text:
til planlægning og kapacitetsopbygning og til sikring af de højeste standarder for integritet
 e)
 eventuelt udveksle relevante oplysninger og data under overholdelse af hver parts lovningsmæssige krav angående fortrolig behandling af følsomme oplysninger og beskyttelse af personoplysninger
 f)
 foranstalte koordinerede toldaktioner mellem parternes toldmyndigheder, hvis det er relevant og hensigtsmæssigt
 g)
 anerkende den anden parts programmer for godkendte økonomiske aktører og toldkontrolprocedurer, herunder ensartede handelslettelsesforanstaltninger, når det er relevant og hensigtsmæssigt
 h)
 forfølge muligheder for sammenkobling af deres respektive forsendelsesordninger, når det er relevant og hensigtsmæssigt, og
 i)
 forbedre gennemførelsen af toldrelaterede forpligtelser i handelsforbindelser mellem Den Europæiske Union og Republikken Armenien, herunder samarbejde om varernes oprindelse.
 Artikel 124
 Gensidig administrativ bistand
 Parterne yder hinanden administrativ bistand i toldspørgsmål efter bestemmelserne i protokol II til denne aftale om gensidig administrativ bistand i toldspørgsmål, uden at dette indskrænker de øvrige former for samarbejde, der er omhandlet i denne aftale, særlig artikel 123.
 Artikel 125
 Toldværdiansættelse
 1. Parterne anvender aftalens bestemmelser om anvendelsen af artikel VII i GATT 1994, med senere ændringer, for toldværdiansættelsen af de varer, der handles mellem parterne. Disse bestemmelser er hermed indarbejdet i og gjort til en del af denne aftale med de fornødne ændringer.
 2. Parterne skal samarbejde med henblik på at nå frem til en fælles tilgang til spørgsmål vedrørende toldværdiansættelse.
 Artikel 126
 Toldunderudvalg
 1. Der nedsættes hermed et toldunderudvalg.
 2. Toldunderudvalget afholder regelmæssige møder og overvåger gennemførelsen og forvaltningen af dette kapitel, herunder spørgsmål om toldsamarbejde, handelslettelser, grænseoverskridende toldsamarbejde og -forvaltning, toldrelateret faglig bistand, oprindelsesregler, toldmyndigheders håndhævelse af intellektuelle ejendomsrettigheder samt gensidig administrativ bistand i toldspørgsmål.
 3. Toldunderudvalget skal bl.a.:
 a)
 sørge for, at dette kapitel og protokol II til denne aftale om gensidig administrativ bistand i toldspørgsmål fungerer efter hensigten
 b)
 indføre praktiske ordninger og foranstaltninger med henblik på at gennemføre dette kapitel og protokol II til denne aftale om gensidig administrativ bistand i toldspørgsmål, herunder vedrørende udveksling af oplysninger og data, gensidig anerkendelse af toldkontrol og handelspartnerskabsprogrammer samt gensidigt aftalte fordele
 c)
 udveksle synspunkter om emner af fælles interesse, herunder fremtidige foranstaltninger og de ressourcer, der er nødvendige for at kunne iværksætte og anvende disse, og
 d)
 eventuelt fremsætte henstillinger til Partnerskabsudvalget.
 KAPITEL 3
 Tekniske handelshindringer
 Artikel 127
 Formål
 Formålet med dette kapitel er at lette handelen med varer mellem parterne ved at skabe et grundlag for forebyggelse, afdækning og fjernelse af unødvendige handelshindringer, der falder ind under den aftale om tekniske handelshindringer, der er indeholdt i bilag 1A til WTO-overenskomsten (»TBT-aftalen«).
 Artikel 128
 Anvendelsesområde og definitioner
 1. Dette kapitel finder anvendelse på hver parts udarbejdelse, vedtagelse og anvendelse af de standarder, tekniske forskrifter og overensstemmelsesvurderingsprocedurer, der er defineret i TBT-aftalen, og som påvirker eller kan påvirke handelen med varer mellem parterne.
 2. Uanset stk. 1 finder dette kapitel ikke anvendelse på sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger som defineret i bilag A til aftalen om anvendelsen af sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger i bilag 1A til WTO-overenskomsten (»SPS-aftalen«) og heller ikke på indkøbsspecifikationer udarbejdet af de offentlige myndigheder med henblik på egen produktion eller eget forbrug.
 3.


text:
Med henblik på dette kapitel finder definitionerne i bilag 1 til TBT-aftalen anvendelse.
 Artikel 129
 TBT-aftalen
 Parterne bekræfter deres eksisterende rettigheder og forpligtelser over for hinanden i henhold til TBT-aftalen, der hermed er indarbejdet i og gjort til en del af denne aftale.
 Artikel 130
 Samarbejde om tekniske handelshindringer
 1. Parterne styrker deres samarbejde om standarder, tekniske forskrifter, metrologi, markedsovervågning, akkreditering og overensstemmelsesvurderingsprocedurer med henblik på at øge den gensidige forståelse af deres respektive ordninger og lette adgangen til hinandens markeder. Til det formål tilstræber parterne at indkredse og udvikle mekanismer og initiativer vedrørende reguleringssamarbejde inden for bestemte emner og sektorer, hvilket kan omfatte, men ikke er begrænset til at:
 a)
 udveksle oplysninger og erfaringer om udarbejdelsen og anvendelsen af deres respektive tekniske forskrifter og overensstemmelsesvurderingsprocedurer
 b)
 arbejde hen imod en eventuel konvergens eller tilpasning af tekniske forskrifter og overensstemmelsesvurderingsprocedurer
 c)
 opfordre til samarbejde mellem deres respektive organer med ansvar for metrologi, standardisering, overensstemmelsesvurdering og akkreditering, og
 d)
 udveksle oplysninger om udviklingen i relevante regionale og multilaterale fora vedrørende standarder, tekniske forskrifter, overensstemmelsesvurderingsprocedurer og akkreditering.
 2. Med henblik på at fremme gensidig handel skal parterne:
 a)
 forsøge at reducere de forskelle, der findes mellem dem, inden for tekniske forskrifter, retslig metrologi, standardisering, markedsovervågning, akkreditering og overensstemmelsesvurderingsprocedurer, bl.a. ved at tilskynde til anvendelse af relevante, internationalt anerkendte instrumenter på disse områder
 b)
 i overensstemmelse med internationale regler fremme anvendelsen af akkreditering til støtte for vurderingen af overensstemmelsesvurderingsorganernes tekniske kompetence og aktiviteter, og
 c)
 fremme Republikken Armeniens og relevante nationale organers deltagelse i og eventuelle medlemskab af europæiske og internationale organisationer, hvis aktiviteter vedrører standarder, overensstemmelsesvurdering, akkreditering, metrologi og lignende.
 3. Parterne bestræber sig på at indføre og opretholde en proces, der skal føre til gradvis tilpasning af Republikken Armeniens tekniske forskrifter, standarder og overensstemmelsesvurderingsprocedurer til dem, der anvendes i Den Europæiske Union.
 4. På områder, hvor der er opnået tilpasning, kan parterne overveje at forhandle om aftaler om overensstemmelsesvurderingsprocedurer og godkendelse af industriprodukter.
 Artikel 131
 Mærkning
 1. Med hensyn til tekniske forskrifter vedrørende krav til mærkning og etikettering bekræfter parterne principperne i artikel 2.2 i TBT-aftalen om, at der ikke må udarbejdes, vedtages eller anvendes krav, der har til formål eller til virkning at skabe unødvendige hindringer for den internationale handel, jf. dog denne aftales artikel 129. Derfor må krav til mærkning og etikettering ikke være mere handelsbegrænsende end nødvendigt for at opfylde et lovligt mål under hensyntagen til de risici, manglende opfyldelse af dette mål ville medføre. Parterne fremmer brugen af internationalt harmoniserede krav til mærkning. Parterne bestræber sig, hvor det er relevant, på at acceptere aftagelig, ikkepermanent mærkning.
 2. Vedrørende obligatorisk mærkning eller mærkningskrav skal parterne navnlig:
 a)
 bestræbe sig på at minimere deres respektive krav for mærkning og etikettering i deres samhandel, bortset fra, hvad der er nødvendigt i forbindelse med sundhedsbeskyttelse, sikkerhed eller miljøbeskyttelse eller i forbindelse med andre rimelige samfundsmæssige hensyn, og
 b)
 bibeholde retten til at kræve, at oplysninger på mærker og etiketter skal affattes på et sprog angivet af en part.
 Artikel 132
 Gennemsigtighed

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
1. Hver part sørger for, at deres procedurer for udarbejdelse af tekniske forskrifter og overensstemmelsesvurderingsprocedurer indebærer offentlig høring af de berørte parter på et passende tidligt stadium, således at bemærkninger, der fremkommer ved offentlig høring, stadig kan medtages og tages i betragtning, undtagen når dette ikke er muligt på grund af en nødsituation eller faren for en nødsituation, der vedrører sikkerhed, sundhed, miljøbeskyttelse eller landets sikkerhed, jf. dog kapitel 12.
 2. I overensstemmelse med TBT-aftalens artikel 2.9 afsætter parterne hver især tid til bemærkninger på et passende tidligt stadium efter at have meddelt forslag til tekniske forskrifter eller overensstemmelsesvurderingsprocedurer. Er en høringsprocedure om forslag til tekniske forskrifter eller overensstemmelsesvurderingsprocedurer åben for offentligheden, tillader parterne hver især, at den anden part eller fysiske eller juridiske personer, som er etableret i den anden part, deltager i de offentlige høringer på vilkår, der ikke er mindre gunstige end dem, der indrømmes den pågældende parts egne fysiske eller juridiske personer.
 3. Hver part sikrer, at de tekniske forskrifter og overensstemmelsesvurderingsprocedurer, de vedtager, offentliggøres.
 KAPITEL 4
 Sundhed og plantesundhed
 Artikel 133
 Mål
 Formålet med dette kapitel er at fastlægge principperne for sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger (»SPS-foranstaltninger«) i samhandelen mellem parterne samt samarbejde om dyrevelfærd. Disse principper skal anvendes af parterne på en måde, der letter samhandelen og samtidig bevarer parternes respektive beskyttelsesniveau med hensyn til menneskers, dyrs og planters liv og sundhed.
 Artikel 134
 Multilaterale forpligtelser
 Parterne bekræfter deres rettigheder og forpligtelser i henhold til SPS-aftalen.
 Artikel 135
 Principper
 1. Parterne sikrer, at SPS-foranstaltninger udarbejdes og anvendes på grundlag af principperne proportionalitet, gennemsigtighed, ikkediskrimination og videnskabelig begrundelse under hensyntagen til internationale standarder som fastsat i den internationale plantebeskyttelseskonvention fra 1951 (»IPPC«), Verdensorganisationen for Dyresundhed (»OIE«) og Codex Alimentarius-Kommissionen (»Codex«).
 2. Hver part sikrer, at deres SPS-foranstaltninger ikke vilkårligt eller uberettiget diskriminerer mellem deres eget område og den anden parts område, for så vidt de samme eller tilsvarende forhold gør sig gældende. SPS-foranstaltninger må ikke anvendes på en måde, der kan udgøre en skjult begrænsning af handelen.
 3. Parterne sikrer hver især, at SPS-foranstaltningerne, -procedurerne og -kontrollerne gennemføres.
 4. Parterne besvarer hver især de anmodninger om oplysninger, der modtages fra en kompetent myndighed hos den anden part, senest to måneder efter at have modtaget anmodningen og på en måde, der ikke er mindre gunstig for importerede produkter end for tilsvarende indenlandske produkter.
 Artikel 136
 Importkrav
 1. Den importerende parts importkrav finder anvendelse på hele den eksporterende parts område, jf. dog artikel 137.
 2. Importkravene, der fremgår af attester, baseres på principperne fra Codex, OIE og IPPC, medmindre importkravene er underbygget af en videnskabelig risikovurdering, som er gennemført i overensstemmelse med de gældende internationale regler i SPS-aftalen.
 3. Kravene i importtilladelser må ikke indebære strengere sundheds- og dyresundhedsbetingelser end dem, der er fastlagt i attesterne, jf. stk. 2.
 Artikel 137
 Foranstaltninger vedrørende dyrs og planters sundhed
 1. Parterne anerkender begrebet parasit- eller sygdomsfrie områder og områder med en lav forekomst af parasitter eller sygdomme i overensstemmelse med SPS-aftalen og de relevante standarder, retningslinjer og henstillinger fra Codex, OIE


