text: den ikke-medlemsstat, hvor barnet har sit sædvanlige opholdssted, og denne sidstnævnte afgørelse opfylder de nødvendige betingelser for at blive anerkendt i den medlemsstat, som begæringen rettes til.Artikel 16 Ikke-anerkendelse og faktiske omstændigheder1. En retsafgørelse kan endvidere ikke anerkendes i det tilfælde, som omfattes af artikel 43.2. Ved prøvelsen af kompetencereglerne i det i stk. 1 omhandlede tilfælde er den ret, som begæringen er indgivet til, bundet af de faktiske omstændigheder, på hvilke retten i domsstaten har støttet sin kompetence.3. Kompetencen for retterne i domsstaten kan ikke efterprøves, jf. dog i stk. 1. Kompetencereglerne i artikel 2-8 er ikke omfattet af de i artikel 15, stk. 1, litra a), og stk. 2, litra a), omhandlede grundlæggende retsprincipper.Artikel 17 Forskelle i anvendelig lovAnerkendelse af en retsafgørelse om skilsmisse, separation eller omstødelse af ægteskab kan ikke nægtes under henvisning til, at lovgivningen i den medlemsstat, som begæringen rettes til, ikke tillader skilsmisse, separation eller omstødelse af ægteskab på samme grundlag.Artikel 18 Ingen efterprøvelse med hensyn til sagens realitetEn retsafgørelse kan i intet tilfælde efterprøves med hensyn til sagens realitet.Artikel 19 Udsættelse1. Gøres anerkendelse af en retsafgørelse, der er truffet i en medlemsstat, gældende ved en ret i en anden medlemsstat, kan denne udsætte sagen, såfremt afgørelsen er blevet anfægtet ved ordinær appel eller genoptagelse.2. Gøres anerkendelse af en retsafgørelse, der er truffet i Irland eller Det Forenede Kongerige, gældende ved en ret i en anden medlemsstat, kan denne udsætte sagen, såfremt fuldbyrdelsen er udsat i domsstaten ved iværksættelse af appel eller genoptagelse.AFDELING 2 FULDBYRDELSE Artikel 20 Eksigible retsafgørelser1. De i en medlemsstat trufne retsafgørelser om udøvelse af forældremyndigheden over et fælles barn, som er eksigible i den pågældende stat, kan fuldbyrdes i en anden medlemsstat, når de på begæring af en berettiget part er blevet erklæret for eksigible i denne stat.2. I Det Forenede Kongerige kan sådanne retsafgørelser dog fuldbyrdes i England og Wales, Skotland eller Nordirland, når de på begæring af en berettiget part er blevet registreret med henblik på fuldbyrdelse i den pågældende del af Det Forenede Kongerige.Artikel 21 Rettens stedlige kompetence1. Begæringen skal fremsættes:- i Belgien, over for »Tribunal de première instance«/»Rechtbank van eerste aanleg« eller »Erstinstanzliche Gericht«- i Danmark, over for byretten (fogedretten)- i Forbundsrepublikken Tyskland, over for »Familiengericht«- i Grækenland, over for »ÌïíïìåëÝò Ðñùôïäéêåßï«- i Spanien, over for »Juzgado de Primera Instancia«- i Frankrig, over for præsidenten for »Tribunal de grande instance«- i Irland, over for »High Court«- i Italien, over for »Corte d'appello«- i Luxembourg, over for præsidenten for »Tribunal d'arrondissement«- i Nederlandene, over for præsidenten for »Arrondissementsrechtbank«- i Østrig, over for »Bezirksgericht«- i Portugal, over for »Tribunal de Comarca« eller »Tribunal de Familia«- i Finland, over for »Käräjäoikeus«/»Tingsrätten«- i Sverige, over for »Svea hovrätt«- i Det Forenede Kongerige:a) i England og Wales, over for »High Court of Justice«b) i Skotland, over for »Court of Session«c) i Nordirland, over for »High Court of Justice«.2. a) Rettens stedlige kompetence i forbindelse med en begæring om fuldbyrdelse afgøres efter den parts sædvanlige opholdssted, mod hvem fuldbyrdelsen begæres, eller efter


text: det sædvanlige opholdssted for det barn, som måtte være berørt af begæringen.b) Hvis ingen af de i litra a) nævnte steder er beliggende i den medlemsstat, som begæringen rettes til, afgøres rettens stedlige kompetence efter stedet for fuldbyrdelsen.3. I forbindelse med de fremgangsmåder, der er omhandlet i artikel 14, stk. 3, afgøres rettens stedlige kompetence efter den interne lovgivning i den medlemsstat, hvor begæringen om anerkendelse eller om ikke-anerkendelse fremsættes.Artikel 22 Fremgangsmåde ved fuldbyrdelse1. Fremgangsmåden ved fremsættelse af begæringen afgøres efter lovgivningen i den medlemsstat, som begæringen rettes til.2. Den, som fremsætter begæringen, skal vælge en processuel bopæl i retskredsen for den ret, som begæringen er indgivet til. Såfremt lovgivningen i den medlemsstat, som begæringen rettes til, ikke har regler om et sådant valg af bopæl, skal den, som fremsætter begæringen, udpege en procesfuldmægtig.3. De i artikel 33 og 34 nævnte dokumenter skal vedlægges begæringen.Artikel 23 Rettens afgørelse1. Den ret, som behandler begæringen, skal træffe sin afgørelse snarest muligt. Den person, mod hvem fuldbyrdelsen begæres, kan ikke på dette tidspunkt af sagens behandling fremsætte bemærkninger over for retten.2. Begæringen kan kun afslås af en af de i artikel 15 og 16 anførte grunde.3. En retsafgørelse kan i intet tilfælde efterprøves med hensyn til sagens realitet.Artikel 24 Underretning om afgørelsenJustitssekretæren drager omsorg for, at den, der har fremsat begæringen, straks og på den måde, der er foreskrevet i lovgivningen i den medlemsstat, som begæringen rettes til, får underretning om den afgørelse, der er truffet vedrørende begæringen.Artikel 25 Appel eller genoptagelse af afgørelsen om fuldbyrdelse1. Såfremt fuldbyrdelse tillades, kan den person, mod hvem fuldbyrdelsen begæres, anfægte afgørelsen ved appel eller genoptagelse inden en måned, efter at afgørelsen er forkyndt.2. Såfremt vedkommende person har sit sædvanlige opholdssted i en anden medlemsstat end den, hvor afgørelsen, der tillader fuldbyrdelse, er truffet, er fristen for appel eller genoptagelse to måneder regnet fra den dag, hvor afgørelsen er blevet forkyndt for vedkommende personligt eller på vedkommendes bopæl. Denne frist kan ikke forlænges på grund af afstanden.Artikel 26 Appel- eller genoptagelsesinstanser samt retsmidler1. Appel skal ske, og begæring om genoptagelse skal indgives i overensstemmelse med reglerne om kontradiktorisk procedure:- i Belgien, til »Tribunal de première instance«/»Rechtbank van eerste aanleg« eller »Erstinstanzliche Gericht«- i Danmark, til landsretten- i Forbundsrepublikken Tyskland, til »Oberlandesgericht«- i Grækenland, til »Åöåôåßï«- i Spanien, til »Audiencia Provincial«- i Frankrig, til »Cour d'appel«- i Irland, til »High Court«- i Italien, til »Corte d'appello«- i Luxembourg, til »Cour d'appel«- i Nederlandene, til »Arrondissementsrechtbank«- i Østrig, til »Bezirksgericht«- i Portugal, til »Tribunal da Relação«- i Finland, til »Hovioikeus«/»Hovrätten«- i Sverige, til »Svea hovrätt«- i Det Forenede Kongerige:a) i England og Wales, til »High Court of Justice«b) i Skotland, til »Court of Session«c) i Nordirland, til »High Court of Justice«.2. Den afgørelse, der træffes i appel- eller genoptagelsessagen, kan kun anfægtes:- i Belgien, Grækenland, Spanien, Frankrig, Italien, Luxembourg og Nederlandene, ved en kassationsappel- i Danmark, ved appel til Højesteret med tilladelse fra Procesbevillingsnævnet- i Forbundsrepublikken Tyskland, ved en »Rechtsbeschwerde«- i Irland, ved appel vedrørende et retligt spørgsmål til

type: contracts

jurisdiction: EU


text: »Supreme Court«- i Østrig, ved en »Revisionsrekurs«- i Portugal, ved en »recurso restrito à matéria de direito«- i Finland, ved appel til »Korkein oikeus«/»Högsta domstolen«- i Sverige, ved appel til »Högsta domstolen«- i Det Forenede Kongerige, ved én enkelt appel vedrørende et retligt spørgsmål.Artikel 27 Udsættelse1. Den ret, der behandler appel- eller genoptagelsessagen, kan efter begæring fra den part, som har indbragt sagen, udsætte sagen, såfremt afgørelsen i domsstaten er anfægtet ved ordinær appel eller genoptagelse, eller såfremt fristen herfor endnu ikke er udløbet. I sidstnævnte tilfælde kan retten fastsætte en frist for iværksættelse af appel eller indgivelse af begæring om genoptagelse.2. Såfremt afgørelsen er truffet i Irland eller Det Forenede Kongerige, skal enhver form for appel eller genoptagelse i den pågældende domsstat anses som et ordinært retsmiddel ved anvendelsen i stk. 1.Artikel 28 Appel- eller genoptagelsesinstanser vedrørende en afgørelse om ikke-fuldbyrdelse1. Såfremt begæringen afslås, kan den, som fremsatte begæringen, appellere eller indgive begæring om genoptagelse:- i Belgien, til »Cour d'appel«/»Hof van Beroep«- i Danmark, til landsretten- i Forbundsrepublikken Tyskland, til »Oberlandesgericht«- i Grækenland, til »Åöåôåßï«- i Spanien, til »Audiencia Provincial«- i Frankrig, til »Cour d'appel«- i Irland, til »High Court«- i Italien, til »Corte d'appello«- i Luxembourg, til »Cour d'appel«- i Nederlandene, til »Gerechtshof«- i Østrig, til »Bezirksgericht«- i Portugal, til »Tribunal da Relação«- i Finland, til »Hovioikeus«/»Hovrätten«- i Sverige, til »Svea hovrätt«- i Det Forenede Kongerige:a) i England og Wales, til »High Court of Justice«b) i Skotland, til »Court of Session«c) i Nordirland, til »High Court of Justice«.2. Den person, mod hvem fuldbyrdelsen begæres, skal tilsiges til at give møde ved den ret, for hvilken appel- eller genoptagelsessagen er indbragt. Såfremt vedkommende ikke giver møde, finder bestemmelserne i artikel 10 anvendelse.Artikel 29 Anfægtelse af afgørelsen i en appel- eller genoptagelsessagDen afgørelse, der træffes i den i artikel 28 nævnte appel- eller genoptagelsessag, kan kun anfægtes:- i Belgien, Grækenland, Spanien, Frankrig, Italien, Luxembourg og Nederlandene, ved en kassationsappel- i Danmark, ved appel til Højesteret med tilladelse fra Procesbevillingsnævnet- i Forbundsrepublikken Tyskland, ved en »Rechtsbeschwerde«- i Irland, ved appel vedrørende et retligt spørgsmål til »Supreme Court«- i Østrig, ved en »Revisionsrekurs«- i Portugal, ved en »recurso restrito à matéria de direito«- i Finland, ved appel til »Korkein oikeus«/»Högsta domstolen«- i Sverige, ved appel til »Högsta domstolen«- i Det Forenede Kongerige, ved én enkelt appel vedrørende et retligt spørgsmål.Artikel 30 Delvis fuldbyrdelse1. Såfremt der ved en retsafgørelse er taget stilling til flere krav, og fuldbyrdelse ikke kan tillades for så vidt angår dem alle, skal retten tillade fuldbyrdelse af et eller flere af kravene.2. Den, som fremsætter begæringen, kan begære delvis fuldbyrdelse.Artikel 31 Fri proces1. Den, som fremsætter begæringen, og som i domsstaten helt eller delvis har haft fri proces eller har været fritaget for gebyrer og omkostninger, skal i forbindelse med den i artikel 21-24 fastlagte fremgangsmåde have meddelt fri proces eller fritagelse for gebyrer og sagsomkostninger i videst muligt omfang efter lovgivningen i den medlemsstat, som begæringen rettes til.2. Den, som fremsætter begæring om fuldbyrdelse af en afgørelse, der


