text:
af vandelskravet vil udgøre en uforholdsmæssig reaktion i det enkelte tilfælde. I forbindelse med denne vurdering tager den kompetente myndighed hensyn til antallet af alvorlige overtrædelser af reglerne, jf. denne artikels stk. 1, tredje afsnit, samt antallet af de alvorligste overtrædelser som fastsat i tillæg 31-A-1-1, for hvilke transportlederen eller vejgodstransportoperatøren er blevet idømt straf eller pålagt sanktioner. Sådanne afgørelser skal være behørigt begrundet.
 Hvis den kompetente myndighed anser en konstatering af manglende opfyldelse af vandelskravet for uforholdsmæssig, træffer den afgørelse om, at den berørte fysiske eller juridiske person fortsat opfylder vandelskravet. Hvis den kompetente myndighed ikke anser en konstatering af manglende opfyldelse af vandelskravet for uforholdsmæssig, indebærer straffen eller sanktionen, at vandelskravet ikke er opfyldt.
 3. Specialudvalget vedrørende vejtransport opstiller en liste over, hvilke kategorier, hvilke typer og hvilken grovhed af alvorlige overtrædelser der ud over overtrædelserne i tillæg 31-A-1-1 kan indebære en konstatering af, at vandelskravet ikke længere er opfyldt.
 4. Kravet om at opfylde vandelskravet er fortsat ikke opfyldt, så længe der ikke er sket rehabilitering eller truffet anden foranstaltning med tilsvarende virkning i henhold til parternes nationale bestemmelser herom.
 Artikel 7
 Opfyldelse af kravet til økonomisk grundlag
 1. For at opfylde kravet om økonomisk grundlag skal en fysisk eller juridisk person på permanent basis kunne opfylde sine økonomiske forpligtelser i løbet af regnskabsåret. Den fysiske eller juridiske person skal på grundlag af sit årsregnskab, som skal være attesteret af en revisor eller anden autoriseret person, godtgøre, at den årligt råder over kapital og reserver:
 a)
 af en værdi på mindst 9 000 EUR/8 000 GBP, når den benytter et enkelt motorkøretøj, 5 000 EUR/4 500 GBP for hvert derudover benyttet motorkøretøj eller vogntog med en tilladt totalmasse på over 3,5 ton og 900 EUR/800 GBP for hvert derudover benyttet motorkøretøj eller vogntog med en tilladt totalmasse på over 2,5 ton, men under 3,5 ton
 b)
 fysiske eller juridiske personer, der udøver vejgodstransporterhvervet udelukkende med motorkøretøjer eller vogntog med en tilladt totalmasse på over 2,5 ton, men under 3,5 ton, skal på grundlag af deres årsregnskab, som skal være attesteret af en revisor eller anden autoriseret person, godtgøre, at de årligt råder over kapital og reserver af en værdi på mindst 1 800 EUR/1 600 GBP, når de benytter et enkelt køretøj, og 900 EUR/800 GBP for hvert derudover benyttet køretøj.
 2. Uanset stk. 1 kan den kompetente myndighed anerkende eller kræve, at en virksomhed dokumenterer sit økonomiske grundlag ved en erklæring efter den kompetente myndigheds nærmere bestemmelse, som f.eks. en bankgaranti eller forsikring, såsom en erhvervsmæssig ansvarsforsikring, fra en eller flere banker eller andre pengeinstitutter, inkl. forsikringsselskaber, eller et andet bindende dokument om, at de solidarisk hæfter for virksomheden for de beløb, der er fastsat i stk. 1, litra a).
 3. Uanset stk. 1 accepterer den kompetente myndighed, at en virksomhed i mangel af attesterede årsregnskaber for året for en virksomheds registrering dokumenterer sit økonomiske grundlag ved hjælp af en erklæring, f.eks. en bankgaranti, et dokument udstedt af et pengeinstitut om adgang til kredit i virksomhedens


text:
navn eller et andet bindende dokument efter den kompetente myndigheds nærmere bestemmelse, der beviser, at virksomheden råder over de beløb, der er fastsat i stk. 1, litra a).
 4. Det årsregnskab, jf. stk. 1, eller den garanti, jf. stk. 2, der skal kontrolleres, er årsregnskabet eller garantien for den økonomiske enhed, der er etableret på den parts område, hvor der søges tilladelse, og ikke for eventuelle andre enheder, der er etableret i den anden part.
 Artikel 8
 Opfyldelse af kravet om faglige kvalifikationer
 1. For at opfylde kravet om faglige kvalifikationer skal den eller de berørte person(er) have kundskaber svarende til det niveau, der er fastsat i tillæg 31-A-1-2, del I, i de der anførte emner. Disse kundskaber dokumenteres ved en obligatorisk skriftlig prøve, der, hvis en part træffer afgørelse herom, kan suppleres med en mundtlig prøve. Prøverne tilrettelægges i overensstemmelse med tillæg 31-A-1-2, del II. Parterne kan med henblik herpå pålægge ansøgerne at gennemgå et kursus forud for prøven.
 2. De pågældende personer aflægger prøve i den part, hvor de har deres sædvanlige opholdssted.
 3. De i denne artikels stk. 1 nævnte skriftlige og mundtlige prøver kan kun afholdes og attesteres af myndigheder og andre organer, som er behørigt godkendt hertil af en part på grundlag af kriterier, som den selv har opstillet. Parterne kontrollerer regelmæssigt, om de myndigheder og andre organer, som de har godkendt, afholder prøverne under forhold, der er i overensstemmelse med tillæg 31-A-1-2.
 4. Parterne kan fritage indehavere af visse kvalifikationer fra højere eller tekniske uddannelsesinstitutioner, der er udstedt i parten, og som giver viden om alle de emner, der er opført på listen i tillæg 31-A-1-2, fra prøve i de emner, der er omfattet af kvalifikationerne, når medlemsstaten specifikt har anerkendt kvalifikationerne med henblik herpå. Fritagelsen gælder kun for de afdelinger i tillæg 31-A-1-2, del I, hvor kvalifikationerne dækker alle de emner, der er opført under hver afdelings overskrift.
 Parterne kan fritage indehavere af beviser for faglige kvalifikationer inden for transporterhvervet på nationalt plan i den pågældende part for nærmere bestemte dele af prøven.
 Artikel 9
 Fritagelse for prøve
 Med henblik på udstedelse af en tilladelse til en vejgodstransportoperatør, der udelukkende udfører godskørsel med motorkøretøjer eller vogntog, hvis tilladte totalmasse ikke overstiger 3,5 ton, kan en part beslutte, at personer, der fremlægger dokumentation for, at de vedvarende i en periode på ti år før den 20. august 2020 har ledet en fysisk eller juridisk person af samme type, fritages fra de prøver, der er omhandlet i artikel 8, stk. 1.
 Artikel 10
 Procedure for suspension og tilbagekaldelse af tilladelser
 1. Hvis en kompetent myndighed konstaterer, at en fysisk eller juridisk person er i risiko for ikke længere at opfylde kravene i medfør af artikel 3, underretter den kompetente myndighed den fysiske eller juridisk person herom. Hvis den kompetente myndighed konstaterer, at et eller flere af kravene ikke længere er opfyldt, kan den kompetente myndighed give den fysiske eller juridiske person en af følgende frister til at bringe forholdene i orden:
 a)
 højst seks måneder

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
til at ansætte en afløser for transportlederen, hvis denne ikke længere opfylder vandelskravet eller kravet til faglige kvalifikationer, idet fristen kan forlænges med tre måneder, hvis transportlederen afgår ved døden eller bliver fysisk uskikket til at varetage sit hverv
 b)
 højst seks måneder, hvis den fysiske eller juridiske person skal bringe forholdene i orden med hensyn til at påvise, at den fysiske eller juridiske person råder over et faktisk etableret og varigt forretningssted, eller
 c)
 højst seks måneder, hvis kravet vedrørende det økonomiske grundlag ikke er opfyldt, med henblik på at godtgøre, at dette krav på ny er varigt opfyldt.
 2. Den kompetente myndighed kan pålægge fysiske eller juridiske personer, som har fået deres tilladelse suspenderet eller tilbagekaldt, at deres transportledere skal bestå en prøve som omhandlet i artikel 8, stk. 1, inden der træffes rehabiliteringsforanstaltninger.
 3. Hvis den kompetente myndighed konstaterer, at en fysisk eller juridisk person ikke længere opfylder et eller flere af kravene i artikel 3, suspenderer eller tilbagekalder den virksomhedens tilladelse til at udøve vejgodstransporterhvervet senest ved udløbet af den i nærværende artikels stk. 1 omhandlede frist.
 Artikel 11
 Erklæring om uegnethed som transportleder
 1. Hvis en transportleder ikke længere opfylder vandelskravene i medfør af bestemmelserne i artikel 6, erklærer den kompetente myndighed den pågældende transportleder uegnet til at lede en vejtransportoperatørs transportarbejde.
 Den kompetente myndighed rehabiliterer ikke transportlederen tidligere end et år fra datoen for konstatering af manglende opfyldelse af vandelskravet, og ikke før transportlederen har dokumenteret at have fulgt relevant uddannelse i en periode på mindst tre måneder eller en prøve i de emner, der er opført i tillæg 31-A-1-2, del I.
 2. Hvis en transportleder ikke længere opfylder vandelskravene i medfør af bestemmelserne i artikel 6, kan en ansøgning om rehabilitering indgives tidligst et år fra den dato, hvor vandelskravene ikke længere var opfyldt.
 Artikel 12
 Behandling og registrering af ansøgninger
 1. De kompetente myndigheder i hver part registrerer i de nationale elektroniske registre, jf. artikel 13, stk. 1, oplysninger om virksomheder, som de har udstedt tilladelse til.
 2. Ved vurdering af, om en virksomhed opfylder vandelskravet, indhenter de kompetente myndigheder bekræftelse af, om den eller de udpegede transportledere på ansøgningstidspunktet i en af parterne er erklæret uegnet/uegnede til at lede transportaktiviteterne for en virksomhed i henhold til artikel 11.
 3. De kompetente myndigheder fører regelmæssigt tilsyn med, at de virksomheder, som de har givet tilladelse til at udøve vejgodstransporterhvervet, til stadighed opfylder kravene i henhold til artikel 3. Med henblik herpå foretager de kompetente myndigheder kontrol af virksomheder, der er klassificeret i en højere risikoklasse, herunder, hvor det er relevant, kontrolbesøg i den pågældende virksomheds lokaler.
 Artikel 13
 Nationale elektroniske registre
 1. De kompetente myndigheder fører et nationalt elektronisk register over vejtransportvirksomheder, der har fået tilladelse til at udøve vejgodstransporterhvervet.
 2. Specialudvalget vedrørende vejtransport fastsætter, hvilke data der skal indgå i de nationale registre over vejtransportvirksomheder, og betingelserne for adgang til disse data.
 Artikel 14
 Administrativt samarbejde mellem de kompetente myndigheder
 1. De kompetente myndigheder i hver part udpeger et nationalt kontaktpunkt


text:
med ansvar for udveksling af oplysninger med de kompetente myndigheder i den anden part vedrørende anvendelse af denne afdeling.
 2. De kompetente myndigheder i hver part samarbejder tæt, yder hinanden hurtig gensidig bistand og giver hinanden alle andre relevante oplysninger med henblik på at lette gennemførelsen og håndhævelsen af denne afdeling.
 3. De kompetente myndigheder i hver part udfører enkeltstående kontroller for at bekræfte, om en virksomhed opfylder betingelserne for adgang til erhvervet som vejgodstransportoperatør, når en kompetent myndighed i den anden part i behørigt begrundede sager anmoder herom. Myndigheden underretter den kompetente myndighed i den anden part om resultatet af sådanne kontroller og iværksatte foranstaltninger, hvis det konstateres, at virksomheden ikke længere opfylder de krav, der er fastsat i denne afdeling.
 4. De kompetente myndigheder i hver part udveksler oplysninger om domme eller sanktioner for eventuelle grove overtrædelser, jf. artikel 6, stk. 2.
 5. Specialudvalget vedrørende vejtransport fastsætter detaljerede regler om vilkårene for udveksling af oplysninger i henhold til stk. 3 og 4.
 Tillæg 31-A-1-1
 ALVORLIGSTE OVERTRÆDELSER, JF. ARTIKEL 6, STK. 2, I DEL A, AFDELING 1, I BILAG 31
 1.
 Overskridelse af køretidsbegrænsninger som følger:
 a)
 overskridelse af den maksimalt tilladte køretid for henholdsvis 6 eller 14 døgn med 25 % eller mere
 b)
 overskridelse i den daglige arbejdstid af den maksimalt tilladte køretid med 50 % eller derover.
 2.
 Der forefindes ingen takograf og/eller fartbegrænser, eller der forefindes i køretøjet og/eller anvendes en falsk anordning, der kan ændre kontrolapparatets og/eller fartbegrænserens registreringer, eller der er tale om forfalskning af diagramark eller data fra takografen og/eller førerkortet.
 3.
 Kørsel uden en gyldig synsattest og/eller med alvorlige defekter ved bl.a. køretøjets bremsesystem, styreapparat, hjul/dæk, affjedring eller chassis, der ville medføre en umiddelbar risiko for færdselssikkerheden og afstedkomme en afgørelse om immobilisering af køretøjet.
 4.
 Transport af farligt gods, som det er forbudt at transportere, eller som transporteres i en forbudt eller ikke godkendt emballage, eller som ikke er identificeret som farligt gods på køretøjet og dermed er til så stor fare for menneskeliv eller miljøet, at det fører til en beslutning om at tilbageholde køretøjet.
 5.
 Varekørsel uden gyldigt kørekort eller kørsel for en virksomhed, der ikke har en gyldig operatørtilladelse, jf. denne aftales artikel 463.
 6.
 Anvendelse af et førerkort, som er forfalsket, eller som føreren ikke er indehaver af, eller som er erhvervet på grundlag af falske erklæringer og/eller forfalskede dokumenter.
 7.
 Kørsel med gods, hvor den maksimalt tilladte totalmasse overskrides med 20 % eller derover for køretøjer, hvis tilladte totalvægt overstiger 12 ton, og hvor den maksimalt tilladte totalmasse overskrides med 25 % eller derover for køretøjer, hvis tilladte totalvægt ikke overstiger 12 ton.
 Tillæg 31-A-1-2
 DEL I
 EMNELISTE, JF. ARTIKEL 8 I BILAG 31, DEL A, AFDELING 1
 De kundskaber, som parterne skal tage i betragtning ved konstatering af tilstedeværelsen af den faglige dygtighed, skal mindst omfatte de emner, der er angivet i denne fortegnelse. Vedrørende disse emner skal ansøgere om tilladelse som vejgodstransportoperatør have den nødvendige viden og de krævede praktiske færdigheder til at


