text:
eller direkte fra de økonomiske enheder. ECB skal samarbejde om disse spørgsmål med EU-institutionerne, -organerne, -kontorerne og -agenturerne samt med de kompetente myndigheder i medlemsstaterne eller i tredjelande og med internationale organisationer.
 5.2. De nationale centralbanker skal i videst muligt omfang udføre de opgaver, der er beskrevet i artikel 5.1.
 5.3. ECB skal bidrage til harmoniseringen, når denne er nødvendig, af de regler og den praksis, der gælder for indsamling, udarbejdelse og udgivelse af statistikker inden for dens kompetenceområder.
 5.4. Rådet fastsætter i overensstemmelse med fremgangsmåden i artikel 41, hvilke fysiske og juridiske personer der er undergivet anmeldelseskrav, forskrifter om tavshedspligt og passende regler om håndhævelse.
 Artikel 6
 Internationalt samarbejde
 6.1. I spørgsmål om internationalt samarbejde, som vedrører ESCB's opgaver, afgør ECB, hvordan ESCB skal repræsenteres.
 6.2. ECB og – med dennes godkendelse – de nationale centralbanker kan deltage i internationale monetære institutioner.
 6.3. Bestemmelserne i artikel 6.1 og 6.2 berører ikke bestemmelserne i artikel 138 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.
 KAPITEL III
 ESCB'S ORGANISATION
 Artikel 7
 Uafhængighed
 I overensstemmelse med artikel 130 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde må hverken ECB, de nationale centralbanker eller medlemmerne af disses besluttende organer under udøvelsen af de beføjelser og gennemførelsen af de opgaver og pligter, som traktaterne og denne statut pålægger dem, søge eller modtage instrukser fra EU-institutioner, -organer, -kontorer eller -agenturer, fra nogen regering i en medlemsstat eller fra noget andet organ. Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer samt medlemsstaternes regeringer forpligter sig til at respektere dette princip og til ikke at søge at øve indflydelse på, hvordan medlemmerne af ECB's og de nationale centralbankers besluttende organer udfører deres opgaver.
 Artikel 8
 Generelt princip
 ESCB skal styres af ECB's besluttende organer.
 Artikel 9
 Den Europæiske Centralbank
 9.1. ECB, som i overensstemmelse med artikel 282, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde har status som juridisk person, nyder i hver medlemsstat den mest vidtgående rets- og handleevne, som den pågældende stats lovgivning tillægger juridiske personer.
 9.2. ECB skal sikre, at de opgaver, som er overdraget ESCB i medfør af nævnte traktats artikel 127, stk. 2, 3 og 5, bliver udført, enten ved ECB's egne aktiviteter i henhold til nærværende statut eller af de nationale centralbanker i henhold til artikel 12.1 og 14.
 9.3. I overensstemmelse med nævnte traktats artikel 129, stk. 1, er ECB's besluttende organer Styrelsesrådet og direktionen.
 Artikel 10
 Styrelsesrådet
 10.1. I overensstemmelse med artikel 283, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde består Styrelsesrådet af medlemmerne af direktionen og cheferne for de nationale centralbanker i de medlemsstater, der har euroen som valuta.
 10.2. Hvert medlem af Styrelsesrådet har én stemme. Fra det tidspunkt, hvor antallet af medlemmer af Styrelsesrådet overstiger 21, har hvert medlem af direktionen én stemme, og antallet af centralbankchefer med stemmeret udgør 15. Sidstnævnte stemmerettigheder fordeles og roterer som følger:
 —
 Når antallet af centralbankchefer overstiger 15, og indtil det udgør 22, inddeles centralbankcheferne i to grupper på grundlag af en fordeling efter størrelsen af deres NCB'ers medlemsstaters andel


text:
af det aggregerede bruttonationalprodukt til markedspriser og af den samlede aggregerede balance for de monetære finansielle institutioner i de medlemsstater, der har euroen som valuta. Andelene af det aggregerede bruttonationalprodukt til markedspriser og af den samlede aggregerede balance for de monetære finansielle institutioner tildeles vægte på henholdsvis 5/6 og 1/6. Den første gruppe består af fem centralbankchefer og den anden gruppe af de øvrige centralbankchefer. Den hyppighed, hvormed centralbankcheferne i den første gruppe kan udøve stemmeret, kan ikke være lavere end den hyppighed, som gælder for centralbankcheferne i den anden gruppe. Den første gruppe tildeles fire stemmerettigheder og den anden gruppe 11, jf. dog foregående punktum.
 —
 Når antallet af centralbankchefer udgør 22, inddeles centralbankcheferne i tre grupper på grundlag af en fordeling efter størrelse i henhold til ovennævnte kriterier. Den første gruppe består af fem centralbankchefer og tildeles fire stemmerettigheder. Den anden gruppe består af halvdelen af det samlede antal centralbankchefer, i givet fald rundet op til nærmeste tal, og tildeles otte stemmerettigheder. Den tredje gruppe består af de øvrige centralbankchefer og tildeles tre stemmerettigheder.
 —
 Inden for hver gruppe udøver centralbankcheferne stemmeret i lige lange perioder.
