 287/2008
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 1057/2008
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 1194/2009
 Inden for rammerne af denne aftale skal bestemmelserne i forordningen forstås således:
 Artikel 2 ændres således:
 I stk. 3, 4, 6, 8, 10, 11, 13 og 14 ændres datoen »28. september 2003« til »ikrafttrædelsesdatoen for den afgørelse i Luftfartsudvalget Fællesskabet/Schweiz, som indarbejder forordning (EF) nr. 216/2008 i bilaget til forordningen.«
 Nr. 2042/2003/EF
 Kommissionens forordning af 20. november 2003 om vedvarende luftdygtighed af luftfartøjer og luftfartøjsmateriel, -dele og -apparatur og om godkendelse af organisationer og personale, der deltager i disse opgaver, som ændret ved:
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 707/2006
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 376/2007
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 1056/2008
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 127/2010
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 962/2010
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 1149/2011
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 593/2012
 Nr. 104/2004/EF
 Kommissionens forordning af 22. januar 2004 om fastsættelse af regler for organisation og sammensætning af klagenævnet for Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagentur
 Nr. 593/2007/EF
 Kommissionens forordning af 31. maj 2007 om Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagenturs vederlag og gebyrer, som ændret senest ved:
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 1356/2008
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 494/2012
 Nr. 2111/2005/EF
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 14. december 2005 om opstilling af en fællesskabsliste over luftfartsselskaber med driftsforbud i Fællesskabet og oplysning til passagerer om det transporterende luftfartsselskabs identitet, samt ophævelse af artikel 9 i direktiv 2004/36/EF
 Nr. 473/2006/EF
 Kommissionens forordning af 22. marts 2006 om gennemførelsesbestemmelser til den fællesskabsliste over luftfartsselskaber med driftsforbud i Fællesskabet, der er omhandlet i kapitel II i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2111/2005
 Nr. 474/2006/EF
 Kommissionens forordning af 22. marts 2006 om


text:
opstilling af fællesskabslisten over luftfartsselskaber med driftsforbud i Fællesskabet i henhold til kapitel II i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2111/2005, som ændret senest ved:
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 659/2013 (2)
 Nr. 1332/2011/EU
 Kommissionens forordning af 16. december 2011 om fastlæggelse af fælles krav til udnyttelse af luftrummet og operationelle procedurer til forebyggelse af kollisioner i luften
 Nr. 646/2012/EU
 Kommissionens gennemførelsesforordning af 16. juli 2012 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende bøder og tvangsbøder i henhold til bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 216/2008
 Nr. 748/2012/EU
 Kommissionens forordning af 3. august 2012 om gennemførelsesbestemmelser for luftdygtigheds- og miljøcertificering af luftfartøjer og hermed forbundet materiel, dele og apparatur og for certificering af konstruktions- og produktionsorganisationer, som ændret ved:
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 7/2013
 Nr. 965/2012/EU
 Kommissionens forordning af 5. oktober 2012 om fastsættelse af tekniske krav og administrative procedurer for flyveoperationer i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 216/2008
 Nr. 2012/780/EU
 Kommissionens afgørelse af 5. december 2012 om adgangsrettigheder til det centrale europæiske register over sikkerhedsanbefalinger i henhold til artikel 18, stk. 5, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 996/2010 om undersøgelse og forebyggelse af havarier og hændelser inden for civil luftfart og om ophævelse af direktiv 94/56/EF
 Nr. 628/2013/EU
 Kommissionens gennemførelsesforordning af 28. juni 2013 om Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagenturs arbejdsmetoder ved standardinspektioner og overvågning af anvendelsen af bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 216/2008, og om ophævelse af Kommissionens forordning (EF) nr. 736/2006
 4. Security i luftfarten
 Nr. 300/2008/EF
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 11. marts 2008 om fælles bestemmelser om sikkerhed inden for civil luftfart og om ophævelse af forordning (EF) nr. 2320/2002
 Nr. 272/2009/EF
 Kommissionens forordning af 2. april 2009 om supplering af de fælles grundlæggende normer for civil luftfartssikkerhed som fastlagt i bilaget til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 300/2008, som ændret ved:
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 297/2010
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 720/2011
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 1141/2011
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 245/2013
 Nr. 1254/2009/EU
 Kommissionens forordning af 18. december 2009 om fastlæggelse af kriterier for medlemsstaternes fravigelse af de fælles grundlæggende normer for den civile luftfarts sikkerhed og vedtagelse af alternative sikkerhedsforanstaltninger
 Nr. 18/2010/EU
 Kommissionens forordning af 8. januar 2010 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 300/2008 med hensyn til specifikationer for nationale kvalitetskontrolprogrammer vedrørende sikkerhed inden for civil luftfart
 Nr. 72/2010/EU
 Kommissionens forordning af 26. januar 2010 om fastlæggelse af procedurer for Kommissionens inspektioner af sikkerheden inden for civil luftfart
 Nr. 185/2010/EU
 Kommissionens forordning af 4. marts 2010 om detaljerede foranstaltninger til gennemførelse af grundlæggende fælles normer for luftfartssikkerhed, som ændret ved:
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 357/2010
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 358/2010
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 573/2010
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 983/2010
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 334/2011
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 859/2011
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1087/2011
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1147/2011
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 173/2012
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 711/2012
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1082/2012
 —
 Kommissionens


text:
gennemførelsesforordning (EU) nr. 104/2013
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 246/2013
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 654/2013
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1116/2013
 Nr. 2010/774/EU
 Kommissionens afgørelse af 13. april 2010 om detaljerede foranstaltninger til gennemførelse af de fælles grundlæggende normer for luftfartssikkerhed, der indeholder oplysninger som omhandlet i artikel 18, litra a), i forordning (EF) nr. 300/2008 som ændret ved:
 —
 Kommissionens afgørelse 2010/2604/EU
 —
 Kommissionens afgørelse 2010/3572/EU
 —
 Kommissionens afgørelse 2010/9139/EU
 —
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2011/5862/EU
 —
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2011/8042/EU
 —
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2011/9407/EU
 —
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2012/1228/EU
 —
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2012/5672/EU
 —
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2012/5880/EU
 —
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2013/1587/EU
 —
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2013/2045/EU
 —
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2013/4180/EU
 —
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2013/7275/EU
 Nr. 2013/511/EU
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse af 4. februar 2013 for så vidt angår screening af passagerer og andre personer end passagerer ved hjælp af en kombination af spordetektionsudstyr — Explosive Trace Detection equipment — (ETD-udstyr) og håndholdt metaldetektorudstyr (HHMD-udstyr)
 5. Lufttrafikstyring
 Nr. 549/2004/EF
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 10. marts 2004 om rammerne for oprettelse af et fælles europæisk luftrum (»rammeforordningen«) som ændret ved:
 —
 Forordning (EF) nr. 1070/2009
 Kommissionen besidder i Schweiz den kompetence, som den er tildelt i henhold til artikel 6, 8, 10, 11 og 12.
 I artikel 10 foretages følgende ændringer:
 I stk. 2 affattes ordene »på fællesskabsplan« som »på fællesskabsplan, hvori Schweiz deltager«.
 Uanset den horisontale tilpasning, der henvises til i det andet led i bilaget til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om luftfart, gælder henvisningerne til »medlemsstaterne« i artikel 5 i forordning (EF) nr. 549/2004 eller i bestemmelserne i afgørelse 1999/468/EF, som der henvises til i denne bestemmelse, ikke for Schweiz.
 Nr. 550/2004/EF
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 10. marts 2004 om udøvelse af luftfartstjenester i det fælles europæiske luftrum (»luftfartstjenesteforordningen«) som ændret ved:
 —
 Forordning (EF) nr. 1070/2009
 Kommissionen besidder i henseende til Schweiz den kompetence, som den er tildelt i henhold til artikel 9a, 9b, 15a, 16 og 17.
 Forordningens bestemmelser skal i forbindelse med denne aftale ændres således:
 a)
 I artikel 3 foretages følgende ændringer:
 I stk. 2 indsættes ordene »og Schweiz« efter ordet »Fællesskabet«.
 b)
 Artikel 7 ændres således:
 I stk. 1 og stk. 6 indsættes ordene »og Schweiz« efter ordet »Fællesskabet«.
 c)
 Artikel 8 ændres således:
 I stk. 1 indsættes ordene »og Schweiz« efter ordet »Fællesskabet«.
 d)
 Artikel 10 ændres således:
 I stk. 1 indsættes ordene »og Schweiz« efter ordet »Fællesskabet«.
 e)
 Artikel 16, stk. 3, affattes således:
 »3. Kommissionen fremsender sin afgørelse til medlemsstaterne og underretter tjenesteudøveren herom, for så vidt denne er retligt berørt.«
 Nr. 551/2004/EF
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 10. marts 2004 om organisation og udnyttelse af det fælles europæiske luftrum (»luftrumsforordningen«) som ændret ved:
 —
 Forordning (EF) nr. 1070/2009
 De beføjelser, Kommissionen har i henhold til artikel 3a, 6, og 10, har den også i Schweiz.
 Nr. 552/2004/EF
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 10. marts 2004 om interoperabilitet i det europæiske lufttrafikstyringsnet (»interoperabilitetsforordningen«) som ændret ved:
 —
 Forordning (EF) nr. 1070/2009
 De beføjelser, Kommissionen har i henhold til artikel