text:
og IPPC.
 2. Ved afgrænsningen af parasit- eller sygdomsfrie områder og områder med en lav forekomst af parasitter eller sygdomme tager parterne hensyn til faktorer såsom geografisk beliggenhed, økosystemer, epidemiologisk overvågning samt sundheds- eller plantesundhedskontrollens effektivitet i de pågældende områder.
 Artikel 138
 Inspektion og revision
 Den importerende part kan for egen regning foretage inspektioner og revisioner på den eksporterende parts område med henblik på at evaluere sidstnævntes ordninger for inspektion og certificering. Disse inspektioner og revisioner udføres i overensstemmelse med de relevante internationale standarder, retningslinjer og henstillinger.
 Artikel 139
 Informationsudveksling og samarbejde
 1. Parterne drøfter og udveksler information om eksisterende SPS- og dyrevelfærdsforanstaltninger og om udarbejdelsen og gennemførelsen heraf. Ved disse drøftelser og udvekslinger af oplysninger skal der tages hensyn til SPS-aftalen og eventuelle relevante Codex-, OIE- og IPPC-standarder, retningslinjer og henstillinger.
 2. Parterne samarbejder om dyresundhed, dyrevelfærd og plantesundhed gennem udveksling af oplysninger, ekspertise og erfaringer med det formål at opbygge kapacitet på dette område.
 3. Parterne etablerer på anmodning af en part en rettidig dialog om SPS-spørgsmål og alle andre hastende spørgsmål, som falder ind under dette kapitel. Partnerskabsudvalget kan vedtage en forretningsorden for gennemførelsen af sådanne dialoger.
 4. Parterne udpeger og ajourfører regelmæssigt kontaktpunkterne for kommunikation vedrørende forhold, der falder ind under dette kapitel.
 Artikel 140
 Gennemsigtighed
 Hver part skal:
 a)
 tilstræbe gennemsigtighed hvad angår SPS-foranstaltninger på handelsområdet, særlig dem, der anvendes over for import fra den anden part
 b)
 på den anden parts anmodning og inden to måneder efter datoen for anmodningen meddele de SPS-krav, som gælder for import af bestemte produkter, herunder om der er behov for en risikovurdering, og
 c)
 give den anden part meddelelse om alvorlige eller væsentlige risici for folke-, dyre- eller plantesundheden, herunder en eventuel fødevarekrise. Meddelelsen skal ske skriftligt inden for to arbejdsdage fra den dato, hvor denne risiko afsløres.
 KAPITEL 5
 Handel med tjenesteydelser, etablering og elektronisk handel
 Afdeling A
 Almindelige bestemmelser
 Artikel 141
 Mål, anvendelsesområde og dækning
 1. Parterne, der bekræfter deres respektive forpligtelser i henhold til WTO-overenskomsten, fastlægger hermed de ordninger, der er nødvendige for en gradvis og gensidig liberalisering af etablering og handel med tjenesteydelser samt for samarbejde om elektronisk handel.
 2. Intet i dette kapitel må fortolkes på en sådan måde, at der indføres forpligtelser for parterne i forbindelse med offentlige udbud, som er omfattet af kapitel 8.
 3. Dette kapitel finder ikke anvendelse på subsidier, der ydes af en part, som er underlagt kapitel 10.
 4. I overensstemmelse med dette kapitel bevarer parterne retten til at indføre og opretholde forskrifter med henblik på at nå legitime politiske mål.
 5. Dette kapitel finder ikke anvendelse på foranstaltninger, som vedrører fysiske personer, der søger adgang til arbejdsmarkedet i en part, og ej heller på foranstaltninger vedrørende statsborgerskab, bopæl eller fast beskæftigelse.
 6. Intet i dette kapitel er til hinder for, at en part kan anvende foranstaltninger til at regulere fysiske personers indrejse i eller midlertidige ophold . også sådanne foranstaltninger, som er nødvendige for at beskytte fysiske personers integritet og sikre deres ordnede grænsepassage, forudsat at


text:
disse foranstaltninger ikke anvendes på en sådan måde, at de ophæver eller forringer fordelene for en af parterne i henhold til en særlig forpligtelse i dette kapitel og bilagene til denne aftale.
 Artikel 142
 Definitioner
 I forbindelse med dette kapitel forstås ved:
 a)
 »foranstaltning«: enhver foranstaltning truffet af en part, det være sig i form af en lov, forskrift, regel, procedure, beslutning, administrativ handling eller enhver anden form
 b)
 »foranstaltninger indført eller opretholdt af en part«: foranstaltninger truffet af:
 i)
 en parts centrale, regionale eller lokale myndigheder, og
 ii)
 en parts ikkestatslige organer under udøvelse af beføjelser, der er uddelegeret af denne parts centrale, regionale eller lokale myndigheder
 c)
 »fysisk person fra/i en part«: en statsborger i en medlemsstat eller en statsborger i Republikken Armenien i overensstemmelse med deres respektive lovgivning
 d)
 »juridisk person«: enhver juridisk enhed, der lovligt er oprettet eller på anden måde organiseret i henhold til gældende ret, uanset om formålet er at skabe fortjeneste, og uanset om den er privat eller offentligt ejet, herunder enhver koncern, enhver trust, ethvert partnerskab, ethvert joint venture, enhver enkeltmandsvirksomhed eller enhver sammenslutning
 e)
 »juridisk person fra/i en part«: en juridisk person, som er oprettet i overensstemmelse med henholdsvis retten i en medlemsstat og Den Europæiske Union eller Republikken Armenien, og hvis vedtægtsmæssige hjemsted, hovedkontor eller hovedvirksomhed er beliggende på henholdsvis det område, hvor traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde finder anvendelse, eller på Republikken Armeniens område.
 Har den juridiske person kun sit vedtægtsmæssige hjemsted eller hovedkontor på det område, hvor traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde finder anvendelse, eller på Republikken Armeniens område, betragtes den ikke som henholdsvis en juridisk person fra Den Europæiske Union eller Republikken Armenien, medmindre dens virksomhed har en reel og vedvarende forbindelse med henholdsvis Den Europæiske Unions eller Republikken Armeniens økonomi
 f)
 uanset foregående afsnit er rederier, der er etableret uden for Den Europæiske Union eller Republikken Armenien, og som kontrolleres af henholdsvis statsborgere i en medlemsstat eller Republikken Armenien, også omfattet af fordelene ved denne aftale, hvis deres skibe er registreret i overensstemmelse med den respektive lovgivning i den pågældende medlemsstat eller Republikken Armenien og fører en medlemsstats eller Republikken Armeniens flag
 g)
 »datterselskab af en juridisk person fra/i en part«: en juridisk person, der faktisk kontrolleres af en anden juridisk person i parten (1)
 h)
 »filial af en juridisk person«: et forretningssted, der ikke har status som juridisk person, men som udadtil varigt fremtræder som en repræsentation for hovedvirksomheden, med en ledelsesstruktur og materielt udstyret således, at det kan forhandle med tredjemand, således at sidstnævnte, skønt han ved, at der eventuelt opstår en retlig forbindelse med den i udlandet hjemmehørende virksomhed, ikke behøver at henvende sig direkte til denne, men kan indgå aftaler på det forretningssted, som repræsentationen udgør
 i)
 »etablering«:
 i)
 hvad angår juridiske personer fra/i en part: juridiske personer, der indleder og udøver erhvervsvirksomhed ved oprettelse, herunder erhvervelse, af en juridisk person eller ved oprettelse af en filial eller et repræsentationskontor i henholdsvis Den Europæiske Union eller Republikken Armenien
 ii)
 hvad


text:
angår fysiske personer fra/i en part: fysiske personer, der indleder og udøver selvstændig erhvervsvirksomhed eller opretter foretagender, navnlig virksomheder, som de faktisk kontrollerer
 j)
 »erhvervsvirksomhed«: virksomhed inden for industri, handel og liberale erhverv samt håndværk, men ikke aktiviteter, der udføres under udøvelse af offentlig myndighed
 k)
 »drift«: udøvelse af erhvervsvirksomhed
 l)
 »tjenesteydelser«: alle tjenesteydelser i alle sektorer, bortset fra tjenesteydelser, der leveres under udøvelse af offentlig myndighed
 m)
 »tjenesteydelser og andre aktiviteter, der udføres under udøvelse af offentlig myndighed«: tjenesteydelser eller aktiviteter, som ikke udføres på et kommercielt grundlag eller i konkurrence med en eller flere økonomiske aktører
 n)
 »grænseoverskridende levering af tjenesteydelser«: levering af en tjenesteydelse:
 i)
 fra den ene parts område til den anden parts område, eller
 ii)
 på den ene parts område til en forbruger af tjenesteydelsen fra den anden part
 o)
 »tjenesteyder«: fra/i en part enhver fysisk eller juridisk person fra/i en part, der leverer eller søger at levere en tjenesteydelse, og
 p)
 »erhvervsdrivende«: en fysisk eller juridisk person fra/i en part, der udøver eller søger at udøve erhvervsvirksomhed gennem oprettelse af en etablering.
 Afdeling B
 Etablering
 Artikel 143
 Anvendelsesområde
 Denne afdeling finder anvendelse på foranstaltninger, der indføres eller opretholdes af parterne, og som påvirker etablering inden for alle former for erhvervsvirksomhed, med undtagelse af:
 a)
 minedrift samt fremstilling og bearbejdning (2) af nukleart materiale
 b)
 produktion af og handel med våben, ammunition og krigsmateriel
 c)
 audiovisuelle tjenesteydelser
 d)
 national cabotagesejlads til søs (3)
 e)
 indenlandske og internationale lufttransportydelser (4), såvel ruteflyvning som anden flyvning, og tjenesteydelser, der er direkte forbundet med trafikrettigheder, bortset fra:
 i)
 tjenesteydelser i forbindelse med reparation og vedligeholdelse af flyvemaskiner, under hvilke et luftfartøj tages ud af drift
 ii)
 salg og markedsføring af lufttransportydelser
 iii)
 tjenesteydelser i forbindelse med edb-reservationssystemer
 iv)
 groundhandlingindtægter, og
 v)
 lufthavnstjenester.
 Artikel 144
 National behandling og mestbegunstigelsesbehandling
 1. Uden at det berører forbeholdene i bilag VIII-E, indrømmer Republikken Armenien efter denne aftales ikrafttræden:
 a)
 hvad angår etablering af datterselskaber og filialer af fysiske eller juridiske personer fra Den Europæiske Union samt repræsentationskontorer herfor en behandling, der ikke er mindre gunstig end den, Republikken Armenien indrømmer sine egne juridiske personer, filialer og repræsentationskontorer eller, hvis den er gunstigere, den behandling, landet indrømmer tredjelandes juridiske personer, filialer og repræsentationskontorer, og
 b)
 hvad angår drift af datterselskaber og filialer af fysiske eller juridiske personer fra Den Europæiske Union samt repræsentationskontorer herfor i Republikken Armenien efter etableringen en behandling, der ikke er mindre gunstig end den, Republikken Armenien indrømmer sine egne juridiske personer, filialer og repræsentationskontorer eller, hvis den er gunstigere, den behandling, landet indrømmer tredjelandes juridiske personer, filialer og repræsentationskontorer (5).
 2. Uden at det berører forbeholdene i bilag VIII-A, indrømmer Den Europæiske Union efter denne aftales ikrafttræden:
 a)
 hvad angår etablering af datterselskaber og filialer af fysiske eller juridiske personer fra Republikken Armenien samt repræsentationskontorer herfor en behandling, der ikke er mindre gunstig end den, Den Europæiske Union indrømmer sine egne juridiske personer, filialer og repræsentationskontorer eller, hvis den er gunstigere, den behandling, landet indrømmer tredjelandes juridiske personer, filialer