text: er truffet af en administrativ myndighed i Danmark, kan i den medlemsstat, som begæringen rettes til, påberåbe sig de i stk. 1 nævnte fordele, såfremt vedkommende fremlægger en erklæring fra det danske justitsministerium, som bekræfter, at vedkommende opfylder de økonomiske betingelser for helt eller delvis at få meddelt fri proces eller blive fritaget for gebyrer og omkostninger.Artikel 32 Sikkerhed eller depositumDet kan ikke pålægges den part, som i en medlemsstat begærer fuldbyrdelse af en retsafgørelse, der er truffet i en anden medlemsstat, at stille sikkerhed eller depositum af nogen art med den begrundelse, at vedkommende er udlænding eller ikke har bopæl eller sædvanligt opholdssted i den pågældende medlemsstat.AFDELING 3 FÆLLES BESTEMMELSER Artikel 33 Dokumenter1. Den part, der søger eller anfægter anerkendelse af en retsafgørelse eller begærer fuldbyrdelse af en sådan, skal fremlægge:a) en genpart af afgørelsen, der opfylder de nødvendige betingelser med hensyn til godtgørelse af dens ægthedb) i givet fald et dokument, der godtgør, at vedkommende er meddelt fri proces i domsstaten.2. Hvor det drejer sig om en udeblivelsesdom, skal den part, der søger anerkendelse eller begærer fuldbyrdelse af en retsafgørelse, desuden fremlægge:a) det originale dokument eller en bekræftet genpart, hvoraf det fremgår, at det indledende processkrift i sagen eller et tilsvarende dokument er blevet forkyndt for eller meddelt den udeblevne part, ellerb) et dokument, der angiver, at sagsøgte utvetydigt har accepteret afgørelsen.3. En person, som kræver ajourføring af en medlemsstats civilstandsregister som omhandlet i artikel 14, stk. 2, skal tillige fremlægge et dokument, der angiver, at afgørelsen ikke længere kan gøres til genstand for appel eller genoptagelse i henhold til domstatens lovgivning.Artikel 34 Andre dokumenterDen part, der begærer fuldbyrdelse af en retsafgørelse, skal endvidere fremlægge et dokument, hvoraf det fremgår, at afgørelsen efter domstatens lovgivning er eksigibel og er forkyndt.Artikel 35 Manglende fremlæggelse af dokumenter1. Såfremt de i artikel 33, stk. 1, litra b), eller stk. 2, nævnte dokumenter ikke fremlægges, kan retten fastsætte en frist for deres tilvejebringelse eller anerkende tilsvarende dokumenter eller, såfremt den anser sagen for tilstrækkeligt oplyst, fritage for kravet om en sådan fremlæggelse.2. Såfremt retten kræver det, skal der foretages en oversættelse af dokumenterne. Oversættelsen skal bekræftes af en person, der er bemyndiget hertil i en af medlemsstaterne.Artikel 36 Legalisering eller opfyldelse af tilsvarende formalitetDer kræves ingen legalisering eller opfyldelse af tilsvarende formalitet med hensyn til de i artikel 33 og 34 og artikel 35, stk. 2, nævnte dokumenter eller eventuelle procesfuldmagter.AFSNIT IV OVERGANGSBESTEMMELSER Artikel 371. Bestemmelserne i denne konvention finder kun anvendelse på retssager, der er anlagt, og på officielt bekræftede dokumenter, der er udstedt, samt på forlig, der er indgået for retten under en retssag, efter at konventionen er trådt i kraft i domsstaten og, såfremt anerkendelse eller fuldbyrdelse af en retsafgørelse eller af et officielt bekræftet dokument påberåbes, i den medlemsstat, som begæringen rettes til.2. Retsafgørelser, som er truffet, efter at denne konvention er trådt i kraft i forholdet mellem domstaten og den medlemsstat, som begæringen rettes til, i sager, der er anlagt før dette tidspunkt, skal dog anerkendes og


text: fuldbyrdes efter bestemmelserne i afsnit III, såfremt de anvendte kompetenceregler er i overensstemmelse med de regler, der er fastsat i afsnit II i denne konvention eller i en konvention, der, da sagen blev anlagt, var gældende mellem domsstaten og den medlemsstat, som begæringen rettes til.AFSNIT V ALMINDELIGE BESTEMMELSER Artikel 38 Forholdet til andre konventioner1. Med forbehold af artikel 37 og 40 og nærværende artikels stk. 2 træder denne konvention for så vidt angår de medlemsstater, der er parter i den, i stedet for konventioner indgået mellem to eller flere medlemsstater, som gælder på tidspunktet for denne konventions ikrafttræden, og som angår sagsområder, der er omfattet af denne konvention.2. a) Danmark, Finland og Sverige kan samtidig med afgivelsen af den i artikel 47, stk. 2, omhandlede notifikation erklære, at konventionen af 6. februar 1931 mellem Danmark, Finland, Island, Norge og Sverige indeholdende international-privatretslige bestemmelser om ægteskab, adoption og værgemål, med tilhørende slutprotokol, helt eller delvis skal finde anvendelse på deres indbyrdes forbindelser i stedet for bestemmelserne i denne konvention. Denne erklæring kan på ethvert tidspunkt trækkes helt eller delvis tilbage.b) Princippet om ikke-forskelsbehandling af unionsborgerne på grundlag af nationalitet skal overholdes, og overholdelsen underlægges Domstolens kontrol efter de procedurer, der fastsættes i protokollen om Domstolens fortolkning af denne konvention.c) Kompetencereglerne i alle fremtidige aftaler, der indgås mellem de i litra a) nævnte medlemsstater, og som angår sagsområder, der er omfattet af denne konvention, skal afstemmes med kompetencereglerne i denne konvention.d) Afgørelser, der i en af de nordiske stater, som har fremsat den i litra a) omhandlede erklæring, er truffet af en kompetent myndighed svarende til en af dem, der er omhandlet i denne konventions afsnit II, anerkendes og fuldbyrdes i de øvrige medlemsstater efter bestemmelserne i denne konventions afsnit III.3. Efter denne konventions ikrafttræden kan medlemsstaterne i deres indbyrdes forbindelser kun indgå eller anvende aftaler, som supplerer denne konventions bestemmelser, eller som letter gennemførelsen af principperne i den.4. Medlemsstaterne tilsender denne konventions depositar:a) en kopi af de i stk. 2, litra a) og c), samt stk. 3 omhandlede aftaler og ensartede lovgivninger til gennemførelse af disse aftaler, ogb) meddelelse om alle opsigelser af eller ændringer i sådanne aftaler eller ensartede lovgivninger.Artikel 39 Forholdet til visse multilaterale konventionerDenne konventioner har i forbindelserne mellem de medlemsstater, der er parter i den, forrang frem for følgende konventioner, for så vidt disse angår sagsområder, som er omfattet af denne konvention:- Haag-konventionen af 5. oktober 1961 om myndighedernes kompetence og lovvalget i sager vedrørende beskyttelse af mindreårige- Luxembourg-konventionen af 8. september 1967 om anerkendelse af afgørelser om ægteskabs gyldighed- Haag-konventionen af 1. juni 1970 om anerkendelse af skilsmisser og separationer- den europæiske konvention af 20. maj 1980 om anerkendelse og fuldbyrdelse af afgørelser om forældremyndighed- Haag-konventionen af 19. oktober 1996 om retternes kompetence, lovvalg, anerkendelse og fuldbyrdelse af retsakter samt om samarbejde vedrørende forældremyndighed og foranstaltninger til beskyttelse af mindreårige, forudsat at det berørte barn har sit sædvanlige opholdssted i en medlemsstat.Artikel 40 Gyldighed1. De aftaler og konventioner, der er nævnt i artikel 38 og 39,


text: bevarer deres gyldighed på sagsområder, som ikke er omfattet af denne konvention.2. De bevarer ligeledes deres gyldighed for så vidt angår retsafgørelser, der er truffet, og officielt bekræftede dokumenter, der er udstedt før denne konventions ikrafttræden.Artikel 41 Aftaler mellem medlemsstaterMed forbehold af de i afsnit III nævnte grunde til at afslå anerkendelse skal retsafgørelser, der er truffet i henhold til aftaler omhandlet i artikel 38, stk. 3, anerkendes og fuldbyrdes i medlemsstater, der ikke er parter i de pågældende aftaler, såfremt de er truffet af en kompetent myndighed svarende til en af dem, der er omhandlet i afsnit II.Artikel 42 Traktater med Pavestolen1. Anvendelsen af denne konvention berører ikke den internationale traktat (konkordat) mellem Pavestolen og Den Portugisiske Republik, undertegnet den 7. maj 1940 i Vatikanstaten.2. Afgørelser om et ægteskabs ugyldighed, som træffes i henhold til den i stk. 1 nævnte traktat, anerkendes i medlemsstaterne på de i afsnit III i denne konvention anførte vilkår.3. Bestemmelserne i stk. 1 og 2 finder ligeledes anvendelse på følgende internationale traktater (konkordater) med Pavestolen:- Concordato lateranense af 11. februar 1929 mellem Den Italienske Republik og Pavestolen som ændret ved den aftale med tillægsprotokol, der blev undertegnet den 18. februar 1984 i Rom- aftalen af 3. januar 1979 mellem Pavestolen og den spanske stat om retlige anliggender.4. Medlemsstaterne tilsender denne konventions depositara) en kopi af de i stk. 1 og 3 omhandlede traktater, ogb) meddelelse om alle opsigelser af eller ændringer i sådanne traktater.Artikel 43 Ikke-anerkendelse og ikke-fuldbyrdelse af retsafgørelser baseret på artikel 8Denne konvention er ikke til hinder for, at en medlemsstat inden for rammerne af en konvention om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser over for en ikke-medlemsstat forpligter sig til ikke at anerkende en retsafgørelse, som er truffet i en anden medlemsstat, såfremt afgørelsen i et af de i artikel 8 nævnte tilfælde kun har kunnet støttes på andre kompetenceregler end de i artikel 2-7 omhandlede.Artikel 44 Medlemsstater med to eller flere retsordenerFor så vidt angår en medlemsstat, hvor to eller flere retsordener eller regelsæt vedrørende sagsområder, der er omfattet af denne konvention, finder anvendelse i forskellige territoriale enheder:a) forstås en henvisning til sædvanligt opholdssted i denne medlemsstat som en henvisning til sædvanligt opholdssted i en territorial enhedb) forstås en henvisning til nationalitet som en henvisning til tilhørsforhold til en territorial enhed som fastsat efter den pågældende medlemsstats lovgivningc) forstås en henvisning til de myndigheder i denne medlemsstat, som behandler en begæring om skilsmisse, separation eller omstødelse af ægteskab, som en henvisning til de myndigheder i den territoriale enhed, som behandler begæringend) forstås en henvisning til reglerne i denne medlemsstat som en henvisning til reglerne i den territoriale enhed, hvor kompetence, anerkendelse eller fuldbyrdelse gøres gældende.AFSNIT VI DOMSTOLEN Artikel 45De Europæiske Fællesskabers Domstol har kompetence til at træffe afgørelse om fortolkningen af denne konvention efter bestemmelserne i den protokol, som er udarbejdet ved retsakt vedtaget af Rådet for Den Europæiske Union den 28. maj 1998.AFSNIT VII AFSLUTTENDE BESTEMMELSER Artikel 46 Erklæringer og forbehold1. Der kan ikke tages forbehold med hensyn til denne


text: konvention, jf. dog artikel 38, stk. 2, og artikel 42.2. Uanset stk. 1 gælder denne konvention med forbehold af erklæringerne fra Irland og Italien, som er knyttet som bilag til denne konvention.3. En medlemsstat kan på ethvert tidspunkt trække en afgivet erklæring helt eller delvis tilbage. Erklæringens gyldighed ophører halvfems dage, efter at depositaren har fået meddelelse om tilbagetrækningen.Artikel 47 Vedtagelse og ikrafttræden1. Denne konvention vedtages af medlemsstaterne i overensstemmelse med deres forfatningsmæssige bestemmelser.2. Medlemsstaterne giver depositaren notifikation om afslutningen af de procedurer, der efter deres forfatningsmæssige bestemmelser kræves for at vedtage denne konvention.3. Denne konvention samt eventuelle ændringer heri som omhandlet i artikel 49, stk. 2, træder i kraft halvfems dage efter den dato, hvor den sidste stat, der er medlem af Den Europæiske Union på tidspunktet for vedtagelsen af Rådets retsakt om udarbejdelse af denne konvention, har foretaget notifikation, jf. stk. 2.4. Indtil denne konvention træder i kraft, kan en medlemsstat, samtidig med afgivelsen af den i stk. 2 omhandlede notifikation eller på et senere tidspunkt erklære, at konventionen med undtagelse af artikel 45 finder anvendelse for så vidt angår dens forbindelser med medlemsstater, der har fremsat samme erklæring. Sådanne erklæringer gælder halvfems dage efter datoen for deponeringen.Artikel 48 Tiltrædelse1. Denne konvention er åben for tiltrædelse af stater, der bliver medlem af Den Europæiske Union.2. Teksten til konventionen på den tiltrædende medlemsstats sprog, som udformet af Rådet, er autentisk.3. Tiltrædelsesinstrumenterne deponeres hos depositaren.4. Denne konvention træder i kraft for den tiltrædende medlemsstat halvfems dage efter deponeringen af den pågældende stats tiltrædelsesinstrument eller på datoen for konventionens ikrafttræden, hvis den endnu ikke er trådt i kraft ved udløbet af perioden på halvfems dage.5. Artikel 47, stk. 4, finder anvendelse på en tiltrædende medlemsstat, hvis denne konvention endnu ikke er trådt i kraft, når den deponerer sit tiltrædelsesinstrument.Artikel 49 Ændringer1. Enhver medlemsstat samt Kommissionen kan foreslå ændringer til denne konvention. Alle ændringsforslag sendes til depositaren, der underretter Rådet herom.2. Ændringer fastlægges af Rådet, der anbefaler medlemsstaterne at vedtage dem i overensstemmelse med deres forfatningsmæssige bestemmelser. De således vedtagne ændringer træder i kraft efter bestemmelserne i artikel 47, stk. 3.3. Listen over de retter og retsmidler, der er omhandlet i artikel 21, stk. 1, artikel 26, stk. 1 og 2, artikel 28, stk. 1, og artikel 29, kan dog på anmodning af den berørte medlemsstat ændres ved en afgørelse truffet af Rådet.Artikel 50 Depositar og offentliggørelse1. Generalsekretæren for Rådet er depositar for denne konvention.2. Depositaren offentliggør i De Europæiske Fællesskaber Tidende:a) vedtagelser og tiltrædelserb) datoen for konventionens ikrafttrædenc) erklæringer som omhandlet i artikel 2, stk. 2, artikel 38, stk. 2, artikel 46, artikel 47, stk. 4, og artikel 48, stk. 5, samt ændringer i eller tilbagetrækning af sådanne erklæringerd) ændringer i denne konvention som omhandlet i artikel 49, stk. 2 og 3.En fe de lo cual los plenipotenciarios abajo firmantes suscriben el presente Convenio.Til bekræftelse heraf har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne konvention.Zu Urkund dessen haben die unterzeichneten Bevollmächtigten ihre Unterschrift unter dieses Übereinkommen gesetzt.Óå ðßóôùóç ôùí áíùôÝñù, ïé õðïãñÜöïíôåò ðëçñåîïýóéïé Ýèåóáí