text:
lede en transportvirksomhed.
 Der kræves, som angivet herunder, som minimum et videnniveau svarende til den viden, der erhverves ved gennemførelse af den obligatoriske uddannelse, suppleret med enten en erhvervsuddannelse og et supplerende teknisk kursus eller en ungdomsuddannelse eller en anden teknisk uddannelse.
 A. Civilret
 Ansøgeren skal bl.a.:
 a)
 kende de vigtigste transportkontrakter, der anvendes inden for vejtransport, og de deraf følgende rettigheder og forpligtelser
 b)
 være kvalificeret til at forhandle en transportkontrakt, så den bliver retsgyldig, bl.a. med hensyn til transportbetingelserne
 c)
 kunne bedømme en klage fra ansøgerens ordregiver over skader, der enten skyldes tab eller beskadigelse af varerne under transporten eller forsinket levering, samt kunne vurdere, hvilke følger denne klage får for ansøgerens kontraktlige ansvar, og
 d)
 kende de regler og forpligtelser, der følger af CMR-konventionen om fragtaftaler ved international vejgodstransport udfærdiget den 19. maj 1956 i Genève.
 B. Handelsret
 Ansøgeren skal bl.a.:
 a)
 kende betingelserne og formkravene for at kunne drive handelsvirksomhed samt kende erhvervsdrivendes generelle forpligtelser (registrering, føring af forretningsbøger osv.) samt følgerne af en konkurs og
 b)
 have et rimeligt kendskab til de forskellige former for handelsselskaber samt reglerne for deres oprettelse og drift.
 C. Arbejdsmarkeds- og sociallovgivning
 Ansøgeren skal bl.a. være bekendt med følgende:
 a)
 de for vejtransportsektoren relevante arbejdsmarkedsinstitutioners rolle og funktion (fagforeninger, samarbejdsudvalg, personalerepræsentanter, arbejdsinspektører osv.)
 b)
 kende arbejdsgivernes forpligtelser med hensyn til social sikring
 c)
 de regler, der gælder for arbejdskontrakter, der indgås med forskellige arbejdstagerkategorier i vejtransportvirksomheder (kontraktformer, parternes forpligtelser, arbejdsvilkår og arbejdstid, ferie med løn, aflønning, opsigelse af kontrakt osv.)
 d)
 de regler, der gælder for køretid, hviletid og arbejdstid samt praktiske foranstaltninger til overholdelse af bestemmelserne, og
 e)
 regler, der gælder for undervisning i grundlæggende kvalifikationer og efteruddannelse for førere, jf. dette bilags del B, afdeling 1.
 D. Skattelovgivning
 Ansøgeren skal bl.a. kende bestemmelserne om:
 a)
 moms på transporttjenesteydelser
 b)
 vægtafgifter
 c)
 afgifter på visse køretøjer, der anvendes til vejgodstransport, samt de brugsafgifter, der opkræves ved benyttelse af visse infrastrukturanlæg, og
 d)
 indkomstskat.
 E. Virksomhedsledelse og økonomisk forvaltning
 Ansøgeren skal bl.a.:
 a)
 kende retsforskrifterne og de praktiske regler for anvendelse af check, veksler, egenveksler, kreditkort og andre betalingsmidler eller -måder
 b)
 kende de forskellige låneformer (banklån, remburs, kautionering, belåning af fast ejendom, leasing, leje, factoring osv.) samt de byrder og forpligtelser, de indebærer
 c)
 vide, hvad en balance er, hvordan den ser ud, og hvordan den fortolkes
 d)
 kunne læse og fortolke en resultatopgørelse
 e)
 kunne foretage en analyse af virksomhedens finansielle og rentabilitetsmæssige situation, bl.a. på grundlag af finansielle nøgletal
 f)
 kunne lægge et budget
 g)
 kende de forskellige bestanddele af virksomhedens kostpris (faste omkostninger, variable omkostninger, driftsmidler, afskrivninger osv.) og kunne foretage beregninger pr. køretøj, pr. tilbagelagt kilometer, pr. tur eller pr. ton
 h)
 kunne udarbejde en skematisk fremstilling af hele personalets organisation inden for virksomheden, tilrettelægge arbejdsplaner osv.
 i)
 kende principperne for marketing, reklame og PR-virksomhed, herunder transportydelser, salgsfremstød og udarbejdelse af kundekartoteker osv.
 j)
 kende de forskellige forsikringsformer, der er karakteristiske for vejtransport (ansvarsforsikring, personskadeforsikring/livsforsikring, tingsskadeforsikring og rejsegodsforsikring) samt de garantier og forpligtelser, de indebærer


text:
k)
 kende de forskellige former for anvendelse af elektronisk datatransmission på vejtransportområdet
 l)
 kunne anvende reglerne om fakturering af vejgodstransportydelser samt kende betydningen og virkningerne af Incoterms og
 m)
 kende de forskellige former for støtteerhverv inden for transport, deres betydning, deres opgaver og eventuelt deres retlige stilling.
 F. Adgang til markedet
 Ansøgeren skal bl.a. være bekendt med følgende:
 a)
 de faglige regler for vejtransport, for leje af erhvervskøretøjer, for underentrepriser, herunder især reglerne for den officielle organisering af erhvervet, adgangen til det, tilladelser til vejtransport og reglerne vedrørende kontrol og sanktioner
 b)
 bestemmelserne om oprettelse af en vejtransportvirksomhed
 c)
 de forskellige dokumenter, der kræves til udførelse af vejtransporttjenesteydelser, og være i stand til at indføre kontrolmetoder til sikring af, at der såvel i virksomhedens lokaler som i køretøjerne befinder sig de reglementerede dokumenter, der vedrører hver udført transport, bl.a. dokumenter vedrørende køretøjer, føreren, godset eller passagerernes bagage
 d)
 reglerne om organiseringen af markedet for vejtransportydelser, om speditionsfirmaer og logistik og
 e)
 grænseformaliteter, betydningen og rækkevidden af T-dokumenter og TIR-carneter samt de forpligtelser og det ansvar, der følger af at anvende dem.
 G. Tekniske standarder og tekniske aspekter af driften
 Ansøgeren skal bl.a.:
 a)
 kende reglerne for køretøjers vægt og dimensioner i parterne samt procedurerne for de særlige transporter, der ikke falder ind under disse regler
 b)
 alt efter virksomhedens behov kunne vælge passende køretøjer samt de dertil hørende bestanddele (chassis, motor, transmissionssystem, bremsesystem osv.)
 c)
 kende formaliteterne i forbindelse med godkendelse, indregistrering og syn af disse køretøjer
 d)
 kunne vurdere, hvilke foranstaltninger der skal træffes til støjbekæmpelse samt til bekæmpelse af luftforurening som følge af emissioner fra motorkøretøjer
 e)
 kunne udarbejde periodiske vedligeholdelsesplaner for køretøjerne og deres udstyr
 f)
 kende de forskellige former for håndterings- og læssegrej (bagsmække, containere, paller osv.) og kunne indføre metoder og instrukser vedrørende lastning og losning af gods (lastfordeling, stabling, fastgørelse, afstivning osv.)
 g)
 kende de forskellige teknikker for kombineret transport som huckepack og roll-on/roll-off
 h)
 kunne iværksætte procedurer til overholdelse af bestemmelserne om transport af farligt gods og affald
 i)
 kunne iværksætte procedurer til overholdelse af reglerne om transport af letfordærvelige levnedsmidler, især reglerne i medfør af traktaten om international transport af letfordærvelige levnedsmidler og om det særlige materiel, som skal bruges til sådanne transporter (ATP), og
 j)
 kunne iværksætte procedurer til overholdelse af bestemmelserne om transport af levende dyr.
 H. Trafiksikkerhed
 Ansøgeren skal bl.a.:
 a)
 kende de kvalifikationer, der kræves af det kørende personale (kørekort, sundhedsattester, duelighedsbeviser osv.)
 b)
 kunne træffe foranstaltninger til sikring af, at førerne overholder gældende færdselsregler, forbud og trafikbegrænsninger i parterne (hastighedsbegrænsninger, forkørselsrettigheder, regler for standsning og parkering, lygteføring, vejskiltning osv.)
 c)
 kunne udarbejde instrukser til førerne om kontrol af sikkerhedsbestemmelserne dels vedrørende transportmateriellets, udstyrets og ladningens tilstand, dels vedrørende forebyggende adfærd
 d)
 kunne indføre regler for, hvordan man skal forholde sig i ulykkestilfælde, og træffe de nødvendige foranstaltninger for at undgå gentagne ulykker eller grove overtrædelser af færdselsreglerne, og
 e)
 kunne iværksætte procedurer for sikkerhedsmæssigt forsvarlig fastgørelse af godset og kende teknikkerne hertil.
 DEL II
 TILRETTELÆGGELSE AF PRØVEN


text:
1.
 Parterne afholder en obligatorisk skriftlig prøve, som de kan supplere med en mundtlig prøve, for at konstatere, om den, der søger tilladelse som vejtransportoperatør, er i besiddelse af det kundskabsniveau, der forlanges i del I, inden for de deri nævnte emner, og navnlig om de kan anvende de relevante midler og teknikker og påtage sig de omhandlede ledende og koordinerende opgaver.
 a)
 Den obligatoriske skriftlige prøve skal bestå af følgende to delprøver:
 i)
 skriftlige spørgsmål i form af enten multiple choice-spørgsmål (fire mulige svar) eller spørgsmål, der skal besvares direkte, eller en kombination heraf, og
 ii)
 skriftlige opgaver/case studies.
 Hver af de to delprøver skal have en varighed af mindst to timer.
 b)
 Hvis der afholdes en mundtlig prøve, kan parterne stille som betingelse for at deltage i denne prøve, at ansøgeren har bestået den skriftlige prøve.
 2.
 Hvis parterne også afholder en mundtlig prøve, skal de for hver af de tre prøver fastsætte en vægtning af pointene, der ikke må være under 25 % og ikke over 40 % af det samlede antal point, der kan tildeles.
 Hvis parterne kun afholder en skriftlig prøve, skal de for hver prøve fastsætte en vægtning af pointene, der ikke må være under 40 % og ikke over 60 % af det samlede antal point, der kan tildeles.
 3.
 Ved prøverne skal ansøgerne opnå et samlet gennemsnit på mindst 60 % af det samlede antal point, der kan tildeles, uden at andelen af de point, der opnås ved hver enkelt prøve, må være under 50 % af antallet af mulige point. En part kan for en enkelt prøves vedkommende nedsætte kravet fra 50 til 40 %.
 Tillæg 31-A-1-3
 DEL A
 MODEL FOR TILLADELSE FOR UNIONEN
 DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB
 a)
 (Pantone lyseblå 290 eller så tæt som muligt på denne farve, cellulosepapir, mindst 100 g/m2, format DIN A4)
 (Tilladelsens side 1)
 (Teksten affattes på det/de/et af de officielle sprog i den medlemsstat, der udsteder tilladelsen)
 Nationalitetsbetegnelse for den medlemsstat(
 1
 ), der udsteder tilladelsen
 Den kompetente myndighed eller det kompetente organ
 TILLADELSE nr. ...
 eller
 BEKRÆFTET KOPI nr. ...
 til international vejgodstransport for fremmed regning
 Denne tilladelse giver ret til(
 2
 ) ...
 ...
 ...
 til på alle transportforbindelser for så vidt angår den strækning, der tilbagelægges på Fællesskabets område, at udføre international vejgodstransport for fremmed regning som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1072/2009 af 21. oktober 2009 (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 72) om fælles regler for adgang til markedet for international godskørsel og i de almindelige bestemmelser i denne tilladelse.
 Særlige bemærkninger: ...
 ...
 Denne tilladelse gælder fra den ...
 til ...
 Udstedt i ...
 den ...
 ...(
 3
 )
 ______________
 (1)
 Medlemsstaternes nationalitetsbetegnelser: (B) Belgien, (BG) Bulgarien, (CZ) Den Tjekkiske Republik, (DK) Danmark, (D) Tyskland, (EST) Estland, (IRL) Irland, (GR) Grækenland, (E) Spanien, (F) Frankrig, (HR) Kroatien, (I) Italien, (CY) Cypern, (LV) Letland, (LT) Litauen, (L) Luxembourg, (H) Ungarn, (MT) Malta, (NL) Nederlandene, (A) Østrig, (PL) Polen, (P) Portugal, (RO) Rumænien, (SLO) Slovenien, (SK) Slovakiet, (FIN)