text:
og repræsentationskontorer, og
 b)
 hvad angår drift af datterselskaber og filialer af fysiske eller juridiske personer fra Republikken Armenien samt repræsentationskontorer herfor i Den Europæiske Union, når de er etableret, en behandling, der ikke er mindre gunstig end den, Den Europæiske Union indrømmer sine egne juridiske personer, filialer og repræsentationskontorer eller, hvis den er gunstigere, den behandling, landet indrømmer tredjelandes juridiske personer, filialer og repræsentationskontorer (6).
 3. Uden at det berører forbeholdene i bilag VIII-A og VIII-E, indfører parterne ingen nye foranstaltninger, der medfører forskelsbehandling for så vidt angår etableringen af juridiske personer fra den anden part på deres område eller disses drift, når de er etableret, sammenlignet med deres egne juridiske personer.
 Artikel 145
 Gennemgang
 Med henblik på en gradvis liberalisering af betingelserne for etablering gennemgår Partnerskabsudvalget, når det mødes i sin handelssammensætning, regelmæssigt de retlige rammer (7) samt etableringsvilkårene.
 Artikel 146
 Andre aftaler
 Intet i dette kapitel må fortolkes således, at det begrænser den ret, parternes investorer har til at nyde godt af en gunstigere behandling i henhold til en eksisterende eller fremtidig international investeringsaftale, i hvilken en medlemsstat og Republikken Armenien er part.
 Artikel 147
 Norm for behandling af filialer og repræsentationskontorer
 1. Bestemmelserne i artikel 144 er ikke til hinder for, at en part kan anvende særlige foranstaltninger vedrørende etablering og drift på sit område af filialer af og repræsentationskontorer for juridiske personer fra den anden part, der ikke er registreret på førstnævnte parts område, hvis disse foranstaltninger er begrundet i retlige eller tekniske forskelle mellem sådanne filialer og repræsentationskontorer sammenlignet med filialer af og repræsentationskontorer for juridiske personer, der er registreret på førstnævnte parts område, eller, hvad angår finansielle tjenesteydelser, hvis de har en tilsynsmæssig begrundelse.
 2. Forskelsbehandlingen må ikke gå ud over, hvad der er strengt nødvendigt som følge af sådanne retlige eller tekniske forskelle, eller hvad angår finansielle tjenesteydelser som følge af forsigtighedshensyn.
 Afdeling C
 Grænseoverskridende levering af tjenesteydelser
 Artikel 148
 Anvendelsesområde
 Denne afdeling finder anvendelse på de af parternes foranstaltninger, der påvirker grænseoverskridende levering af tjenesteydelser i alle servicesektorer, med undtagelse af:
 a)
 audiovisuelle tjenesteydelser
 b)
 national cabotagesejlads (8), og
 c)
 indenlandske og internationale lufttransportydelser (9), såvel ruteflyvning som anden flyvning, og tjenesteydelser, der er direkte forbundet med trafikrettigheder, bortset fra:
 i)
 tjenesteydelser i forbindelse med reparation og vedligeholdelse af flyvemaskiner, under hvilke et luftfartøj tages ud af drift
 ii)
 salg og markedsføring af lufttransportydelser
 iii)
 tjenesteydelser i forbindelse med edb-reservationssystemer
 iv)
 groundhandlingstjenesteydelser, og
 v)
 lufthavnstjenester.
 Artikel 149
 Markedsadgang
 1. Med hensyn til markedsadgang gennem grænseoverskridende levering af tjenesteydelser indrømmer hver part den anden parts tjenesteydelser og tjenesteydere en behandling, som ikke er mindre gunstig end den, der er fastsat i henhold til de særlige forpligtelser i bilag VIII-B og VIII-F.
 2. I sektorer, hvor der er indgået markedsadgangsforpligtelser, må en part ikke hverken på regionalt plan eller på hele sit område indføre eller opretholde følgende foranstaltninger, medmindre andet er fastsat i bilag VIII-B og VIII-F:
 a)
 begrænsninger af antallet af tjenesteydere i form af numeriske kvoter, monopoler, tjenesteydere med eksklusive rettigheder


text:
eller krav om en økonomisk behovsprøve
 b)
 begrænsninger af den samlede værdi af tjenestetransaktioner eller -aktiver i form af numeriske kvoter eller krav om en økonomisk behovsprøve, eller
 c)
 begrænsninger af det samlede antal tjenestetransaktioner eller den samlede produktion af tjenesteydelser udtrykt som angivne numeriske enheder i form af kvoter eller krav om en økonomisk behovsprøve.
 Artikel 150
 National behandling
 1. I de sektorer, hvor der er anført markedsadgangsforpligtelser i bilag VIII-B og VIII-F og med forbehold af de deri fastsatte betingelser og begrænsninger indrømmer hver part med hensyn til alle foranstaltninger, der påvirker grænseoverskridende levering af tjenesteydelser, den anden parts tjenesteydelser og tjenesteydere en behandling, der ikke er mindre gunstig end den, som den indrømmer sine egne tilsvarende tjenesteydelser og tjenesteydere.
 2. En part kan opfylde kravet i stk. 1 ved at indrømme tjenesteydelser og tjenesteydere fra den anden part en behandling, der enten er formelt identisk med eller formelt forskellig fra den behandling, den indrømmer sine egne tilsvarende tjenesteydelser og tjenesteydere.
 3. En formelt identisk eller formelt forskellig behandling betragtes som mindre gunstig, hvis den ændrer konkurrencevilkårene til fordel for partens tjenesteydelser eller tjenesteydere i forhold til den anden parts tilsvarende tjenesteydelser eller tjenesteydere.
 4. Specifikke forpligtelser indgået i henhold til denne artikel må ikke fortolkes således, at det kræves af en part, at den skal kompensere for iboende konkurrencemæssige ulemper, der følger af, at de pågældende tjenesteydelser eller tjenesteydere er udenlandske.
 Artikel 151
 Liste over forpligtelser
 1. De sektorer, som hver part liberaliserer i medfør af dette kapitel, og de begrænsninger for markedsadgang og national behandling, der i form af forbehold finder anvendelse på den anden parts tjenesteydelser og tjenesteydere i disse sektorer, fremgår af listerne over forpligtelser i bilag VIII-B og VIII-F.
 2. Listerne over forpligtelser i bilag VIII-B og VIII-F til denne aftale omfatter ikke forpligtelser vedrørende audiovisuelle tjenesteydelser, hvilket dog ikke indskrænker de rettigheder og forpligtelser, parterne har, eller som måtte opstå i forbindelse med Europarådets konvention om grænseoverskridende fjernsyn fra 1989 og den europæiske konvention om koproduktion af film fra 1992.
 Artikel 152
 Gennemgang
 Med henblik på den gradvise liberalisering af den grænseoverskridende levering af tjenesteydelser mellem parterne gennemgår Partnerskabsudvalget i dettes handelssammensætning regelmæssigt den i artikel 149-151 omhandlede liste over forpligtelser. Ved gennemgangen tages der bl.a. hensyn til, hvor langt man er nået med den gradvise tilnærmelse, jf. artikel 169, 180 og 192, og hvordan den har medvirket til at fjerne de resterende hindringer for grænseoverskridende levering af tjenesteydelser mellem parterne.
 Afdeling D
 Fysiske personers midlertidige tilstedeværelse i forretningsøjemed
 Artikel 153
 Anvendelsesområde og definitioner
 1. Denne afdeling finder anvendelse på parternes foranstaltninger vedrørende indrejse i og midlertidigt ophold på deres område for nøglepersonale, praktikanter, salgsrepræsentanter, leverandører af kontraktbaserede tjenesteydelser og selvstændige erhvervsdrivende, jf. dog artikel 141, stk. 5.
 2. Med henblik på denne afdeling forstås ved:
 a)
 »nøglepersonale«: fysiske personer, som er ansat i en juridisk person fra/i en part, dog ikke en nonprofitorganisation (10), og som er ansvarlige for oprettelsen af eller den nødvendige kontrol med og forvaltning og drift af


text:
en etablering, og som er enten »forretningsrejsende« i etableringsøjemed eller »virksomhedsinterne udstationerede«
 b)
 »forretningsrejsende i etableringsøjemed«: fysiske personer i en overordnet stilling, som er ansvarlige for oprettelse af en etablering, og som hverken udbyder eller leverer tjenesteydelser og heller ikke udøver erhvervsvirksomhed ud over, hvad der er nødvendigt i etableringsøjemed, og som ikke modtager vederlag fra en kilde beliggende i værtsparten
 c)
 »virksomhedsinterne udstationerede«: fysiske personer, der i mindst et år har været ansat i en juridisk person fra/i en part eller har været partnere heri, som midlertidigt er overflyttet til en etablering på den anden parts område, der kan være et datterselskab eller en filial af den juridiske person eller dennes hovedvirksomhed, og som enten er »ledere« eller »specialister«
 d)
 »ledere«: fysiske personer, der arbejder i en overordnet stilling i en juridisk person, som primært forestår ledelsen af etableringen, og som i generel tilsyns- og ledelsesmæssig henseende først og fremmest sorterer under virksomhedens bestyrelse eller aktionærer eller tilsvarende, og hvis rolle som minimum indebærer:
 i)
 at lede etableringen eller en afdeling eller underafdeling heraf
 ii)
 at føre tilsyn og kontrol med andre tilsyns-, fag- eller ledelsesmedarbejderes arbejde, og
 iii)
 at have personlig beføjelse til at ansætte og afskedige eller anbefale ansættelse og afskedigelse eller andre personaledispositioner.
 e)
 »specialister«: personer, der arbejder i en juridisk person fra/i en part, og som besidder ekspertviden af afgørende betydning for etableringens produktion, forskningsudstyr, teknikker, processer, procedurer eller ledelse;
 ved bedømmelsen af en sådan viden tages der ikke blot hensyn til viden, der er specifik for etableringen, men også til, om personen har et højt kvalifikationsniveau, herunder tilstrækkelig erhvervserfaring inden for den type arbejde eller aktivitet, der kræver specifik teknisk viden, herunder medlemskab af en anerkendt faggruppe
 f)
 »praktikanter«: fysiske personer, som har været ansat i en juridisk person fra/i en part eller i en filial heraf i mindst et år, har en universitetsgrad og midlertidigt er overflyttet til en etablering tilhørende den juridiske person på den anden parts område i forbindelse med deres faglige udvikling eller for at uddanne sig i bestemte forretningsmetoder (11)
 g)
 »salgsrepræsentanter« (12): fysiske personer, som repræsenterer en leverandør af varer eller tjenesteydelser fra/i en part, og som søger adgang til og midlertidigt ophold på den anden parts område med henblik på at forhandle om salg af varer eller tjenesteydelser eller indgå aftaler om salg af varer eller tjenesteydelser for nævnte leverandør, som ikke er involveret i direkte salg til offentligheden, som ikke modtager vederlag fra en kilde beliggende i værtsparten, og som ikke er provisionslønnede
 h)
 »leverandører af kontraktbaserede tjenesteydelser«: fysiske personer, som er ansat i en juridisk person fra/i en part, som ikke selv er et personaleformidlingsbureau eller handler igennem et sådant, ikke har nogen etablering på den anden parts område, og som i god tro har indgået en kontrakt om levering af tjenesteydelser til en endelig forbruger i den anden part, i forbindelse med hvis opfyldelse de ansattes midlertidige tilstedeværelse i denne part er påkrævet (13)
 i)
 »selvstændige erhvervsdrivende«: fysiske personer, som er involveret i leveringen


text:
af en tjenesteydelse og etableret som selvstændige på en parts område, som ikke har nogen etablering på den anden parts område, og som i god tro har indgået en kontrakt (på anden måde end gennem et personaleformidlingsbureau) om levering af tjenesteydelser til en endelig forbruger i sidstnævnte part, i forbindelse med hvis opfyldelse deres midlertidige tilstedeværelse i denne part er påkrævet (14), og
 j)
 »kvalifikationer«: eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser udstedt af en myndighed, som er udpeget i medfør af love og administrative bestemmelser, hvoraf det fremgår, at den pågældende har afsluttet en erhvervskompetencegivende uddannelse.
 Artikel 154
 Nøglepersonale og praktikanter
 1. I de sektorer, for hvilke der er indgået forpligtelser i overensstemmelse med afdeling B, tillader hver part erhvervsdrivende fra den anden part at beskæftige fysiske personer fra denne anden part i deres etableringer, forudsat at disse ansatte er nøglepersonale eller praktikanter som defineret i artikel 153, jf. dog eventuelle forbehold i bilag VIII-C. Tilladelse til indrejse og midlertidigt ophold for nøglepersonale og praktikanter gives for en periode på op til tre år, når det drejer sig om virksomhedsinterne udstationerede, 90 dage over en periode på 12 måneder for forretningsrejsende i etableringsøjemed og et år for praktikanter.
 2. I de sektorer, for hvilke der er indgået forpligtelser i overensstemmelse med afdeling B, må en part ikke hverken på regionalt plan eller på hele sit område opretholde eller indføre foranstaltninger til begrænsning af det samlede antal fysiske personer, en erhvervsdrivende må beskæftige som nøglepersonale og praktikanter i en specifik sektor, i form af numeriske kvoter eller krav om en økonomisk behovsprøve og som diskriminerende begrænsninger, medmindre andet er fastsat i bilag VIII-C.
 Artikel 155
 Salgsrepræsentanter
 I de sektorer, for hvilke der er indgået forpligtelser i overensstemmelse med afdeling B eller C, giver parterne tilladelse til indrejse og midlertidigt ophold for salgsrepræsentanter i højst 90 dage over en periode på 12 måneder, jf. dog eventuelle forbehold i bilag VIII-C.
 Artikel 156
 Leverandører af kontraktbaserede tjenesteydelser
 1. Parterne bekræfter deres respektive forpligtelser i henhold til WTO's almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser vedrørende indrejse og midlertidigt ophold for leverandører af kontraktbaserede tjenesteydelser.
 2. I overensstemmelse med bilag VIII-D og VIII-G tillader parterne levering af tjenesteydelser på deres område, som foretages af leverandører af kontraktbaserede tjenesteydelser fra den anden part, på de følgende betingelser:
 a)
 de fysiske personer er involveret i levering af en tjenesteydelse på midlertidigt grundlag som ansatte i en juridisk person, der har fået tildelt en tjenesteydelseskontrakt på højst 12 måneder
 b)
 de fysiske personer, der rejser ind på den anden parts område, tilbyder den pågældende tjenesteydelse som ansatte i en juridisk person, der har leveret tjenesteydelserne i mindst et år umiddelbart forud for datoen for indgivelsen af en ansøgning om indrejse i den anden part, og som herudover på datoen for indgivelsen af en ansøgning om indrejse i den anden part har mindst tre års erhvervserfaring (15) i den sektor, kontrakten vedrører
 c)
 de fysiske personer, der rejser ind på den anden parts område, har:
 i)
 en universitetsgrad eller et