text: ôçí õðïãñáöÞ ôïõò êÜôù áðü ôçí ðáñïýóá óýìâáóç.In witness whereof, the undersigned Plenipotentiaries have signed this Convention.En foi de quoi, les plénipotentiaires soussignés ont apposé leurs signatures au bas de la présente convention.Dá fhianú sin, chuir na Lánchumhachtaigh thíos-sínithe a lámh leis an gCoinbhinsiún seo.In fede di che i plenipotenziari sottoscritti hanno apposto le loro firme in calce alla presente convenzione.Ten blijke waarvan de ondergetekende gevolmachtigden hun handtekening onder dit verdrag hebben gesteld.Em fé do que, os plenipotenciários abaixo-assinados apuseram as suas assinaturas no final da presente convenção.Tämän vakuudeksi alla mainitut täysivaltaiset edustajat ovat allekirjoittaneet tämän yleissopimuksen.Till bekräftelse härav har undertecknade befullmäktigade ombud undertecknat denna konvention.Hecho en Bruselas, el veintiocho de mayo de mil novecientos noventa y ocho, en un ejemplar único en lenguas alemana, danesa, española, finesa, francesa, griega, inglesa, irlandesa, italiana, neerlandesa, portuguesa y sueca, siendo cada uno de estos textos igualmente auténtico, que se depositará en los archivos de la Secretaría General del Consejo de la Unión Europea.Udfærdiget i Bruxelles, den otteogtyvende maj nitten hundrede og otteoghalvfems, i ét eksemplar på dansk, engelsk, finsk, fransk, græsk, irsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk, svensk og tysk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed; de deponeres i arkiverne i Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union.Geschehen zu Brüssel am achtundzwanzigsten Mai neunzehnhundertachtundneunzig in einer Urschrift in dänischer, deutscher, englischer, finnischer, französischer, griechischer, irischer, italienischer, niederländischer, portugiesischer, schwedischer und spanischer Sprache, wobei jeder Wortlaut gleichermaßen verbindlich ist; die Urschrift wird im Archiv des Generalsekretariats des Rates der Europäischen Union hinterlegt. ̧ãéíå óôéò ÂñõîÝëëåò, óôéò åßêïóé ïêôþ ÌáÀïõ ÷ßëéá åííéáêüóéá åíåíÞíôá ïêôþ, óå Ýíá ìüíï áíôßôõðï óôçí áããëéêÞ, ãáëëéêÞ, ãåñìáíéêÞ, äáíéêÞ, åëëçíéêÞ, éñëáíäéêÞ, éóðáíéêÞ, éôáëéêÞ, ïëëáíäéêÞ, ðïñôïãáëéêÞ, óïõçäéêÞ êáé öéíëáíäéêÞ ãëþóóá. ̧êáóôï êåßìåíï åßíáé åîßóïõ áõèåíôéêü, ôï äå ðñùôüôõðï áõôü êáôáôßèåôáé óôá áñ÷åßá ôçò ÃåíéêÞò Ãñáììáôåßáò ôïõ Óõìâïõëßïõ ôçò ÅõñùðáúêÞò ̧íùóçò.Done at Brussels on the twenty-eighth day of May in the year one thousand nine hundred and ninety-eight, in a single original, in the Danish, Dutch, English, Finnish, French, German, Greek, Irish, Italian, Portuguese, Spanish and Swedish languages, each text being equally authentic, such original being deposited in the archives of the General Secretariat of the Council of the European Union.Fait à Bruxelles, le vingt-huit mai mil neuf cent quatre-vingt-dix-huit, en un exemplaire unique, en langues allemande, anglaise, danoise, espagnole, finnoise, française, grecque, irlandaise, italienne, néerlandaise, portugaise et suédoise, les textes établis dans chacune de ces langues faisant également foi, exemplaire qui est déposé dans les archives du secrétariat général du Conseil de l'Union européenne.Arna dhéanamh sa Bhruiséil, ar an ochtú lá is fiche de Bhealtaine sa bhliain míle naoi gcéad nócha a hocht, i scríbhinn bhunaidh amháin sa Bhéarla, sa Danmhairgis, san Fhionlainnis, sa Fhraincis, sa Ghaeilge, sa Ghearmáinis, sa Ghréigis, san Iodáilis, san Ollainnis, sa Phortaingéilis, sa Spáinnis agus sa tSualainnis, agus comhúdarás ag gach ceann de na téacsanna sin; déanfar an scríbhinn bhunaidh sin a thaisceadh i gcartlann Ardrúnaíocht Chomhairle an Aontais Eorpaigh.Fatto a Bruxelles, addì ventotto maggio millenovecentonovantotto, in unico esemplare in lingua danese, finlandese, francese, greca,


text: inglese, irlandese, italiana, olandese, portoghese, spagnola, svedese e tedesca, ciascun testo facente ugualmente fede; l'esemplare è depositato negli archivi del Segretariato generale del Consiglio dell'Unione europea.Gedaan te Brussel, de achtentwintigste mei negentienhonderd achtennegentig, in één exemplaar in de Deense, de Duitse, de Engelse, de Finse, de Franse, de Griekse, de Ierse, de Italiaanse, de Nederlandse, de Portugese, de Spaanse en de Zweedse taal, zijnde alle teksten gelijkelijk authentiek, dat wordt nedergelegd in het archief van het Secretariaat-generaal van de Raad van de Europese Unie.Feito em Bruxelas, em vinte e oito de Maio de mil novecentos e noventa e oito, em exemplar único, nas línguas alemã, dinamarquesa, espanhola, finlandesa, francesa, grega, inglesa, irlandesa, italiana, neerlandesa, portuguesa e sueca, fazendo igualmente fé cada um dos textos, ficando esse exemplar depositado nos arquivos do Secretariado-Geral do Conselho da União Europeia.Tehty Brysselissä kahdentenakymmenentenäkahdeksantena päivänä toukokuuta vuonna tuhatyhdeksänsataayhdeksänkymmentäkahdeksan englannin, espanjan, hollannin, iirin, italian, kreikan, portugalin, ranskan, ruotsin, saksan, suomen ja tanskan kielellä yhtenä kappaleena, jonka jokainen teksti on yhtä todistusvoimainen ja joka talletetaan Euroopan unionin neuvoston pääsihteeristön arkistoon.Som skedde i Bryssel den tjugoåttonde maj nittonhundranittioåtta i ett enda exemplar på danska, engelska, finska, franska, grekiska, iriska, italienska, nederländska, portugisiska, spanska, svenska och tyska språken, varvid varje text äger samma giltighet, och detta exemplar skall deponeras i arkiven hos generalsekretariatet för Europeiska unionens råd.Pour le gouvernement du Royaume de BelgiqueVoor de regering van het Koninkrijk BelgiëFür die Regierung des Königreichs Belgien>REFERENCE TIL EN GRAFIK>For regeringen for Kongeriget Danmark>REFERENCE TIL EN GRAFIK>Für die Regierung der Bundesrepublik Deutschland>REFERENCE TIL EN GRAFIK>Ãéá ôçí êõâÝñíçóç ôçò ÅëëçíéêÞò Äçìïêñáôßáò>REFERENCE TIL EN GRAFIK>Por el Gobierno del Reino de España>REFERENCE TIL EN GRAFIK>Pour le gouvernement de la République française>REFERENCE TIL EN GRAFIK>Thar ceann Rialtas na hÉireannFor the Government of Ireland>REFERENCE TIL EN GRAFIK>Per il governo della Repubblica italiana>REFERENCE TIL EN GRAFIK>Pour le gouvernement du Grand-Duché de Luxembourg>REFERENCE TIL EN GRAFIK>Voor de regering van het Koninkrijk der Nederlanden>REFERENCE TIL EN GRAFIK>Für die Regierung der Republik Österreich>REFERENCE TIL EN GRAFIK>Pelo Governo da República Portuguesa>REFERENCE TIL EN GRAFIK>Suomen hallituksen puolestaPå finska regeringens vägnar>REFERENCE TIL EN GRAFIK>På svenska regeringens vägnar>REFERENCE TIL EN GRAFIK>For the Government of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland>REFERENCE TIL EN GRAFIK>ERKLÆRING FRA IRLAND, DER SKAL KNYTTES SOM BILAG TIL KONVENTIONEN Uanset denne konventions bestemmelser kan Irland opretholde sin ret til at nægte at anerkende en skilsmisse, der er bevilget i en anden medlemsstat, hvis skilsmissen er opnået ved, at en af parterne eller parterne forsætligt har vildledt en ret i den pågældende medlemsstat angående betingelserne for dens kompetence, således at anerkendelsen af skilsmissen ikke er forenelig med Irlands forfatning.Denne erklæring er gyldig i fem år. Den kan fornyes hvert femte år.ERKLÆRING, DER SKAL KNYTTES SOM BILAG TIL KONVENTIONEN, FRA ENHVER AF DE NORDISKE MEDLEMSSTATER, SOM KAN FREMSÆTTE EN ERKLÆRING I HENHOLD TIL ARTIKEL 38, STK. 2 Anvendelsen af konventionen af 6. februar 1931 mellem Danmark, Finland, Island, Norge og Sverige indeholdende international-privatretlige bestemmelser om ægteskab, adoption og værgemål, med tilhørende slutprotokol, er i overensstemmelse med traktatens artikel K.7; nærværende konvention


text: er nemlig ikke til hinder for, at der etableres et snævrere samarbejde mellem to eller flere medlemsstater, for så vidt dette samarbejde hverken er i modstrid med eller hæmmer det samarbejde, der er omhandlet i nærværende konvention.De forpligter sig til i deres indbyrdes forbindelser ikke længere at anvende artikel 7, stk. 2, i 1931-konventionen samt til i nær fremtid at tage de kompetenceregler, der gælder inden for rammerne i nævnte konvention, op til revision på baggrund af princippet i artikel 38, stk. 2, litra b), i nærværende konvention.De grunde til afslag, der anvendes i de ensartede lovgivninger, anvendes i praksis på en måde, som stemmer overens med den, der er fastsat i afsnit III i nærværende konvention.ERKLÆRING FRA DEN ITALIENSKE DELEGATION, DER SKAL KNYTTES SOM BILAG TIL KONVENTIONEN Med hensyn til konventionens artikel 42 forbeholder Italien sig ret til i henseende til afgørelser truffet af portugisiske kirkeretter at følge de procedurer og foretage den kontrol, der på grundlag af aftaler med Pavestolen er fastsat i Italiens egen retsorden for så vidt angår tilsvarende afgørelser truffet af italienske kirkeretter.Erklæring, der er knyttet som bilag til protokollen for RIA-Rådets samling den 28. og 29. maj 1998, og som blev vedtaget i forbindelse med udarbejdelsen af konvention om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager (98/C 221/02)Rådet er klar over den negative virkning, som den langtrukne procedure for anmodninger indgivet til De Europæiske Fællesskabers Domstol kan have med hensyn til familieret, og understreger, at der snarest muligt skal foretages en undersøgelse af, hvorledes denne procedure kan afkortes; Rådet foreslår, at undersøgelsen gennemføres af det kompetente organ i Rådet i samarbejde med Domstolen.