text:
4 og 7 samt artikel 10, stk. 3, har den også i Schweiz.
 Forordningens bestemmelser skal i forbindelse med denne aftale ændres således:
 a)
 Artikel 5 ændres således:
 I stk. 2 indsættes ordene »eller Schweiz« efter ordet »Fællesskabet«.
 b)
 Artikel 7 ændres således:
 I stk. 4 indsættes ordene »eller Schweiz« efter ordet »Fællesskabet«.
 c)
 I bilag III foretages følgende ændringer:
 I afsnit 3, andet og sidste led, indsættes ordene »eller Schweiz« efter ordet »Fællesskabet«.
 Nr. 2150/2005/EF
 Kommissionens forordning af 23. december 2005 om fastsættelse af fælles regler for fleksibel udnyttelse af luftrummet
 Nr. 1033/2006/EF
 Kommissionens forordning af 4. juli 2006 om procedurekravene for flyveplaner i fasen før flyvning i det fælles europæiske luftrum, senest ændret ved:
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 929/2010
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 428/2013
 Nr. 1032/2006/EF
 Kommissionens forordning af 6. juli 2006 om krav til automatiske systemer til udveksling af flyvedata med henblik på anmeldelse, koordination og overdragelse af flyvninger mellem flyvekontrolenheder, som ændret senest ved:
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 30/2009
 Nr. 1794/2006/EF
 Kommissionens forordning af 6. december 2006 om en fælles afgiftsordning for luftfartstjenester, som ændret senest ved:
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 1191/2010
 Nr. 730/2006/EF
 Kommissionens forordning af 11. maj 2006 om luftrumsklassifikation og adgang til flyvninger udført efter visuelflyvereglerne over flyveniveau 195
 Nr. 219/2007/EF
 Rådets forordning af 27. februar 2007 om oprettelse af et fællesforetagende til udvikling af en ny generation af det europæiske lufttrafikstyringssystem (SESAR), som ændret senest ved:
 —
 Rådets forordning (EF) nr. 1361/2008
 Nr. 633/2007/EF
 Kommissionens forordning af 7. juni 2007 om krav til anvendelse af en flyvedataoverførselsprotokol med henblik på anmeldelse, samordning og overdragelse af flyvninger mellem flyvekontrolenheder, ændret ved:
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 283/2011
 Nr. 482/2008/EF
 Kommissionens forordning af 30. maj 2008 om etablering af et softwaresikringssystem, der skal indføres af luftfartstjenesteudøvere, og om ændring af bilag II til forordning (EF) nr. 2096/2005
 Nr. 29/2009/EF
 Kommissionens forordning af 16. januar 2009 om fastlæggelse af krav til datalink-tjenester i det fælles europæiske luftrum
 Forordningens bestemmelser gælder i forbindelse med denne aftale med følgende tilpasninger:
 »Schweiz UIR« indsættes i bilag I, del A.
 Nr. 262/2009/EF
 Kommissionens forordning af 30. marts 2009 om fastsættelse af krav for den koordinerede tildeling og brug af Mode S-interrogator-koder i det fælles europæiske luftrum
 Nr. 73/2010/EU
 Kommissionens forordning af 26. januar 2010 om fastlæggelse af krav til luftfartsdatas og luftfartsinformations kvalitet i det fælles europæiske luftrum
 Nr. 255/2010/EU
 Kommissionens forordning af 25. marts 2010 om fastlæggelse af fælles regler for lufttrafikregulering (ATFM)
 Nr. 691/2010/EU
 Kommissionens forordning af 29. juli 2010 om oprettelse af en præstationsordning for luftfartstjenester og netfunktioner og om ændring af forordning (EF) nr. 2096/2005 om fælles krav til udøvelse af luftfartstjenester, som ændret ved:
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1216/2011
 Korrigerende foranstaltninger, der er vedtaget af Kommissionen i henhold til forordningens artikel 14, stk. 3, er bindende for Schweiz, efter at de er blevet vedtaget ved en afgørelse i Det Blandede Udvalg.
 Nr. 2010/5134/EU
 Kommissionens afgørelse af 29. juli 2010 om udpegning af et præstationsvurderingsorgan for det fælles europæiske luftrum