text:
Finland, (S) Sverige.
 (2)
 Transportoperatørens navn eller firmanavn og fuldstændige adresse.
 (3)
 Underskrift og stempel for den kompetente myndighed eller det kompetente organ.
 b)
 (Tilladelsens side 2)
 (Teksten affattes på det/de/et af de officielle sprog i den medlemsstat, der udsteder tilladelsen)
 ALMINDELIGE BESTEMMELSER
 Denne tilladelse er udstedt i henhold til forordning (EF) nr. 1072/2009.
 Den giver ret til på alle transportforbindelser for så vidt angår den strækning, der tilbagelægges på Fællesskabets område, og eventuelt på de betingelser, der stilles i tilladelsen, at udføre international godskørsel for fremmed regning
 —
 fra en medlemsstat til en anden medlemsstat, med eller uden transit gennem en eller flere medlemsstater eller et eller flere tredjelande
 —
 fra en medlemsstat til et tredjeland og omvendt, med eller uden transit gennem en eller flere medlemsstater eller et eller flere tredjelande
 —
 fra et tredjeland til et andet tredjeland med transit gennem en eller flere medlemsstater
 samt til kørsel uden last i forbindelse med denne transport.
 I forbindelse med transport fra en medlemsstat til et tredjeland og omvendt gælder denne tilladelse for den strækning, der tilbagelægges i Fællesskabet. Den gælder først i den medlemsstat, hvor læsning eller aflæsning finder sted, når der er indgået den nødvendige aftale mellem Fællesskabet og det pågældende tredjeland i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1072/2009.
 Tilladelsen er personlig og kan ikke overdrages.
 Den kan tilbagekaldes af den kompetente myndighed i den medlemsstat, der har udstedt den, hvis indehaveren f.eks.:
 —
 har undladt at opfylde alle de betingelser, der er knyttet til benyttelsen af tilladelsen
 —
 har afgivet urigtige oplysninger vedrørende de data, der var nødvendige for udstedelsen eller forlængelsen af tilladelsen.
 Originaleksemplaret af tilladelsen skal opbevares af transportvirksomheden.
 En bekræftet kopi af tilladelsen skal medføres i køretøjet(
 1
 ). Hvis det drejer sig om et sammenkoblet vogntog, skal tilladelsen følge motorkøretøjet. Den gælder for det sammenkoblede vogntog, også selv om påhængs- eller sættevognen ikke er indregistreret eller godkendt til kørsel i tilladelsesindehaverens navn eller er indregistreret eller godkendt til kørsel i en anden stat.
 Tilladelsen skal på forlangende forevises kontrolpersonalet.
 Indehaveren skal på hver medlemsstats område overholde de dér gældende love og administrative bestemmelser, navnlig transportbestemmelser og færdselsregler.
 __________________
 (1)
 Ved "køretøj" forstås et motorkøretøj, som er indregistreret i en medlemsstat, eller et sammenkoblet vogntog, hvoraf i det mindste motorkøretøjet er indregistreret i en medlemsstat, og som udelukkende er beregnet til godstransport.
 DEL B
 Model for tilladelse for Det Forenede Kongerige
 UK-tilladelse for Fællesskabet
 a)
 (Pantone-lyseblåt cellulosepapir, mindst 100 g/m2, format DIN A4)
 (Tilladelsens side 1)
 (Tekst på engelsk eller walisisk)
 UK
 NAVN PÅ DEN KOMPETENTE UK-MYNDIGHED
 (
 1
 )
 TILLADELSE nr.:
 eller
 BEKRÆFTET KOPI nr.:
 til international godskørsel for fremmed regning
 Denne tilladelse giver ret til(
 2
 ) ...
 ...
 ...
 på alle transportforbindelser for så vidt angår den strækning, der tilbagelægges, at udføre international vejgodstransport for fremmed regning på en medlemsstats område som defineret i forordning (EF) nr. 1072/2009(
 3
 ).
 Særlige bemærkninger: ...
 ...
 Denne tilladelse gælder fra den ...
 til den ...
 Udstedt i ...
 den ...
 ___________________________
 (1)


text:
Kompetent myndighed for den relevante region, som certifikatet er udstedt for.
 (2)
 Transportoperatørens navn eller firmanavn og fuldstændige adresse.
 (3)
 Forordning (EF) nr. 1072/2009 som bibeholdt i UK-retten ved afsnit 3 i European Union (Withdrawal) Act 2018 og som ændret ved bestemmelserne i afsnit 8 deri.
 b)
 (Tilladelsens side 2)
 (Tekst på engelsk eller walisisk)
 ALMINDELIGE BESTEMMELSER
 Denne tilladelse er udstedt i henhold til forordning (EF) nr. 1072/2009(
 1
 ).
 Den giver indehaveren ret til at udføre international vejgodstransport for fremmed regning på alle transportforbindelser for så vidt angår den strækning, der tilbagelægges på en medlemsstats område, i henhold til enhver international aftale mellem Det Forenede Kongerige og Den Europæiske Union eller en medlemsstat.
 I forbindelse med transport fra Det forenede Kongerige til et tredjeland og omvendt gælder denne tilladelse for den strækning, der tilbagelægges på en medlemsstats område.
 Tilladelsen er personlig og kan ikke overdrages.
 Den kan tilbagekaldes af en trafikdirektør eller Department for Infrastructure (Nordirland), f.eks. hvis indehaveren:
 —
 har undladt at opfylde alle de betingelser, der er knyttet til benyttelsen af tilladelsen
 —
 har afgivet urigtige oplysninger vedrørende de data, der var nødvendige for udstedelsen eller forlængelsen af tilladelsen.
 Originaleksemplaret af tilladelsen skal opbevares af transportvirksomheden.
 En bekræftet kopi af tilladelsen skal medføres i køretøjet(
 2
 ). Hvis det drejer sig om et sammenkoblet vogntog, skal tilladelsen følge motorkøretøjet. Den gælder for det sammenkoblede vogntog, også selv om påhængs- eller sættevognen ikke er indregistreret eller godkendt til kørsel i tilladelsesindehaverens navn eller er indregistreret eller godkendt til kørsel i en anden stat.
 Tilladelsen skal på forlangende forevises kontrolpersonalet.
 Indehaveren skal på Det Forenede Kongeriges eller hver medlemsstats område overholde de dér gældende love og administrative bestemmelser, navnlig transportbestemmelser og færdselsregler.
 _______________________
 (1)
 Forordning (EF) nr. 1072/2009 som bibeholdt i UK-retten ved afsnit 3 i European Union (Withdrawal) Act 2018 og som ændret ved bestemmelserne i afsnit 8 deri.
 (2)
 Ved "køretøj" forstås et motorkøretøj, som er indregistreret i Det Forenede Kongerige eller en medlemsstat, eller et sammenkoblet vogntog, hvoraf i det mindste motorkøretøjet er indregistreret i Det Forenede Kongerige eller en medlemsstat, og som udelukkende er beregnet til godstransport.
 Tillæg 31-A-1-4
 SIKKERHEDSELEMENTER FOR TILLADELSEN
 Tilladelsen skal have mindst to af følgende sikkerhedselementer:
 —
 et hologram
 —
 særlige fibre i papiret, som bliver synlige i UV-lys
 —
 mindst én linje mikroprint (kan kun ses med et forstørrelsesglas og gengives ikke af fotokopieringsmaskiner)
 —
 taktile bogstaver, symboler eller mønstre
 —
 dobbelt nummerering: serienummer for tilladelsen og for den bekræftede kopi heraf samt i hvert enkelt tilfælde udstedelsesnummer
 —
 et sikkerhedsbundtryk med et fint guillochemønster og regnbuetryk.
 AFDELING 2
 UDSTATIONERING AF FØRERE
 Artikel 1
 Genstand
 I denne afdeling fastsættes kravene til vejtransportoperatører, der er etableret i en af parterne, og som i forbindelse med godstransport udstationerer førere på den anden parts område i overensstemmelse med denne afdelings artikel 3.
 Intet i denne afdeling er til hinder for, at parterne kan anvende foranstaltninger til at regulere fysiske personers indrejse i eller midlertidige ophold på deres område, herunder foranstaltninger, som er nødvendige


text:
for at beskytte deres grænsers integritet og sikre en ordnet grænsepassage for fysiske personer, forudsat at disse foranstaltninger ikke anvendes på en sådan måde, at de ophæver eller forringer fordelene for den anden part i henhold til denne afdeling. Den omstændighed alene, at der stilles visumkrav for fysiske personer fra bestemte lande og ikke for andre landes fysiske personer, anses ikke for at ophæve eller forringe fordelene i henhold til denne afdeling.
 Intet i denne afdeling berører anvendelsen på Unionens område af EU-reglerne om udstationering af førere inden for vejtransport over for EU-vejgodstransportoperatører.
 Artikel 2
 Definitioner
 I denne afdeling forstås ved en "udstationeret fører" enhver fører, der i en bestemt periode udfører arbejde på en anden parts område end den, hvor føreren sædvanligvis udfører sit arbejde.
 Artikel 3
 Principper
 1. Bestemmelserne i denne afdeling gælder i det omfang, at vejgodstransportoperatører udstationerer førere på den anden parts område under deres ansvar og ledelse, under en kontrakt indgået mellem den udstationerende vejgodstransportoperatør og den part, som transporttjenesterne skal udføres for, og de pågældende førere udfører opgaver på denne parts område, forudsat at der er et ansættelsesforhold mellem den udstationerende vejgodstransportoperatør og føreren i udstationeringsperioden.
 2. Med henblik på stk. 1 anses en udstationering for at begynde, når føreren rejser ind i den anden parts område for at pålæsse og/eller aflæsse varer, og for at slutte, når føreren forlader den samme parts område.
 Med henblik på stk. 1 anses en udstationering i tilfælde af udstationering i Den Europæiske Union for at begynde, når føreren rejser ind i en medlemsstats område for at pålæsse og/eller aflæsse varer i denne medlemsstat, og for at slutte, når føreren forlader den samme medlemsstats område.
 3. Uanset stk. 1 og 2 betragtes en fører ikke som udstationeret ved udførelse af transportopgaver baseret på en transportaftale, jf. denne aftales artikel 462, stk. 1, litra a).
 4. En fører betragtes ikke som udstationeret på Det Forenede Kongeriges område, hvis føreren er i transit på Det Forenede Kongeriges område uden på- og aflæsning af gods. For så vidt angår Unionen betragtes en fører ikke som udstationeret i en medlemsstat, når føreren er i transit på denne medlemsstats område uden på- og aflæsning af gods.
 Artikel 4
 Arbejds- og ansættelsesvilkår
 1. Uafhængigt af hvilken lovgivning der gælder for ansættelsesforholdet, sikrer parterne, at vejgodstransportoperatørerne med udgangspunkt i ligebehandling garanterer førere, der er udstationeret på deres område, de arbejds- og ansættelsesvilkår på de følgende områder, der i denne part eller for Unionens vedkommende den medlemsstat, hvor arbejdet udføres, er fastsat:
 —
 ved lov eller administrative bestemmelser og/eller
 —
 ved kollektive aftaler eller voldgiftskendelser, der finder generel eller anden anvendelse i overensstemmelse med stk. 4:
 a)
 maksimal arbejdstid og minimal hviletid
 b)
 mindste antal betalte feriedage per år
 c)
 aflønning, herunder overtidsbetaling; dette gælder ikke for erhvervstilknyttede tillægspensionsordninger
 d)
 sikkerhed, sundhed og hygiejne på arbejdspladsen
 e)
 beskyttelsesforanstaltninger med hensyn til arbejds- og ansættelsesvilkår for gravide kvinder eller kvinder, der lige har født, samt for børn og unge og
 f)
 ligebehandling af mænd og kvinder samt