text:
 14.10.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 269/46
 AFGØRELSE Nr. 5/2005 TRUFFET AF DEN BLANDEDE KOMMISSION EF-EFTA FOR FÆLLES FORSENDELSE
 den 4. oktober 2005
 om en opfordring til Rumænien om at tiltræde konventionen af 20. maj 1987 om en fælles forsendelsesprocedure
 (2005/712/EF)
 DEN BLANDEDE KOMMISSION HAR —
 under henvisning til konventionen af 20. maj 1987 om en fælles forsendelsesprocedure (1) i det følgende benævnt konventionen, særlig artikel 15, stk. 3, litra e), og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Fremme af samhandelen med Rumænien bør lettes gennem en forenkling af formaliteterne i samhandelen mellem dette land, Det Europæiske Fællesskab, Republikken Island, Kongeriget Norge og Det Schweiziske Forbund.
 (2)
 Med henblik på en sådan forenkling bør Rumænien opfordres til at tiltræde konventionen —
 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Rumænien opfordres i overensstemmelse med konventionens artikel 15a på basis af en brevveksling mellem Rådet for Den Europæiske Union og Rumænien, der er knyttet som bilag til denne afgørelse, til at blive kontraherende part i konventionen fra den 1. januar 2006.
 Artikel 2
 Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
 Udfærdiget i Basel, den 4. oktober 2005.
 På Den Blandede Kommissions vegne
 Formand
 Rudolf DIETRICH
 (1) EFT L 226 af 13.8.1987, s. 2. Senest ændret ved afgørelse nr. 4/2005 (EUT L 225 af 31.8.2005, s. 29).
 Hr.,
 Jeg har den ære hermed at underrette Dem om afgørelse nr. 5/2005 truffet af Den Blandede Kommission EF-EFTA for fælles forsendelse den 4. oktober 2005 om en opfordring til Rumænien om at blive kontraherende part i konventionen af 20. maj 1987 om en fælles forsendelsesprocedure.
 Rumæniens tiltrædelse af konventionen kan effektueres ved deponering af tiltrædelsesinstrumentet i generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union sammen med en oversættelse af konventionen til Rumæniens officielle sprog i overensstemmelse med konventionens artikel 15a.
 Modtag, hr., forsikringen om min mest udmærkede højagtelse.
 Generalsekretæren for
 Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union
 Rumænien,
 som noterer sig afgørelse nr. 5/2005 truffet af Den Blandede Kommission EF-EFTA for fælles forsendelse den 4. oktober 2005 om en opfordring til Rumænien om at blive kontraherende part i konventionen af 20. maj 1987 om en fælles forsendelsesprocedure, i det følgende benævnt »konventionen«,
 som ønsker at blive part i konventionen,
 tiltræder HERVED konventionen,
 vedlægger HERVED dette instrument en oversættelse af konventionen til Rumæniens officielle sprog,
 erklærer HERVED, at Rumænien accepterer de forskellige henstillinger og afgørelser, som Den Blandede Kommission EF-EFTA for fælles forsendelse måtte træffe mellem den 4. oktober 2005 og datoen for Rumæniens faktiske tiltrædelse i overensstemmelse med konventionens artikel 15a.
 Udfærdiget i ...
 På Rumæniens vegne


text:
 Vigtig juridisk meddelelse
 |
 22008A1025(01)
 Aftale mellem Den Europæiske Union og Amerikas Forenede Stater om Amerikas Forenede Staters deltagelse i Den Europæiske Unions retsstatsmission i Kosovo, EULEX Kosovo
 EU-Tidende nr. L 282 af 25/10/2008 s. 0033 - 0036
 OVERSÆTTELSEAftalemellem Den Europæiske Union og Amerikas Forenede Stater om Amerikas Forenede Staters deltagelse i Den Europæiske Unions retsstatsmission i Kosovo, EULEX KosovoDEN EUROPÆISKE UNION (EU eller DEN EUROPÆISKE UNION),på den ene side ogAMERIKAS FORENEDE STATER (USA)på den anden side,i det følgende benævnt "parterne",ER UNDER HENVISNING TIL:Den Europæiske Unions og USA’s fælles ønske om at arbejde tæt sammen om at støtte udviklingen af Kosovos demokratiske standarder, især dem, der vedrører retsstaten,Rådet for Den Europæiske Unions vedtagelse af fælles aktion 2008/124/FUSP af 4. februar 2008 om Den Europæiske Unions retsstatsmission i Kosovo, EULEX Kosovo (i det følgende benævnt "EULEX Kosovo"),opfordringen til USA af 18. februar 2008 om at deltage i Den Europæiske Unions retsstatsmission i Kosovo, EULEX Kosovo,den vellykkede gennemførelse af styrkeopbygningsprocessen og anbefalingen fra EU’s civile øverstbefalende for operationen og Udvalget for de Civile Aspekter af Krisestyring om at godkende USA’s deltagelse i den EU-ledede operation,Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités afgørelse EULEX/2/2008 af 22. april 2008 om at acceptere USA’s bidrag til EULEX Kosovo,BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:Artikel 1Deltagelse i operationen1. USA tilslutter sig fælles aktion 2008/124/FUSP om Den Europæiske Unions retsstatsmission i Kosovo, EULEX Kosovo, og enhver fælles aktion eller afgørelse, hvorved Rådet for Den Europæiske Union beslutter at udvide EULEX Kosovo i overensstemmelse med bestemmelserne i denne aftale og eventuelle gennemførelsesarrangementer.2. USA’s bidrag til EULEX Kosovo berører ikke Den Europæiske Unions selvstændige beslutningstagning. Bidragyderkomitéen, der består af EU’s medlemsstater, USA og andre ikke-EU-stater. som deltager i EULEX Kosovo, vil komme til at spille en nøglerolle i den daglige ledelse af missionen; komitéens synspunkter vil blive taget i betragtning af Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité, som varetager den politiske kontrol med og den strategiske ledelse af EULEX Kosovo.3. USA sikrer, at personer, der stilles til rådighed som en del af USA’s bidrag til EULEX Kosovo (i det følgende benævnt "udsendt personale"), udfører deres opgave i overensstemmelse med:- fælles aktion 2008/124/FUSP og eventuelle efterfølgende ændringer- operationsplanen for EULEX Kosovo- eventuelle gennemførelsesarrangementer samt- denne aftale.4. USA sikrer, at det udsendte personale udfører sine opgaver og handler på en måde, der støtter EULEX Kosovos mål og interesser fuldt ud.5. USA underretter i god tid den civile øverstbefalende for operationen og missionschefen for EULEX Kosovo (i det følgende benævnt "missionschefen") om eventuelle ændringer af sit bidrag til EULEX Kosovo. USA’s deltagelse i henhold til denne aftale i EULEX Kosovo vil være betinget af tilstedeværelsen af passende midler.6. En amerikansk kompetent lægelig myndighed skal erklære det personale, der skal udsendes, for egnet til tjeneste efter en lægeundersøgelse og eventuelle nødvendige vaccinationer. Personale, der udsendes til EULEX Kosovo, fremlægger kopi af en sådan erklæring.Artikel 2Status for personalet1. Status for det personale, der udsendes til tjeneste i Kosovo, er fastlagt i artikel 10, stk. 1, i fælles aktion 2008/124/FUSP; dette personale nyder privilegier og immuniteter i henhold til relevante


text: FN-dokumenter, bl.a. UNSCR 1244, relevante bestemmelser i gældende lovgivning i Kosovo samt andre relevante dokumenter og anden relevant korrespondance.2. Status for det personale, der udsendes til tjeneste ved hovedkvarteret eller kommandoenheder uden for Kosovo, fastlægges i henhold til arrangementer mellem det pågældende hovedkvarter og de pågældende kommandoenheder og USA.3. USA har retlig enekompetence med hensyn til udsendt personale, i det omfang dets egne love og forskrifter giver mulighed for det, uden at dette dog må berøre bestemmelserne i den status for personalet, der er nævnt i stk. 1.4. USA har ansvaret for at behandle klager i forbindelse med sin deltagelse i EULEX Kosovo og fra eller vedrørende medlemmer af sit udsendte personale. USA har ansvaret for efter eget skøn at retsforfølge medlemmer af sit udsendte personale eller at pålægge dem disciplinære sanktioner i overensstemmelse med sine egne love og forskrifter.5. USA forpligter sig til ved undertegnelsen af denne aftale at fremsætte en erklæring om frafald af krav mod enhver stat, der deltager i EULEX Kosovo.6. Den Europæiske Unions medlemsstater forpligter sig til ved undertegnelsen af denne aftale at fremsætte en erklæring om frafald af krav i forbindelse med Amerikas Forenede Staters deltagelse i EULEX Kosovo.Artikel 3Klassificerede oplysningerAftalen mellem Den Europæiske Union og regeringen for Amerikas Forenede Stater om klassificerede oplysningers sikkerhed, som blev indgået den 30. april 2007 i Washington, finder anvendelse i forbindelse med EULEX Kosovo.Artikel 4Kommandokæde1. Den civile øverstbefalende for operationen har kommando over og kontrol med EULEX Kosovo på strategisk niveau. Missionschefen påtager sig ansvaret for og har kommando over og kontrol med EULEX Kosovo i indsatsområdet.2. Missionschefen har kommando over og kontrol med udsendt personale og udsendte hold og enheder fra de bidragende stater, som udpeget af den civile øverstbefalende for operationen, og har det administrative og logistiske ansvar, herunder for de aktiver, ressourcer og oplysninger, som er stillet til rådighed for EULEX Kosovo.3. Amerikas Forenede Stater har samme rettigheder og pligter i forbindelse med den daglige styring af operationen som de deltagende EU-medlemsstater i overensstemmelse med de retlige instrumenter, der er omhandlet i denne aftales artikel 1, stk. 1.4. Missionschefen har ansvaret for den disciplinære kontrol med EULEX Kosovo-personalet. Disciplinære sanktioner er USA’s ansvar.5. USA udpeger en national kontingentleder (NCL) til at repræsentere sit nationale kontingent i EULEX Kosovo. NCL refererer til missionschefen for så vidt angår nationale spørgsmål og er ansvarlig for den daglige disciplin i kontingentet.6. Beslutningen om at afslutte operationen træffes af Den Europæiske Union efter høring af USA, hvis dette land stadig bidrager til EULEX Kosovo på datoen for denne beslutning.Artikel 5Finansielle aspekterUSA afholder omkostningerne i forbindelse med sin deltagelse i operationen som fastlagt i artikel 9, stk. 4, i fælles aktion 2008/124/FUSP, medmindre de afholdes i fællesskab som fastlagt i driftsbudgettet for missionen.Artikel 6Arrangementer til gennemførelse af aftalenDe tekniske og administrative arrangementer, der er nødvendige for at gennemføre denne aftale, indgås mellem generalsekretæren for Rådet for Den Europæiske Union/den højtstående repræsentant for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik og de relevante myndigheder i USA.Artikel 7Bilæggelse af tvisterTvister om fortolkningen eller anvendelsen


text: af denne aftale bilægges mellem parterne med diplomatiske midler.Artikel 8Ikrafttræden og afslutning1. Denne aftale træder i kraft på dagen for undertegnelsen og forbliver i kraft, indtil den opsiges.2. Hver part kan opsige denne aftale med to måneders skriftligt varsel til den anden part.Udfærdiget i to eksemplarer på engelsk i Bruxelles, den 22. oktober 2008.For den Europæiske UnionFor Amerikas Forenede Stater--------------------------------------------------BILAGERKLÆRINGERJf. artikel 2, stk. 5 og 6Erklæring fra EU’s medlemsstater"De EU-medlemsstater, der gennemfører EU’s fælles aktion 2008/124/FUSP af 4. februar 2008 om Den Europæiske Unions retsstatsmission i Kosovo, EULEX Kosovo, vil, for så vidt deres nationale retssystem tillader det, bestræbe sig på i videst muligt omfang at frafalde eventuelle erstatningskrav mod Amerikas Forenede Stater for personskade eller død blandt deres personel eller for tingsskade eller tab af materiel, der tilhører dem og benyttes af EULEX Kosovo, hvis personskaden, døden, tingsskaden eller tabet- er forvoldt af personel fra Amerikas Forenede Stater under udførelsen af dets opgaver i forbindelse med EULEX Kosovo, når bortses fra grov uagtsomhed eller forsætlig forsømmelse- eller er opstået under benyttelsen af materiel, der tilhører Amerikas Forenede Stater, såfremt dette materiel er benyttet i forbindelse med operationen, når bortses fra grov uagtsomhed eller forsætlig forsømmelse blandt EULEX Kosovo-personel fra Amerikas Forenede Stater under benyttelsen af dette materiel."Erklæring fra Amerikas Forenede Stater"Som deltager i Den Europæiske Unions retsstatsmission i Kosovo, EULEX Kosovo, som er oprettet ved EU’s fælles aktion 2008/124/FUSP af 4. februar 2008, vil Amerikas Forenede Stater, for så vidt landets nationale retssystem tillader det, bestræbe sig på i videst muligt omfang at frafalde eventuelle erstatningskrav mod enhver anden stat, der deltager i EULEX Kosovo, for personskade eller død blandt sit personel eller for tingsskade eller tab af materiel, der tilhører landet og benyttes af EULEX Kosovo, hvis personskaden, døden, tingsskaden eller tabet- er forvoldt af personel under udførelsen af dets opgaver i forbindelse med EULEX Kosovo, når bortses fra grov uagtsomhed eller forsætlig forsømmelse- eller er opstået under benyttelsen af materiel, der tilhører stater, som deltager i EULEX Kosovo, såfremt dette materiel er benyttet i forbindelse med operationen, når bortses fra grov uagtsomhed eller forsætlig forsømmelse blandt EULEX Kosovos personel under benyttelsen af dette materiel."--------------------------------------------------