text:
kompetencegivende bevis for viden på et tilsvarende niveau (16), og
 ii)
 de krævede, erhvervsmæssige kvalifikationer for at kunne udøve en aktivitet i henhold til de gældende love og forskrifter eller andre foranstaltninger i den part, hvor tjenesteydelsen leveres
 d)
 de fysiske personer modtager ikke vederlag for leveringen af tjenesteydelser på den anden parts område ud over det vederlag, der betales af den juridiske person, der beskæftiger den fysiske person
 e)
 tilladelse til indrejse og midlertidigt ophold for fysiske personer i den pågældende part gives for en samlet periode på højst seks måneder eller for Luxembourgs vedkommende 25 uger over en periode på 12 måneder eller for kontraktens varighed, hvis denne er kortere
 f)
 adgang, der indrømmes i henhold til denne artikel, vedrører kun den tjenesteydelsesaktivitet, der er genstand for kontrakten, og giver ikke ret til at benytte den faglige titel, der anvendes i den part, hvor tjenesteydelsen leveres, og
 g)
 antallet af personer, der er omfattet af tjenesteydelseskontrakten, er ikke større end nødvendigt for at kunne opfylde kontrakten i overensstemmelse med lovene og forskrifterne eller andre foranstaltninger i den part, hvor tjenesteydelsen leveres.
 Artikel 157
 Selvstændige erhvervsdrivende
 I overensstemmelse med bilag VIII-D og VIII-G tillader parterne levering af tjenesteydelser på deres område, som foretages af selvstændige erhvervsdrivende fra den anden part, på de følgende betingelser:
 a)
 de fysiske personer er beskæftiget med levering af en tjenesteydelse på midlertidig basis som selvstændige erhvervsdrivende etableret i den anden part og har fået tildelt en tjenesteydelseskontrakt for en periode på højst 12 måneder
 b)
 de fysiske personer, der rejser ind på den anden parts område, har på datoen for indgivelsen af en ansøgning om indrejse i den anden part mindst seks års erhvervserfaring i den sektor, kontrakten vedrører
 c)
 de fysiske personer, der rejser ind på den anden parts område, har:
 i)
 en universitetsgrad eller et kompetencegivende bevis for viden på et tilsvarende niveau (17), og
 ii)
 de krævede, erhvervsmæssige kvalifikationer for at kunne udøve en aktivitet i henhold til de gældende love og forskrifter eller andre foranstaltninger i den part, hvor tjenesteydelsen leveres
 d)
 tilladelse til indrejse og midlertidigt ophold for fysiske personer i den pågældende part gives for en samlet periode på højst seks måneder eller for Luxembourgs vedkommende 25 uger over en periode på 12 måneder eller for kontraktens varighed, hvis denne er kortere, og
 e)
 adgang, der indrømmes i henhold til denne artikel, vedrører kun den tjenesteydelsesaktivitet, der er genstand for kontrakten, og giver ikke ret til at benytte den faglige titel, der anvendes i den part, hvor tjenesteydelsen leveres.
 Afdeling E
 Reguleringsmæssige rammer
 Underafdeling I
 Intern regulering
 Artikel 158
 Anvendelsesområde og definitioner
 1. Denne afdeling finder anvendelse af parterne vedrørende licenskrav og -procedurer samt kvalifikationskrav og -procedurer, der påvirker:
 a)
 den grænseoverskridende levering af tjenesteydelser
 b)
 etablering på deres område af juridiske og fysiske personer fra en part, og
 c)
 det midlertidige ophold på deres område af kategorier af fysiske personer som defineret i artikel 153.
 2. Hvad angår grænseoverskridende levering af tjenesteydelser finder denne sektion kun anvendelse


text:
på sektorer, for hvilke en part har indgået særlige forpligtelser, og i det omfang disse særlige forpligtelser finder anvendelse. Hvad angår etablering finder denne sektion ikke anvendelse på sektorer, for hvilke der er opført et forbehold i bilag VIII-A og VIII-E. Hvad angår midlertidigt ophold for fysiske personer finder denne sektion ikke anvendelse på sektorer, for hvilke der er opført et forbehold i overensstemmelse med bilag VIII-C, VIII-D og VIII-G.
 3. Denne sektion finder ikke anvendelse på foranstaltninger, såfremt de udgør begrænsninger, der skal opføres på listerne.
 4. Med henblik på denne afdeling forstås ved:
 a)
 »licenskrav«: væsentlige krav, undtagen kvalifikationskrav, som en fysisk eller juridisk person skal opfylde for at opnå, ændre eller forny en tilladelse til at udøve de i stk. 1 omhandlede aktiviteter
 b)
 »licensprocedurer«: administrative eller proceduremæssige regler, som en fysisk eller juridisk person, der søger tilladelse til at udøve de i stk. 1 omhandlede aktiviteter, herunder ændring eller fornyelse af en licens, skal følge for at godtgøre efterlevelse af licenskravene
 c)
 »kvalifikationskrav«: væsentlige krav vedrørende en fysisk persons kompetence til at levere en tjenesteydelse, og hvis opfyldelse skal godtgøres for at opnå tilladelse til at levere en tjenesteydelse
 d)
 »kvalifikationsprocedurer«: administrative eller proceduremæssige regler, som en fysisk person skal følge for at godtgøre efterlevelse af kvalifikationskravene for at opnå tilladelse til at levere en tjenesteydelse, og
 e)
 »kompetent myndighed«: en central, regional eller lokal myndighed, der træffer en afgørelse om tilladelse til levering af en tjenesteydelse, herunder gennem etablering, eller om tilladelse til at udøve en anden erhvervsvirksomhed end levering af tjenesteydelser, eller et ikkestatsligt organ, der under udøvelse af beføjelser, som er delegeret af centrale, regionale eller lokale myndigheder, træffer en sådan afgørelse.
 Artikel 159
 Betingelser for licensudstedelse og kvalifikation
 1. Hver part sikrer, at foranstaltninger vedrørende licenskrav og -procedurer samt kvalifikationskrav og -procedurer baseres på kriterier, der regulerer udøvelsen af de kompetente myndigheders skønsbeføjelse, så denne ikke udøves vilkårligt.
 2. Kriterierne i stk. 1 skal være:
 a)
 forholdsmæssigt afpassede efter en samfundsmæssig interesse
 b)
 klare og utvetydige
 c)
 objektive
 d)
 fastsat på forhånd
 e)
 offentliggjort på forhånd, og
 f)
 gennemsigtige og tilgængelige.
 3. En tilladelse eller licens udstedes, så snart det ved en passende undersøgelse er fastslået, at betingelserne for opnåelse af tilladelsen eller licensen er opfyldt.
 4. Hver part opretholder eller opretter domstole, voldgiftsretter eller forvaltningsdomstole eller procedurer, der efter anmodning fra en berørt erhvervsdrivende eller tjenesteyder drager omsorg for, at der gennemføres en omgående prøvelse og, hvis det er berettiget, en passende afhjælpning af administrative beslutninger, der påvirker etablering, grænseoverskridende levering af tjenesteydelser eller fysiske personers midlertidige tilstedeværelse i forretningsøjemed. Er sådanne procedurer ikke uafhængige af den myndighed, som den pågældende administrative beslutning er betroet, sikrer parterne, at procedurerne faktisk fører til en objektiv og upartisk prøvelse.
 5. Når antallet af mulige licenser for en given form for virksomhed er begrænset på grund af knappe naturlige ressourcer eller begrænset teknisk kapacitet, anvender parterne en procedure for udvælgelse af ansøgere, der giver fuldt betryggende garantier for uvildighed og gennemsigtighed, bl.a. behørig offentliggørelse


text:
af indledningen, gennemførelsen og afslutningen af proceduren.
 6. Uden at det berører bestemmelserne i denne artikel, kan parterne ved fastlæggelsen af reglerne for udvælgelsesproceduren tage hensyn til legitime samfundsmæssige interesser, herunder sundhed, sikkerhed, beskyttelse af miljøet og bevarelse af kulturarven.
 Artikel 160
 Licens- og kvalifikationsprocedurer
 1. Licens- og kvalifikationsprocedurer og licens- og kvalifikationsformaliteter skal være klare, offentliggjort på forhånd og skal give ansøgerne sikkerhed for, at deres anmodning vil blive behandlet objektivt og uvildigt.
 2. Licens- og kvalifikationsprocedurer og licens- og kvalifikationsformaliteter skal være så enkle som muligt og må ikke komplicere eller forsinke udførelsen af tjenesteydelsen unødigt. De licensafgifter (18), de kan medføre for ansøgerne, skal være rimelige og stå i et rimeligt forhold til omkostningerne i forbindelse med de pågældende procedurer.
 3. Hver part sikrer, at de procedurer, den kompetente myndighed anvender, og de afgørelser den træffer, i forbindelse med udstedelse af licenser eller tilladelser, er upartiske over for alle ansøgere. Den kompetente myndighed træffer sin afgørelse i fuld uafhængighed og står ikke til ansvar over for de tjenesteydere, der skal have licens eller tilladelse.
 4. Er der specifikke tidfrister for indgivelse af ansøgninger, skal disse være rimelige. Den kompetente myndighed skal indlede behandlingen af ansøgningen hurtigst muligt. Når det er muligt, accepteres elektroniske ansøgninger på de samme gyldighedsbetingelser som papiransøgninger.
 5. Hver part sikrer, at en ansøgning behandles, og at der træffes en endelig afgørelse, inden for en rimelig tidsfrist efter indgivelsen af en fuldstændig ansøgning. Hver part bestræber sig på at fastsætte en almindelig tidsfrist for behandlingen af en ansøgning.
 6. Efter modtagelsen af en ansøgning, som den kompetente myndighed anser for at være ufuldstændig, underretter denne inden for en rimelig tidsfrist ansøgeren herom, angiver i det omfang, det er muligt, hvilke oplysninger der mangler, og giver ansøgeren mulighed for at råde bod på manglerne.
 7. Bekræftede kopier accepteres om muligt i stedet for de originale dokumenter.
 8. Hvis den kompetente myndighed giver afslag på en ansøgning, underrettes ansøgeren skriftligt herom så hurtigt som muligt. I princippet skal ansøgeren efter anmodning også underrettes om årsagerne til afslaget og om fristen for at påklage afgørelsen.
 9. Hver part sikrer, at en udstedt licens eller tilladelse får virkning hurtigst muligt i overensstemmelse med de deri fastsatte vilkår og betingelser.
 Underafdeling II
 Alment gældende bestemmelser
 Artikel 161
 Gensidig anerkendelse
 1. Intet i dette kapitel er til hinder for, at en part kan kræve, at fysiske personer skal have de nødvendige kvalifikationer og/eller den nødvendige erhvervserfaring, som er fastsat for den pågældende sektor på det område, hvor tjenesteydelsen leveres.
 2. Hver part tilskynder de relevante erhvervsorganisationer på deres områder til at forelægge henstillinger vedrørende gensidig anerkendelse af kvalifikationer og erhvervserfaring for Partnerskabsudvalget i dettes handelssammensætning med henblik på, at erhvervsdrivende og tjenesteydere helt eller delvist opfylder parternes kriterier for godkendelse af, udstedelse af licenser til, driftsform for og certificering af erhvervsdrivende og tjenesteydere, særlig hvad angår liberale tjenesteydelser.
 3. Når Partnerskabsudvalget i dettes handelssammensætning modtager en henstilling som omhandlet i stk. 2, gennemgår det henstillingen inden for en rimelig frist