text:
andre bestemmelser vedrørende ikkeforskelsbehandling.
 2. Med henblik på denne afdeling fastlægges begrebet aflønning i henhold til national ret og/eller praksis i den pågældende part og for Unionens vedkommende i henhold til national ret og/eller praksis i medlemsstaterne, på hvis område føreren er udstationeret, og betyder alle de bestanddele af aflønning, der er obligatoriske efter national lov eller administrative bestemmelser eller ved kollektive aftaler eller voldgiftskendelser, som finder generel anvendelse i den pågældende part eller medlemsstat eller på anden måde gælder i overensstemmelse stk. 4.
 3. Ydelser, der specifikt vedrører udstationeringen, betragtes som en del af aflønningen, hvis de ikke udbetales som godtgørelse af udgifter, der reelt er afholdt i forbindelse med udstationeringen, såsom udgifter til rejse, kost og logi. Vejgodstransportoperatøren godtgør den udstationerede fører sådanne udgifter i overensstemmelse med retlige bestemmelser og/eller praksis, der finder anvendelse på ansættelsesforholdet.
 Hvis de arbejds- og ansættelsesvilkår, der gælder for ansættelsesforholdet, ikke angiver, hvilke bestanddele af ydelsen, som specifikt vedrører udstationeringen, der betales som godtgørelse af udgifter, som reelt er afholdt i forbindelse med udstationeringen, eller som er en del af aflønningen, anses hele ydelsen for at være betalt som godtgørelse for udgifter.
 4. I denne afdeling forstås ved "kollektive aftaler eller voldgiftskendelser, der finder generel anvendelse", kollektive aftaler og voldgiftskendelser, der skal overholdes af alle virksomheder inden for den pågældende sektor eller erhvervsgren i det pågældende geografiske område.
 I mangel af eller i tillæg til et system, der bestemmer, at kollektive aftaler eller voldgiftskendelser finder generel anvendelse, jf. første afsnit, kan hver part eller for Unionens vedkommende hver medlemsstat efter eget skøn basere sig på:
 —
 kollektive aftaler eller voldgiftskendelser, der er alment gældende for alle tilsvarende virksomheder i det berørte geografiske område og i den pågældende sektor eller erhvervsgren, og/eller
 —
 kollektive aftaler, der indgås af de mest repræsentative arbejdsmarkedsparter på nationalt plan, og som gælder på hele det nationale område.
 Efter stk. 1 foreligger der ligebehandling, når nationale virksomheder, som befinder sig i en tilsvarende situation:
 i)
 på arbejdsstedet eller i den pågældende sektor er underkastet samme forpligtelser på de i stk. 1, første afsnit, nævnte områder som udstationeringsvirksomheder og
 ii)
 skal opfylde disse forpligtelser med de samme virkninger.
 Artikel 5
 Bedre adgang til oplysninger
 1. Hver part eller for Unionens vedkommende hver medlemsstat offentliggør oplysninger om arbejds- og ansættelsesvilkårene i overensstemmelse med national ret og/eller praksis uden unødig forsinkelse og på en gennemsigtig måde på et centralt officielt nationalt websted, herunder bestanddelene af aflønning som omhandlet i artikel 4, stk. 2, og alle de arbejds- og ansættelsesvilkår, der er anført i artikel 4, stk. 1.
 Hver part eller for Unionens vedkommende hver medlemsstat sikrer, at de oplysninger, der gives på det centrale officielle nationale websted, er korrekte og ajourførte.
 2. Hver part eller for Unionens vedkommende hver medlemsstat træffer de fornødne foranstaltninger for at sikre, at de oplysninger, der er nævnt i stk. 1, gøres almindeligt tilgængelige uden betaling på en klar, gennemsigtig, fuldstændig og lettilgængelig måde, på afstand og ad elektronisk vej, i formater og i overensstemmelse med standarder


text:
for webtilgængelighed, der sikrer adgang for personer med handicap, og for at sikre, at kompetente nationale organer kan udføre deres opgaver på en effektiv måde.
 3. Hvor de arbejds- og ansættelsesvilkår, der er omhandlet i artikel 4, i overensstemmelse med national lovgivning, traditioner og praksis, herunder respekt for arbejdsmarkedets parters autonomi, er fastsat i kollektive aftaler, jf. artikel 4, stk. 1, påser hver part eller for Unionens vedkommende hver medlemsstat, at disse vilkår stilles til rådighed for tjenesteydere fra den anden part og udstationerede arbejdstagere på en lettilgængelig og gennemsigtig måde, og medlemsstaterne skal i denne forbindelse søge at inddrage arbejdsmarkedets parter. De relevante oplysninger bør navnlig dække de forskellige mindstelønssatser og disses bestanddele, den metode, der anvendes til at beregne vederlag, og i givet fald kriterier for klassificering i de forskellige lønkategorier.
 4. Hvis oplysningerne på det centrale officielle nationale websted i modstrid med stk. 1 ikke angiver, hvilke arbejds- og ansættelsesvilkår der finder anvendelse, tages dette forhold i betragtning i overensstemmelse med national ret og/eller praksis i forbindelse med fastsættelse af sanktioner i tilfælde af overtrædelse af denne afdeling, i det omfang det er nødvendigt, for at sikre, at de pågældende sanktioner står i et rimeligt forhold til overtrædelsen.
 5. Hver part eller for Unionens vedkommende hver medlemsstat angiver de organer og myndigheder, som førere og transportvirksomheder kan henvende sig til for at få generelle oplysninger om den nationale ret og praksis, der finder anvendelse på dem vedrørende deres rettigheder og forpligtelser på deres område.
 Artikel 6
 Administrative krav, kontrol og håndhævelse
 1. Hver part eller for Unionens vedkommende hver medlemsstat kan kun indføre følgende administrative krav og kontrolforanstaltninger i forbindelse med udstationering af førere:
 a)
 en forpligtelse for transportvirksomheder, der er etableret i den anden part, til senest ved udstationeringens begyndelse at indsende en udstationeringserklæring til de nationale kompetente myndigheder i den part eller for Unionens vedkommende den medlemsstat, hvor føreren er udstationeret, ved hjælp af fra den 2. februar 2022 en flersproget standardformular i den offentlige brugerflade, der er forbundet til informationssystemet for det indre marked (1) ("IMI") for administrativt samarbejde; denne udstationeringserklæring skal indeholde følgende oplysninger:
 i)
 transportvirksomhedens identitet, i det mindste i form af nummeret på den gyldige tilladelse, hvis dette nummer foreligger
 ii)
 kontaktoplysninger på transportlederen eller andre kontaktpersoner i etableringsparten eller for Unionens vedkommende i etableringsmedlemsstaten, som kan træde i kontakt med de kompetente myndigheder i værtsparten eller for Unionens vedkommende den medlemsstat, hvor tjenesterne ydes, og som kan fremsende og modtage dokumenter eller meddelelser
 iii)
 førerens identitet og bopælsadresse og nummeret på dennes kørekort
 iv)
 begyndelsesdatoen for førerens ansættelseskontrakt og den ret, der finder anvendelse på den
 v)
 udstationeringens planlagte begyndelses- og afslutningsdato og
 vi)
 nummerpladerne på motorkøretøjerne
 b)
 en forpligtelse for transportvirksomheden til at sikre, at føreren på papir eller i elektronisk form råder over, og en forpligtelse for føreren til, når der anmodes herom i forbindelse med kontrol på vejene, at have og tilgængeliggøre:
 i)
 en kopi af udstationeringserklæringen indsendt via IMI-systemet fra den 2. februar 2022
 ii)
 bevis


text:
på, at transporterne finder sted i værtsparten, såsom et elektronisk fragtbrev (e-CMR), og
 iii)
 data fra takografen og navnlig nationalitetsmærket for den part eller for Unionens vedkommende den medlemsstat, hvor føreren opholdte sig, da vedkommende udførte vejtransporter, i overensstemmelse med kravene om registrering og opbevaring af optegnelser i del B, afdeling 2 og 4
 c)
 en forpligtelse for transportvirksomheden til fra den 2. februar 2022 via den offentlige brugerflade, der er forbundet til IMI-systemet, efter udstationeringsperioden på direkte anmodning af de kompetente myndigheder i den anden part eller for Unionens vedkommende den medlemsstat, hvor udstationeringen fandt sted, at sende kopier af de i dette stykkes litra b), nr. ii) og iii), omhandlede dokumenter samt dokumentation vedrørende aflønningen af føreren for så vidt angår udstationeringsperioden, ansættelseskontrakten eller et tilsvarende dokument, arbejdssedler vedrørende førerens arbejde og bevis for betaling.
 Transportvirksomheden sender fra den 2. februar 2022 dokumentationen via den offentlige brugerflade, der er forbundet til IMI-systemet, senest otte uger efter datoen for anmodningen. Hvis transportvirksomheden ikke indsender den krævede dokumentation inden for denne periode, kan de kompetente myndigheder i den part eller for Unionens vedkommende den medlemsstat, hvor udstationeringen fandt sted, fra den 2. februar 2022 via IMI-systemet anmode de kompetente myndigheder i etableringsparten eller for Unionens vedkommende etableringsmedlemsstaten om bistand. Når en sådan anmodning om gensidig bistand fremsættes, har de kompetente myndigheder i den part eller for Unionens vedkommende den medlemsstat, hvor transportvirksomheden er etableret, adgang til udstationeringserklæringen og andre relevante oplysninger, som transportvirksomheden har indsendt, fra den 2. februar 2022 via den offentlige brugerflade, der er forbundet til IMI-systemet.
 De kompetente myndigheder i etableringsparten eller for Unionens vedkommende i etableringsmedlemsstaten sikrer, at de fremsender den dokumentation, der er anmodet om, til de kompetente myndigheder i den part eller for Unionens vedkommende til de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor udstationeringen fandt sted, fra den 2. februar 2022 via IMI-systemet inden for 25 arbejdsdage efter datoen for anmodningen om gensidig bistand.
 Hver part sikrer, at de oplysninger, der udveksles af de kompetente nationale myndigheder, eller som fremsendes til dem, kun anvendes i forbindelse med den eller de sager, der ligger til grund for anmodningen.
 Gensidigt administrativt samarbejde og gensidig bistand ydes uden betaling.
 En anmodning om oplysninger er ikke til hinder for, at de kompetente myndigheder kan træffe foranstaltninger for at undersøge og forebygge påståede overtrædelser af denne afdeling.
 3. Med henblik på at fastslå, om en fører i henhold til artikel 1 ikke skal anses for at være udstationeret, kan parterne kun som kontrolforanstaltning indføre en forpligtelse for føreren til, hvis der anmodes herom i forbindelse med vejkontrollen, på papir eller i elektronisk form at opbevare og tilgængeliggøre beviset for de relevante transporter såsom et elektronisk fragtbrev (e-CMR) og data fra takografen som omhandlet i nærværende artikels stk. 2, litra b), nr. iii).
 4. Med henblik på kontrol sørger transportvirksomheden for, at de i stk. 2, litra a), omhandlede udstationeringserklæringer er ajour fra den 2. februar 2022 på den offentlige brugerflade, der er forbundet til IMI.
 5. Oplysningerne fra udstationeringserklæringerne


text:
gemmes fra den 2. februar 2022 i IMI-databasen med henblik på kontrol i en periode på 24 måneder.
 6. Den part eller for Unionens vedkommende den medlemsstat, hvor føreren er udstationeret, og den part eller for Unionens vedkommende den medlemsstat, hvorfra føreren er udstationeret, er ansvarlig for at overvåge, kontrollere og håndhæve de forpligtelser, der er fastsat i denne afdeling, og træffer hensigtsmæssige foranstaltninger, hvis denne afdeling ikke overholdes.
 7. Hver part eller for Unionens vedkommende medlemsstaterne sikrer, at inspektioner og kontrol af overholdelse i henhold til denne artikel ikke er diskriminerende og/eller uforholdsmæssige, under hensyntagen til de relevante bestemmelser i denne afdeling.
 8. Med henblik på håndhævelse af forpligtelserne i medfør af denne afdeling sikrer hver part eller for Unionens vedkommende medlemsstaterne, at der findes effektive mekanismer, som udstationerede arbejdstagere kan anvende til at indgive direkte klager over deres arbejdsgivere, og at de har ret til at indlede retslige eller administrative procedurer, også i den part, hvor førerne er eller var udstationeret, hvis førerne mener, at de har lidt tab eller skade som følge af en manglende overholdelse af gældende regler, også efter at det forhold, under hvilket den manglende overholdelse angiveligt har fundet sted, er ophørt.
 9. Stk. 8 finder anvendelse med forbehold af den kompetence, der er tillagt domstolene i hver part eller for Unionens vedkommende i medlemsstaterne ved særligt de relevante EU-retlige instrumenter og/eller internationale konventioner.
 10. Hver part eller for Unionens vedkommende medlemsstaterne fastsætter bestemmelser om sanktioner for overtrædelse af de nationale bestemmelser, der er vedtaget i medfør af denne afdeling, og træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at de gennemføres og overholdes. Sanktionerne skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning.
 Hver part meddeler den anden part disse bestemmelser senest den 30. juni 2021. De meddeler straks eventuelle senere ændringer af disse.
 Artikel 7
 Anvendelse af IMI-systemet
 1. Fra den 2. februar 2022 udveksles og behandles oplysninger, herunder personoplysninger, omhandlet i artikel 6 i IMI-systemet, forudsat at følgende betingelser er opfyldt:
 a)
 parterne giver garanti for, at data, der behandles i IMI-systemet, kun bruges til det formål, hvortil de oprindeligt blev udvekslet
 b)
 enhver overførsel af personoplysninger til Det Forenede Kongerige i henhold til denne artikel må kun finde sted i overensstemmelse med artikel 23, stk. 1, litra c), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1024/2012 (2), og
 c)
 enhver overførsel af personoplysninger til Unionen i henhold til denne artikel må kun finde sted i overensstemmelse med Det Forenede Kongeriges regler om beskyttelse af personoplysninger ved internationale overførsler.
 2. Hver parts kompetente myndigheder tildeler og tilbagekalder hensigtsmæssige adgangsrettigheder til IMI-brugere.
 3. IMI-brugere må kun få adgang til oplysninger, der behandles i IMI-systemet, ud fra need to know-princippet og kun med henblik på gennemførelse og håndhævelse af denne afdeling.
 4. Hver part eller for Unionens vedkommende hver medlemsstat kan give den kompetente myndighed tilladelse til på andre måder end gennem IMI-systemet at give nationale arbejdsmarkedsparter relevante oplysninger, der er tilgængelige i IMI-systemet, i det omfang det er