text:
 Avis juridique important
 |
 21990D0728(02)
 Afgørelse nr. 2/90 truffet af Associeringsrådet EØF- Malta den 16. juli 1990 om en ny ændring af artikel 6 og 17 i protokollen vedrørende definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og vedrørende metoderne for administrativt samarbejde
 EF-Tidende nr. L 198 af 28/07/1990 s. 0005 - 0005
 AFGOERELSE Nr. 2/90 TRUFFET AF ASSOCIERINGSRAADET EOEF-MALTA den 16. juli 1990 om en ny aendring af artikel 6 og 17 i protokollen vedroerende definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og vedroerende metoderne for administrativt samarbejde ASSOCIERINGSRAADET HAR - under henvisning til associeringsaftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Malta, undertegnet i Bruxelles den 5. december 1970, under henvisning til protokollen vedroerende definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og vedroerende metoderne for administrativt samarbejde, i det foelgende benaevnt »protokollen«, saerlig artikel 25, og ud fra foelgende betragtninger: Modvaerdierne af ecuen var pr. 1. oktober 1988 i visse nationale valutaer mindre end de tilsvarende beloeb pr. 1. oktober 1986 ; paa grund af den automatiske aendring af den referencedato, der er fastsat ved Associeringsraadets afgoerelse nr. 1/82, sker der ved omregningen til de paagaeldende nationale valutaer en nedsaettelse af de faktiske beloebsgraenser for saa vidt angaar den forenklede dokumentation ; for at hindre dette, boer beloebsgraenserne udtrykt i ecu haeves - TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE: Artikel 1 Protokollen aendres saaledes: 1) I artikel 6, stk. 1, andet afsnit, aendres beloebet 2 590 ECU til 2 820 ECU 2) I artikel 17, stk. 2, aendres beloebet 180 ECU til 200 ECU og beloebet 515 ECU til 565 ECU. Artikel 2 Denne afgoerelse traeder i kraft den 1. november 1990. Udfaerdiget i Bruxelles, den 16. juli 1990. Paa Associeringsraadets vegne G. DE MICHELIS Formand


text:
 Avis juridique important
 |
 22002D0318
 2002/318/EF: Afgørelse nr. 2/2002 truffet af Associeringsrådet EU-Slovenien den 25. januar 2002 om vedtagelse af de almindelige vilkår og betingelser for Republikken Sloveniens deltagelse i Fællesskabets programmer
 EF-Tidende nr. L 115 af 01/05/2002 s. 0032 - 0032
 Afgørelse nr. 2/2002 truffet af Associeringsrådet EU-Slovenienden 25. januar 2002om vedtagelse af de almindelige vilkår og betingelser for Republikken Sloveniens deltagelse i Fællesskabets programmer(2002/318/EF)ASSOCIERINGSRÅDET HAR -under henvisning til Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater, der handler inden for rammerne af Den Europæiske Union, på den ene side og Republikken Slovenien på den anden side(1), særlig artikel 106, ogud fra følgende betragtninger:(1) I henhold til artikel 106 i Europaaftalen og bilag XI hertil kan Slovenien deltage i Fællesskabets rammeprogrammer, særprogrammer, projekter eller andre foranstaltninger inden for en lang række områder. Efter protokollen kan der endvidere føjes andre EF-områder til listen.(2) I henhold til artikel 106 fastsættes vilkårene og betingelserne for Sloveniens deltagelse i disse aktiviteter af associeringsrådet.(3) De specifikke betingelser, herunder de finansielle følger, for deltagelse i hvert fællesskabsprogram bør aftales mellem Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber og Sloveniens kompetente myndigheder -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Slovenien kan deltage i alle de af Fællesskabets programmer, der er åbne for deltagelse fra central- og østeuropæiske kandidatlande, i overensstemmelse med bestemmelserne om vedtagelse af disse programmer.Artikel 2Slovenien yder et finansielt bidrag til Den Europæiske Unions almindelige budget, der svarer til de specifikke programmer, som Slovenien deltager i.Artikel 3Repræsentanter for Slovenien kan deltage som observatører for de punkter, der vedrører Slovenien, i de forvaltningsudvalg, der er ansvarlige for at overvåge de programmer, som Slovenien bidrager finansielt til.Artikel 4For projekter og initiativer, der forelægges af deltagere fra Slovenien, gælder så vidt muligt samme betingelser, regler og procedurer vedrørende de pågældende programmer som for medlemsstaterne.Artikel 5De specifikke vilkår og betingelser, herunder finansielle bidrag, for Sloveniens deltagelse i hvert enkelt program aftales mellem Kommissionen og Sloveniens kompetente myndigheder. Hvis Slovenien anmoder om ekstern bistand fra Fællesskabet i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 3906/89 af 18. december 1989 om økonomisk bistand til visse lande i Central- og Østeuropa(2), kan ovennævnte specifikke vilkår og betingelser fastsættes på grundlag af en finansieringsprotokol.Artikel 6Denne afgørelse gælder i en ubegrænset periode.Den kan opsiges skriftligt af hver part med seks måneders varsel.Artikel 7Senest tre år efter denne afgørelses ikrafttræden og hvert tredje år herefter kan associeringsrådet revidere gennemførelsen af afgørelsen på grundlag af Sloveniens faktiske deltagelse i et eller flere af Fællesskabets programmer.Artikel 8Denne afgørelse træder i kraft på den første dag i måneden efter associeringsrådets vedtagelse af afgørelsen.Udfærdiget i Bruxelles, den 25. januar 2002.På associeringsrådets vegneD. RupelFormand(1) EFT L 51 af 26.2.1999, s. 3.(2) EFT L 375 af 23.12.1989, s. 11. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 2666/2000 (EFT L 306 af 7.12.2000, s. 1).


text:
 Avis juridique important
 |
 22001D0044
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalg nr. 44/2001 af 30. marts 2001 om ændring af bilag IX (finansielle ydelser) til EØS-aftalen
 EF-Tidende nr. L 158 af 14/06/2001 s. 0057 - 0058
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalgnr. 44/2001af 30. marts 2001om ændring af bilag IX (finansielle ydelser) til EØS-aftalenDET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR -under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt "aftalen", særlig artikel 98, ogud fra følgende betragtninger:(1) Bilag IX til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 15/2001 truffet af Det Blandede EØS-udvalg den 28. februar 2001(1).(2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/28/EF af 18. september 2000 om ændring af direktiv 2000/12/EF om adgang til at optage og udøve virksomhed som kreditinstitut(2) bør indarbejdes i aftalen -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Følgende indsættes før tilpasningen i punkt 14 (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/12/EF) i bilag IX til aftalen: "ændret ved:- 32000 L 0028: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/28/EF af 18. september 2000 om ændring af direktiv 2000/12/EF om adgang til at optage og udøve virksomhed som kreditinstitut (EFT L 275 af 27.10.2000, s. 37)."Artikel 2Teksterne til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/28/EF på islandsk og norsk, som offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidendes EØS-tillæg, er autentiske.Artikel 3Denne afgørelse træder i kraft den 31. marts 2001, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle fornødne meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1(3).Artikel 4Denne afgørelse offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidendes EØS-afdeling og EØS-tillæg.Udfærdiget i Bruxelles, den 30. marts 2001.På Det Blandede EØS-udvalgs vegneP. WesterlundFormand(1) EFT 117 af 26.4.2001, s. 13.(2) EFT L 275 af 27.10.2000, s. 37.(3) Forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 27.11.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 342/47
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 139/2014
 af 27. juni 2014
 om ændring af bilag XX (Miljø) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/33/EU af 21. november 2012 om ændring af Rådets direktiv 1999/32/EF for så vidt angår svovlindholdet i skibsbrændstoffer (1) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Bilag XX til EØS-aftalen bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende led indsættes i punkt 21ad (Rådets direktiv 1999/32/EF) i bilag XX til EØS-aftalen:
 »—
 32012 L 0033: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/33/EU af 21. november 2012 (EUT L 327 af 27.11.2012, s. 1).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af direktiv 2012/33/EU, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 28. juni 2014, forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. aftalens artikel 103, stk. 1 (2).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 27. juni 2014.
 På Det Blandede EØS-udvalgs vegne
 Gianluca GRIPPA
 Formand
 (1) EFT L 327 af 27.11.2012, s. 1.
 (2) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 Avis juridique important
 |
 21997D0527(01)
 Det Blandede Udvalgs Afgørelse nr. 1/97 mellem De Europæiske Fællesskaber på den ene side og Republikken Litauen på den anden side af 25. februar 1997 om ændring af protokol nr. 3 til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab, Det Europæiske Atomenergifællesskab og Det Europæiske Kul-og Stålfællesskab på den ene side og Republikken Litauen på den anden side om frihandel og handelsanliggender
 EF-Tidende nr. L 136 af 27/05/1997 s. 0001 - 0099
 DET BLANDEDE UDVALGS AFGØRELSE Nr. 1/97 MELLEM DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER PÅ DEN ENE SIDE OG REPUBLIKKEN LITAUEN PÅ DEN ANDEN SIDE af 25. februar 1997 om ændring af protokol nr. 3 til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab, Det Europæiske Atomenergifællesskab og Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab på den ene side og Republikken Litauen på den anden side om frihandel og handelsanliggender (97/309/EKSF, EF, Euratom) DET BLANDEDE UDVALG HAR -under henvisning til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab, Det Europæiske Atomenergifællesskab og Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab på den ene side og Republikken Litauen på den anden side om frihandel og handelsanliggender, undertegnet i Bruxelles den 18. juli 1994, særlig artikel 36 i dennes protokol nr. 3, ogud fra følgende betragtninger:Det er ønskeligt at indføre et udvidet kumulationssystem, således at materialer med oprindelsesstatus i Det Europæiske Fællesskab, Polen, Ungarn, Tjekkiet, Slovakiet, Bulgarien, Rumænien, Estland, Letland, Litauen, Slovenien, Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, Island, Norge eller Schweiz kan anvendes med henblik på at lette handelen og øge aftalens effektivitet; definitionen af begrebet »produkter med oprindelsesstatus« bør ændres;for at aftalen kan finde anvendelse på produkter med oprindelse i Andorra eller San Marino, er det nødvendigt at åbne mulighed herfor ved hjælp af fælleserklæringer vedrørende protokol nr. 3;med henblik på anvendelsen af det udvidede kumulationssystem og for at undgå omgåelse af told er det nødvendigt i protokol nr. 3 at indføre nye bestemmelser om forbud mod toldgodtgørelse eller -fritagelse;for at lette handelen og forenkle de administrative byrder er det nødvendigt at ændre de forarbejdningskrav, der er fastsat i protokollen, for at materialer uden oprindelsesstatus kan opnå oprindelsesstatus, og bestemmelserne vedrørende oprindelsesbeviser;for at tage hensyn til udviklingen i forarbejdningsteknikkerne er det nødvendigt at ændre visse krav, der stilles til forarbejdning af materialer uden oprindelsesstatus, for at disse kan opnå oprindelsesstatus; i lyset af erfaringerne kan listen over forarbejdningsreglerne udformes bedre, hvis den udvides til at omfatte alle positioner i det harmoniserede system (HS); ved de tekniske ændringer af disse forarbejdningsregler skal der tages hensyn til de ændringer af HS, som har virkning fra den 1. januar 1996;for at aftalen kan fungere tilfredsstillende, er det derfor hensigtsmæssigt at samle alle de pågældende bestemmelser i en enkelt tekst for at lette arbejdet for brugerne og toldmyndighederne -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Protokol nr. 3 erstattes af vedføjede tekst samt de relevante fælleserklæringer.Artikel 2Denne afgørelse træder i kraft den dag, hvor Republikken Litauen meddeler Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, at de nødvendige interne procedurer for ikrafttrædelsen af de vedføjede ændringer af protokol nr. 3 er gennemført (1).Udfærdiget i Bruxelles, den 25. februar 1997.På Det Blandede Udvalgs


text: vegneFormændFor FællesskabetS. BROUWERFor LitauenJ. OCI OCINSKAS(1) Kommissionen for de Europæiske Fællesskaber modtog Republikken Litauens notifikationsskrivelse den 1. april 1997.PROTOKOL Nr. 3 om definition af begrebet »Produkter med oprindelsesstatus« og om ordninger for administrativt samarbejde INDHOLD SideAFSNIT I ALMINDELIGE BESTEMMELSER . 4- Artikel 1 Definitioner . 4AFSNIT II DEFINITION AF BEGREBET »PRODUKTER MED OPRINDELSESSTATUS« . 4- Artikel 2 Almindelige betingelser . 4- Artikel 3 Bilateral oprindelseskumulation . 4- Artikel 4 Diagonal oprindelseskumulation . 5- Artikel 5 Fuldt ud fremstillede produkter . 5- Artikel 6 Tilstrækkeligt bearbejdede eller forarbejdede produkter . 6- Artikel 7 Utilstrækkelige bearbejdninger eller forarbejdninger . 6- Artikel 8 Kvalificerende enhed . 6- Artikel 9 Tilbehør, reservedele og værktøj . 7- Artikel 10 Sæt . 7- Artikel 11 Neutrale elementer . 7AFSNIT III TERRITORIALE BETINGELSER . 7- Artikel 12 Territorialitetsprincip . 7- Artikel 13 Direkte transport . 7- Artikel 14 Udstillinger . 8AFSNIT IV GODTGØRELSE ELLER FRITAGELSE . 8- Artikel 15 Forbud mod toldgodtgørelse eller -fritagelse . 8AFSNIT V BEVIS FOR OPRINDELSE . 9- Artikel 16 Almindelige betingelser . 9- Artikel 17 Fremgangsmåde for udstedelse af et varecertifikat EUR.1 . 9- Artikel 18 Efterfølgende udstedelse af varecertifikat EUR.1 . 10- Artikel 19 Udstedelse af et duplikateksemplar af varecertifikat EUR.1 . 10- Artikel 20 Udstedelse af varecertifikater EUR.1 på grundlag af et tidligere udstedt eller udfærdiget oprindelsesbevis . 10- Artikel 21 Betingelser for udfærdigelse af en fakturaerklæring . 10- Artikel 22 Godkendte eksportører . 11- Artikel 23 Gyldigheden af beviset for oprindelse . 11- Artikel 24 Fremlæggelse af bevis for oprindelse . 11- Artikel 25 Indførsel i form af delforsendelser . 11- Artikel 26 Undtagelser fra bevis for oprindelse . 11- Artikel 27 Støttedokumenter . 12- Artikel 28 Opbevaring af beviser for oprindelse og støttedokumenter . 12- Artikel 29 Uoverensstemmelser og formelle fejl . 12- Artikel 30 Beløb udtrykt i ecu . 12AFSNIT VI ORDNINGER FOR ADMINISTRATIVT SAMARBEJDE . 13- Artikel 31 Gensidig bistand . 13- Artikel 32 Kontrol af beviser for oprindelse . 13- Artikel 33 Bilæggelse af tvister . 13- Artikel 34 Sanktioner . 13- Artikel 35 Frizoner . 13AFSNIT VII CEUTA OG MELILLA . 14- Artikel 36 Anvendelse af protokollen . 14- Artikel 37 Særlige betingelser . 14AFSNIT VIII AFSLUTTENDE BESTEMMELSER . 14- Artikel 38 Ændringer til protokollen . 14AFSNIT I ALMINDELIGE BESTEMMELSER Artikel 1 DefinitionerI denne protokol forstås ved:a) »fremstilling« alle former for bearbejdning eller forarbejdning, herunder også samling eller specifikke processerb) »materialer« alle former for bestanddele, råmaterialer, komponenter eller dele osv., der er anvendt til fremstillingen af et produktc) »produkt« det produkt, der fremstilles, også når det senere er bestemt til anvendelse i en anden fremstillingsprocesd) »varer« både materialer og produktere) »toldværdi« den værdi, der er fastlagt i overensstemmelse med aftalen om anvendelsen af artikel VII i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel 1994 (WTO-aftalen om toldværdiansættelse)f) »prisen ab fabrik« den pris, der betales for produktet ab fabrik til den producent i Fællesskabet eller Litauen, i hvis virksomhed den sidste bearbejdning eller forarbejdning har fundet sted, såfremt prisen indbefatter værdien af alle anvendte materialer,