text:
Nr. 2010/5110/EU
 Kommissionens afgørelse af 12. august 2010 om udpegning af en systemkoordinator for funktionelle luftrumsblokke i forbindelse med det fælles europæiske luftrum
 Nr. 176/2011/EU
 Kommissionens forordning af 24. februar 2011 om oplysninger, som skal forelægges forud for oprettelse eller ændring af en funktionel luftrumsblok
 Nr. 2011/121/EU
 Kommissionens afgørelse af 21. februar 2011 om fastsættelse af EU-dækkende præstationsmål og varslingstærskelværdier for udøvelse af luftfartstjenester for årene 2012 til 2014
 Nr. 677/2011/EU
 Kommissionens forordning af 7. juli 2011 om detaljerede bestemmelser for gennemførelsen af netfunktioner for lufttrafikstyring (ATM) og om ændring af forordning (EU) nr. 691/2010
 Nr. 2011/4130/EU
 Kommissionens afgørelse af 7. juli 2011 om udnævnelse af en netforvalter for lufttrafikstyringsnetfunktionerne i det fælles europæiske luftrum
 Nr. 1034/2011/EU
 Kommissionens gennemførelsesforordning af 17. oktober 2011 om tilsyn med sikkerheden i forbindelse med lufttrafikstyring og luftfartstjenester og om ændring af forordning (EU) nr. 691/2010
 Nr. 1035/2011/EU
 Kommissionens gennemførelsesforordning af 17. oktober 2011 om fastsættelse af fælles krav til udøvelse af luftfartstjenester og om ændring af forordning (EF) nr. 482/2008 og (EU) nr. 691/2010
 Nr. 1206/2011/EU
 Kommissionens gennemførelsesforordning af 22. november 2011 om fastlæggelse af krav til luftfartøjsidentifikation med henblik på overvågning af det fælles europæiske luftrum
 Forordningens bestemmelser gælder i forbindelse med denne aftale med følgende tilpasninger:
 »Schweiz UIR« indsættes i bilag I.
 Nr. 1207/2011/EU
 Kommissionens gennemførelsesforordning af 22. november 2011 om fastlæggelse af krav til overvågningens præstationer og interoperabilitet i det fælles europæiske luftrum
 Nr. 1079/2012/EU
 Kommissionens gennemførelsesforordning af 16. november 2012 om krav til talekanaladskillelse for det fælles europæiske luftrum, som ændret ved:
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 657/2013
 Nr. 390/2013/EU
 Kommissionens gennemførelsesforordning af 3. maj 2013 om oprettelse af en præstationsordning for luftfartstjenester og netfunktioner
 Nr. 391/2013/EU
 Kommissionens gennemførelsesforordning af 3. maj 2013 om en fælles afgiftsordning for luftfartstjenester
 Nr. 409/2013/EU
 Kommissionens gennemførelsesforordning af 3. maj 2013 om definition af fælles projekter, etablering af en ledelsesordning og afdækning af incitamenter til støtte for gennemførelsen af den europæiske masterplan for lufttrafikstyringen
 6. Miljø og støj
 Nr. 2002/30/EF
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv af 26. marts 2002 om bestemmelser og procedurer med henblik på indførelse af støjrelaterede driftsrestriktioner i Fællesskabets lufthavne (artikel 1-12 og 14-18).
 (De ændringer af bilag I, der hidrører fra bilag II, kapitel 8 (Transportpolitik), afsnit G (Lufttransport), punkt 2, i akten vedrørende vilkårene for Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union, er gældende).
 Nr. 89/629/EØF
 Rådets direktiv af 4. december 1989 om begrænsning af støjemissionen fra civile subsoniske jetfly
 (Artikel 1-8)
 Nr. 2006/93/EF
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv af 12. december 2006 om regulering af operationen af flyvemaskiner, der henhører under bind I, del II, kapitel 3, i bilag 16 til konventionen angående international civil luftfart, anden udgave (1988)
 7. Forbrugerbeskyttelse
 Nr. 90/314/EØF
 Rådets direktiv af 13. juni 1990 om pakkerejser, herunder pakkeferier og pakketure
 (Artikel 1-10)
 Nr. 93/13/EØF
 Rådets direktiv af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler
 (Artikel


text:
1-11)
 Nr. 2027/97/EF
 Rådets forordning af 9. oktober 1997 om luftfartsselskabers erstatningsansvar i tilfælde af ulykker (artikel 1-8), som ændret ved:
 —
 Forordning (EF) nr. 889/2002
 Nr. 261/2004/EF
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 11. februar 2004 om fælles bestemmelser om kompensation og bistand til luftfartspassagerer ved boardingafvisning og ved aflysning eller lange forsinkelser og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 295/91
 (Artikel 1-18)
 Nr. 1107/2006/EF
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 5. juli 2006 om handicappede og bevægelseshæmmede personers rettigheder, når de rejser med fly
 8. Diverse produkter
 Nr. 2003/96/EF
 Rådets direktiv af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet
 (Artikel 14, stk. 1, litra b), og artikel 14, stk. 2).
 9. Bilag:
 A
 :
 Protokol vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter
 B
 :
 Bestemmelser om Den Europæiske Unions finanskontrol af schweiziske deltagere i EASA’s aktiviteter
 (1) EUT L 243 af 27.9.2003, s. 6.
 (2) Denne forordning finder anvendelse i Schweiz, så længe den er i kraft i EU.
 BILAG A
 PROTOKOL VEDRØRENDE DEN EUROPÆISKE UNIONS PRIVILEGIER OG IMMUNITETER
 DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER,
 SOM TAGER I BETRAGTNING, at Den Europæiske Union og Euratom i henhold til artikel 343 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og artikel 191 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab (Euratom) på medlemsstaternes områder skal nyde de for opfyldelsen af deres opgaver nødvendige privilegier og immuniteter,
 ER BLEVET ENIGE OM følgende bestemmelser, der knyttes som bilag til traktaten om Den Europæiske Union, traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab:
 KAPITEL I
 DEN EUROPÆISKE UNIONS EJENDOM, PENGEMIDLER, AKTIVER OG FORRETNINGER
 Artikel 1
 Unionens lokaler og bygninger er ukrænkelige. De er fritaget for ransagning, rekvisition, beslaglæggelse og ekspropriation. Unionens ejendom og aktiver kan ikke uden bemyndigelse fra Domstolen gøres til genstand for tvangsforanstaltninger, hvad enten disse er af administrativ eller judiciel art.
 Artikel 2
 Unionens arkiver er ukrænkelige.
 Artikel 3
 Unionen, dens aktiver, indtægter og øvrige ejendom er fritaget for alle direkte skatter.
 Medlemsstaternes regeringer skal, hver gang det er muligt, træffe egnede forholdsregler med henblik på eftergivelse eller tilbagebetaling af indirekte skatter og afgifter, der indgår i prisen for fast ejendom eller løsøre, når Unionen til tjenestebrug foretager større indkøb, hvis pris omfatter skatter og afgifter af denne art. Anvendelsen af disse bestemmelser må dog ikke fordreje konkurrencevilkårene inden for Unionen.
 Der indrømmes ingen fritagelse for afgifter, skatter og gebyrer, som blot udgør betaling for almennyttige offentlige ydelser.
 Artikel 4
 Unionen er fritaget for al told, såvel som for forbud og restriktioner vedrørende indførsel og udførsel af genstande, der er bestemt til tjenestebrug; de således indførte genstande må ikke afhændes i det land, til hvilket de er blevet importeret — hverken mod eller uden vederlag — medmindre det sker på betingelser, som godkendes af det pågældende lands regering.
 Unionen er endvidere fritaget for al told samt for forbud og restriktioner vedrørende indførsel og udførsel af dens publikationer.
 KAPITEL II
 MEDDELELSER OG PASSERSEDLER
 Artikel 5
 Unionens institutioner skal med hensyn til deres tjenstlige