text:
nødvendigt for at kontrollere, om udstationeringsreglerne overholdes, og i overensstemmelse med national ret og praksis, forudsat at:
 a)
 oplysningerne vedrører en udstationering på partens eller for Unionens vedkommende den pågældende medlemsstats område og
 b)
 oplysningerne udelukkende anvendes til håndhævelse af udstationeringsreglerne.
 5. Specialudvalget vedrørende vejtransport fastsætter de tekniske og proceduremæssige specifikationer for Det Forenede Kongeriges anvendelse af IMI-systemet.
 6. Hver part deltager i IMI-systemets driftsomkostninger. Specialudvalget vedrørende vejtransport fastsætter de omkostninger, der skal bæres af hver part.
 DEL B
 KRAV TIL FØRERE, DER ER INVOLVERET I GODSTRANSPORT I HENHOLD TIL DENNE AFTALES ARTIKEL 465
 AFDELING 1
 BEVIS FOR FAGLIGE KVALIFIKATIONER
 Artikel 1
 Anvendelsesområde
 Denne afdeling finder anvendelse på kørsel, der udføres af personer, som er ansat eller benyttes af en parts transportvirksomhed, der udfører vejgodstransport, jf. denne aftales artikel 462, og bruger køretøjer, til hvilke der kræves et kørekort i kategori C1, C1+E, C eller C+E eller et kørekort, der er anerkendt som ækvivalent af specialudvalget vedrørende vejtransport.
 Artikel 2
 Fritagelser
 Der kræves ikke bevis for faglige kvalifikationer (kvalifikationsbevis) for førere af køretøjer:
 a)
 hvis højeste tilladte hastighed ikke overstiger 45 km/h
 b)
 der benyttes af de væbnede styrker, civilforsvaret, brandvæsenet, ordensmagten og tjenester for akut ambulancekørsel eller er under disse tjenesters kontrol, såfremt transporten sker som led i disse tjenesters funktioner
 c)
 der prøvekøres på veje med henblik på teknisk udvikling, reparation eller vedligeholdelse, eller førere af nye eller ombyggede køretøjer, som endnu ikke er taget i brug
 d)
 der anvendes i nødsituationer eller benyttes til redningsopgaver
 e)
 der benyttes til transport af materiel, udstyr eller maskiner, som skal anvendes under udøvelsen af førerens erhverv, forudsat at kørslen af køretøjerne ikke er førerens hovedaktivitet, eller
 f)
 som landbrugs-, gartneri-, skovbrugs-, opdræts- og fiskerivirksomheder anvender eller lejer uden fører til transport af varer som led i deres egen erhvervsmæssige virksomhed, undtagen hvis kørslen er en del af førerens hovedaktivitet eller overstiger en vis afstand, der er fastsat i national lovgivning, fra basen for den virksomhed, som ejer, lejer eller leaser køretøjet.
 Artikel 3
 Kvalifikationer og uddannelse
 1. Kørsel som defineret i artikel 1 er underlagt krav om obligatoriske grundlæggende kvalifikationer og obligatorisk efteruddannelse. Med henblik herpå fastsætter parterne:
 a)
 en ordning for grundlæggende kvalifikationer svarende til en af følgende to muligheder:
 i)
 en ordning, der omfatter både deltagelse i undervisning og en prøve.
 I overensstemmelse med tillæg 31-B-1-1, afdeling 2, punkt 2.1, indebærer denne form for grundlæggende kvalifikationer obligatorisk deltagelse i undervisning af en vis varighed. Forløbet afsluttes med en prøve. Hvis prøven bestås, afsluttes uddannelsen med udstedelse af det kvalifikationsbevis, der er omhandlet i artikel 6, stk. 1, litra a)
 ii)
 en ordning, der kun omfatter prøver.
 I overensstemmelse med tillæg 31-B-1-1, afdeling 2, punkt 2.2, indebærer denne form for grundlæggende kvalifikationer ikke obligatorisk deltagelse i undervisning, men udelukkende teoretiske og praktiske prøver. Hvis prøverne bestås, afsluttes uddannelsen med udstedelse af det kvalifikationsbevis, der er omhandlet i artikel 6, stk. 1, litra b).
 En part kan imidlertid godkende en fører til kørsel på sit område, inden der er udstedt


text:
et kvalifikationsbevis, i en periode på højst tre år, hvis føreren deltager i en national erhvervsuddannelse på mindst seks måneder. I forbindelse med den pågældende erhvervsuddannelse kan de prøver, der er nævnt i nr. i) og ii), afholdes i etaper
 b)
 en efteruddannelsesordning.
 I overensstemmelse med tillæg 31-B-1-1, afdeling 4, indebærer efteruddannelsen obligatorisk deltagelse i undervisningen. Uddannelsen afsluttes med udstedelse af det i artikel 8, stk. 1, omhandlede kvalifikationsbevis.
 2. En part kan ligeledes fastlægge en ordning med et intensivt grundlæggende kvalifikationskursus for at give en fører mulighed for at udøve sit erhverv i de tilfælde, der er omhandlet i artikel 5, stk. 2, litra a), nr. ii), og litra b).
 I overensstemmelse med tillæg 31-B-1-1, afdeling 3, indebærer det intensive grundlæggende kvalifikationskursus obligatorisk deltagelse i undervisningen. Forløbet afsluttes med en prøve. Hvis prøven bestås, afsluttes uddannelsen med udstedelse af det kvalifikationsbevis, der er omhandlet i artikel 6, stk. 2.
 3. En part kan fritage en fører, som har opnået certifikatet vedrørende faglig dygtighed, jf. del A, afdeling 1, artikel 8, for de prøver, der er nævnt i nærværende artikels stk. 1, litra a), nr. i) og ii), og stk. 2, i de emner, der dækkes af den prøve, som er fastlagt inden for rammerne af dette bilag, og i så tilfælde for deltagelse i den del af undervisningen, der vedrører disse emner.
 Artikel 4
 Erhvervede rettigheder
 Førere, der er indehavere af et kørekort i kategori C1, C1+E, C eller C+E eller et kørekort, der er anerkendt som ækvivalent af Specialudvalget vedrørende vejtransport, og som er udstedt senest den 10. september 2009, er fritaget for pligten til at følge et grundlæggende kvalifikationskursus.
 Artikel 5
 Grundlæggende kvalifikationer
 1. Det er ikke nødvendigt at være indehaver af det pågældende kørekort for at få adgang til et grundlæggende kvalifikationskursus.
 2. Førere af køretøjer beregnet til godstransport kan
 a)
 fra det fyldte 18. år:
 i)
 føre køretøjer af kørekortkategori C og C + E, forudsat at de er indehavere af det i artikel 6, stk. 1, nævnte kvalifikationsbevis, og
 ii)
 føre køretøjer af kørekortkategori C1 og C1 + E, forudsat at de er indehavere af det i artikel 6, stk. 2, nævnte kvalifikationsbevis
 b)
 fra det fyldte 21. år føre køretøjer af kørekortkategori C og C + E, forudsat at de er indehavere af det i artikel 6, stk. 2, nævnte kvalifikationsbevis.
 3. Med forbehold af aldersgrænserne i stk. 2 er chauffører, der udfører godstransport, og som har opnået et i artikel 6 nævnt kvalifikationsbevis for en af de i stk. 2 i denne artikel fastsatte kategorier af køretøjer, fritaget for at opnå et sådant kvalifikationsbevis for de øvrige kategorier af køretøjer, der er fastsat i nævnte stykke.
 4. Førere, der udfører godstransport, som udvider eller ændrer deres aktiviteter for at udføre personbefordring eller omvendt, og som er indehavere af et i artikel 6 nævnt kvalifikationsbevis, skal ikke gentage de dele, der er fælles for de grundlæggende kvalifikationskurser, men kun de dele, der er specifikke for de nye kvalifikationer.
 Artikel 6
 Kvalifikationsbevis for grundlæggende


text:
kvalifikationer
 1. Kvalifikationsbevis for grundlæggende kvalifikationer
 a)
 kvalifikationsbevis udstedt på grundlag af deltagelse i undervisning og en prøve.
 I overensstemmelse med artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), kræver parterne, at en person, der ønsker at blive fører, følger undervisningen i et uddannelsescenter, som er godkendt af de kompetente myndigheder i overensstemmelse med tillæg 31-B-1-1, afdeling 5, i det følgende benævnt "godkendt uddannelsescenter". Den pågældende uddannelse skal omfatte samtlige emner nævnt i tillæg 31-B-1-1, afdeling 1.
 Uddannelsen afsluttes med, at føreren består den prøve, der er omhandlet i tillæg 31-B-1-1, afdeling 2, punkt 2.1. Parternes kompetente myndigheder eller en enhed, der er udpeget af dem, tilrettelægger prøven, som har til formål at efterprøve, at førerens kundskaber om ovennævnte emner er på det niveau, der kræves i tillæg 31-B-1-1, afdeling 1. Disse myndigheder eller enheder fører tilsyn med prøven og udsteder, hvis den bestås, et kvalifikationsbevis for grundlæggende kvalifikationer til føreren
 b)
 kvalifikationsbevis udstedt på grundlag af prøver.
 I overensstemmelse med artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), kræver parterne, at en person, der ønsker at blive fører, består de teoretiske og praktiske prøver, som er nævnt i tillæg 31-B-1-1, afdeling 2, punkt 2.2. Parternes kompetente myndigheder eller en enhed, der er udpeget af dem, tilrettelægger prøverne, som har til formål at efterprøve, at førerens kundskaber om alle ovennævnte emner er på det niveau, der kræves i tillæg 31-B-1-1, afdeling 1. Disse myndigheder eller enheder fører tilsyn med prøverne og udsteder, hvis de bestås, et kvalifikationsbevis for grundlæggende kvalifikationer til føreren.
 2. Kvalifikationsbevis for gennemført intensiv undervisning i grundlæggende kvalifikationer
 I overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, kræver parterne, at en person, der ønsker at blive fører, deltager i undervisningen i et godkendt uddannelsescenter. Den pågældende uddannelse skal omfatte samtlige emner nævnt i tillæg 31-B-1-1, afdeling 1.
 Uddannelsen afsluttes med den prøve, der er omhandlet i tillæg 31-B-1-1, afdeling 3. Parternes kompetente myndigheder eller en enhed, der er udpeget af dem, tilrettelægger prøven, som har til formål at efterprøve, at førerens kundskaber om ovennævnte emner er på det niveau, der kræves i tillæg 31-B-1-1, afdeling 1. Disse myndigheder eller enheder fører tilsyn med prøven og udsteder, hvis den bestås, et kvalifikationsbevis for gennemført intensiv undervisning i grundlæggende kvalifikationer til føreren.
 Artikel 7
 Efteruddannelse
 Efteruddannelse tager sigte på at give indehaverne af et kvalifikationsbevis mulighed for at ajourføre kundskaber, som er væsentlige for deres arbejde, idet der lægges særlig vægt på færdselssikkerhed, sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen og begrænsning af den miljømæssige indvirkning af kørsel.
 Denne uddannelse tilrettelægges af et godkendt uddannelsescenter i overensstemmelse med tillæg 31-B-1-1, afdeling 5. Uddannelsen skal bestå af klasseundervisning, praktisk uddannelse og hvis muligt uddannelse ved hjælp af informations- og kommunikationsteknologiske (IKT) værktøjer eller avancerede simulatorer. Hvis en fører skifter virksomhed, skal der tages hensyn til allerede gennemgået efteruddannelse.
 Efteruddannelsen har til formål at uddybe og repetere nogle af emnerne nævnt i tillæg 31-B-1-1, afdeling 1. Den skal omfatte en række forskellige emner og skal altid omfatte mindst ét emne om trafiksikkerhed. I uddannelsens emner