text: minus alle interne afgifter, der tilbagebetales eller kan tilbagebetales, når det fremstillede produkt udføresg) »materialernes værdi« toldværdien på indførselstidspunktet for de benyttede materialer uden oprindelsesstatus eller, såfremt denne værdi ikke er kendt og ikke kan opgøres, den første registrerede pris, der er betalt for disse materialer i Fællesskabet og Litauenh) »værdien af materialer med oprindelsesstatus« toldværdien af disse materialer som defineret i litra g) anvendt med de fornødne ændringeri) »merværdi« prisen ab fabrik minus toldværdien af alle anvendte produkter, som ikke har oprindelse i det land, hvor produkterne fremstillesj) »kapitler« og »positioner« de kapitler og positioner (firecifrede koder), der benyttes i den nomenklatur, som udgør det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem, i denne protokol benævnt »det harmoniserede system« eller »HS«k) »tariferet« et produkts eller materiales tarifering under en bestemt positionl) »sending« produkter, som enten sendes samtidig fra en bestemt eksportør til en bestemt modtager eller er omfattet af et gennemgående transportdokument, der dækker transporten fra eksportøren til modtageren, eller, såfremt et sådant dokument ikke foreligger, af en samlet fakturam) »territorier« også søterritorier.AFSNIT II DEFINITION AF BEGREBET »PRODUKTER MED OPRINDELSESSTATUS« Artikel 2 Almindelige betingelser1. Med henblik på anvendelsen af aftalen anses følgende produkter som produkter med oprindelse i Fællesskabet:a) produkter, der fuldt ud er fremstillet i Fællesskabet i den i artikel 5 i denne protokol fastlagte betydningb) produkter, der er fremstillet i Fællesskabet, og som indeholder materialer, der ikke fuldt ud er fremstillet i Fællesskabet, dog på betingelse af, at disse materialer har undergået en tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning i Fællesskabet i den i artikel 6 i denne protokol fastlagte betydningc) varer, der har oprindelsesstatus i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS) i den i protokol nr. 4 til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde fastlagte betydning.2. Med henblik på anvendelsen af aftalen anses følgende produkter som produkter med oprindelse i Litauen:a) produkter, der fuldt ud er fremstillet i Litauen i den i artikel 5 i denne protokol fastlagte betydningb) produkter, der er fremstillet i Litauen, og som indeholder materialer, der ikke fuldt ud er fremstillet i Litauen, dog på betingelse af, at disse materialer har undergået en tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning i Litauen i den i artikel 6 i denne protokol fastlagte betydning.Artikel 3 Bilateral oprindelseskumulation1. Materialer med oprindelse i Fællesskabet anses som materialer med oprindelse i Litauen, når de indgår i et produkt, der fremstilles dér. Det kræves ikke, at disse materialer har undergået en tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning, forudsat at de har undergået en mere vidtgående bearbejdning eller forarbejdning end den, der er omhandlet i artikel 7, stk. 1, i denne protokol.2. Materialer med oprindelse i Litauen anses som materialer med oprindelse i Fællesskabet, når de indgår i et produkt, der fremstilles dér. Det kræves ikke, at disse materialer har undergået en tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning, forudsat at de har undergået en mere vidtgående bearbejdning eller forarbejdning end den, der er omhandlet i artikel 7, stk. 1, i denne protokol.Artikel 4 Diagonal oprindelseskumulation1. Med forbehold af bestemmelserne i stk. 2 og 3 anses materialer med oprindelse i Polen, Ungarn, Tjekkiet,


text: Slovakiet, Bulgarien, Rumænien, Letland, Estland, Slovenien, Island, Norge eller Schweiz i den i aftalerne mellem Fællesskabet og Litauen og disse lande fastlagte betydning som materialer med oprindelse i Fællesskabet eller Litauen, når de indgår i et produkt, der fremstilles dér. Det kræves ikke, at disse materialer har undergået en tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning.2. Produkter, der har erhvervet oprindelsesstatus i henhold til stk. 1, beholder kun deres oprindelsesstatus i Fællesskabet eller Litauen, hvis den værdi, der er tilført dem dér, overstiger værdien af de anvendte materialer med oprindelse i et hvilket som helst andet af de i stk. 1 omhandlede lande. Hvis dette ikke er tilfældet, anses de pågældende produkter som produkter med oprindelse i det i stk. 1 omhandlede land, som tegner sig for den største værdi af de anvendte materialer med oprindelsesstatus. Ved bestemmelse af et produkts oprindelse tages der ikke hensyn til materialer med oprindelse i de andre i stk. 1 omhandlede lande, når materialerne har undergået tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning i Fællesskabet eller Litauen.3. Den i denne artikel omhandlede kumulation må kun anvendes, når de anvendte materialer har erhvervet oprindelsesstatus ved anvendelse af oprindelsesregler, der er identiske med oprindelsesreglerne i denne protokol. Fællesskabet og Litauen meddeler gennem Europa-Kommissionen hinanden nærmere detaljer om aftaler, der indeholder tilsvarende oprindelsesregler, og som de har indgået med de andre i stk. 1 omhandlede lande.4. Europa-Kommissionen offentliggør i De Europæiske Fællesskabers Tidende, C-udgaven, fra hvilken dato de i stk. 1 omhandlede lande har opfyldt de betingelser, der er fastsat i stk. 3.Artikel 5 Fuldt ud fremstillede produkter1. Som produkter, der fuldt ud er fremstillet i Fællesskabet eller Litauen, anses følgende:a) mineralske produkter, som er udvundet af deres jord eller havbundb) vegetabilske produkter, der er høstet dérc) levende dyr, som er født og opdrættet dérd) produkter fra levende dyr, som er opdrættet dére) produkter fra jagt og fiskeri, som drives dérf) produkter fra havfiskeri og andre produkter fra havet, som er optaget af deres fartøjer uden for Fællesskabets eller Litauens søterritorierg) produkter, som er fremstillet på deres fabriksskibe udelukkende på grundlag af de i litra f) nævnte produkterh) brugte genstande, som indsamles dér og kun anvendes til genindvinding af råmaterialer, herunder brugte dæk, der kun kan anvendes til vulkanisering eller som spildprodukti) affald og skrot, der hidrører fra fremstillingsvirksomhed, som udøves dérj) produkter, som er udvundet af havbunden eller -undergrunden beliggende uden for deres søterritorier, for så vidt de har eneret på udnyttelsen af denne havbund eller -undergrundk) varer, som er fremstillet dér udelukkende på grundlag af de i litra a) til j) nævnte produkter.2. Udtrykket »deres fartøjer« og »deres fabriksskibe« i stk. 1, litra f) og g), omfatter kun de fartøjer og fabriksskibe:a) som er registreret eller anmeldt i en EF-medlemsstat eller Litauenb) som fører en EF-medlemsstats eller Litauens flagc) som mindst for 50 %'s vedkommende ejes af statsborgere i EF-medlemsstaterne eller Litauen eller af et selskab, hvis hovedsæde ligger i en af disse stater, hvis administrerende direktør eller direktører, hvis formand for bestyrelsen eller tilsynsrådet samt flertallet af disse organers medlemmer


text: er statsborgere i EF-medlemsstaterne eller Litauen, og hvis kapital desuden, når det drejer sig om interessentskaber eller selskaber med begrænset ansvar, for mindst halvdelens vedkommende tilhører disse stater, offentlige institutioner eller statsborgere i disse staterd) hvis kaptajn og officerer er statsborgere i EF-medlemsstaterne eller Litauene) og hvis besætning er sammensat således, at mindst 75 % er statsborgere i EF-medlemsstaterne eller Litauen.Artikel 6 Tilstrækkeligt bearbejdede eller forarbejdede produkter1. Ved anvendelsen af artikel 2 anses produkter, som ikke er fuldt ud fremstillet, for at have undergået tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning, når betingelserne på listen i bilag II er opfyldt.Ovennævnte betingelser angiver for alle produkter, der er omfattet af aftalen, hvilken bearbejdning eller forarbejdning der skal foretages af de materialer uden oprindelsesstatus, der anvendes til fremstillingen, og gælder kun for disse materialer. Det følger heraf, at hvis et produkt, som har opnået oprindelsesstatus, fordi de på listen angivne betingelser er opfyldt, anvendes til fremstilling af et andet produkt, gælder de betingelser, som er angivet for det produkt, i hvilket det indarbejdes, ikke for det, og der skal ikke tages hensyn til de materialer uden oprindelsesstatus, som eventuelt er anvendt ved fremstillingen af det.2. Uanset stk. 1 kan materialer uden oprindelsesstatus, som efter listens betingelser ikke bør anvendes ved fremstillingen af det pågældende produkt, dog anvendes, forudsat:a) at deres samlede værdi ikke overstiger 10 % af det færdige produkts pris ab fabrikb) at ingen af de på listen angivne procentdele for maksimumsværdien af materialer uden oprindelsesstatus overstiges ved anvendelse af dette stykke.Dette stykke finder ikke anvendelse på produkter henhørende under kapitel 50-63 i det harmoniserede system.3. Stk. 1 og 2 gælder med de i artikel 7 fastsatte undtagelser.Artikel 7 Utilstrækkelige bearbejdninger eller forarbejdninger1. Med forbehold af stk. 2 anses følgende bearbejdninger eller forarbejdninger som utilstrækkelige til at give produkterne oprindelsesstatus, uanset om betingelserne i artikel 6 er opfyldt:a) behandlinger, som har til formål at sikre, at produkternes tilstand ikke forringes under transport og oplagring (lufttilførsel, strækning, tørring, afkøling, anbringelse i saltvand, svovlholdigt vand eller i vand, der er tilsat andre stoffer, fjernelse af beskadigede eller fordærvede dele og lignende)b) enkle foranstaltninger som afstøvning, sigtning, sortering, klassificering, sammenstilling (herunder samling i sæt), vask, maling og tilskæringc) i) udskiftning af emballage og adskillelse og samling af kolliii) enkel aftapning, påfyldning af flakoner, anbringelse i sække, etuier, æsker, på bræt, plader eller bakker mv. samt alle andre enkle emballeringsarbejderd) anbringelse af mærker, etiketter eller andre lignende kendetegn på selve produkterne eller deres emballagee) enkel blanding af produkter, også af forskellig art, når en eller flere af bestanddelene i blandingen ikke opfylder betingelserne i denne protokol for at kunne anses som produkter med oprindelsesstatus i Fællesskabet eller Litauenf) enkel samling af dele for at kunne danne et komplet produktg) kombination af to eller flere af de i litra a) til f) nævnte arbejdsprocesserh) slagtning af dyr.2. Alle arbejdsprocesser, der udføres enten i Fællesskabet eller i Litauen på et givet produkt, skal tages i betragtning samlet, når det bestemmes, om bearbejdningen eller forarbejdningen af det pågældende produkt skal anses