text:
med henblik på at fastslå, om den er i overensstemmelse med denne aftale, og vurderer på grundlag af de indeholdte oplysninger navnlig:
 a)
 i hvilket omfang de standarder og kriterier, som parterne hver især anvender med henblik på godkendelse af, udstedelse af licenser til, driftsform for og certificering af tjenesteydere og erhvervsdrivende, er sammenfaldende, og
 b)
 den potentielle økonomiske værdi af en aftale om gensidig anerkendelse af kvalifikationer og erhvervserfaring.
 4. Er kravene angivet i stk. 3 opfyldt, tager Partnerskabsudvalget i dettes handelssammensætning de nødvendige skridt til at forhandle en aftale om gensidig anerkendelse og derefter anbefale, at parternes kompetente myndigheder indleder forhandlinger.
 5. En sådan aftale skal være i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i WTO-overenskomsten og særlig artikel VII i WTO's almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser, der er indeholdt i bilag 1B til WTO-overenskomsten (»GATS«).
 Artikel 162
 Gennemsigtighed og offentliggørelse af fortrolige oplysninger
 1. Hver part besvarer straks alle anmodninger fra den anden part om specifikke oplysninger vedrørende alle deres alment gældende foranstaltninger eller internationale aftaler, som er relevante for eller berører denne aftale. Hver part opretter desuden et eller flere informationskontorer, der efter anmodning kan give erhvervsdrivende og tjenesteydere fra den anden part specifikke oplysninger om disse forhold. Parterne underretter hinanden om informationskontorerne senest tre måneder efter denne aftales ikrafttræden. Informationskontorerne behøver ikke at være depositar for love og administrative bestemmelser.
 2. Intet i denne aftale forpligter en part til at udlevere fortrolige oplysninger, hvis offentliggørelse ville være til hinder for retshåndhævelsen eller på anden måde stride mod offentlige interesser, eller som ville skade bestemte offentlige eller private virksomheders legitime forretningsinteresser.
 Underafdeling III
 Computertjenesteydelser
 Artikel 163
 Forståelse vedrørende computertjenesteydelser
 1. For så vidt computertjenesteydelser liberaliseres i overensstemmelse med afdeling B, C og D, skal parterne efterleve stk. 2 til 4.
 2. Den centrale produktnomenklatur (»CPC« (19)) 84, som er De Forenede Nationers kode for computertjenesteydelser og hermed beslægtede tjenesteydelser, dækker de funktioner, der ligger til grund for alle disse tjenesteydelser: edb-programmer defineret som den række instruktioner, der er nødvendige for at få computere til at fungere og kommunikere (herunder udvikling og implementering), databehandling og -lagring og hermed beslægtede tjenesteydelser, f.eks. rådgivning og uddannelse af kunders personale. Den teknologiske udvikling har øget udbuddet af sådanne tjenesteydelser som bundter eller pakker af beslægtede tjenesteydelser, der kan omfatte nogle af eller alle disse grundlæggende funktioner. Tjenesteydelser som f.eks. web- og domænehosting, datamining og grid computing består hver især af en kombination af grundlæggende computertjenesteydelser.
 3. Computertjenesteydelser og hermed beslægtede tjenesteydelser, uanset om de leveres via et netværk, herunder internettet, omfatter alle tjenesteydelser, der vedrører:
 a)
 rådgivning, strategiudvikling, analyse, planlægning, behovsspecifikation, design, udvikling, installation, implementering, integration, prøvning, fejlfinding, opdatering, support, faglig bistand og forvaltning af computere og edb-systemer
 b)
 edb-programmer defineret som den række instruktioner, der er nødvendige for at få computere til at fungere og kommunikere (uden videre), samt rådgivning, strategiudvikling, analyse, planlægning, behovsspecifikation, design, udvikling, installation, implementering, integration, prøvning, fejlfinding, opdatering, tilpasning, vedligeholdelse, support, teknisk bistand og forvaltning eller anvendelse af eller vedrørende edb-programmer
 c)
 databehandling, -lagring og


text:
-hosting og databasetjenester
 d)
 vedligeholdelse og reparation af kontormaskiner og -udstyr, herunder computere, eller
 e)
 uddannelse af kunders personale i forbindelse med edb-programmer, computere og edb-systemer, der ikke er nævnt andetsteds.
 4. Computertjenesteydelser og hermed beslægtede tjenesteydelser gør det muligt at levere andre tjenesteydelser, f.eks. banktjenester, ved hjælp af elektroniske og andre midler. Det er i sådanne tilfælde vigtigt at skelne mellem den understøttende tjenesteydelse (f.eks. web- eller applikationshosting) og det indhold eller den kernetjeneste, der leveres elektronisk (f.eks. en banktjeneste). I sådanne tilfælde er indholdet eller kernetjenesten ikke omfattet af CPC 84.
 Underafdeling IV
 Posttjenester
 (20)
 Artikel 164
 Anvendelsesområde og definitioner
 1. I denne underafdeling fastlægges de reguleringsmæssige principper for alle posttjenester.
 2. I forbindelse med denne underafdeling og i afdeling B, C og D forstås ved:
 a)
 »licens«: en tilladelse, der af en forvaltningsmyndighed udstedes til en individuel leverandør, og som kræves for at kunne udøve virksomhed som leverandør af en bestemt tjenesteydelse, og
 b)
 »forsyningspligtydelser«: et permanent udbud af et minimum af posttjenester af nærmere fastlagt kvalitet alle steder på en parts område.
 Artikel 165
 Forebyggelse af markedsforvridende praksis
 Parterne skal hver især sikre, at en leverandør af posttjenester, som er underlagt forsyningspligtydelser eller et postmonopol, ikke udøver markedsforvridende praksis som f.eks. at:
 a)
 anvende indtægter fra leveringen af en sådan tjeneste til at krydssubsidiere levering af en eksprestjeneste eller en leveringstjeneste, der ikke er omfattet af forsyningspligtydelser, og
 b)
 skelne uberettiget mellem kunder som f.eks. virksomheder, afsendere af masseforsendelser eller samlegodsspeditører med hensyn til priser og andre vilkår og betingelser for leveringen af en tjeneste, som er underlagt en forsyningspligtydelse eller et postmonopol.
 Artikel 166
 Forsyningspligtydelser
 1. Parterne kan hver især fastlægge den form for forsyningspligtydelser, de ønsker at opretholde. Disse ydelser vil ikke uden videre blive betragtet som konkurrencebegrænsende, forudsat at de forvaltes på en gennemsigtig, ikkediskriminerende og konkurrencemæssigt neutral måde, og ikke udgør en større byrde end nødvendigt i betragtning af den form for forsyningspligtydelser, parten har fastlagt.
 2. Priserne for forsyningspligtydelser skal være overkommelige, så brugernes behov imødekommes.
 Artikel 167
 Licenser
 1. Parterne skal hver især bestræbe sig på at erstatte licenser for tjenesteydelser, der ikke falder ind under anvendelsesområdet for forsyningspligtydelser, med en simpel registrering.
 2. Hvis der kræves licens:
 a)
 gøres vilkårene og betingelserne for licenser, som ikke må udgøre en større byrde end nødvendigt for at nå det tilsigtede mål, offentligt tilgængelige
 b)
 meddeles begrundelsen for afslag på en ansøgning om licens ansøgeren efter anmodning, og
 c)
 indfører parterne via en uafhængig instans en klageprocedure, som skal være gennemsigtig, ikkediskriminerende og baseret på objektive kriterier.
 Artikel 168
 Forvaltningsmyndighedens uafhængighed
 Forvaltningsmyndigheden skal være retligt adskilt fra og ikke ansvarlig over for leverandører af post- og kurertjenester. Forvaltningsmyndighedens afgørelser og de procedurer, den anvender, skal være upartiske over for alle markedsdeltagere.
 Artikel 169
 Gradvis tilnærmelse
 Parterne anerkender betydningen af, at Republikken Armeniens lovgivning vedrørende posttjenester gradvist tilnærmes den gældende lovgivning i Den Europæiske Union.
 Underafdeling V
 Elektroniske kommunikationsnet og -tjenester
 Artikel 170
 Anvendelsesområde og definitioner
 1. I denne underafdeling fastlægges de reguleringsmæssige


text:
principper for udbud af elektroniske kommunikationsnet og -tjenester, der liberaliseres i overensstemmelse med afdeling B, C og D.
 2. Men henblik på denne underafdeling forstås ved:
 a)
 »elektronisk kommunikationsnet«: transmissionssystemer og, hvor det er relevant, koblings- og dirigeringsudstyr og andre ressourcer, herunder netelementer, som ikke er aktive, som gør det muligt at overføre signaler ved hjælp af trådforbindelse, radiobølger, lyslederteknik eller andre elektromagnetiske midler
 b)
 »elektronisk kommunikationstjeneste«: en tjenesteydelse, der udelukkende eller hovedsagelig består i overførsel af signaler via elektroniske kommunikationsnet, herunder telekommunikationstjenester og transmissionstjenester via net, der anvendes til radio- og TV-spredning. Definitionen dækker ikke tjenester, der vedrører udbud af eller udøvelse af redaktionel kontrol over indhold, der fremføres via elektroniske kommunikationsnet og -tjenester
 c)
 »offentlig elektronisk kommunikationstjeneste«: en elektronisk kommunikationstjeneste, der af en part enten udtrykkeligt eller de facto kræves tilbudt offentligheden generelt
 d)
 »offentligt elektronisk kommunikationsnet«: et elektronisk kommunikationsnet, der udelukkende eller overvejende bruges til levering af elektroniske kommunikationstjenester, der er tilgængelige for offentligheden, og danner grundlag for overførsel af information mellem nettermineringspunkter
 e)
 »offentlig telekommunikationstjeneste«: en telekommunikationstjeneste, der af en part enten udtrykkeligt eller de facto kræves tilbudt offentligheden generelt. Sådanne tjenester kan bl.a. omfatte telegraf-, telefon- og telextjenester samt dataoverførsler, der typisk indebærer tidstro overførsel af kundeleverede oplysninger mellem to eller flere punkter uden nogen mellemliggende ændring i kundeoplysningernes form eller indhold
 f)
 »tilsynsmyndighed i sektoren for elektronisk kommunikation«: det eller de organer, der af en part har fået til opgave at føre tilsyn med elektronisk kommunikation som omhandlet i denne underafdeling
 g)
 »væsentlige faciliteter«: faciliteter i et offentligt elektronisk kommunikationsnet og -tjeneste, som
 i)
 udelukkende eller fortrinsvis stilles til rådighed af en enkelt eller et begrænset antal leverandører, og
 ii)
 ikke økonomisk eller teknisk set kan erstattes med henblik på levering af en tjenesteydelse
 h)
 »tilhørende faciliteter«: tilhørende tjenester, fysiske infrastrukturer og andre faciliteter eller elementer i tilknytning til et elektronisk kommunikationsnet eller en elektronisk kommunikationstjeneste, som muliggør udbud af tjenester via dette net eller denne tjeneste, eller støtter denne eller har mulighed for at gøre dette, og omfatter bl.a. bygninger eller adgangsveje til bygninger, ledningsnet i bygninger, antenner, tårne og andre støttekonstruktioner, kabelkanaler, ledningskanaler, master, mandehuller og skabe
 i)
 »storleverandør (21)«: i den elektroniske kommunikationssektor en leverandør, der kan påvirke de materielle vilkår for deltagelse, hvad angår priser og udbud, i det relevante marked for elektroniske kommunikationstjenester i kraft af dens kontrol over væsentlige faciliteter eller markedsstilling
 j)
 »adgang«: tilrådighedsstillelse af faciliteter eller tjenester for en anden leverandør på nærmere fastsatte vilkår med henblik på udbud af elektroniske kommunikationstjenester og omfatter bl.a. adgang til:
 i)
 netelementer og tilhørende faciliteter, der kan indebære tilslutning af udstyr, såvel kabel- som radiobaseret tilslutning, hvilket navnlig omfatter adgang til abonnentledninger og de nødvendige faciliteter og tjenester med henblik på levering af tjenester via abonnentledninger
 ii)
 fysisk infrastruktur, herunder bygninger, kabelkanaler og master
 iii)
 relevante softwaresystemer, herunder driftsstøttesystemer
 iv)
 informationssystemer eller databaser til forhåndsbestilling, levering, bestilling, vedligeholdelses- og reparationsbestilling samt fakturering
 v)
 nummerkonvertering eller systemer, der tilbyder tilsvarende funktioner
 vi)
 fastnet og mobilnet, navnlig med henblik på roaming,