text:
skal der tages højde for udviklingen inden for den relevante lovgivning og teknologi og så vidt muligt for førerens særlige uddannelsesmæssige behov.
 Artikel 8
 Kvalifikationsbevis for gennemført efteruddannelse
 1. Når en fører har afsluttet den i artikel 7 omtalte efteruddannelse, udsteder parternes kompetente myndigheder eller det godkendte uddannelsescenter et kvalifikationsbevis for gennemført efteruddannelse til vedkommende.
 2. Følgende personer skal første gang følge en efteruddannelse:
 a)
 personer, der er indehavere af et kvalifikationsbevis, jf. artikel 6: senest fem år efter udstedelsen af dette kvalifikationsbevis og
 b)
 førere jf. artikel 4: senest fem år efter den 10. september 2009.
 En part kan afkorte eller forlænge de i litra a) eller b) nævnte perioder med op til to år.
 3. En fører, der har gennemført en første efteruddannelse, jf. denne artikels stk. 2, skal følge en efteruddannelse hvert femte år inden udløbet af efteruddannelseskvalifikationsbevisets gyldighedsperiode.
 4. Indehavere af et kvalifikationsbevis, jf. artikel 6 eller nærværende artikels stk. 1, samt førere jf. artikel 4, som er ophørt med at udøve deres erhverv, og som ikke opfylder kravene i nærværende artikels stk. 1, 2 og 3, skal følge en efteruddannelse, inden de genoptager deres erhverv.
 5. Førere, der udfører godstransport ad vej, og som har fulgt en efteruddannelse for en af de kørekortkategorier, der er omhandlet i artikel 5, stk. 2, er fritaget for efteruddannelse for en af de øvrige køretøjskategorier, der er omhandlet i nævnte stykke.
 Artikel 9
 Håndhævelse
 En parts kompetente myndigheder anbringer enten direkte på førerens kørekort ved siden af de tilsvarende køretøjskategorier et mærke, der attesterer, at vedkommende er i besiddelse af et særligt kvalifikationsbevis, og angiver udløbsdatoen eller indfører et chaufføruddannelsesbevis, der er udfærdiget i overensstemmelse med modellen i tillæg 31-B-1-2. En anden model kan accepteres, hvis den er anerkendt som ækvivalent af Specialudvalget vedrørende vejtransport. Chaufføruddannelsesbeviset eller ethvert ækvivalent dokument, jf. ovenstående, der er udstedt af en parts kompetente myndigheder, anerkendes af den anden part med henblik på denne afdeling.
 Førere skal på kontrolpersonalets forlangende fremvise et kørekort eller et særligt chaufføruddannelsesbevis eller et ækvivalent dokument forsynet med et mærke, der attesterer, at vedkommende er i besiddelse af et kvalifikationsbevis.
 Tillæg 31-B-1-1
 MINIMUMSKRAV TIL KVALIFIKATIONER OG UDDANNELSE
 For at sikre, at reglerne for vejgodstransport omfattet af anden del, sektion tre, afsnit I, i denne aftale harmoniseres i videst muligt omfang, fastsættes minimumskravene til føreres kvalifikationer og uddannelse samt til uddannelsescentre i dette tillægs afdeling 1-5. Andet indhold til sådanne kvalifikationer og sådan uddannelse kan accepteres, hvis det er anerkendt som ækvivalent af Specialudvalget vedrørende vejtransport.
 AFDELING 1
 EMNELISTE
 De kundskaber, som skal tages i betragtning ved parternes konstatering af førerens grundlæggende kvalifikationer og efteruddannelse, skal som minimum omfatte de emner, der er opført på denne liste. Personer, der ønsker at blive førere, skal opnå et sådant niveau af kundskaber og praktiske færdigheder, som er nødvendigt, for at de på sikker vis kan føre et køretøj af den relevante kørekortskategori. Minimumsniveauet for kundskaberne skal mindst svare til det niveau, der opnås ved obligatorisk skolegang suppleret med erhvervsuddannelse.
 1. Videreuddannelse i


text:
rationel kørsel med hovedvægt på sikkerhed
 1.1
 Mål: at kende de karakteristiske egenskaber ved kraftoverføring for at kunne optimere brugen heraf:
 motorers drejningsmoment, effektkurver og brændstofforbrugskurver, optimalt køreområde på omdrejningstælleren samt diagrammer for gearenes overlapning.
 1.2
 Mål: at kende sikkerhedsanordningernes karakteristiske egenskaber og funktioner med henblik på at beherske køretøjet, mindske slid og forebygge fejl:
 grænser for brug af bremser og retarder, kombineret brug af bremser og retarder, bedste valg af hastighed og gear, brug af køretøjets inerti, brug af forskellige metoder til at nedsætte hastigheden og til bremsning ved kørsel ned ad bakke samt reaktion ved funktionssvigt, brug af elektroniske og mekaniske anordninger såsom elektronisk stabilitetsprogram (ESP), avanceret nødbremsesystem (AEBS), antiblokeringssystem (ABS), trækkraftkontrolsystemer (TCS), overvågningssystemer i køretøjet (IVMS) og andre, som er godkendt til brug, førerstøtte eller automatiske anordninger.
 1.3
 Mål: at kunne optimere brændstofforbruget:
 optimering af brændstofforbruget ved anvendelse af, hvad der er lært i punkt 1.1 og 1.2, betydningen af at kunne forudse trafikken, passende afstand til andre køretøjer og brug af køretøjets fremdrift, stabil hastighed, smidig kørsel og passende dæktryk samt kendskab til intelligente transportsystemer, der muliggør effektiv kørsel og bedre ruteplanlægning.
 1.4
 Mål: evne til at forudse, vurdere og tilpasse sig risici i trafikken:
 at være klar over og tilpasse sig forskellige vej-, trafik- og vejrforhold, forudse kommende begivenheder at forstå, hvordan man skal forberede og planlægge en tur under unormale vejrforhold at have kendskab til brugen af sikkerhedsudstyr og forstå, når en tur må udsættes eller aflyses på grund af ekstreme vejrforhold at tilpasse sig trafikrisici, herunder farlig adfærd i trafikken eller distraheret kørsel (gennem anvendelse af elektronisk udstyr, at spise, drikke, osv.) at anerkende og tilpasse sig farlige situationer og være i stand til at håndtere stress, der er afledt heraf, navnlig med hensyn til køretøjernes størrelse og vægt samt sårbare trafikanter såsom fodgængere, cyklister og tohjulede motoriserede køretøjer
 at identificere mulige farlige situationer og korrekt fortolke, hvordan disse potentielt farlige situationer kan blive til situationer, hvor sammenstød ikke længere kan undgås, og vælge og foretage handlinger, der øger sikkerhedsmargenen i en sådan grad, at et sammenstød stadig kan undgås, hvis en potentielt farlig situation opstår.
 1.5
 Mål: at kunne stå for lastning af et køretøj under overholdelse af sikkerhedsforskrifterne og en korrekt brug af køretøjet:
 kræfter på køretøjet under kørsel, brug af forskellige gear alt efter køretøjets belæsningstilstand og vejens profil, brug af automatiske transmissionssystemer, beregning af køretøjets eller vogntogets nyttelast, beregning af lastrummets størrelse, placering af godset, følgerne af for stort akseltryk, køretøjets stabilitet og tyngdepunkt, emballagetyper og paller
 hovedkategorier af gods, der kræver surring, sikrings- og surringsteknikker, brug af surringsremme, kontrol af surringsanordningerne, brug af udstyr til godshåndtering samt brug af presenning.
 2. Anvendelse af reglerne
 2.1
 Mål: at kende vejtransportens sociale kontekst og de regler, der ligger til grund for den:
 specifikke arbejdstidsregler for transport, principper for regler for køre- og hviletider og brug af takograf samt anvendelse og konsekvenser heraf, sanktioner for mangelfuld, ukorrekt eller svigagtig brug af takografen, samt kendskab til vejtransportens sociale kontekst: føreres rettigheder og


text:
pligter med hensyn til grundlæggende kvalifikationer og efteruddannelse.
 2.2
 Mål: at kende reglerne på godstransportområdet:
 transporttilladelser, dokumenter, der skal medbringes, kørselsforbud på bestemte veje, vejafgifter, forpligtelser i henhold til standardkontrakter for godstransport, udfærdigelse af transportdokumenter, internationale transporttilladelser, forpligtelser i henhold til konventionen om fragtaftaler ved international godsbefordring ad landevej (CMR) udfærdiget den 19. maj 1956 i Genève, udfærdigelse af internationalt fragtbrev, krydsning af landegrænser, speditører samt særlige ledsagedokumenter til gods.
 3. Sundhed, færdselssikkerhed og miljøsikkerhed, service og logistik
 3.1
 Mål: at øge føreres bevidsthed om risici i trafikken og risici for arbejdsulykker:
 arbejdsulykkestyper på transportområdet, statistikker for færdselsulykker, indblanding af store køretøjer samt menneskelige, materielle og økonomiske følger.
 3.2
 Mål: at kunne forebygge kriminalitet og menneskesmugling:
 generel information, følger for føreren, forebyggende foranstaltninger, checkliste samt lovgivning om transportvirksomhedens ansvar.
 3.3
 Mål: at kunne forebygge fysiske risici:
 ergonomiske principper farlige bevægelser og stillinger, fysisk kondition, øvelser i håndtering af gods samt personlige værnemidler.
 3.4
 Mål: at være bevidst om betydningen af fysisk og psykisk egnethed:
 principper om sunde og afbalancerede spisevaner, virkninger af alkohol, medicin og andre stoffer, der kan ændre adfærden, symptomer på træthed og stress og disses årsager og virkninger samt den grundlæggende betydning af skift mellem arbejde og hvile.
 3.5
 Mål: at kunne vurdere nødsituationer:
 adfærd i nødsituationer: vurdere situationen, undgå forværring af en ulykke, tilkalde hjælp, hjælpe tilskadekomne og yde førstehjælp, reaktion ved brand, evakuering af personer i tunge erhvervskøretøjer og buspassagerer, sørge for alle passagerers sikkerhed, reaktion i tilfælde af aggression samt grundprincipperne for udfyldelse af fælles skadeanmeldelse.
 3.6
 Mål: at kunne tilpasse sin optræden på en måde, der bidrager til at højne en servicevirksomheds image:
 førerens optræden og virksomhedens image: betydning for virksomheden af kvaliteten af den ydelse, som føreren yder, førerens forskellige roller, forskellige personer, som føreren kommer i kontakt med, vedligeholdelse af køretøjet, tilrettelæggelse af arbejdet samt kommercielle og finansielle følger af tvister.
 3.7
 Mål: at kende vejgodstransportens økonomiske kontekst og markedsorganisationen:
 vejtransport i forhold til andre transportmåder (konkurrence, speditører), forskellige vejtransportaktiviteter (transport for tredjemands regning, egen virksomhed, transportrelaterede aktiviteter), hovedtyper af transportvirksomheder og transportrelaterede aktiviteter og deres organisation, specialisering inden for transport (tank, kontrolleret temperatur, farligt gods, dyretransport mv.) samt sektorens udvikling (diversificering af ydelser, kombination af bane og vej, underentreprise mv.).
 AFDELING 2
 OBLIGATORISKE GRUNDLÆGGENDE KVALIFIKATIONER I HENHOLD TIL DEL B, AFDELING 1, ARTIKEL 3, STK. 1, LITRA A)
 En part kan medtage anden specifik uddannelse vedrørende vejgodstransport, som kræves i henhold til partens lovgivning, som led i den uddannelse, der er omhandlet i denne afdeling og afdeling 3 i dette tillæg.
 2.1. En ordning med både deltagelse i undervisning og en prøve
 Undervisningen i grundlæggende kvalifikationer skal omfatte samtlige emner på listen i afdeling 1 i dette tillæg. Undervisningen i grundlæggende kvalifikationer skal vare 280 timer.
 Hver person, der ønsker at blive fører, skal have mindst 20 individuelle køretimer i et køretøj i den pågældende kategori, som mindst opfylder kravene til prøvekøretøjer.
 I ovennævnte individuelle køreundervisning ledsages den person, der ønsker at blive fører, af en lærer ved et godkendt


text:
uddannelsescenter. Hver person, der ønsker at blive fører, kan få højst 8 af de 20 individuelle køretimer på et særligt område eller i en avanceret simulator, hvor førerens evne til rationel kørsel kan bedømmes med hovedvægt på sikkerhed, herunder navnlig vedkommendes beherskelse af køretøjet på veje i forskelligartet tilstand samt under forskellige vejrforhold og på forskellige tidspunkter af døgnet og evnen til at optimere brændstofforbruget.
 En part eller for Unionens vedkommende en medlemsstat kan tillade, at dele af uddannelsen udbydes af det godkendte uddannelsescenter ved hjælp af IKT som e-læring, men det skal i denne forbindelse sikres, at uddannelsens kvalitet og effektivitet opretholdes, idet der udvælges de emner, der er mest velegnede til anvendelse af IKT. I et sådant tilfælde stilles der krav om pålidelig brugeridentifikation og passende kontrolforanstaltninger.
 For de førere, der er nævnt i del B, afdeling 1, artikel 5, stk. 4, skal varigheden af det grundlæggende kvalifikationskursus være 70 timer, heraf 5 individuelle køretimer.
 Ved uddannelsens afslutning underkaster parternes kompetente myndigheder eller den enhed, som de har udpeget, føreren en skriftlig eller mundtlig prøve. Prøven skal omfatte mindst ét spørgsmål for hvert mål på listen over emner i afdeling 1 i dette tillæg.
 2.2 Ordning, der omfatter en prøve
 Parternes kompetente myndigheder eller den enhed, som de har udpeget, tilrettelægger teoretiske og praktiske prøver, jf. nedenfor, for at efterprøve, om førerne har de nødvendige kundskaber, der kræves i afdeling 1 i dette tillæg med hensyn til samtlige mål og emner.
 a)
 Den teoretiske prøve består af mindst to delprøver:
 i)
 spørgsmål, enten multiple choice-spørgsmål eller spørgsmål, der skal besvares direkte, eller en kombination af begge dele og
 ii)
 case studies.
 Den teoretiske prøve skal mindst strække sig over fire timer.
 b)
 Den praktiske prøve består af to delprøver:
 i)
 en køreprøve, hvis formål er at bedømme evnen til rationel kørsel med hovedvægt på sikkerhed. Denne prøve foretages om muligt på veje uden for bymæssig bebyggelse, gennemkørselsveje og motorveje (eller lignende) samt på alle former for kørselsveje i byer, som skal repræsentere de forskellige typer vanskeligheder, som en fører kan forventes at komme ud for. Prøven skal helst afvikles under forskellige grader af trafiktæthed. Under kørslen skal tiden udnyttes bedst muligt til at bedømme føreren i alle de typer kørselsområder, som vedkommende kan forventes at komme ud for. Prøven skal mindst vare 90 minutter
 ii)
 en praktisk prøve, som mindst skal vedrøre punkt 1.5, 3.2, 3.3 og 3.5 i afdeling 1 i dette tillæg.
 Prøven skal mindst vare 30 minutter.
 De køretøjer, der anvendes ved de praktiske prøver, skal mindst opfylde kravene til prøvekøretøjer.
 Den praktiske prøve kan suppleres med en tredje delprøve, som afholdes på et særligt område eller i en avanceret simulator for at bedømme førerens evne til rationel kørsel med hovedvægt på sikkerhed, herunder navnlig vedkommendes beherskelse af køretøjet på veje i forskelligartet tilstand samt under forskellige vejrforhold og på forskellige tidspunkter af døgnet.
 Varigheden af denne ikkeobligatoriske delprøve er ikke fastsat. Hvis føreren består denne delprøve, kan dens varighed trækkes fra de 90 minutter,