text:
meddelelser og forsendelse af alle deres dokumenter på enhver medlemsstats område tilstås samme behandling, som den pågældende stat tilstår diplomatiske repræsentationer.
 Unionens institutioners tjenstlige korrespondance og andre tjenstlige meddelelser må ikke være genstand for censur.
 Artikel 6
 Formændene for Unionens institutioner kan for disse institutioners medlemmer og ansatte udstede passérsedler, hvis form bestemmes af Rådet, der træffer afgørelse med simpelt flertal, og som skal anerkendes af medlemsstaternes myndigheder som gyldig rejselegitimation. Disse passérsedler udstedes til tjenestemænd og andre ansatte i henhold til de betingelser, der er fastsat i vedtægten for tjenestemænd og i ansættelsesvilkårene for andre ansatte i Unionen.
 Kommissionen kan indgå aftaler om anerkendelse af disse passérsedler som gyldig rejselegitimation på tredjelands område.
 KAPITEL III
 MEDLEMMER AF EUROPA-PARLAMENTET
 Artikel 7
 Europa-Parlamentets medlemmer er hverken administrativt eller på anden måde undergivet nogen begrænsning i deres bevægelsesfrihed på vej til eller fra Europa-Parlamentets mødested.
 Med hensyn til toldforhold og valutakontrol tilstås Europa-Parlamentets medlemmer:
 a)
 af deres egen regering samme lettelser, som tilstås højere tjenestemænd, der begiver sig til udlandet i midlertidigt officielt hverv
 b)
 af de øvrige medlemsstaters regeringer samme lettelser, som tilstås repræsentanter fra fremmede regeringer i midlertidigt officielt hverv.
 Artikel 8
 Europa-Parlamentets medlemmer kan hverken eftersøges, tilbageholdes eller retsligt forfølges på grund af meningstilkendegivelser eller stemmeafgivelser under udøvelsen af deres hverv.
 Artikel 9
 Under Europa-Parlamentets mødeperioder nyder medlemmerne:
 a)
 på deres eget lands område de immuniteter, der tilstås medlemmerne af deres lands lovgivende forsamling
 b)
 på en anden medlemsstats område fritagelse for enhver form for tilbageholdelse og retsforfølgning.
 De er ligeledes dækket af immuniteten på vej til eller fra Europa-Parlamentets mødested.
 Immuniteten kan ikke påberåbes af et medlem, som gribes på fersk gerning, og kan ikke hindre Europa-Parlamentets ret til at ophæve et af dets medlemmers immunitet.
 KAPITEL IV
 REPRÆSENTANTER FOR MEDLEMSSTATERNE, SOM DELTAGER I ARBEJDET I DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER
 Artikel 10
 Repræsentanterne for medlemsstaterne, som deltager i arbejdet i Unionens institutioner, såvel som deres rådgivere og tekniske eksperter, nyder under udøvelsen af deres hverv og under rejse til og fra mødestedet sædvanlige privilegier, immuniteter og lettelser.
 Denne artikel finder ligeledes anvendelse på medlemmerne af Unionens rådgivende organer.
 KAPITEL V
 DEN EUROPÆISKE UNIONS TJENESTEMÆND OG ØVRIGE ANSATTE
 Artikel 11
 Unionens tjenestemænd og øvrige ansatte skal uanset deres nationalitet på hver af medlemsstaternes områder nyde følgende privilegier og immuniteter:
 a)
 fritagelse for retsforfølgning for de i embeds medfør foretagne handlinger, herunder mundtlige og skriftlige ytringer, dog med det forbehold, at bestemmelserne i traktaterne dels om reglerne vedrørende tjenestemænds og andre ansattes ansvar over for Unionen, dels om Den Europæiske Unions Domstols kompetence til at afgøre tvister mellem Unionen og dens tjenestemænd og øvrige ansatte, finder anvendelse. Denne fritagelse gælder også efter tjenesteforholdets ophør
 b)
 fritagelse sammen med deres ægtefæller og familiemedlemmer, der forsørges af dem, for indvandringsrestriktioner og bestemmelser om registrering af udlændinge
 c)
 med hensyn til valuta- og omvekslingsbestemmelser de samme lettelser, som sædvanligt indrømmes tjenestemænd i internationale organisationer
 d)
 ret til ved deres tiltræden af stillingen i det pågældende land toldfrit at indføre deres bohave og ejendele,


text:
samt ret til ved udløbet af deres tjenestetid i det pågældende land toldfrit at genudføre deres bohave og ejendele, i begge tilfælde under forbehold af de betingelser, som regeringen i det land, hvori retten udøves, måtte finde fornødne
 e)
 ret til toldfrit til personligt brug at indføre deres motorkøretøj, såfremt det er erhvervet i deres sidste bopælsland eller i det land, hvor de er statsborgere, under de vilkår, der gælder på dette lands hjemmemarked, samt ret til toldfrit at genudføre det, i begge tilfælde under forbehold af de betingelser, som regeringen i det pågældende land måtte finde fornødne.
 Artikel 12
 Løn, vederlag og honorarer, som Unionen udbetaler sine tjenestemænd og øvrige ansatte, beskattes til fordel for Unionen på de betingelser og efter den fremgangsmåde, der fastsættes af Europa-Parlamentet og Rådet ved forordning efter den almindelige lovgivningsprocedure og efter høring af de berørte institutioner.
 Tjenestemændene og de øvrige ansatte fritages for national beskatning af løn, vederlag og honorarer, som de modtager fra Unionen.
 Artikel 13
 Unionens tjenestemænd og øvrige ansatte, som udelukkende med henblik på virksomhed i Unionens tjeneste tager ophold på en anden medlemsstats område end den stat, hvori de ved deres tiltræden i Unionens tjeneste havde bopæl i skattemæssig henseende, skal med hensyn til beskatning af indkomst og formue og til arveafgift samt til anvendelsen af de mellem Unionens medlemsstater indgåede overenskomster til undgåelse af dobbeltbeskatning af begge de nævnte stater betragtes, som om de havde bevaret deres tidligere bopæl, under forudsætning af at denne var beliggende i en af Unionens medlemsstater. Denne bestemmelse finder ligeledes anvendelse på ægtefællen i det omfang, denne ikke er selverhvervende, og på børn, som de i denne artikel nævnte personer tager vare på og forsørger.
 Løsøre, der tilhører de i foregående stykke omhandlede personer, og som befinder sig på opholdslandets område, fritages for arveafgift i denne stat; ved fastsættelsen af sådan afgift betragtes løsøret, med forbehold af tredjelands ret og af eventuel anvendelse af bestemmelser i internationale overenskomster vedrørende dobbeltbeskatning som om det befandt sig i den stat, hvor det skattemæssige hjemsted findes.
 En bopæl, der udelukkende er erhvervet med henblik på virksomhed i andre internationale organisationers tjeneste, tages ikke i betragtning ved anvendelsen af denne artikels bestemmelser.
 Artikel 14
 Europa-Parlamentet og Rådet fastlægger ved forordning efter den almindelige lovgivningsprocedure og efter høring af de berørte institutioner den ordning for sociale ydelser, som skal gælde for Unionens tjenestemænd og øvrige ansatte.
 Artikel 15
 Europa-Parlamentet og Rådet bestemmer ved forordning efter den almindelige lovgivningsprocedure og efter høring af andre interesserede institutioner, på hvilke grupper af Unionens tjenestemænd og øvrige ansatte bestemmelserne i artiklerne 11, 12, stk. 2, og 13 finder anvendelse helt eller delvis.
 Medlemsstaternes regeringer vil med regelmæssige mellemrum blive underrettet om navn, stilling og adresse på de tjenestemænd og øvrige ansatte, der tilhører disse grupper.
 KAPITEL VI
 PRIVILEGIER OG IMMUNITETER FOR DE REPRÆSENTATIONER FOR TREDJELANDE, DER ER AKKREDITERET HOS DEN EUROPÆISKE UNION
 Artikel 16
 Den medlemsstat, på hvis område Unionens hovedsæde befinder sig, indrømmer de af tredjeland hos Unionen akkrediterede repræsentationer sædvanlige