text:
og
 vii)
 virtuelle nettjenester
 k)
 »samtrafik«: fysisk og logisk sammenkobling af offentlige elektroniske kommunikationsnet, som bruges af den samme eller af en anden leverandør med henblik på at give en tjenesteyders brugere mulighed for at kommunikere indbyrdes eller med en anden tjenesteyders brugere eller få adgang til andre tjenesteyderes tjenester og tjenester, der eventuelt udbydes af de berørte parter eller af andre parter, som har adgang til nettet
 l)
 »forsyningspligtydelser«: det minimum af tjenester af en bestemt kvalitet, som alle brugere på en parts område skal have adgang til, uanset hvor de befinder sig geografisk, til overkommelige priser. Deres omfang og gennemførelse fastlægges af parterne hver især, og
 m)
 »nummerportabilitet«: det forhold, at alle offentlige elektroniske kommunikationstjenesters abonnenter, der anmoder om det, kan beholde de samme telefonnumre på samme sted uden forringelse af kvalitet, pålidelighed eller komfort, når de skifter mellem samme kategori af leverandører af offentlige elektroniske kommunikationstjenester.
 Artikel 171
 Tilsynsmyndighed
 1. Hver part sikrer, at deres tilsynsmyndigheder for elektroniske kommunikationsnet er retligt adskilt fra og operationelt uafhængige af leverandører af elektroniske kommunikationsnet eller -tjenester eller elektronisk kommunikationsudstyr.
 2. En part, som bevarer ejerskab til eller kontrol over virksomheder, der stiller elektroniske kommunikationsnet og/eller -tjenester til rådighed, sikrer, at der er reel strukturel adskillelse mellem myndighedernes tilsynsfunktion og aktiviteter, der er knyttet til ejerskab eller kontrol. Tilsynsmyndigheden handler uafhængigt og må hverken søge eller modtage instrukser fra andre organer i forbindelse med udførelsen af de opgaver, de er pålagt i henhold til national ret.
 3. Parterne sikrer, at deres tilsynsmyndigheder har tilstrækkelige beføjelser til at føre tilsyn med sektoren, og at de har tilstrækkelige økonomiske og menneskelige ressourcer til, at de kan varetage de tildelte opgaver. Kun de klageinstanser, som nævnes i stk. 7, har beføjelse til at suspendere eller omstøde tilsynsmyndighedernes afgørelser.
 Hvilke opgaver der er betroet tilsynsmyndigheden, offentliggøres lettilgængeligt og klart, navnlig når disse opgaver er fordelt på flere organer. Parterne sikrer hver især, at deres tilsynsmyndigheder har separate årlige budgetter. Budgetterne offentliggøres.
 4. Tilsynsmyndighedernes afgørelser og de procedurer, de anvender, skal være upartiske over for alle markedsdeltagere.
 5. Tilsynsmyndighedernes beføjelser udøves på en gennemsigtig og rettidig måde.
 6. Tilsynsmyndighederne skal have beføjelse til at sikre, at leverandører, der udbyder elektroniske kommunikationsnet og -tjenester, efter anmodning straks giver tilsynsmyndighederne alle de oplysninger, herunder økonomiske, som disse myndigheder behøver for at kunne udføre deres opgaver i henhold til denne underafdeling. De oplysninger, der anmodes om, skal stå i forhold til, hvad forvaltningsmyndighedernes opgaver kræver, og skal behandles i overensstemmelse med kravene om fortrolighed.
 7. En bruger eller leverandør, der berøres af en afgørelse truffet af en forvaltningsmyndighed, kan påklage denne til en klageinstans, som er uafhængig af de involverede parter. Denne instans, som kan være en domstol, skal have den nødvendige ekspertise til at udføre sine funktioner effektivt. Der tages behørigt hensyn til sagens omstændigheder, og klagemekanismen skal være effektiv. Er klageinstansen ikke en retsinstans, sikrer parterne hver især, at dens afgørelser altid begrundes skriftligt og desuden skal kunne prøves ved en upartisk og uafhængig judiciel myndighed. Afgørelser


text:
truffet af klageinstanser skal håndhæves effektivt. Klagesagen har ikke opsættende virkning for den afgørelse, som tilsynsmyndigheden har truffet, medmindre der træffes foreløbige foranstaltninger i overensstemmelse med national ret.
 8. Parterne sikrer hver især, at lederen af en tilsynsmyndighed eller i givet fald medlemmerne af det kollegiale organ, der varetager ledelsesfunktionen i en tilsynsmyndighed eller deres stedfortrædere, kun kan afskediges, hvis de ikke længere opfylder de betingelser, der kræves for at varetage deres opgaver, som på forhånd er fastlagt i national ret. En eventuel afgørelse om afskedigelse skal offentliggøres på afskedigelsestidspunktet. Den afskedigede leder af tilsynsmyndigheden eller i givet fald de afskedigede medlemmer af det kollegiale ledelsesorgan modtager en begrundelse, som de har ret til at kræve offentliggjort, hvis det ellers ikke ville ske, hvilket medfører, at den offentliggøres.
 Artikel 172
 Tilladelse til levering af elektroniske kommunikationsnet og -tjenester
 1. Hver part tillader i videst muligt omfang leveringen af elektroniske kommunikationsnet eller -tjenester efter simpel underretning herom. Efter underretningen stilles der ikke krav om, at den pågældende virksomhed skal indhente en udtrykkelig afgørelse eller anden administrativ handling fra tilsynsmyndighedens side, inden den udøver de rettigheder, tilladelsen indebærer. De rettigheder og forpligtelser, der opstår i medfør af en sådan tilladelse, offentliggøres i en lettilgængelig form. Forpligtelserne bør stå i et rimeligt forhold til den pågældende tjeneste.
 2. En part kan om nødvendigt kræve licens for brugsretten til radiofrekvenser og numre med henblik på at:
 a)
 undgå skadelig interferens
 b)
 sikre tjenesters tekniske kvalitet
 c)
 sikre effektiv udnyttelse af frekvenserne, eller
 d)
 opfylde andre almennyttige målsætninger.
 3. Hvis en part kræver licens, skal den:
 a)
 offentliggøre alle betingelser for opnåelse af licens og en rimelig frist for behandling af licensansøgningen
 b)
 meddele begrundelsen for afslag på en ansøgning om licens skriftligt til ansøgeren efter anmodning, og
 c)
 give licensansøgeren mulighed for at henvende sig til en klageinstans i de tilfælde, hvor der er blevet givet afslag på en ansøgning om licens.
 4. Eventuelle administrative omkostninger pålægges leverandører på en objektiv, gennemsigtig, forholdsmæssigt afpasset og omkostningsminimerende måde. Eventuelle administrative omkostninger, som en part pålægger leverandører, der udbyder en tjeneste eller et net i henhold til stk. 1 eller en licens i henhold til stk. 2, begrænses til de reelle administrative omkostninger, der almindeligvis er forbundet med administrationen, kontrollen og gennemførelsen af den gældende tilladelse og licens. Disse administrative omkostninger kan omfatte udgifter til internationalt samarbejde, harmonisering og standardisering, markedsanalyse, overensstemmelsesovervågning og anden markedskontrol, samt lovgivningsarbejde vedrørende udarbejdelse og håndhævelse af lovgivning og administrative afgørelser, såsom afgørelser om adgang og samtrafik.
 De administrative omkostninger, der er omhandlet i første afsnit, omfatter ikke udgifter til auktioner, udbud eller andre ikkediskriminerende metoder til tildeling af koncessioner og ej heller obligatoriske bidrag til forsyningspligtydelser.
 Artikel 173
 Knappe ressourcer
 1. Tildelingen og anvendelsen af knappe ressourcer, herunder radiofrekvenser, numre og anlægsrettigheder, gennemføres på en objektiv, forholdsmæssigt afpasset, rettidig, gennemsigtig og ikkediskriminerende måde. Hver part baserer deres procedurer på objektive forholdsmæssigt afpassede, gennemsigtige og ikkediskriminerende kriterier.
 2. Den nuværende allokering af frekvensbånd skal offentliggøres, dog skal der ikke gives detaljerede


text:
oplysninger om radiofrekvenser, der er allokeret til særlige statslige anvendelser.
 3. Parterne forbeholder sig hver især ret til at fastlægge og anvende foranstaltninger til forvaltning af spektrum og frekvenser, som kan føre til en begrænsning af antallet af leverandører af elektroniske kommunikationstjenester, forudsat at dette sker på en måde, der er forenelig med denne aftale. Denne ret omfatter evnen til at allokere frekvensbånd under hensyn til eksisterende og fremtidige behov og frekvensressourcer. Foranstaltninger, der træffes af en part vedrørende allokering, tildeling og forvaltning af frekvenser, betragtes ikke som foranstaltninger, som i sig selv er uforenelige med artikel 144, 149 og 150.
 Artikel 174
 Adgang og samtrafik
 1. Adgang og samtrafik skal i princippet aftales på grundlag af kommercielle forhandlinger mellem de berørte leverandører.
 2. Hver part sikrer, at leverandører af elektroniske kommunikationstjenester har ret og, efter anmodning fra en anden leverandør, pligt til at forhandle om adgang og samtrafik med hinanden med det formål at kunne levere offentligt tilgængelige elektroniske kommunikationsnet og -tjenester. Ingen af parterne må opretholde nogen retlige eller administrative foranstaltninger, som forpligter leverandører, der bevilger adgang eller samtrafik, til at tilbyde forskellige vilkår og betingelser for tilsvarende tjenester til forskellige leverandører, eller som pålægger forpligtelser, som ikke er forbundet med de udbudte tjenester.
 3. Hver part sikrer, at leverandører, der får oplysninger fra en anden leverandør under forhandlingerne om adgangs- eller samtrafikaftaler, udelukkende må anvende disse oplysninger til det formål, hvortil de er givet, og til enhver tid respekterer, at de oplysninger, der fremsendes eller opbevares, skal behandles fortroligt.
 4. Parterne sikrer hver især, at en storleverandør på dets område giver leverandører af elektroniske kommunikationstjenester adgang til sine væsentlige faciliteter, bl.a. netværkselementer, tilknyttede faciliteter og accessoriske tjenesteydelser, på rimelige og ikkediskriminerende (22) vilkår og betingelser.
 5. For offentlige telekommunikationstjenester sikres sammenkobling med en storleverandør på ethvert teknisk realisabelt punkt i nettet. Sammenkoblingen bevilges:
 a)
 på ikkediskriminerende vilkår og betingelser (bl.a. hvad angår tekniske standarder, specifikationer, kvalitet og vedligeholdelse) samt til ikkediskriminerende takster og med en kvalitet, der ikke er ringere end den, der tilbydes i forbindelse med storleverandørens egne tilsvarende tjenester eller ikketilknyttede leverandørers tilsvarende tjenester eller dens datterselskabers eller andre tilknyttede selskabers tilsvarende tjenester
 b)
 rettidigt på vilkår og betingelser (bl.a. hvad angår tekniske standarder, specifikationer, kvalitet og vedligeholdelse) samt til omkostningsorienterede takster, som er gennemsigtige og rimelige under hensyntagen til de økonomiske muligheder og tilstrækkeligt ubundtede til, at leverandøren ikke er nødt til at betale for netkomponenter eller -faciliteter, som ikke er nødvendige for at kunne levere tjenesteydelsen, og
 c)
 efter anmodning ved yderligere punkter end de nettermineringspunkter, der tilbydes hovedparten af brugerne, mod betaling af gebyrer, der afspejler omkostningerne ved oprettelsen af de nødvendige yderligere faciliteter.
 6. Parterne sikrer hver især, at procedurerne for sammenkobling med en storleverandør offentliggøres, og at storleverandører offentliggør enten deres sammenkoblingsaftaler eller deres eventuelle standardtilbud på sammenkobling.
 Artikel 175
 Konkurrencebeskyttelse over for storleverandører
 Hver part indfører eller opretholder passende foranstaltninger med henblik på at forhindre leverandører, som alene eller sammen udgør en storleverandør, i at påbegynde eller fortsætte med