text:
som er afsat til delprøven i nr. i), dog således at der ikke fratrækkes mere end 30 minutter.
 For de førere, der er nævnt i del B, afdeling 1, artikel 5, stk. 4, handler den teoretiske prøve udelukkende om de emner i afdeling 1 i dette tillæg, der vedrører de køretøjer, som undervisningen i nye grundlæggende kvalifikationer tager sigte på. Disse førere skal dog aflægge hele den praktiske prøve.
 AFDELING 3
 INTENSIVT GRUNDLÆGGENDE KVALIFIKATIONSKURSUS, JF. BILAG 31, DEL B, AFDELING 1, ARTIKEL 3, STK. 2
 Det intensive grundlæggende kvalifikationskursus skal omfatte samtlige emner på listen i afdeling 1 i dette tillæg. Det skal vare 140 timer.
 Hver person, der ønsker at blive fører, skal have mindst ti individuelle køretimer i et køretøj i den pågældende kategori, som mindst opfylder kravene til prøvekøretøjer.
 I ovennævnte individuelle køreundervisning ledsages den person, der ønsker at blive fører, af en lærer ved et godkendt uddannelsescenter. Hver person, der ønsker at blive fører, kan få højst fire af de ti individuelle køretimer på et særligt område eller i en avanceret simulator, hvor førerens evne til rationel kørsel kan bedømmes med hovedvægt på sikkerhed, herunder navnlig vedkommendes beherskelse af køretøjet på veje i forskelligartet tilstand og den måde, som vejforholdene ændrer sig på under forskellige vejrforhold og på forskellige tidspunkter af døgnet, samt evnen til at optimere brændstofforbruget.
 Bestemmelserne i punkt 2.1, fjerde afsnit, i afdeling 2 i dette tillæg finder også anvendelse på det intensive grundlæggende kvalifikationskursus.
 For de førere, der er nævnt i del B, afdeling 1, artikel 5, stk. 4, er varigheden af den intensive undervisning i grundlæggende kvalifikationer på 35 timer, heraf 21⁄2 individuelle køretimer.
 Ved uddannelsens afslutning underkaster parternes kompetente myndigheder eller den enhed, som de har udpeget, føreren en skriftlig eller mundtlig prøve. Prøven skal omfatte mindst ét spørgsmål for hvert mål på listen over emner i afdeling 1 i dette tillæg.
 En part kan medtage anden specifik uddannelse vedrørende vejgodstransport, som kræves i henhold til partens lovgivning, som led i uddannelsen omhandlet i denne afdeling.
 AFDELING 4
 OBLIGATORISK EFTERUDDANNELSE, JF. BILAG 31, DEL B, AFDELING 1, ARTIKEL 3, STK. 1, LITRA B)
 Der tilrettelægges obligatoriske efteruddannelseskurser på et godkendt uddannelsescenter. De har en varighed på 35 timer hvert femte år og afholdes over perioder på mindst syv timer, som kan fordeles på to på hinanden følgende dage. Hvis der anvendes e-læring, skal det godkendte uddannelsescenter sikre, at kvaliteten af uddannelsen opretholdes, herunder ved at vælge de emner, hvor der mest effektivt kan anvendes IKT-værktøjer. Parterne stiller navnlig krav om pålidelig brugeridentifikation og passende kontrolforanstaltninger. Undervisningen med e-læring må højst vare 12 timer. Mindst ét af kurserne skal omfatte et trafiksikkerhedsrelateret emne. I uddannelsens emner skal der tages højde for specifikke uddannelsesmæssige behov i forhold til de transportaktiviteter, som føreren udfører, og udviklingen inden for den relevante lovgivning og teknologi, og der tages i videst muligt omfang hensyn til førerens særlige uddannelsesmæssige behov. De 35 timer skal dække en række forskellige emner, herunder gentagelse af undervisningsindholdet, hvis det viser sig,


text:
at føreren har behov for særlig pædagogisk bistand.
 En part og for Unionens vedkommende en medlemsstat kan medtage anden specifik uddannelse vedrørende vejgodstransport, som kræves i henhold til partens lovgivning, som led i uddannelsen omhandlet i denne afdeling.
 AFDELING 5
 GODKENDELSE AF GRUNDLÆGGENDE KVALIFIKATIONSKURSER OG AF EFTERUDDANNELSE
 5.1.
 De uddannelsescentre, som deltager i grundlæggende kvalifikationskurser og efteruddannelse, godkendes af parternes kompetente myndigheder. Godkendelse kan kun meddeles efter skriftlig ansøgning. Ansøgningen skal vedlægges dokumenter med følgende oplysninger:
 5.1.1.
 et passende kvalifikations- og uddannelsesprogram med angivelse af, hvilke fag der undervises i, en undervisningsplan, og hvilke undervisningsmetoder der vil blive anvendt
 5.1.2.
 undervisernes kvalifikationer og kompetenceområder
 5.1.3.
 oplysninger om undervisningslokaler, undervisningsmaterialer, udstyr til praktikdelen og køretøjspark
 5.1.4.
 betingelser for deltagelse i undervisningen (antal deltagere).
 5.2.
 Den kompetente myndighed meddeler skriftligt sin godkendelse på følgende vilkår:
 5.2.1.
 uddannelsen skal gennemføres i overensstemmelse med de dokumenter, der er vedlagt ansøgningen
 5.2.2.
 den kompetente myndighed skal kunne udsende dertil bemyndigede personer til at overvære undervisningen og føre tilsyn med de godkendte centre med særligt henblik på deres arbejdsmetoder og afvikling af undervisning og prøver
 5.2.3.
 godkendelsen skal kunne inddrages varigt eller midlertidigt, hvis betingelserne ikke opfyldes.
 Det godkendte uddannelsescenter skal garantere, at underviserne har indgående kendskab til de aktuelle regler og uddannelseskrav. Underviserne skal som led i en specifik udvælgelsesprocedure dokumentere, at de er i besiddelse af både fagkundskaber og pædagogisk viden. Med hensyn til den praktiske del af uddannelsen skal underviserne dokumentere, at de har erfaring som erhvervschauffører eller tilsvarende kørselserfaring, f.eks. som kørelærer til tunge erhvervskøretøjer.
 Undervisningsprogrammet skal være i overensstemmelse med godkendelsen og omfatte emnerne anført i afdeling 1.
 Tillæg 31-B-1-2
 MODEL FOR CHAUFFØRUDDANNELSESBEVIS SOM OMHANDLET I DEL B, AFDELING 1, ARTIKEL 9, I DETTE BILAG
 AFDELING 2
 KØRETID, PAUSER OG HVILETID
 Artikel 1
 Anvendelsesområde
 1. I denne afdeling fastsættes bestemmelser om køretid, pauser og hviletid for førere omhandlet i denne aftales artikel 465, stk. 1, litra b), der udfører vejgodstransport, jf. denne aftales artikel 462.
 2. Hvis en fører tilbagelægger en strækning som omhandlet i denne aftales artikel 462, finder reglerne i denne afdeling anvendelse på enhver vejtransport, der foretages af den pågældende fører på parternes områder og mellem medlemsstater.
 3. Denne afdeling finder anvendelse:
 a)
 på køretøjer, hvis største tilladte totalvægt, inklusive påhængsvogn eller sættevogn, overstiger 3,5 ton, eller
 b)
 fra den 1. juli 2026 på køretøjer, hvis største tilladte totalvægt, inklusive påhængsvogn eller sættevogn, overstiger 2,5 ton.
 4. Denne afdeling finder ikke anvendelse på transport med:
 a)
 køretøjer eller kombinationer af køretøjer med en største tilladt totalvægt på ikke over 7,5 ton, der benyttes til:
 i)
 transport af materiel, udstyr eller maskiner, som føreren benytter til udøvelsen af sit erhverv, eller
 ii)
 levering af varer, der er fremstillet ved håndværksmæssig fremgangsmåde,
 inden for en radius af 100 km fra virksomhedens hjemsted og på den betingelse, at kørslen af køretøjet ikke er førerens hovedaktivitet, og at transporten ikke udføres mod vederlag
 b)
 køretøjer, hvis højeste tilladte hastighed ikke overstiger 40 km/h
 c)
 køretøjer, der ejes eller lejes uden fører af


text:
forsvaret, civilforsvaret, brandvæsenet og ordensmagten, såfremt transporten sker som led i disse tjenesters funktioner og er under deres kontrol
 d)
 køretøjer, der anvendes i katastrofetilfælde eller under redningsoperationer
 e)
 specialkøretøjer, der anvendes til lægelige opgaver
 f)
 specialkøretøjer til vejhjælp inden for en radius på 100 km fra deres hjemsted
 g)
 køretøjer, der prøvekøres på veje med henblik på teknisk udvikling, reparation eller vedligeholdelse, og nye eller ombyggede køretøjer, som endnu ikke er taget i brug
 h)
 køretøjer med en største tilladt totalvægt, inklusive påhængsvogn eller sættevogn, på over 2,5 ton, men ikke over 3,5 ton, som bruges til godstransport, hvor transporten ikke udføres mod vederlag, men for virksomhedens eller førerens egen regning, og hvor kørsel ikke udgør hovedaktiviteten for føreren af køretøjet
 i)
 erhvervskøretøjer, som har veteranbilstatus i henhold til lovgivningen i den medlemsstat, hvor der køres i dem, og som anvendes til ikkeerhvervsmæssig godstransport.
 Artikel 2
 Definitioner
 I denne afdeling forstås ved:
 a)
 "vejtransport": al kørsel, som helt eller delvist foregår på veje, der er åbne for offentlig adgang med et køretøj i tom eller lastet stand
 b)
 "pause": enhver periode, i hvilken en fører hverken må udføre kørsel eller andet arbejde, og som udelukkende benyttes til rekreation
 c)
 "andet arbejde": enhver aktivitet, der er defineret som arbejdstid i del B, afdeling 3, artikel 2, stk. 1, litra a), undtagen "kørsel", herunder arbejde udført for den samme eller en anden arbejdsgiver inden for eller uden for transportsektoren
 d)
 "hvil": enhver sammenhængende periode, i hvilken en fører frit kan disponere over sin tid
 e)
 "daglig hviletid": den daglige periode, i hvilken en fører frit kan disponere over sin tid; dette begreb dækker "regulær daglig hviletid" og "reduceret daglig hviletid":
 i)
 "regulær daglig hviletid": ethvert hvil på mindst 11 timer, som kan tages i to perioder, hvoraf den første periode skal være på mindst tre sammenhængende timer og den anden på mindst ni sammenhængende timer, og
 ii)
 "reduceret daglig hviletid": ethvert hvil på mindst ni timer, men mindre end 11 timer
 f)
 "ugentlig hviletid": en ugentlig periode, i hvilken en fører frit kan disponere over sin tid; dette begreb dækker "regulær ugentlig hviletid" og "reduceret ugentlig hviletid":
 i)
 "regulær ugentlig hviletid": ethvert hvil på mindst 45 timer og
 ii)
 "reduceret ugentlig hviletid": ethvert hvil, som er mindre end 45 timer, men som med forbehold af betingelserne i artikel 6, stk. 6 og 7, kan reduceres til mindst 24 timer i træk
 g)
 "uge": tidsrummet mellem mandag klokken 00.00 og søndag klokken 24.00
 h)
 "køretid": varigheden af de køreaktiviteter, der optegnes:
 i)
 automatisk eller halvautomatisk ved hjælp af takografen som defineret i dette bilags del B, afdeling 4, artikel 2, litra e), f), g) og h), eller
 ii)
 manuelt som krævet i artikel 9, stk. 2, og artikel 11 i dette bilags del B, afdeling 4
 i)
 "daglig køretid": summen af køretiderne mellem slutningen af en daglig hviletid og begyndelsen på den næste daglige hviletid eller mellem en daglig og en ugentlig hviletid
 j)
 "ugentlig køretid": summen af køretiderne i løbet af