text:
diplomatiske privilegier og immuniteter.
 KAPITEL VII
 GENERELLE BESTEMMELSER
 Artikel 17
 Privilegier, immuniteter og lettelser indrømmes Unionens tjenestemænd og øvrige ansatte udelukkende i Unionens interesse.
 Enhver af Unionens institutioner skal ophæve den en tjenestemand eller anden ansat tilståede immunitet, såfremt den skønner, at ophævelse af immuniteten ikke strider mod Unionens interesser.
 Artikel 18
 Ved anvendelse af denne protokol handler Unionens institutioner i gensidig forståelse med de pågældende medlemsstaters ansvarlige myndigheder.
 Artikel 19
 Artiklerne 11-14 og 17 finder anvendelse på Kommissionens medlemmer.
 Artikel 20
 Artiklerne 11-14 og 17 finder anvendelse på Den Europæiske Unions Domstols dommere, generaladvokater, justitssekretærer og assisterende referenter med forbehold af bestemmelserne i artikel 3 i protokollen om statutten for Den Europæiske Unions Domstol vedrørende dommernes og generaladvokaternes fritagelse for retsforfølgning.
 Artikel 21
 Denne protokol finder ligeledes anvendelse på Den Europæiske Investeringsbank, på medlemmerne af dens organer, på dens personale og på de repræsentanter for medlemsstaterne, der deltager i dens arbejde, dog med forbehold af bestemmelserne i protokollen om Bankens vedtægter.
 Den Europæiske Investeringsbank er i øvrigt fritaget for alle skatter og lignende afgifter i anledning af udvidelser af dens kapital, såvel som for de forskellige formaliteter, som måtte være forbundet hermed i det land, hvor den har sit sæde. Tilsvarende skal dens opløsning og likvidation heller ikke give anledning til nogen skatteopkrævning. Endelig skal Bankens og dens organers arbejde, for så vidt det udøves under de i vedtægterne fastlagte betingelser, ikke medføre pålæggelse af omsætningsafgifter.
 Artikel 22
 Denne protokol gælder også for Den Europæiske Centralbank, for medlemmerne af dens besluttende organer og for dens personale med forbehold af bestemmelserne i protokollen om statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank.
 Den Europæiske Centralbank er i øvrigt fritaget for alle skatter og afgifter eller lignende i anledning af kapitaludvidelser såvel som forskellige formaliteter, som måtte være forbundet hermed i den stat, hvor banken har sit hjemsted. Bankens og dens besluttende organers virksomhed i henhold til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank pålægges ikke nogen form for omsætningsafgift.
 Tillæg
 NÆRMERE BESTEMMELSER FOR ANVENDELSEN AF PROTOKOLLEN VEDRØRENDE DEN EUROPÆISKE UNIONS PRIVILEGIER OG IMMUNITETER I SCHWEIZ
 1. Udvidelsen af anvendelsen til Schweiz
 Henvisninger til medlemsstaterne i protokollen om Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter (i det følgende benævnt »protokollen«) omfatter også Schweiz, medmindre andet udtrykkeligt fastsættes i de følgende bestemmelser.
 2. Agenturets fritagelse for indirekte skatter (herunder moms)
 Der opkræves ikke moms for varer og tjenesteydelser, der eksporteres fra Schweiz. Moms, der opkræves ved levering af varer og tjenesteydelser til tjenestebrug til agenturet i Schweiz, skal ifølge protokollens artikel 3, stk. 2, tilbagebetales. Der indrømmes momsfritagelse, hvis den samlede købspris på varerne og ydelserne angivet på fakturaen eller på et tilsvarende dokument udgør mindst 100 schweiziske francs (inkl. skatter og afgifter).
 Momsen tilbagebetales efter indsendelse af de relevante schweiziske formularer til »Administration fédérale des contributions, Division principale de la TVA«. Ansøgningerne behandles i princippet inden for tre måneder fra indsendelsen af ansøgningen og de nødvendige bilag.
 3. Procedurer for anvendelsen af reglerne for agenturets


text:
personale
 For så vidt angår protokollens artikel 12, stk. 2, fritager Schweiz ifølge egne retsprincipper agenturets tjenestemænd og øvrige ansatte, jf. artikel 2 i Rådets forordning (EKSF, Euratom, EØF) nr. 549/69 (1), for alle skatter, der opkræves af de føderale, kantonale og kommunale myndigheder af lønninger, vederlag og honorarer, der udbetales af Den Europæiske Union, og som beskattes til fordel for Den Europæiske Union.
 Schweiz betragtes ikke som en medlemsstat i betydningen i punkt 1 i dette tillæg med henblik på anvendelsen af protokollens artikel 13.
 Agenturets tjenestemænd og øvrige ansatte samt medlemmerne af deres familie, der er tilsluttet ordningen for sociale ydelser for Den Europæiske Unions tjenestemænd og øvrige ansatte, tilsluttes ikke obligatorisk den schweiziske socialforsikringsordning.
 Den Europæiske Unions Domstol har enekompetence i alle spørgsmål vedrørende forholdet mellem agenturet eller Kommissionen og dets personale med hensyn til anvendelsen af Rådets forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 (2) og andre bestemmelser i EU-retten om arbejdsforhold.
 (1) Rådets forordning (Euratom, EKSF, EØF) nr. 549/69 af 25. marts 1969 om fastsættelse af de grupper af De Europæiske Fællesskabers tjenestemænd og øvrige ansatte, på hvilke bestemmelserne i artikel 12, artikel 13, stk. 2, og artikel 14 i protokollen vedrørende Fællesskabernes privilegier og immuniteter skal finde anvendelse (EFT L 74 af 27.3.1969, s. 1). Senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1749/2002 (EUT L 264 af 2.10.2002, s. 13).
 (2) Rådets forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 af 29.2.1968 om vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber og om ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i disse Fællesskaber samt om særlige midlertidige foranstaltninger for tjenestemænd i Kommissionen (Vilkårene for de øvrige ansatte) (EFT L 56 af 4.3.1968, s. 1). Senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2104/2005 (EUT L 337 af 22.12.2005, s. 7).
 BILAG B
 FINANSKONTROL AF SCHWEIZISKE DELTAGERE I DET EUROPÆISKE LUFTFARTSSIKKERHEDSAGENTURS AKTIVITETER
 Artikel 1
 Direkte kommunikation
 Agenturet og Kommissionen kommunikerer direkte med de deltagere i agenturets aktiviteter, der enten som kontrahenter, deltagere i agenturets programmer, modtagere af en betaling over agenturets eller Kommissionens budget eller som underkontrahenter er hjemmehørende i Schweiz. De pågældende kan direkte til Kommissionen og agenturet sende alle oplysninger og relevante dokumenter, som de skal meddele i henhold til de instrumenter, der henvises til i denne aftale, samt til de kontrakter og aftaler, der er indgået, og de beslutninger, der er truffet i medfør af disse instrumenter.
 Artikel 2
 Kontrol
 1. Ifølge Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (1) og den finansforordning, som agenturets bestyrelse vedtog den 26. marts 2003 i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 23. december 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1602/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), og ifølge de øvrige bestemmelser, som nærværende afgørelse henviser til, kan det i kontrakter og aftaler, der indgås, og beslutninger, der træffes med modtagere hjemmehørende i Schweiz fastsættes, at agenturets og Kommissionens ansatte eller andre, som de