text: som utilstrækkelig i henhold til stk. 1.Artikel 8 Kvalificerende enhed1. Den kvalificerende enhed for anvendelsen af bestemmelserne i denne protokol er det produkt, der anses for at være basisenheden ved tarifering i det harmoniserede systems nomenklatur.Heraf følger:a) at når et produkt, der består af en gruppe eller samling af genstande, i henhold til det harmoniserede system tariferes under én og samme position, udgør helheden den kvalificerende enhedb) at når en sending består af et antal identiske produkter, der tariferes under samme position i det harmoniserede system, tages hvert produkt for sig ved anvendelsen af bestemmelserne i denne protokol.2. Når emballagen i henhold til punkt 5 i de almindelige bestemmelser i det harmoniserede system er indbefattet i produktet ved tariferingen, skal dette også være tilfældet ved bestemmelsen af oprindelsen.Artikel 9 Tilbehør, reservedele og værktøjTilbehør, reservedele og værktøj, der leveres som standardudstyr til materiel, maskiner, apparater eller køretøjer, og hvis pris er indbefattet i produktets pris eller ikke faktureres særskilt, betragtes som værende en del af dette materiel eller disse maskiner, apparater eller køretøjer.Artikel 10 SætSæt som defineret i punkt 3 i de almindelige bestemmelser i det harmoniserede system betragtes som produkter med oprindelsesstatus, når alle dele har oprindelsesstatus. Når et sæt består af produkter med og uden oprindelsesstatus, anses sættet som helhed dog for at have oprindelsesstatus, hvis værdien af de produkter, der ikke har oprindelsesstatus, ikke overstiger 15 % af sættets pris ab fabrik.Artikel 11 Neutrale elementerVed bestemmelse af, om et produkt har oprindelsesstatus, er det ikke nødvendigt at undersøge, om følgende, som må anvendes ved dets fremstilling, har oprindelsesstatus:a) energi og brændselb) anlæg og udstyrc) maskiner og værktøjd) varer, som ikke indgår i og ikke er bestemt til at indgå i det pågældende produkts endelige sammensætning.AFSNIT III TERRITORIALE BETINGELSER Artikel 12 Territorialitetsprincip1. Betingelserne i afsnit II vedrørende opnåelse af oprindelsesstatus skal opfyldes uden afbrydelse i Fællesskabet eller Litauen, jf. dog undtagelserne i artikel 2, stk. 1, litra c), og artikel 4.2. Såfremt varer med oprindelsesstatus, der er udført fra Fællesskabet eller Litauen til et andet land, genindføres, anses de som varer uden oprindelsesstatus, jf. dog bestemmelserne i artikel 4, medmindre det over for toldmyndighederne kan godtgøres:a) at de genindførte varer er de samme varer som dem, der blev udført, ogb) at de ikke har undergået nogen behandling, ud over hvad der var nødvendigt for deres bevarelse, medens de befandt sig i det pågældende land eller blev udført.Artikel 13 Direkte transport1. Den præferencebehandling, der er fastsat i henhold til aftalen, gælder kun for produkter, der opfylder betingelserne i denne protokol, og som transporteres direkte mellem Fællesskabet og Litauen eller gennem de andre i artikel 4 omhandlede landes territorier. Dog kan produkter, som udgør en enkelt sending, transporteres gennem andre territorier, eventuelt med omladning eller midlertidig oplagring i disse territorier, såfremt produkterne er forblevet under toldmyndighedernes tilsyn i transit- eller oplagringslandet og dér ikke har undergået anden behandling end losning og lastning eller enhver behandling, der skal sikre, at deres tilstand ikke forringes.Produkter med oprindelsesstatus kan transporteres i rørledninger gennem andre


text: territorier end Fællesskabets eller Litauens territorier.2. Som dokumentation for, at betingelserne i stk. 1 er opfyldt, skal der for toldmyndighederne i indførselslandet fremlægges:a) enten et gennemgående transportdokument, som dækker passagen fra udførselslandet gennem transitlandetb) eller en erklæring fra toldmyndighederne i transitlandet, der indeholder:i) en nøjagtig beskrivelse af produkterneii) datoen for produkternes losning og lastning, og hvis det er relevant, angivelse af de anvendte fartøjers navne eller af de andre anvendte transportmidler, ogiii) dokumenterede oplysninger om de omstændigheder, under hvilke produkterne har henligget i transitlandetc) eller i mangel heraf enhver anden dokumentation.Artikel 14 Udstillinger1. Produkter med oprindelsesstatus, der afsendes til en udstilling i et andet land end dem, der er omhandlet i artikel 4, og som efter udstillingen sælges til indførsel i Fællesskabet eller Litauen, opnår ved indførslen de fordele, som følger af aftalens bestemmelser, forudsat at det over for toldmyndighederne kan godtgøres:a) at en eksportør har afsendt disse produkter fra Fællesskabet eller Litauen til det land, hvor udstillingen holdes, og har udstillet dem dérb) at denne eksportør har solgt produkterne eller på anden måde overdraget dem til en modtager i Fællesskabet eller Litauenc) at produkterne under udstillingen eller umiddelbart derefter er afsendt i den stand, i hvilken de blev afsendt til udstillingen, ogd) at produkterne fra det tidspunkt, da de blev afsendt til udstillingen, ikke har været benyttet til andre formål end til fremvisning på udstillingen.2. Der skal udstedes eller udfærdiges et oprindelsesbevis i henhold til bestemmelserne i afsnit V, og dette bevis skal fremlægges for indførselslandets toldmyndigheder på de normale betingelser. Udstillingens navn og adresse skal anføres derpå. Om fornødent kan der kræves supplerende dokumentation for de omstændigheder, under hvilke de har været udstillet.3. Stk. 1 gælder for alle udstillinger, messer eller tilsvarende offentlige arrangementer af kommerciel, industriel, landbrugsmæssig eller håndværksmæssig karakter, under hvilke produkterne er under konstant toldkontrol, og som ikke er tilrettelagt med privat formål i forretninger eller handelslokaler med henblik på salg af udenlandske produkter.AFSNIT IV GODTGØRELSE ELLER FRITAGELSE Artikel 15 Forbud mod toldgodtgørelse eller -fritagelse1. a) For materialer uden oprindelsesstatus, der anvendes til fremstilling af produkter med oprindelsesstatus i Fællesskabet, Litauen eller et af de andre i artikel 4 omhandlede lande, og for hvilke der udstedes eller udfærdiges et oprindelsesbevis i overensstemmelse med afsnit V, må der ikke indrømmes godtgørelse af eller fritagelse for told af nogen art i Fællesskabet eller Litauen.b) For produkter henhørende under kapitel 3 og pos. 1604 og 1605 i det harmoniserede system, som har oprindelsesstatus i Fællesskabet i den i denne protokol fastlagte betydning i henhold til artikel 2, stk. 1, litra c), og for hvilke der udstedes eller udfærdiges et oprindelsesbevis i overensstemmelse med afsnit V, må der ikke indrømmes godtgørelse af eller fritagelse for told af nogen art i Fællesskabet.2. Det i stk. 1 omhandlede forbud gælder for alle ordninger med delvis eller fuldstændig godtgørelse eller tilbagebetaling af eller fritagelse for told eller afgifter med tilsvarende virkning, der finder anvendelse i Fællesskabet eller Litauen på materialer, der anvendes ved fremstillingen, og på de i stk. 1, litra b),


text: omhandlede produkter, når sådan godtgørelse, tilbagebetaling eller fritagelse udtrykkeligt eller i praksis finder anvendelse, når produkter, som er fremstillet af de nævnte materialer, udføres, men ikke når de forbliver dér til indenlandsk forbrug.3. Eksportører af produkter, der er omfattet af et oprindelsesbevis, skal på begæring af toldmyndighederne til enhver tid kunne fremlægge relevant dokumentation for, at der ikke er opnået godtgørelse for materialer uden oprindelsesstatus, som er anvendt til fremstilling af det pågældende produkt, og at al told og alle afgifter med tilsvarende virkning, der pålægges sådanne materialer, faktisk er betalt.4. Stk. 1, 2 og 3 gælder også for emballager i den i artikel 8, stk. 2, fastlagte betydning, for tilbehør, reservedele og værktøj i den i artikel 9 fastlagte betydning og for produkter i sæt i den i artikel 10 fastlagte betydning, når sådanne produkter ikke har oprindelsesstatus.5. Stk. 1-4 finder kun anvendelse på materialer af den art, som aftalen gælder for. Desuden er de ikke til hinder for anvendelsen af en eksportrestitutionsordning, der gælder for udførsel af landbrugsprodukter i henhold til aftalens bestemmelser.6. Uanset stk. 1 kan Litauen dog anvende ordninger for godtgørelse af eller fritagelse for told og afgifter med tilsvarende virkning for materialer, der anvendes til fremstilling af produkter med oprindelsesstatus, forudsat:a) at der for produkter henhørende under kapitel 25-49 og 64-97 i det harmoniserede system tilbageholdes 5 % told eller den lavere sats, der gælder i Litauenb) at der for produkter henhørende under kapitel 50-63 i det harmoniserede system tilbageholdes 10 % told eller den lavere sats, der gælder i Litauen.Bestemmelserne i dette stykke finder anvendelse indtil den 31. december 1998 og kan efter fælles aftale tages op til ny behandling.AFSNIT V BEVIS FOR OPRINDELSE Artikel 16 Almindelige betingelser1. Produkter med oprindelsesstatus i Fællesskabet er ved indførsel i Litauen, og produkter med oprindelsesstatus i Litauen er ved indførsel i Fællesskabet omfattet af de fordele, der er fastsat i aftalen, såfremt der forelægges enten:a) et varecertifikat EUR.1, hvortil modellen findes i bilag III, ellerb) i de i artikel 21, stk. 1, fastsatte tilfælde en erklæring, hvortil teksten findes i bilag IV, og som afgives af eksportøren på en faktura, følgeseddel eller ethvert andet handelsdokument, som beskriver de pågældende produkter tilstrækkelig detaljeret til, at de kan identificeres (i det følgende benævnt »fakturaerklæring«).2. Uanset stk. 1 er produkter med oprindelsesstatus i den i denne protokol fastlagte betydning i de i artikel 26 omhandlede tilfælde omfattet af fordelene i denne aftale, uden at der skal forelægges nogen af de ovennævnte dokumenter.Artikel 17 Fremgangsmåde for udstedelse af et varecertifikat EUR.11. Udførselslandets toldmyndigheder udsteder et varecertifikat EUR.1 efter skriftlig anmodning fra eksportøren eller, på eksportørens ansvar, fra dennes befuldmægtigede repræsentant.2. I dette øjemed udfylder eksportøren eller dennes befuldmægtigede repræsentant både varecertifikat EUR.1 og anmodningsformularen, der er vist i bilag III. Disse formularer skal udfyldes på et af de sprog, som aftalen er affattet på, i overensstemmelse med bestemmelserne i udførselslandets lovgivning. Hvis de udfyldes i hånden, skal det være med blæk og med blokbogstaver. Varebeskrivelsen skal anføres i den relevante rubrik


text: uden mellemrum mellem linjerne. Hvis rubrikken ikke udfyldes fuldstændigt, skal der trækkes en vandret streg under varebeskrivelsens sidste linje, og den ikke udfyldte del skal overstreges.3. Den eksportør, der anmoder om at få udstedt et varecertifikat EUR.1, skal når som helst på begæring af toldmyndighederne i udførselslandet, hvor varecertifikatet er udstedt, kunne fremlægge alle egnede dokumenter, som beviser, at de pågældende produkter har oprindelsesstatus, og at de øvrige betingelser i denne protokol er opfyldt.4. Varecertifikat EUR.1 udstedes af toldmyndighederne i en EF-medlemsstat eller i Litauen, hvis de pågældende produkter kan anses som produkter med oprindelse i Fællesskabet, Litauen eller et af de andre i artikel 4 omhandlede lande og opfylder de øvrige i denne protokol fastsatte betingelser.5. De udstedende toldmyndigheder træffer alle nødvendige foranstaltninger for at efterprøve, at produkterne har oprindelsesstatus, og at de øvrige betingelser i denne protokol er opfyldt. De har i dette øjemed ret til at kræve enhver form for dokumentation og foretage enhver kontrol af eksportørens regnskaber eller enhver anden kontrol, der måtte findes hensigtsmæssig. De udstedende toldmyndigheder påser desuden, at de i stk. 2 omhandlede formularer er udfyldt korrekt. De skal navnlig kontrollere, at den rubrik, der er beregnet til varebeskrivelsen, er udfyldt på en sådan måde, at det ikke er muligt at foretage svigagtige tilføjelser.6. Datoen for udstedelsen af varecertifikat EUR.1 skal anføres i certifikatets rubrik 11.7. Varecertifikat EUR.1 udstedes af toldmyndighederne og stilles til rådighed for eksportøren, så snart udførslen faktisk har fundet sted eller er sikret.Artikel 18 Efterfølgende udstedelse af varecertifikat EUR.11. Uanset artikel 17, stk. 7, kan et varecertifikat EUR.1 undtagelsesvis udstedes efter udførslen af de produkter, det vedrører, såfremt:a) det på grund af fejltagelser, uforsætlige undladelser eller særlige omstændigheder ikke er blevet udstedt ved udførslen, ellerb) det over for toldmyndighederne godtgøres, at varecertifikat EUR.1 er blevet udstedt, men af tekniske årsager ikke er blevet godtaget ved indførslen.2. Ved anvendelsen af stk. 1 skal eksportøren i anmodningen anføre sted og dato for udførslen af de produkter, som varecertifikat EUR.1 vedrører, og årsagerne til sin anmodning.3. Toldmyndighederne må kun udstede et varecertifikat EUR.1 efterfølgende, når de har kontrolleret, at oplysningerne i eksportørens anmodning er i overensstemmelse med oplysningerne i de tilsvarende dokumenter.4. På varecertifikater EUR.1, der udstedes efterfølgende, skal anføres en af følgende påtegninger:»NACHTRÄGLICH AUSGESTELLT«, »DÉLIVRÉ A POSTERIORI«, »RILASCIATO A POSTERIORI«, »AFGEGEVEN A POSTERIORI«, »ISSUED RETROSPECTIVELY«, »UDSTEDT EFTERFØLGENDE«, »ÅÊÄÏÈÅÍ ÅÊ ÔÙÍ ÕÓÔÅÑÙÍ«, »EXPEDIDO A POSTERIORI«, »EMITIDO A POSTERIORI«, »ANNETTU JÄLKIKÄTEEN«, »UTFÄRDAT I EFTERHAND«, »I OSDUOTAS PO EKSPORTAVIMO«.5. Den påtegning, der er omhandlet i stk. 4, anføres i rubrikken »Bemærkninger« på varecertifikat EUR.1.Artikel 19 Udstedelse af et duplikateksemplar af varecertifikat EUR.11. I tilfælde af tyveri, bortkomst eller ødelæggelse af et varecertifikat EUR.1 kan eksportøren henvende sig til de toldmyndigheder, der udstedte det, og anmode om udstedelse af et duplikateksemplar på grundlag af de hos myndighederne beroende udførselsdokumenter.2. På duplikateksemplaret, der udstedes på denne måde, skal anføres en af følgende påtegninger:»DUPLIKAT«, »DUPLICATA«, »DUPLICATO«, »DUPLICAAT«, »DUPLICATE«, »ÁÍÔÉÃÑÁÖÏ«, »DUPLICADO«, »SEGUNDA VIA«, »KAKSOISKAPPALE«, »DUBLIKATAS«.3. Den påtegning, der er omhandlet i stk. 2, anføres i rubrikken »Bemærkninger« på