text:
konkurrencebegrænsende praksis. Konkurrencebegrænsende praksis er navnlig:
 a)
 konkurrencebegrænsende krydssubsidiering
 b)
 udnyttelse af oplysninger fra konkurrenter til konkurrencebegrænsende formål, og
 c)
 undladelse af rettidigt at stille tekniske oplysninger om væsentlige faciliteter og kommercielt relevante oplysninger til rådighed for andre tjenesteydere, som har brug for disse oplysninger for at kunne levere tjenesteydelser.
 Artikel 176
 Forsyningspligtydelser
 1. Parterne kan hver især fastlægge den form for forsyningspligtydelser, de ønsker at opretholde.
 2. Disse forsyningspligtydelser må ikke som sådan betragtes som konkurrencebegrænsende, hvis de forvaltes på en gennemsigtig, objektiv og ikkediskriminerende måde, der står i rimeligt forhold til hensigten. De skal desuden forvaltes på en konkurrencemæssigt neutral måde og må ikke udgøre en større byrde end nødvendigt i betragtning af den form for forsyningspligtydelser, parten har fastlagt.
 3. Alle leverandører af elektroniske kommunikationsnet eller -tjenester kan komme i betragtning til at varetage forsyningspligtydelser. Leverandørerne af forsyningspligtydelserne udpeges gennem en effektiv, gennemsigtig og ikkediskriminerende ordning. Hver part foretager om nødvendigt en vurdering af, hvorvidt leveringen af forsyningspligtydelser udgør en urimelig byrde for den leverandør, der er udpeget hertil. Hvis det er berettiget ud fra vurderingen og under hensyn til den eventuelle markedsfordel, som opnås af en leverandør, der udbyder forsyningspligtydelserne, træffer tilsynsmyndighederne afgørelse om, hvorvidt der skal indføres en ordning med kompensation for den berørte leverandør eller fordeling af nettoomkostningerne i forbindelse med forsyningspligten.
 Artikel 177
 Nummerportabilitet
 Parterne sikrer hver især, at leverandører af offentlige elektroniske kommunikationstjenester udbyder nummerportabilitet på rimelige vilkår og betingelser.
 Artikel 178
 Fortrolighed af oplysninger
 Parterne sikrer hver især hemmeligholdelsen af elektronisk kommunikation ved brug af offentlige elektroniske kommunikationsnet og offentligt tilgængelige elektroniske kommunikationstjenester, både for så vidt angår selve kommunikationen og de dermed forbundne trafikdata, uden at begrænse handelen med tjenesteydelser.
 Artikel 179
 Bilæggelse af tvister inden for elektronisk kommunikation
 1. Hver part sikrer, at hvis der opstår en tvist mellem leverandører af elektroniske kommunikationsnet eller -tjenester baseret på de i dette kapitel omhandlede rettigheder og forpligtelser, træffer den relevante tilsynsmyndighed efter anmodning fra en af de berørte parter en bindende afgørelse med henblik på at bilægge tvisten så hurtigt som muligt og under alle omstændigheder inden for fire måneder, bortset fra helt ekstraordinære tilfælde.
 2. Vedrører en sådan tvist grænseoverskridende levering af tjenesteydelser, koordinerer de berørte tilsynsmyndigheder deres bestræbelser på at bilægge tvisten.
 3. Tilsynsmyndighedens afgørelse offentliggøres, idet der dog tages hensyn til bestemmelserne om fortroligholdelse af forretningshemmeligheder. De berørte parter modtager en fuldstændig redegørelse for de grunde, som afgørelsen bygger på, og har ret til at anke dommen i overensstemmelse med artikel 171, stk. 7.
 4. Proceduren, der er omhandlet i denne artikel, hindrer ikke nogen af de berørte parter i at indbringe sagen for en domstol.
 Artikel 180
 Gradvis tilnærmelse
 Parterne anerkender betydningen af, at Republikken Armeniens lovgivning vedrørende elektroniske kommunikationsnet gradvist tilnærmes den gældende lovgivning i Den Europæiske Union.
 Underafdeling VI
 Finansielle tjenesteydelser
 Artikel 181
 Anvendelsesområde og definitioner
 1. Denne underafdeling finder anvendelse på foranstaltninger, der påvirker leveringen af finansielle tjenesteydelser, hvor finansielle tjenesteydelser liberaliseres i henhold til afdeling B, C og D.
 2. Med henblik på


text:
dette afsnit forstås ved »finansiel tjenesteydelse« enhver tjenesteydelse af finansiel art, der tilbydes af en leverandør af finansielle tjenesteydelser fra/i en part. Finansielle tjenesteydelser omfatter forsikring og forsikringsrelaterede tjenesteydelser samt bankmæssige og andre finansielle tjenesteydelser.
 3. Forsikring og forsikringsrelaterede tjenesteydelser som omhandlet i stk. 2 omfatter:
 a)
 direkte forsikring (inklusive coinsurance):
 i)
 livsforsikring, og
 ii)
 skadesforsikring
 b)
 genforsikring og retrocession
 c)
 forsikringsmægling, såsom forsikringsmægling og agentur, og
 d)
 tjenesteydelser i tilknytning til forsikring, f.eks. rådgivning, aktuarbistand, risikovurdering og skadebehandling.
 4. Bankmæssige og andre finansielle tjenesteydelser (eksklusive forsikring og forsikringsrelaterede tjenesteydelser) som omhandlet i stk. 2 omfatter:
 a)
 modtagelse af indskud eller andre tilbagebetalingspligtige midler fra offentligheden
 b)
 långivning af alle typer, herunder forbrugslån, realkredit, factoring og finansiering af handelstransaktioner
 c)
 finansiel leasing
 d)
 alle betalings- og pengeoverførselstjenesteydelser, herunder kredit- og betalingskort, rejsechecks og bankveksler
 e)
 garantier og forpligtelser
 f)
 handel for egen eller kunders regning på børsen, OTC-markedet eller på en anden af følgende måder:
 i)
 pengemarkedsinstrumenter (herunder checks, pengesedler, indskudsbeviser)
 ii)
 udenlandsk valuta
 iii)
 derivater, herunder, men ikke kun, futures og optioner
 iv)
 valutakurs- og renteinstrumenter, herunder produkter såsom swaps og aftaler om fremtidig rentesikring
 v)
 værdipapirer, og
 vi)
 andre omsættelige papirer og finansielle aktiver, herunder guldbarrer
 g)
 deltagelse i emissioner af enhver form for værdipapirer, herunder garantistillelse og placering i egenskab af agent (enten offentligt eller privat) og levering af tjenesteydelser i forbindelse med sådanne emissioner
 h)
 »money broking«
 i)
 forvaltning af aktiver såsom likviditets- og porteføljeforvaltning, alle former for kollektiv investeringspleje, administration af pensionsfonde, forvaring og forvaltning af betroede midler
 j)
 afregning og clearing i forbindelse med finansielle aktiver, herunder værdipapirer, derivater og andre omsætningspapirer
 k)
 tilvejebringelse og overførsel af finansielle oplysninger samt software til finansiel databehandling og dermed beslægtet software, og
 l)
 rådgivning og formidling samt andre finansielle tjenesteydelser i forbindelse med de i dette afsnit nævnte aktiviteter, herunder kreditoplysning og -analyse, undersøgelser og rådgivning om investeringer og porteføljer, rådgivning om opkøb og om virksomhedsomstruktureringer og -strategier.
 5. Med henblik på denne underafdeling forstås ved:
 a)
 »leverandør af finansielle tjenesteydelser/finansiel tjenesteyder«: enhver fysisk eller juridisk person i en part, der søger at levere eller leverer finansielle tjenesteydelser, men omfatter ikke offentlige enheder
 b)
 ved »offentlig enhed« forstås:
 i)
 en regering, centralbank eller monetær myndighed i en part, eller en enhed ejet eller kontrolleret af en part, der hovedsagelig beskæftiger sig med at gennemføre regeringsmæssige funktioner eller aktiviteter med regeringsmæssigt formål, men herunder ikke en enhed, der hovedsagelig beskæftiger sig med at levere finansielle tjenesteydelser på kommercielle vilkår, eller
 ii)
 en privat enhed, som udfører funktioner, der normalt udføres af en centralbank eller monetær myndighed, når den udfører disse funktioner, og
 c)
 »ny finansiel tjenesteydelse«: en tjenesteydelse af finansiel art, herunder tjenesteydelser vedrørende bestående og nye produkter eller den måde, hvorpå produktet leveres, som ingen anden leverandør af finansielle tjenesteydelser leverer på en parts område, men som leveres på den anden parts område.
 Artikel 182
 Tilsynsklausul
 1. Intet i denne aftale forhindrer en part i at indføre eller opretholde foranstaltninger af tilsynsmæssige årsager, f.eks.:
 a)
 beskyttelse af


text:
investorer, indskydere, forsikringstagere eller personer, over for hvem en leverandør af finansielle tjenesteydelser har en tillidsforpligtelse eller
 b)
 sikring af dens finansielle systems integritet og stabilitet.
 2. Disse foranstaltninger må ikke udgøre en større byrde end nødvendigt for at nå det tilsigtede mål.
 3. Intet i denne aftale skal fortolkes således, at en part tvinges til at videregive oplysninger om individuelle forbrugeres forhold og regnskaber eller fortrolige eller retsbeskyttede oplysninger, som er i offentlige organers besiddelse.
 Artikel 183
 Effektiv og gennemsigtig regulering
 1. Hver part bestræber sig på at underrette alle interesserede personer på forhånd om enhver alment gældende foranstaltning, som de har til hensigt at indføre, således at de pågældende personer kan fremsætte bemærkninger til foranstaltningen. Der gives meddelelse om sådanne foreslåede foranstaltninger:
 a)
 i en officiel publikation, eller
 b)
 i anden skriftlig eller elektronisk form.
 2. Hver part stiller deres krav til udfyldelse af ansøgninger vedrørende levering af finansielle tjenesteydelser til rådighed for interesserede personer.
 Efter anmodning fra en ansøger underretter den berørte part ansøgeren om status for ansøgningen. Hvis den berørte part har brug for yderligere oplysninger fra ansøgeren, underretter den uden unødig forsinkelse ansøgeren herom.
 3. Hver part bestræber sig på at sikre, at internationalt anerkendte standarder for regulering og tilsyn i sektoren for finansielle tjenesteydelser og for bekæmpelse af skattesvig og -unddragelse gennemføres og anvendes på deres område. Sådanne internationalt anerkendte standarder er bl.a.:
 a)
 Baselkomitéens »Core Principles for Effective Banking Supervision«
 b)
 Den Internationale Forsikringstilsynsorganisations »Insurance Core Principles«
 c)
 Den Internationale Børstilsynsorganisations »Objectives and Principles of Securities Regulation«
 d)
 OECD's aftale om udveksling af oplysninger i skattesager
 e)
 G20-landenes erklæring om gennemsigtighed og udveksling af oplysninger til skatteformål, og
 f)
 Den Finansielle Aktionsgruppes 40 anbefalinger vedrørende hvidvaskning af penge og ni særlige anbefalinger vedrørende finansiering af terrorisme.
 4. Parterne noterer sig også de ti hovedprincipper for udveksling af oplysninger, udsendt af G7-landenes finansministre, og søger i videst mulig udstrækning at anvende disse principper indbyrdes.
 Artikel 184
 Nye finansielle tjenesteydelser
 Hver part tillader, at leverandører af finansielle tjenesteydelser fra den anden part leverer enhver ny finansiel tjenesteydelse af samme art som de tjenesteydelser, de ville tillade deres egne leverandører af finansielle tjenesteydelser at levere i henhold til deres nationale ret under tilsvarende omstændigheder. En part kan bestemme den retlige form, gennem hvilken tjenesteydelsen må leveres, og kan kræve, at der skal indhentes tilladelse til levering af tjenesteydelsen. Hvis en sådan tilladelse kræves, skal der træffes en afgørelse inden for en rimelig frist, og tilladelsen kan kun afslås af tilsynsmæssige årsager i overensstemmelse med artikel 182.
 Artikel 185
 Databehandling
 1. Hver part tillader, at leverandører af finansielle tjenesteydelser fra den anden part overfører oplysninger i elektronisk eller anden form til og fra deres område med henblik på databehandling, når denne er påkrævet som led i den normale forretningsgang hos de pågældende leverandører af finansielle tjenesteydelser.
 2. Intet i stk. 1 begrænser en parts ret til beskyttelse af personoplysninger og privatlivets fred, så længe denne ret ikke benyttes til at omgå denne aftales bestemmelser.
 3. Hver part


text:
indfører eller opretholder passende forholdsregler til beskyttelse af privatlivets fred og af fysiske personers grundlæggende rettigheder og frihedsrettigheder, særlig hvad angår videregivelse af personoplysninger.
 Artikel 186
 Specifikke undtagelser
 1. Intet i dette kapitel må fortolkes således, at det forhindrer en part, herunder dens offentlige enheder, i ensidigt på sit område at udøve aktiviteter eller levere tjenesteydelser, der er del af en offentlig pensionsplan eller et lovbestemt socialt sikringssystem, undtagen hvor disse aktiviteter i henhold til partens nationale regulering må udøves af leverandører af finansielle tjenesteydelser i konkurrence med offentlige enheder eller private institutioner.
 2. Intet i denne aftale finder anvendelse på aktiviteter, der udøves af en centralbank eller monetær myndighed eller nogen anden offentlig enhed som led i penge- eller valutapolitikker.
 3. Intet i dette kapitel må fortolkes således, at det forhindrer en part, herunder dens offentlige enheder, i ensidigt på sit område at udøve aktiviteter eller levere tjenesteydelser for partens, herunder dens offentlige enheders, regning eller med dens, herunder dens offentlige enheders, garanti eller ved anvendelse af dens, eller dens offentlige enheders, finansielle ressourcer.
 Artikel 187
 Selvregulerende organisationer
 Hvis en part kræver medlemskab af eller deltagelse i eller adgang til selvregulerende organisationer, værdipapir- eller terminsbørser eller -markeder eller en anden organisation eller sammenslutning, for at leverandører af finansielle tjenesteydelser fra den anden part kan få tilladelse til at levere finansielle tjenesteydelser på lige fod med partens egne leverandører af finansielle tjenesteydelser, eller hvor parten direkte eller indirekte giver sådanne enheder med privilegier eller fordele med hensyn til levering af finansielle tjenesteydelser, sikrer den, at forpligtelserne i artikel 144 og 150 efterleves.
 Artikel 188
 Clearing- og betalingssystemer
 Hver part indrømmer på de vilkår og betingelser for national behandling, der er omhandlet i artikel 144 og 150, leverandører af finansielle tjenesteydelser fra den anden part, som er etableret på deres område, adgang til betalings- og clearingsystemer, der drives af offentlige enheder, samt til offentlige finansierings- og genfinansieringsfaciliteter, der er til rådighed som led i den normale forretningsgang. Nærværende artikel anses ikke for at give adgang til en parts faciliteter med hensyn til långiver i sidste instans.
 Artikel 189
 Finansiel stabilitet og regulering af finansielle tjenesteydelser i Republikken Armenien
 Parterne anerkender betydningen af en passende regulering af finansielle tjenesteydelser for at sikre finansiel stabilitet, retfærdige og effektive markeder og beskyttelse af investorer, indskydere, forsikringstagere og personer, over for hvem en leverandør af finansielle tjenesteydelser har en tillidsforpligtelse. Ved en sådan regulering af finansielle tjenesteydelser er de internationale standarder for bedste praksis generelt retningsgivende, navnlig for den måde, hvorpå de gennemføres i Den Europæiske Union. I den forbindelse tilnærmer Republikken Armenien så vidt muligt sin regulering af finansielle tjenesteydelser til Den Europæiske Unions lovgivning.
 Underafdeling VII
 Transporttjenester
 Artikel 190
 Anvendelsesområde og mål
 I denne underafdeling fastlægges principperne for liberaliseringen af internationale transporttjenester i henhold til afdeling B, C og D.
 Artikel 191
 Definitioner
 1. Med henblik på denne underafdeling og i afdeling B, C og D forstås ved:
 a)
 »international søtransport«: bl.a. dør til dør-transport og multimodal transport, dvs. transport af gods, hvor