text:
har givet beføjelse dertil, til enhver tid kan foretage videnskabelig, finansiel, teknologisk og anden revision hos dem og deres underkontrahenter.
 2. Ansatte i agenturet eller Kommissionen eller andre af agenturet eller Kommissionen hertil bemyndigede personer skal have uhindret adgang til arbejdssteder, arbejder og dokumenter samt alle nødvendige informationer, herunder også i elektronisk form, med henblik på gennemførelse af denne revision. Denne adgang skal udtrykkeligt fremgå af kontrakter eller aftaler, der indgås ifølge de instrumenter, som nærværende aftale henviser til.
 3. Den Europæiske Revisionsret har samme rettigheder som Kommissionen.
 4. Revisionen kan finde sted fem år efter nærværende afgørelses ophør eller i overensstemmelse med bestemmelserne i kontrakterne og aftalerne eller de pågældende beslutninger.
 5. Den schweiziske forbundsfinanskontrol underrettes på forhånd om de revisioner, der gennemføres på schweizisk område. Denne underretning er ikke en retlig forudsætning for gennemførelsen af revisionerne.
 Artikel 3
 Kontrol på stedet
 1. Som led i denne aftale bemyndiges Kommissionen (OLAF) til at foretage kontrol og inspektion på stedet på schweizisk område i overensstemmelse med betingelserne og reglerne i Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 af 11. november 1996 om Kommissionens kontrol og inspektion på stedet med henblik på beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser mod svig og andre uregelmæssigheder (3).
 2. Kommissionen forbereder og gennemfører kontrol og inspektion på stedet i nært samarbejde med den schweiziske forbundsfinanskontrol eller andre af denne udpegede kompetente schweiziske myndigheder, som underrettes i god tid om kontrollens og inspektionens indhold, formål og retsgrundlag, således at de kan yde den fornødne bistand. Med henblik herpå kan de kompetente schweiziske myndigheder deltage i kontrollen og inspektionen på stedet.
 3. Hvis de berørte kompetente schweiziske myndigheder ønsker det, gennemføres den pågældende kontrol og inspektion på stedet af Kommissionen og de kompetente schweiziske myndigheder i fællesskab.
 4. Hvis deltagerne i programmet modsætter sig kontrol eller inspektion på stedet, yder de schweiziske myndigheder i overensstemmelse med de nationale bestemmelser Kommissionens inspektører den bistand, der er nødvendig for, at de kan udføre den kontrol og inspektion på stedet, som de er blevet pålagt.
 5. Kommissionen meddeler så hurtigt som muligt den schweiziske forbundsfinanskontrol alle oplysninger om uregelmæssigheder eller mistanke om uregelmæssigheder, som den har fået kendskab til under gennemførelsen af kontrollen eller inspektionen på stedet. Kommissionen skal under alle omstændigheder underrette ovennævnte myndighed om resultatet af kontrollen og inspektionen.
 Artikel 4
 Information og konsultation
 1. For at sikre at dette bilag gennemføres korrekt, foretager de kompetente myndigheder i Schweiz og i Fællesskaberne jævnligt udveksling af oplysninger, og de iværksætter konsultationer, når den ene eller den anden af parterne anmoder herom.
 2. De kompetente schweiziske myndigheder underretter straks agenturet og Kommissionen om alle elementer, de får kendskab til, som kan give formodning om eventuelle uregelmæssigheder i forbindelse med indgåelsen og gennemførelsen af kontrakter, der indgås i henhold til de instrumenter, som denne aftale henviser til.
 Artikel 5
 Fortrolighed
 Alle oplysninger, der er blevet meddelt eller modtaget i medfør af dette bilag, er, uanset formen, omfattet af tavshedspligt og nyder den samme beskyttelse som den, lignende oplysninger har efter den


text:
schweiziske lovgivning og efter de tilsvarende bestemmelser, der gælder for Fællesskabets institutioner. Oplysningerne må ikke meddeles til andre end dem, der i fællesskabsinstitutionerne, medlemsstaterne eller i Schweiz i kraft af deres hverv skal have kendskab til dem, eller anvendes til andre formål end til at sikre en effektiv beskyttelse af parternes finansielle interesser.
 Artikel 6
 Administrative foranstaltninger og sanktioner
 Uden at det berører anvendelsen af den schweiziske strafferet, kan agenturet eller Kommissionen pålægge administrative foranstaltninger og sanktioner i overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 og Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 af 23. december 2002 samt Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (4).
 Artikel 7
 Inddrivelse og tvangsfuldbyrdelse
 Agenturets eller Kommissionens beslutninger, der vedtages som led i anvendelsen af denne aftale, og som indebærer en forpligtelse for andre end stater til at betale en pengeydelse, kan tvangsfuldbyrdes i Schweiz.
 Fuldbyrdelsespåtegning skal efter en prøvelse, der kun omfatter ægtheden af det pågældende fuldbyrdelsesgrundlag, påføres af den myndighed, som den schweiziske regering har udpeget og anmeldt for agenturet og Kommissionen. Tvangsfuldbyrdelsen finder sted efter de schweiziske retsplejeregler. Lovligheden af den beslutning, der udgør fuldbyrdelsesgrundlaget, er underlagt Den Europæiske Unions Domstols kontrol.
 Afgørelser, der træffes af Den Europæiske Unions Domstol i medfør af en voldgiftsbestemmelse, har fuldbyrdelseskraft på samme betingelser.
 (1) EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.
 (2) EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.
 (3) EFT L 292 af 15.11.1996, s. 2.
 (4) EFT L 312 af 23.12.1995, s. 1.


text:
 18.12.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 332/13
 AFTALE
 mellem Den Europæiske Union og Republikken Palau om visumfritagelse for kortvarige ophold
 DEN EUROPÆISKE UNION, i det følgende benævnt »Unionen« eller »EU«, og
 REPUBLIKKEN PALAU, i det følgende benævnt »Palau«
 i det følgende under ét benævnt »de kontraherende parter«,
 ER MED HENBLIK PÅ at fremme venskabsforbindelserne mellem de kontraherende parter og ud fra ønsket om at gøre det lettere for deres borgere at rejse ved at sikre dem ret til visumfri indrejse og kortvarigt ophold,
 UNDER HENVISNING TIL Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 509/2014 af 15. maj 2014 om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 539/2001 om fastlæggelse af listen over de tredjelande, hvis statsborgere skal være i besiddelse af visum ved passage af de ydre grænser, og listen over de tredjelande, hvis statsborgere er fritaget for dette krav (1), hvorved 19 tredjelande, herunder Palau, overføres til listen over de tredjelande, hvis statsborgere er fritaget for visumkravet ved kortvarige ophold i medlemsstaterne,
 I BETRAGTNING AF, at visumfritagelsen i henhold til artikel 1 i forordning (EU) nr. 509/2014 for disse 19 lande først gælder fra datoen for ikrafttrædelsen af en aftale om visumfritagelse, som skal indgås med Unionen,
 UD FRA ØNSKET OM at fastholde princippet om ligebehandling af alle unionsborgere,
 UNDER HENSYNTAGEN TIL, at personer, som indrejser med det formål at udøve lønnet beskæftigelse under deres kortvarige ophold, ikke er omfattet af denne aftale, og at de relevante bestemmelser i EU-retten, medlemsstaternes nationale lovgivning og Palaus nationale lovgivning derfor fortsat finder anvendelse på disse personers visumpligt eller -fritagelse og adgang til beskæftigelse,
 UNDER HENSYNTAGEN TIL protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed og protokollen om integration af Schengenreglerne i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, bekræftes det, at denne aftales bestemmelser ikke gælder for Det Forenede Kongerige og Irland —
 BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
 Artikel 1
 Formål
 Denne aftale indeholder bestemmelser om visumfritagelse for unionsborgere og statsborgere i Palau ved indrejse i den anden kontraherende parts område med henblik på ophold i en periode på højst 90 dage i løbet af en periode på 180 dage.
 Artikel 2
 Definitioner
 I denne aftale forstås ved:
 a) »medlemsstat«: enhver af Unionens medlemsstater med undtagelse af Det Forenede Kongerige og Irland
 b) »unionsborger«: en statsborger i en medlemsstat som defineret i litra a)
 c) »statsborger i Palau«: enhver, som har statsborgerskab i Palau
 d) »Schengenområdet«: det område uden indre grænser, der omfatter områder tilhørende de i litra a) definerede medlemsstater, som i fuldt omfang anvender Schengenreglerne.
 Artikel 3
 Anvendelsesområde
 1. Unionsborgere, der er indehavere af et gyldigt almindeligt pas, diplomatpas, tjenestepas, officielt pas eller særligt pas udstedt af en medlemsstat, har ret til visumfri indrejse og ophold i Palau i den i artikel 4, stk. 1, fastlagte opholdsperiode.
 Statsborgere i Palau, der er indehavere af et gyldigt almindeligt pas, diplomatpas, tjenestepas, officielt pas eller særligt pas