text: duplikateksemplaret af varecertifikat EUR.1.4. Duplikateksemplaret, der skal påføres samme udstedelsesdato som det originale varecertifikat EUR.1, får virkning fra denne dato.Artikel 20 Udstedelse af varecertifikater EUR.1 på grundlag af et tidligere udstedt eller udfærdiget oprindelsesbevisNår produkter med oprindelsesstatus er under et toldsteds kontrol i Fællesskabet eller Litauen, skal det være muligt at erstatte det originale varecertifikat EUR.1 med et andet eller flere andre certifikater, når det skal benyttes til at sende alle eller nogle af disse produkter til et andet sted i Fællesskabet eller Litauen. Erstatningscertifikat(er) EUR.1 udstedes af det toldsted, hvis kontrol produkterne er undergivet.Artikel 21 Betingelser for udfærdigelse af en fakturaerklæring1. En fakturaerklæring som omhandlet i artikel 16, stk. 1, litra b), kan udfærdiges:a) af en godkendt eksportør som omhandlet i artikel 22, ellerb) af enhver eksportør angående enhver sending, der består af en eller flere pakker indeholdende produkter med oprindelsesstatus, hvis samlede værdi ikke overstiger 6 000 ECU.2. Der kan udfærdiges en fakturaerklæring, hvis de pågældende produkter kan anses som produkter med oprindelse i Fællesskabet, Litauen eller et af de andre i artikel 4 omhandlede lande og opfylder de øvrige betingelser i denne protokol.3. Den eksportør, som udfærdiger en fakturaerklæring, skal når som helst på begæring af toldmyndighederne i udførselslandet kunne fremlægge alle egnede dokumenter, som beviser, at de pågældende produkter har oprindelsesstatus, og at de øvrige betingelser i denne protokol er opfyldt.4. Eksportøren skal udfærdige en fakturaerklæring ved maskinskrivning, stempling eller trykning af erklæringen, hvis tekst fremgår af bilag IV, på fakturaen, følgesedlen eller et andet handelsdokument ved anvendelse af en af de sproglige udgaver, der er vist i dette bilag, i overensstemmelse med udførselslandets lovgivning. Erklæringen kan også være håndskrevet; i så fald skal den være skrevet med blæk og med blokbogstaver.5. Fakturaerklæringer skal være forsynet med eksportørens personlige håndskrevne underskrift. En godkendt eksportør som omhandlet i artikel 22 kan dog undlade at underskrive sådanne erklæringer, forudsat at han skriftligt over for toldmyndighederne i udførselslandet tilkendegiver, at han påtager sig det fulde ansvar for alle fakturaerklæringer, der angiver ham, som om de faktisk var forsynet med hans håndskrevne underskrift.6. Eksportøren kan udfærdige en fakturaerklæring ved udførslen af de produkter, den vedrører, eller efterfølgende, forudsat at erklæringen forelægges i indførselslandet senest to år efter indførslen af de produkter, den vedrører.Artikel 22 Godkendte eksportører1. Udførselslandets toldmyndigheder kan give enhver eksportør, der hyppigt forsender produkter i henhold til denne aftale, tilladelse til at udfærdige fakturaerklæringer uanset de pågældende produkters værdi. En eksportør, der ansøger om en sådan tilladelse, skal til toldmyndighedernes tilfredshed give alle de nødvendige garantier, således at det kan efterprøves, at de pågældende produkter har oprindelsesstatus, og at de øvrige betingelser i denne protokol er opfyldt.2. Toldmyndighederne kan indrømme status som godkendt eksportør og til denne tilladelse knytte alle de betingelser, som de finder hensigtsmæssige.3. Toldmyndighederne giver den godkendte eksportør et toldtilladelsesnummer, som skal angives på fakturaerklæringen.4. Toldmyndighederne kontrollerer den brug, den godkendte eksportør gør af tilladelsen.5. Toldmyndighederne kan når som helst trække tilladelsen tilbage. De skal gøre dette, når den godkendte eksportør ikke længere giver de


text: i stk. 1 omhandlede garantier, ikke opfylder de i stk. 2 omhandlede betingelser eller på anden måde gør ukorrekt brug af tilladelsen.Artikel 23 Gyldigheden af beviset for oprindelse1. Et oprindelsesbevis er gyldigt i fire måneder fra den dato, hvor det blev udstedt i udførselslandet, og skal inden for samme periode fremlægges for indførselslandets toldmyndigheder.2. Oprindelsesbeviser, som fremlægges for indførselslandets toldmyndigheder efter udløbet af den i stk. 1 nævnte sidste frist, kan godtages som grundlag for præferencebehandling, når overskridelsen af fristen skyldes ekstraordinære omstændigheder.3. I andre tilfælde af forsinket fremlæggelse kan indførselslandets toldmyndigheder godtage oprindelsesbeviser, når produkterne frembydes for dem inden udløbet af den nævnte frist.Artikel 24 Fremlæggelse af bevis for oprindelseEt oprindelsesbevis fremlægges for toldmyndighederne i indførselslandet i overensstemmelse med de procedurer, der gælder i det pågældende land. Disse myndigheder kan forlange en oversættelse af oprindelsesbeviset; de kan desuden kræve, at indførselsangivelsen suppleres med importørens erklæring om, at produkterne opfylder de betingelser, der kræves for anvendelse af aftalen.Artikel 25 Indførsel i form af delforsendelserNår produkter henhørende under afsnit XVI og XVII eller pos. 7308 og 9406 i det harmoniserede system på importørens anmodning og på de af indførselslandets toldmyndigheder fastsatte vilkår indføres i demonteret eller ikke-monteret stand i henhold til punkt 2a i de almindelige bestemmelser i det harmoniserede system, og denne indførsel finder sted i form af delforsendelser, skal der ved indførslen af den første delforsendelse fremlægges et samlet bevis for disse produkters oprindelse for toldmyndighederne.Artikel 26 Undtagelser fra bevis for oprindelse1. Produkter, der indgår i småforsendelser fra private afsendere til private modtagere eller medbringes af rejsende i deres personlige bagage, kan indføres som produkter med oprindelsesstatus, uden at det er nødvendigt at fremlægge et bevis for oprindelse, forudsat at der er tale om indførsel uden erhvervsmæssig karakter, at det erklæres, at produkterne opfylder betingelserne i denne protokol, og at der ikke er nogen tvivl om denne erklærings rigtighed. For så vidt angår produkter sendt pr. post, kan denne erklæring afgives på toldangivelse C2/CP3 eller på et ark papir, der vedlægges det nævnte dokument.2. Som indførsel helt uden erhvervsmæssig karakter anses lejlighedsvis indførsel, der udelukkende består af produkter bestemt til personlig brug for modtagerne eller de rejsende eller deres familie, og hvis beskaffenhed og mængde ikke giver anledning til tvivl om, at indførslen sker i ikke-erhvervsmæssigt øjemed.3. Desuden må den samlede værdi af disse produkter ikke overstige 500 ECU, når der er tale om småforsendelser, eller 1 200 ECU, når der er tale om produkter, der indgår i de rejsendes personlige bagage.Artikel 27 StøttedokumenterDe i artikel 17, stk. 3, og artikel 21, stk. 3, omhandlede dokumenter, der benyttes som bevis for, at produkter, der er omfattet af et varecertifikat EUR.1 eller en fakturaerklæring, kan betragtes som produkter med oprindelse i Fællesskabet, Litauen eller et af de andre i artikel 4 omhandlede lande og opfylder de øvrige betingelser i denne protokol, kan bl.a. omfatte følgende:a) direkte dokumentation for fremstillingsprocessen for de omhandlede varer hos den pågældende eksportør eller leverandør, f.eks. hidrørende fra hans eksterne eller interne regnskabb) dokumenter, der beviser


text: de anvendte materialers oprindelsesstatus, og som er udstedt eller udfærdiget i Fællesskabet eller Litauen, såfremt disse dokumenter benyttes i overensstemmelse med landets lovgivningc) dokumenter, der beviser, at en bearbejdning eller forarbejdning af materialerne har fundet sted i Fællesskabet eller Litauen, og som er udstedt eller udfærdiget i Fællesskabet eller Litauen, såfremt disse dokumenter benyttes i overensstemmelse med landets lovgivningd) varecertifikater EUR.1 eller fakturaerklæringer, der beviser de anvendte materialers oprindelsesstatus, og som er udstedt eller udfærdiget i Fællesskabet eller Litauen i overensstemmelse med denne protokol eller i et af de andre i artikel 4 omhandlede lande i overensstemmelse med oprindelsesregler, der er identiske med reglerne i denne protokol.Artikel 28 Opbevaring af beviser for oprindelse og støttedokumenter1. En eksportør, der anmoder om udstedelse af et varecertifikat EUR.1, skal i mindst tre år opbevare de i artikel 17, stk. 3, omhandlede dokumenter.2. En eksportør, der udfærdiger en fakturaerklæring, skal i mindst tre år opbevare en genpart af denne fakturaerklæring samt de i artikel 21, stk. 3, omhandlede dokumenter.3. De toldmyndigheder i udførselslandet, som udsteder et varecertifikat EUR.1, skal i mindst tre år opbevare den i artikel 17, stk. 2, omhandlede anmodningsformular.4. Indførselslandets toldmyndigheder skal i mindst tre år opbevare de varecertifikater EUR.1 og de fakturaerklæringer, der fremlægges for dem.Artikel 29 Uoverensstemmelser og formelle fejl1. Konstateres der mindre uoverensstemmelser mellem oplysningerne i et oprindelsesbevis og oplysningerne i de dokumenter, der forelægges toldstedet med henblik på opfyldelse af formaliteterne i forbindelse med produkternes indførsel, medfører dette ikke i sig selv, at et oprindelsesbevis er ugyldigt, når det på fyldestgørende måde godtgøres, at dokumentet svarer til de frembudte produkter.2. Klare formelle fejl som maskinskrivningsfejl på et oprindelsesbevis bør ikke føre til, at det pågældende dokument afvises, hvis fejlene ikke er af en sådan karakter, at de rejser tvivl om rigtigheden af påtegningerne i dokumentet.Artikel 30 Beløb udtrykt i ecu1. Modværdien i udførselslandets nationale valuta af de beløb, der er udtrykt i ecu, fastsættes af udførselslandet og meddeles indførselslandene gennem Europa-Kommissionen.2. Når beløbene er større end de tilsvarende beløb, der er fastsat af indførselslandet, skal de godkendes af dette, hvis produkterne er faktureret i udførselslandets valuta. Er produkterne faktureret i en anden EF-medlemsstats eller i et andet af de i artikel 4 omhandlede landes valuta, skal indførselslandet godkende det beløb, som meddeles af det pågældende land.3. De beløb, der skal benyttes i en given national valuta, er modværdien i den pågældende nationale valuta af de i ecu udtrykte beløb på den første hverdag i oktober 1996.4. De i ecu udtrykte beløb og disses modværdi i EF-medlemsstaternes og Litauens nationale valutaer undersøges af Det Blandede Udvalg efter anmodning fra Fællesskabet eller Litauen. Som led i denne undersøgelse sikrer Det Blandede Udvalg, at der ikke finder nogen nedgang sted i de beløb, der skal benyttes i nogen national valuta, og overvejer desuden, om det er ønskeligt at bevare de pågældende beløbsgrænsers virkninger i faste priser. Med henblik herpå kan det træffe beslutning om at ændre de i ecu udtrykte beløb.AFSNIT VI ORDNINGER FOR ADMINISTRATIVT SAMARBEJDE Artikel 31 Gensidig bistand1.