text:
der anvendes mere end en transportform, herunder et søled, i henhold til et gennemgående transportdokument, og omfatter med henblik herpå retten til direkte at indgå kontrakt med leverandører af andre transportformer
 b)
 »håndtering af søgods«: aktiviteter, der udføres af stevedorevirksomheder, herunder terminaloperatører, men ikke havnearbejderes aktiviteter som sådan, når disse arbejdere er organiseret uafhængigt af stevedorevirksomheder eller terminaloperatørvirksomheder. Disse aktiviteter omfatter tilrettelæggelse af og kontrol med:
 i)
 lastning eller losning af gods til eller fra et skib
 ii)
 surring eller afsurring af gods
 iii)
 modtagelse eller levering og opbevaring af gods inden afsendelse eller efter losning
 c)
 »tjenesteydelser inden for toldbehandling« (eller alternativt »toldassistance«): aktiviteter, der består i på en anden parts vegne at gennemføre toldformaliteter vedrørende import, eksport eller transport af gods, uanset om denne tjenesteydelse er en hovedaktivitet for tjenesteyderen eller et almindeligt supplement til vedkommendes hovedaktivitet
 d)
 »tjenesteydelser vedrørende containerterminaler og oplagring«: aktiviteter, der består i at oplagre containere såvel i havne som inde i landet med henblik på at fylde eller tømme dem, reparere dem og gøre dem klar til afskibning
 e)
 »skibsagenturvirksomhed«: aktiviteter, der består i som agent inden for et givet geografisk område at repræsentere et eller flere rederiers forretningsinteresser inden for følgende områder:
 i)
 markedsføring og salg af tjenesteydelser inden for søtransport og i relation dertil, fra udarbejdelse af tilbud til fakturering, og udstedelse af konnossementer på vegne af virksomhederne, erhvervelse og videresalg af de fornødne tilknyttede tjenesteydelser, udarbejdelse af dokumentation samt tilvejebringelse af forretningsoplysninger, og
 ii)
 handelen på virksomhedernes vegne, organisering af skibsanløb eller overtagelse af gods, når det er påkrævet
 f)
 »speditørvirksomhed«: aktiviteter, der består i at tilrettelægge og kontrollere forsendelsesoperationer på rederiernes vegne ved at erhverve transportydelser og tilknyttede tjenesteydelser, udarbejde dokumentation og tilvejebringe forretningsoplysninger, og
 g)
 »feederservice«: forudgående og efterfølgende transport af internationalt gods ad søvejen, navnlig i containere, mellem havne i en part.
 2. Hvad angår international søtransport sikrer parterne en effektiv anvendelse af princippet om uhindret adgang til laster på et kommercielt grundlag, frihed til at levere internationale søfartstjenester samt national behandling i forbindelse med leveringen af sådanne tjenesteydelser.
 3. I betragtning af de eksisterende liberaliseringsniveauer mellem parterne inden for international søtransport skal parterne:
 a)
 effektivt anvende princippet om uhindret adgang til det internationale marked for søtransport og handel på et kommercielt og ikkediskriminerende grundlag, og
 b)
 indrømme skibe, der fører den anden parts flag, eller som drives af tjenesteydere fra den anden part, en behandling, der ikke er mindre gunstig end den, de indrømmer deres egne skibe eller, hvis den er gunstigere, den behandling de indrømmer tredjelandes skibe, bl.a. hvad angår adgang til havne, brug af infrastruktur og havnetjenester og brug af søfartshjælpetjenester samt dermed forbundne gebyrer og afgifter, toldfaciliteter og tildeling af liggeplads og laste- og lossefaciliteter.
 4. Ved anvendelsen af principperne omhandlet i stk. 3 skal parterne:
 a)
 ikke indføre lastfordelingsaftaler i fremtidige aftaler med tredjelande om internationale søtransporttjenester, herunder transport af tør og flydende bulk og linjefart, og inden for en rimelig frist ophæve alle sådanne lastfordelingsaftaler, som måtte findes i tidligere aftaler,


text:
og
 b)
 fra og med ikrafttræden af denne aftale afskaffe ensidige foranstaltninger og administrative, tekniske og andre hindringer, som kan udgøre en skjult begrænsning eller have diskriminerende virkninger for den frie udveksling af tjenesteydelser inden for international søtransport, og undlade at indføre nye.
 5. Hver part tillader, at leverandører af internationale søtransportydelser fra den anden part har en etablering på deres område på vilkår for oprettelse og drift, der ikke er mindre gunstige end de vilkår, de indrømmer deres egne tjenesteydere eller tjenesteydere fra tredjelande, hvis disse er gunstigere.
 6. Hver part stiller på rimelige og ikkediskriminerende vilkår og betingelser følgende tjenesteydelser til rådighed for den anden parts leverandører af internationale søtransportydelser i havne: lodsning, slæbe- og bugserassistance, forsyning med brændstof og vand, affaldsindsamling og deponering af ballastaffald, skibsinspektørtjenester, navigationsassistance, nødreparationsfaciliteter, ankerplads, liggeplads og liggepladsfaciliteter og kystbaserede operationelle tjenester, der er af betydning for skibsfarten, herunder kommunikation, vand- og elektricitetsforsyning.
 7. Hver part tillader bevægelser af udstyr som f.eks. tomme containere, der ikke transporteres som fragt mod betaling, mellem havne i Republikken Armenien eller mellem havne i en medlemsstat.
 8. Hver part tillader, med forbehold af tilladelse fra den kompetente myndighed, leverandører af internationale søtransportydelser fra den anden part at levere feederservice mellem deres nationale havne.
 Artikel 192
 Gradvis tilnærmelse
 Parterne anerkender betydningen af, at Republikken Armeniens lovgivning vedrørende transporttjenester gradvist tilnærmes den gældende lovgivning i Den Europæiske Union.
 Afdeling F
 Elektronisk handel
 Underafdeling I
 Almindelige bestemmelser
 Artikel 193
 Mål og principper
 1. Parterne, der erkender, at elektronisk handel øger handelsmulighederne i mange sektorer, sigter mod at fremme udviklingen af deres indbyrdes elektroniske handel, særlig ved at samarbejde om de emner, der bringes op i dette kapitel i forbindelse med elektronisk handel.
 2. Parterne er enige om, at udviklingen af elektronisk handel skal være fuldt forenelig med de højeste internationale standarder for databeskyttelse for at sikre brugernes tillid til elektronisk handel.
 3. Parterne betragter elektronisk overførsel som levering af tjenesteydelser, jf. afdeling C, der ikke må pålægges told.
 Artikel 194
 Reguleringsaspekter af elektronisk handel
 1. Parterne fører en dialog om reguleringsspørgsmål i forbindelse med elektronisk handel. I denne dialog tages bl.a. følgende emner op:
 a)
 anerkendelse af certifikater til elektroniske signaturer, der udstedes til offentligheden, og fremme af grænseoverskridende certificeringstjenester
 b)
 formidleransvar for tjenesteydere med hensyn til videreformidling og oplagring af oplysninger:
 i)
 behandling af uopfordret elektronisk kommerciel kommunikation, og
 ii)
 forbrugerbeskyttelse i forbindelse med elektronisk handel, og
 c)
 andre anliggender af relevans for udviklingen af elektronisk handel.
 2. Denne dialog kan tage form af udveksling af oplysninger om parternes respektive lovgivning vedrørende de emner, der omhandles i stk. 1, og om gennemførelsen af denne lovgivning.
 Underafdeling II
 Formidleransvar for tjenesteydere
 Artikel 195
 Anvendelse af mellemmænds tjenester
 Parterne erkender, at mellemmænds tjenesteydelser kan anvendes af tredjemand til aktiviteter, der er i strid med deres respektive nationale ret. For at tage højde for denne mulighed indfører og opretholder parterne over for mellemliggende tjenesteydere de i denne underafdeling omhandlede formidleransvar.
 Artikel 196
 Formidleransvar for tjenesteydere: ren videreformidling (»mere conduit«)
 1. Ved levering


text:
af en informationssamfundstjeneste i form af transmission på et kommunikationsnet af information, der leveres af en tjenestemodtager, eller levering af adgang til et kommunikationsnet sikrer parterne, at tjenesteyderen ikke er ansvarlig for den transmitterede information, forudsat at tjenesteyderen:
 a)
 ikke selv iværksætter transmissionen
 b)
 ikke udvælger modtageren af transmissionen, og
 c)
 ikke udvælger og ikke ændrer den transmitterede information.
 2. Den i stk. 1 omhandlede transmission og levering af adgang omfatter automatisk, mellemliggende og kortvarig oplagring af transmitteret information, forudsat at denne oplagring udelukkende tjener til udførelse af transmission på kommunikationsnettet, og dens varighed ikke overstiger den tid, der med rimelighed kan antages at være nødvendig til transmissionen.
 3. Denne artikel berører ikke en domstols eller en administrativ myndigheds muligheder for i overensstemmelse med hver parts retssystem at kræve, at en tjenesteyder bringer en krænkelse til ophør eller forhindrer den.
 Artikel 197
 Formidleransvar for tjenesteydere: »caching«
 1. Hver part sikrer, at tjenesteyderen i tilfælde af levering af en informationssamfundstjeneste, der består i transmission på et kommunikationsnet af information, som leveres af en tjenestemodtager, ikke pådrager sig ansvar for automatisk, mellemliggende og midlertidig oplagring af denne information foretaget alene med det formål at gøre senere transmission af informationen til andre tjenestemodtagere efter disses anmodning mere effektiv, forudsat at tjenesteyderen:
 a)
 ikke ændrer informationen
 b)
 overholder betingelserne for adgang til informationen
 c)
 overholder reglerne om ajourføringen af informationen, angivet på en måde, der er almindelig anerkendt og anvendt af industrien
 d)
 ikke foretager indgreb i den lovlige anvendelse af teknologi, som er almindelig anerkendt og anvendt af industrien, med det formål at skaffe sig data om anvendelsen af informationen, og
 e)
 straks tager skridt til at fjerne den information, tjenesteyderen har oplagret, eller til at hindre adgangen til den, når han får konkret kendskab til, at informationen er blevet fjernet fra nettet eller adgangen til den hindret, eller at en domstol eller en administrativ myndighed har krævet informationen fjernet eller adgangen til den hindret.
 2. Denne artikel berører ikke en domstols eller en administrativ myndigheds muligheder for i overensstemmelse med hver parts retssystem at kræve, at en tjenesteyder bringer en krænkelse til ophør eller forhindrer den.
 Artikel 198
 Formidleransvar for tjenesteydere: »hosting«
 1. Parterne sikrer, at tjenesteyderen i tilfælde af levering af en informationssamfundstjeneste, som består i oplagring af information leveret af en tjenestemodtager, ikke pådrager sig ansvar for information oplagret på anmodning af en tjenestemodtager, forudsat at tjenesteyderen:
 a)
 ikke har konkret kendskab til den ulovlige aktivitet eller information og, for så vidt angår erstatningskrav, ikke har kendskab til forhold eller omstændigheder, hvoraf den ulovlige aktivitet eller information fremgår, eller
 b)
 fra det øjeblik, hvor han får et sådant kendskab, straks tager skridt til at fjerne informationen eller hindre adgangen til den.
 2. Stk. 1 finder ikke anvendelse, hvor tjenestemodtageren handler under tjenesteyderens myndighed eller kontrol.
 3. Denne artikel berører ikke en domstols eller en administrativ myndigheds muligheder for i overensstemmelse med hver parts retssystem at kræve, at en tjenesteyder bringer en krænkelse til ophør eller forhindrer den, eller en parts