text:
udstedt af Palau, har ret til visumfri indrejse og ophold i medlemsstaterne i den i artikel 4, stk. 2, fastlagte opholdsperiode.
 2. Stk. 1 i denne artikel finder ikke anvendelse på personer, der indrejser med det formål at udøve lønnet beskæftigelse.
 For denne kategori af personer kan hver medlemsstat selv indføre visumpligt eller ophæve den for statsborgere i Palau, jf. artikel 4, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 539/2001 (2).
 For denne kategori af personer kan Palau i medfør af sin nationale lovgivning indføre eller ophæve visumpligt for statsborgere i hver enkelt medlemsstat.
 3. Visumfritagelse efter denne aftale finder anvendelse, uden at dette berører de kontraherende parters lovgivning om betingelser for indrejse og kortvarigt ophold. Medlemsstaterne og Palau forbeholder sig ret til at nægte indrejse og kortvarige ophold på deres område, hvis en eller flere af sådanne betingelser ikke er opfyldt.
 4. Visumfritagelsen gælder, uanset hvilket transportmiddel der anvendes til at passere de kontraherende parters grænser.
 5. Spørgsmål, der ikke er omfattet af denne aftale, skal afgøres i henhold til EU-retten, medlemsstaternes nationale lovgivning eller Palaus nationale lovgivning.
 Artikel 4
 Opholdets varighed
 1. Unionsborgere må opholde sig på Palaus område i højst 90 dage i en periode på 180 dage.
 2. Statsborgere i Palau må opholde sig på de medlemsstaters område, som fuldt ud anvender Schengenreglerne, i højst 90 dage i hver periode på 180 dage. Ved beregning af denne periode tages der ikke hensyn til ophold i en medlemsstat, der endnu ikke i fuldt omfang anvender Schengenreglerne.
 Statsborgere i Palau må højst opholde sig i 90 dage i en periode på 180 dage på hver af de medlemsstaters område, som endnu ikke fuldt ud anvender Schengenreglerne, uden at der tages hensyn til beregningen af opholdsperioden på de medlemsstaters område, der fuldt ud anvender Schengenreglerne.
 3. Denne aftale berører ikke Palaus og medlemsstaternes mulighed for at forlænge opholdsperioden ud over de 90 dage i overensstemmelse med deres respektive nationale lovgivning og EU-retten.
 Artikel 5
 Territorial anvendelse
 1. Denne aftale finder for Den Franske Republiks vedkommende kun anvendelse på Den Franske Republiks europæiske område.
 2. Denne aftale finder for Kongeriget Nederlandenes vedkommende kun anvendelse på Kongeriget Nederlandenes europæiske område.
 Artikel 6
 Blandet udvalg til forvaltning af aftalen
 1. De kontraherende parter nedsætter et blandet ekspertudvalg (i det følgende benævnt »udvalget«) bestående af repræsentanter for Unionen og repræsentanter for Palau. Unionen repræsenteres af Europa-Kommissionen.
 2. Udvalget har bl.a. til opgave at:
 a)
 føre tilsyn med gennemførelsen af denne aftale
 b)
 fremsætte forslag til ændringer af eller tilføjelser til denne aftale
 c)
 bilægge tvister om fortolkningen eller anvendelsen af denne aftale.
 3. Udvalget indkaldes efter behov på anmodning af en af de kontraherende parter.
 4. Udvalget fastsætter selv sin forretningsorden.
 Artikel 7
 Forholdet mellem denne aftale og eksisterende bilaterale visumfritagelsesaftaler mellem medlemsstaterne og Palau
 Denne aftale har forrang for enhver bilateral aftale eller ordning indgået mellem enkelte medlemsstater og Palau, for så vidt disse omhandler spørgsmål, der falder inden for denne aftales anvendelsesområde.
 Artikel 8
 Afsluttende bestemmelser
 1. Denne aftale ratificeres eller


text:
godkendes af de kontraherende parter efter deres respektive interne procedurer og træder i kraft den første dag i den anden måned efter datoen for den sidste af de meddelelser, hvorved de kontraherende parter underretter hinanden om, at disse procedurer er afsluttet.
 Denne aftale anvendes midlertidigt fra dagen efter datoen for dens undertegnelse.
 2. Denne aftale indgås på ubestemt tid, men kan opsiges efter bestemmelserne i stk. 5.
 3. Denne aftale kan ændres efter skriftlig aftale mellem de kontraherende parter. Ændringer træder i kraft, efter at de kontraherende parter har givet hinanden meddelelse om, at de interne procedurer, der er nødvendige herfor, er gennemført.
 4. Hver af de kontraherende parter kan suspendere denne aftale eller dele af den, navnlig når hensyn til den offentlige orden, den nationale sikkerhed eller folkesundheden tilsiger det, eller på grund af irregulær indvandring eller en kontraherende parts genindførelse af visumpligt. Afgørelsen herom meddeles den anden part senest to måneder før dens planlagte ikrafttræden. Den kontraherende part, der suspenderer anvendelsen af denne aftale, underretter omgående den anden kontraherende part, hvis grundene til suspensionen ikke længere består, og hæver suspensionen.
 5. Hver kontraherende part kan opsige denne aftale med skriftligt varsel til den anden part. Denne aftale ophører 90 dage efter dette varsel.
 6. Palau kan kun suspendere eller opsige denne aftale for alle medlemsstaters vedkommende.
 7. Unionen kan kun suspendere eller opsige denne aftale for alle sine medlemsstaters vedkommende.
 Udfærdiget i to eksemplarer på bulgarsk, dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, kroatisk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, rumænsk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk og ungarsk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.
 Съставено в Брюксел на седми декември две хиляди и петнадесета година.
 Hecho en Bruselas, el siete de diciembre de dos mil quince.
 V Bruselu dne sedmého prosince dva tisíce patnáct.
 Udfærdiget i Bruxelles den syvende december to tusind og femten.
 Geschehen zu Brüssel am siebten Dezember zweitausendfünfzehn.
 Kahe tuhande viieteistkümnenda aasta detsembrikuu seitsmendal päeval Brüsselis.
 Έγινε στις Βρυξέλλες, στις εφτά Δεκεμβρίου δύο χιλιάδες δεκαπέντε.
 Done at Brussels on the seventh day of December in the year two thousand and fifteen.
 Fait à Bruxelles, le sept décembre deux mille quinze.
 Sastavljeno u Bruxellesu sedmog prosinca dvije tisuće petnaeste.
 Fatto a Bruxelles, addì sette dicembre duemilaquindici.
 Briselē, divi tūkstoši piecpadsmitā gada septītajā decembrī.
 Priimta du tūkstančiai penkioliktų metų gruodžio septintą dieną Briuselyje.
 Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizenötödik év december havának hetedik napján.
 Magħmul fi Brussell, fis-seba jum ta’ Diċembru fis-sena elfejn u ħmistax.
 Gedaan te Brussel, de zevende december tweeduizend vijftien.
 Sporządzono w Brukseli dnia siódmego grudnia roku dwa tysiące piętnastego.
 Feito em Bruxelas, em sete de dezembro de dois mil e quinze.
 Întocmit la Bruxelles la șapte decembrie două mii cincisprezece.
 V Bruseli siedmeho decembra dvetisíctridsať.
 V Bruslju, dne sedmega decembra leta dva tisoč petnajst.
 Tehty Brysselissä seitsemäntenä päivänä joulukuuta vuonna kaksituhattaviisitoista.
 Som skedde i Bryssel den sjunde december år tjugohundrafemton.
 За Европейския съюз
 Рог la Unión Europea
 Za Evropskou unii
 For Den Europæiske Union
 Für die Europäische Union
 Euroopa Liidu nimel
 Για