text:
en uge
 k)
 "størst tilladt totalvægt": den højeste tilladte vægt af det køreklare køretøj, inklusive nyttelast
 l)
 "flermandsbetjening": den situation, hvor der i hver kørselsperiode mellem to på hinanden følgende daglige hviletider eller mellem en daglig hviletid og en ugentlig hviletid er mindst to førere om bord på køretøjet for at udføre kørsel. Ved flermandsbetjening er tilstedeværelsen af en eller flere andre førere valgfri den første time, men obligatorisk resten af tiden
 m)
 "kørselsperiode": den samlede køretid fra det tidspunkt, hvor en fører begynder at køre efter en hviletid eller pause, indtil føreren indleder en hviletid eller pause. Kørselsperioden kan være sammenhængende eller opdelt.
 Artikel 3
 Krav til hjælpere
 Minimumsalderen for hjælpere er 18 år. En part og for Unionens vedkommende en medlemsstat kan nedsætte minimumsalderen for hjælpere til 16 år, hvis det sker af hensyn til den faglige uddannelse, og hvis de grænser, der er fastsat i Det Forenede Kongeriges og for Unionens vedkommende medlemsstatens nationale arbejdsretlige regler, overholdes.
 Artikel 4
 Køretid
 1. Den daglige køretid må ikke overstige ni timer.
 Dog må den daglige køretid højst to gange i løbet af en uge sættes op til højst ti timer.
 2. Den ugentlige køretid må ikke overstige 56 timer og må ikke resultere i, at den maksimale ugentlige arbejdstid på 60 timer overskrides.
 3. Summen af køretiderne i to på hinanden følgende uger må ikke overstige 90 timer.
 4. Den daglige og den ugentlige køretid omfatter al køretid på parternes område.
 5. En fører registrerer den tid, der er omhandlet i denne afdelings artikel 2, litra c), samt den tid, som vedkommende bruger på kørsel i erhvervsmæssigt øjemed, hvis føreren ikke er forpligtet til at registrere køretiden, som "andet arbejde" og registrerer alle "rådighedsperioder" som defineret i artikel 2, stk. 2, i del B, afdeling 3, i overensstemmelse med artikel 6, stk. 5, litra b), nr. iii), i del B, afdeling 4. Registreringen sker enten manuelt på et diagramark eller en udskrift eller ved anvendelse af faciliteter til manuel registrering i kontrolapparatet.
 Artikel 5
 Pauser
 Efter en kørselsperiode på fire og en halv time skal en fører holde en sammenhængende pause på mindst 45 minutter, medmindre føreren påbegynder en hviletid.
 Denne pause kan erstattes af en pause af mindst 15 minutters varighed fulgt af en pause af mindst 30 minutters varighed fordelt over kørselsperioden på en sådan måde, at første stykke overholdes.
 En fører, der deltager i flermandsbetjening, kan tage en pause på 45 minutter i et køretøj, som køres af en anden fører, forudsat at den fører, der tager pausen, ikke assisterer den fører, der fører køretøjet.
 Artikel 6
 Hviletid
 1. En fører skal have daglige og ugentlige hviletider.
 2. Inden for hver periode på 24 timer efter afslutningen af den foregående daglige eller ugentlige hviletid skal en fører have holdt en ny daglig hviletid.
 Hvis den daglige hviletid, som falder inden for 24-timersperioden, er mindst ni timer, men mindre end 11 timer, skal den betragtes som reduceret daglig hviletid.
 3. En daglig hviletid kan forlænges til at


text:
udgøre en regulær ugentlig hviletid eller en reduceret ugentlig hviletid.
 4. En fører må højst holde tre reducerede daglige hviletider mellem to ugentlige hviletider.
 5. Uanset stk. 2 skal en fører, der deltager i flermandsbetjening, have holdt en ny daglig hviletid på mindst ni timer inden for 30 timer efter afslutningen af den daglige eller ugentlige hviletid.
 6. I to på hinanden følgende uger skal en fører afholde mindst:
 a)
 to regulære ugentlige hviletider eller
 b)
 en regulær ugentlig hviletid og en reduceret ugentlig hviletid på mindst 24 timer.
 En ugentlig hviletid skal begynde senest ved afslutningen af seks på hinanden følgende 24 timers perioder efter afslutningen af den foregående ugentlige hviletid.
 7. Uanset stk. 6 kan en fører, der udfører international godstransport, uden for området for den part, hvor transportvirksomheden er etableret, eller for førere fra transportvirksomheder etableret i Unionen uden for området for den medlemsstat, hvor transportvirksomheden er etableret, afholde to på hinanden følgende reducerede ugentlige hviletider, forudsat at føreren i fire på hinanden følgende uger afholder mindst fire ugentlige hviletider, hvoraf mindst to skal være regulære ugentlige hviletider.
 I dette stykke anses en fører for at udføre international transport, hvis føreren begynder to på hinanden følgende reducerede ugentlige hviletider uden for området for den part, hvor transportvirksomheden er etableret, og førernes bopæl, eller for Unionens vedkommende uden for området i den medlemsstat, hvor transportvirksomheden er etableret, og førerens bopælsland.
 Enhver reduktion i den ugentlige hviletid kompenseres med en tilsvarende hviletid, som skal afholdes samlet inden tre uger efter udløbet af den pågældende uge.
 Hvis der er afholdt to på hinanden følgende reducerede ugentlige hviletider i overensstemmelse med tredje afsnit, skal der umiddelbart forud for den næste ugentlige hviletid afholdes en hviletid som kompensation for disse to reducerede ugentlige hviletider.
 8. Hvil, der tages som kompensation for reduceret ugentlig hviletid, tages i forlængelse af en anden hviletid på mindst ni timer.
 9. De regulære ugentlige hviletider og ugentlige hviletider på mere end 45 timer, der afholdes som kompensation for tidligere reducerede ugentlige hviletider, må ikke afholdes i et køretøj. De skal afholdes i egnet og kønsvenlig indkvartering med passende sovefaciliteter og sanitære forhold.
 Alle omkostninger til indkvartering uden for køretøjet dækkes af arbejdsgiveren.
 10. Transportvirksomheder tilrettelægger førernes arbejde, således at førerne kan vende tilbage til arbejdsgiverens virksomhed, hvor førerne sædvanligvis er baseret, og hvor deres regulære ugentlige hviletid begynder, i Det Forenede Kongerige og for Unionens vedkommende etableringsmedlemsstaten eller tilbage til førernes bopæl inden for hver fire på hinanden følgende uger med henblik på at afholde mindst én regulær ugentlig hviletid eller en ugentlig hviletid på mere end 45 timer, der tages som kompensation for reduceret ugentlig hviletid.
 Hvis en fører har afholdt to på hinanden følgende reducerede ugentlige hviletider i overensstemmelse med stk. 7, tilrettelægger transportvirksomheden imidlertid førerens arbejde således, at føreren kan vende tilbage inden begyndelsen af den regulære ugentlige hviletid på mere end 45 timer, der afholdes som kompensation.
 Virksomheden dokumenterer, hvordan den opfylder denne forpligtelse, og opbevarer dokumentationen i sine lokaler med henblik på


text:
at kunne forelægge den efter anmodning fra kontrolmyndigheder.
 11. En ugentlig hviletid, der falder inden for to uger, kan medregnes i en hvilken som helst af ugerne, men ikke i begge.
 12. Undtagelsesvis må en regulær daglig hviletid eller en reduceret ugentlig hviletid, som afholdes, når en fører ledsager et køretøj om bord på færge eller tog, højst afbrydes to gange af andre aktiviteter i sammenlagt højst én time. I den nævnte regulære daglige hviletid eller reducerede ugentlige hviletid skal føreren have adgang til en sovekabine, en køje eller liggeplads, der er til dennes rådighed.
 For så vidt angår regulære ugentlige hviletider gælder denne undtagelse kun for færge- og togrejser, hvor:
 a)
 rejsen efter planen varer 8 timer eller længere, og
 b)
 føreren har adgang til en sovekabine på færgen eller i toget.
 13. Enhver tid, føreren bruger på at rejse til eller fra et køretøj, der er omfattet af denne afdeling, og som ikke befinder sig ved førerens bopæl eller ved arbejdsgiverens virksomhed, hvor føreren normalt er baseret, beregnes ikke som pause eller hvil, medmindre føreren befinder sig på en færge eller et tog med adgang til en sovekabine, køje eller liggeplads.
 14. Enhver tid, som en fører bruger som fører af et køretøj, der ikke er omfattet af denne afdeling, til at rejse til eller fra et køretøj, der er omfattet af denne afdeling, og som ikke befinder sig ved førerens bopæl eller ved arbejdsgiverens virksomhed, hvor føreren normalt er baseret, beregnes som "andet arbejde".
 Artikel 7
 Transportvirksomheders ansvar
 1. En parts transportvirksomhed må ikke give førere, som er ansat af eller stillet til rådighed for den, nogen betaling, heller ikke i form af præmier eller løntillæg, i forhold til den tilbagelagte strækning, leveringshastigheden og/eller den transporterede godsmængde, hvis betalingen er af en sådan art, at den udgør en fare for færdselssikkerheden og/eller tilskynder til overtrædelse af denne afdeling.
 2. En parts transportvirksomhed tilrettelægger transporter og instruerer personalet på en sådan måde, at de er i stand til at overholde bestemmelserne i denne afdeling.
 3. En parts transportvirksomhed er ansvarlig for overtrædelser begået af virksomhedens førere, selv om overtrædelsen er begået på den anden parts område.
 Uden at dette indskrænker parternes ret til at drage transportvirksomheder til ansvar i fuldt omfang, kan de gøre dette ansvar betinget af en virksomheds overtrædelse af stk. 1 og 2. Parterne kan tage hensyn til alle eventuelle beviser for, at transportvirksomheden ikke med rimelighed kan holdes ansvarlig for den begåede overtrædelse.
 4. Transportvirksomheder, fragtførere, speditører, hovedkontrahenter, underkontrahenter og førerformidlingsbureauer sikrer, at kontraktmæssige transporttidsplaner er i overensstemmelse med denne afdeling.
 5. En vejgodstransportvirksomhed, der benytter køretøjer, som er udstyret med et kontrolapparat, der opfylder kravene i del B, afdeling 4, artikel 2, litra f), g) eller h), og som er omfattet af denne afdelings anvendelsesområde,
 i)
 sikrer, at alle data overføres fra køretøjsenheden og førerkortet med den regelmæssighed, der er fastsat af parten; transportvirksomheden overfører også relevante data med større hyppighed for at sikre, at alle data vedrørende aktiviteter, der udføres af eller


text:
for transportvirksomheden, overføres, og
 ii)
 sikrer, at alle data, der overføres fra køretøjsenheden og førerkortet, opbevares i mindst 12 måneder efter registreringstidspunktet, idet sådanne data på anmodning af en dertil bemyndiget person skal være tilgængelige i transportvirksomhedens lokaler, enten direkte eller via en fjerntilslutning.
 Udtrykket "dataoverførsel" er i dette stykke brugt med den definition, der er fastsat i del C, afdeling 2, artikel 2, stk. 2, litra h).
 Maksimumsperioden, hvor de relevante data skal overføres, jf. nr. i), er 90 dage for data fra køretøjsenheden og 28 dage for data fra førerkortet.
 Artikel 8
 Undtagelser
 1. Hvis det er foreneligt med hensynet til færdselssikkerheden, kan en fører for at nå frem til en egnet holdeplads fravige artikel 4, 5 og 6 i det omfang, hvor det er nødvendigt af hensyn til sikkerheden for personer eller for køretøjet eller dets last. Føreren skal på kontrolapparatets diagramark eller på en udskrift fra kontrolapparatet eller på arbejdstidsplanen manuelt angive årsagen til fravigelsen senest ved ankomsten til den egnede holdeplads.
 2. Forudsat at færdselssikkerheden ikke dermed bringes i fare, kan en fører under ekstraordinære omstændigheder også fravige artikel 4, stk. 1 og 2, og artikel 6, stk. 2, ved at overskride den daglige og ugentlige køretid med op til en time for at nå frem til arbejdsgiverens virksomhed eller førerens bopæl med henblik på at afholde den ugentlige hvileperiode.
 Føreren kan på samme betingelser overskride den daglige og ugentlige køretid med op til to timer for at nå frem til arbejdsgiverens virksomhed eller førerens bopæl med henblik på at afholde en regulær ugentlig hviletid, forudsat at der er taget en uafbrudt pause på 30 minutter umiddelbart før den yderligere kørsel.
 Føreren skal på kontrolapparatets diagramark eller på en udskrift fra kontrolapparatet eller på arbejdstidsplanen manuelt angive årsagen til fravigelsen senest ved ankomsten til destinationen eller den egnede holdeplads.
 Enhver forlængelse kompenseres med en tilsvarende hviletid, som afholdes samlet i forlængelse af enhver hviletid inden tre uger efter udløbet af den pågældende uge.
 3. Forudsat at færdselssikkerheden ikke dermed bringes i fare, kan hver part og for Unionens vedkommende en medlemsstat på sit eget område eller på den anden parts område, såfremt denne anden part er indforstået hermed, tillade, at transport, der udføres ved hjælp af følgende køretøjer, undtages fra bestemmelserne i artikel 3-6 og gøre sådanne undtagelser afhængige af individuelle betingelser:
 a)
 køretøjer, som offentlige myndigheder ejer eller lejer uden fører for at udføre vejtransporttjenester, som ikke konkurrerer med tjenester, der udføres af private transportvirksomheder
 b)
 køretøjer, som landbrugs-, gartneri-, skovbrugs-, opdræts- og fiskerivirksomheder anvender eller lejer uden fører til som led i deres egen erhvervsmæssige virksomhed at udføre godstransport inden for en radius af 100 km fra virksomhedens hjemsted
 c)
 landbrugs- og skovbrugstrækkere, der benyttes til landbrugs- og skovbrugsaktiviteter, inden for en radius af 100 km fra hjemstedet for den virksomhed, som ejer, lejer eller leaser køretøjet
 d)
 køretøjer eller en kombination af køretøjer med en største tilladt totalvægt på ikke over 7,5 ton, som benyttes af befordringspligtige virksomheder til at omdele forsendelser