text:
την Ευρωπαϊκή Ένωση
 For the European Union
 Pour l'Union européenne
 Za Europsku uniju
 Per l'Unione europea
 Eiropas Savienības vārdā –
 Europos Sąjungos vardu
 Az Európai Unió részéről
 Għall-Unjoni Ewropea
 Voor de Europese Unie
 W imieniu Unii Europejskiej
 Pela União Europeia
 Pentru Uniunea Europeană
 Za Európsku úniu
 Za Evropsko unijo
 Euroopan unionin puolesta
 För Europeiska unionen
 За Република Палау
 Por la República de Palaos
 Za Republiku Palau
 For Republikken Palau
 Für die Republik Palau
 Belau Vabariigi nimel
 Για τη Δημοκρατία του Παλάου
 For the Republic of Palau
 Pour la République des Palaos
 Za Republiku Palau
 Per la Repubblica di Palau
 Palau Republikas vārdā –
 Palau Respublikos vardu
 Palaui Köztársaság részéről
 Għar-Repubblika ta' Palau
 Voor de Republiek Palau
 W imieniu Republiki Palau
 Pela República de Palau
 Pentru Republica Palau
 Za Palauskú republiku
 Za Republiko Palau
 Palaun tasavallan puolesta
 För Republiken Palau
 (1) EUT L 149 af 20.5.2014, s. 67.
 (2) Rådets forordning (EF) nr. 539/2001 af 15. marts 2001 om fastlæggelse af listen over de tredjelande, hvis statsborgere skal være i besiddelse af visum ved passage af de ydre grænser, og listen over de tredjelande, hvis statsborgere er fritaget for dette krav (EFT L 81 af 21.3.2001, s. 1).
 FÆLLESERKLÆRING VEDRØRENDE ISLAND, NORGE, SCHWEIZ OG LIECHTENSTEIN
 De kontraherende parter noterer sig de tætte forbindelser mellem Den Europæiske Union og Norge, Island, Schweiz og Liechtenstein, navnlig i henhold til aftalerne af 18. maj 1999 og 26. oktober 2004 om disse landes associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne.
 Under disse omstændigheder er det ønskeligt, at myndighederne i Norge, Island, Schweiz og Liechtenstein på den ene side og myndighederne i Palau på den anden side snarest indgår bilaterale aftaler om visumfritagelse for kortvarige ophold svarende til denne aftale.
 FÆLLESERKLÆRING OM, HVORDAN DEN PERSONKATEGORI, DER INDREJSER MED DET FORMÅL AT UDØVE LØNNET BESKÆFTIGELSE, JF. DENNE AFTALES ARTIKEL 3, STK. 2, SKAL AFGRÆNSES
 Ud fra ønsket om at sikre en fælles afgrænsning af denne personkategori er de kontraherende parter enedes om, at den kategori af personer, der udøver lønnet beskæftigelse, ved anvendelsen af denne aftale omfatter personer, der indrejser i den anden kontraherende parts område med det formål at udøve erhvervsmæssig beskæftigelse eller drive virksomhed mod betaling som lønmodtager eller tjenesteyder.
 Denne kategori bør ikke omfatte:
 —
 forretningsrejsende, dvs. personer, der indrejser i forretningsanliggender (uden at være ansat i den anden kontraherende parts land)
 —
 sportsfolk eller kunstnere, der udøver en aktivitet lejlighedsvis
 —
 journalister udsendt af medier i deres opholdsland og
 —
 praktikanter på udvekslingsophold.
 Gennemførelsen af denne erklæring overvåges af det blandede udvalg inden for rammerne af dets opgaver i henhold til denne aftales artikel 6, og udvalget kan foreslå ændringer, når det — i lyset af de kontraherende parters erfaringer — skønner det nødvendigt.
 FÆLLESERKLÆRING OM, HVORDAN PERIODEN PÅ 90 DAGE I LØBET AF EN PERIODE PÅ 180 DAGE, JF. DENNE AFTALES ARTIKEL 4, SKAL FORTOLKES
 De kontraherende parter forstår, at maksimumsperioden på 90 dage inden for en periode på 180 dage som fastsat i denne aftales artikel 4, betyder enten et


text:
sammenhængende ophold eller flere på hinanden følgende ophold, hvis samlede varighed ikke overstiger 90 dage inden for hver periode på 180 dage.
 Der tages udgangspunkt i en »glidende« periode på 180 dage, hvor der ses tilbage på hver opholdsdag inden for den seneste periode på 180 dage for at kontrollere, om kravet om højst 90 dage inden for hver periode på 180 dage fortsat er opfyldt. Det betyder bl.a., at et fravær i en uafbrudt periode på 90 dage giver mulighed for et nyt ophold på højst 90 dage.
 FÆLLESERKLÆRING OM INFORMATION AF BORGERNE OM VISUMFRITAGELSESAFTALEN
 I erkendelse af behovet for åbenhed over for unionsborgere og statsborgere i Palau er de kontraherende parter enedes om at sikre fuld formidling af information om visumfritagelsesaftalens indhold og konsekvenser og om dertil knyttede spørgsmål, bl.a. indrejsebetingelser.


text:
 26.10.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 326/1
 PROTOKOL (Nr. 18)
 VEDRØRENDE FRANKRIG
 DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER,
 SOM ØNSKER at tage hensyn til et særligt spørgsmål vedrørende Frankrig,
 ER BLEVET ENIGE OM følgende bestemmelser, der knyttes som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde:
 Frankrig beholder eneretten til pengeudstedelse i Ny Kaledonien, Fransk Polynesien og Wallis og Futuna på de vilkår, der er fastlagt i Frankrigs nationale lovgivning, og vil have eneret til at fastsætte CFP-franc'ens paritet.