 —
 Ved beregningen af andelene i det aggregerede bruttonationalprodukt til markedspriser finder artikel 29.2 anvendelse. Den samlede aggregerede balance for de monetære finansielle institutioner beregnes i overensstemmelse med det statistiske grundlag, som gælder i Unionen på tidspunktet for beregningen.
 —
 Når det aggregerede bruttonationalprodukt i markedspriser justeres i henhold til artikel 29.3, eller når antallet af centralbankchefer øges, justeres størrelsen og/eller sammensætningen af grupperne i overensstemmelse med ovennævnte principper.
 —
 Styrelsesrådet, som træffer afgørelse med to tredjedeles flertal blandt alle medlemmer, såvel med som uden stemmeret, vedtager alle nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af ovennævnte principper og kan træffe afgørelse om at udskyde starten af rotationssystemet indtil det tidspunkt, hvor antallet af centralbankchefer overstiger 18.
 Udøvelse af stemmeretten kan kun ske ved personlig tilstedeværelse. Som en undtagelse fra denne regel kan den i artikel 12.3 omhandlede forretningsorden fastsætte, at Styrelsesrådets medlemmer kan afgive deres stemme ved anvendelse af telekonferencer. I denne forretningsorden skal det endvidere fastsættes, at et medlem af Styrelsesrådet, som er forhindret i at deltage i Styrelsesrådets møder i en længere periode, kan udpege en stedfortræder som medlem af Styrelsesrådet.
 Bestemmelserne i de foregående led berører ikke stemmerettigheder for alle medlemmer af Styrelsesrådet i henhold til artikel 10.3, 40.2. og 40.3.
 Medmindre andet er fastsat i denne statut, træffer Styrelsesrådet afgørelse med simpelt flertal. Ved stemmelighed er formandens stemme afgørende.
 Styrelsesrådet er beslutningsdygtigt, når mindst to tredjedele af de medlemmer, som kan udøve stemmeret, er til stede. Hvis Styrelsesrådet ikke er beslutningsdygtigt, kan formanden indkalde til et ekstraordinært møde, på hvilket der kan træffes afgørelse uden hensyn til reglen om beslutningsdygtighed.
 10.3. Ved afgørelser, der træffes i henhold til artikel 28, 29, 30, 32 og 33, skal Styrelsesrådets medlemmers stemmer vægtes i overensstemmelse med de nationale centralbankers andel af ECB's indskudte kapital. Direktionsmedlemmernes stemmevægt er nul. En afgørelse anses for at være vedtaget med kvalificeret flertal, hvis dette flertal udgør mindst

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
to tredjedele af ECB's indskudte kapital og repræsenterer mindst halvdelen af indehaverne af kapitalandele. Hvis en centralbankchef er forhindret i at være til stede, kan denne udpege en stedfortræder, der afgiver den vægtede stemme.
 10.4. Møderne er fortrolige. Styrelsesrådet kan træffe afgørelse om at offentliggøre resultatet af sine drøftelser.
 10.5. Styrelsesrådet mødes mindst ti gange om året.
 Artikel 11
 Direktionen
 11.1. I overensstemmelse med artikel 283, stk. 2, første afsnit, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde består direktionen af formanden, næstformanden og fire andre medlemmer.
 Medlemmerne skal udføre deres hverv på fuld tid. Intet medlem må, medmindre Styrelsesrådet undtagelsesvis giver tilladelse hertil, påtage sig nogen anden beskæftigelse, uanset om den aflønnes eller ej.
 11.2. I overensstemmelse med nævnte traktats artikel 283, stk. 2, andet afsnit, udnævnes formanden, næstformanden samt de øvrige medlemmer af direktionen blandt personer, som er værdige i almindeligt omdømme, og som har professionel erfaring i monetære forhold eller i bankvæsen, af Det Europæiske Råd med kvalificeret flertal på grundlag af en henstilling fra Rådet, efter høring af Europa-Parlamentet og Styrelsesrådet.
 Deres embedsperiode er på otte år, og mandatet kan ikke fornyes.
 Kun statsborgere i medlemsstaterne kan være medlemmer af direktionen.
 11.3. Ansættelsesvilkårene for direktionens medlemmer, især deres aflønning, pensioner og andre sociale ydelser, aftales i kontrakter med ECB og fastsættes af Styrelsesrådet efter forslag fra en komité, der består af tre medlemmer udnævnt af Styrelsesrådet og tre medlemmer udnævnt af Rådet. Direktionens medlemmer har ikke stemmeret i spørgsmål, som er omfattet af dette stykke.
 11.4. Hvis et direktionsmedlem ikke længere opfylder de betingelser, som er nødvendige for udførelsen af medlemmets pligter, eller hvis vedkommende har begået en alvorlig forseelse, kan Domstolen afskedige medlemmet efter indstilling fra Styrelsesrådet eller direktionen.
 11.5. Alle personligt tilstedeværende direktionsmedlemmer har ret til at stemme og har til det formål én stemme. Hvis ikke andet er fastsat, træffer direktionen afgørelse med simpelt flertal af de afgivne stemmer. Ved stemmelighed er formandens stemme afgørende. De nærmere bestemmelser for afstemning fastlægges i den i artikel 12.3 omhandlede forretningsorden.
 11.6. Direktionen er ansvarlig for ECB's løbende forretninger.
 11.7. Hvis en stilling som medlem af direktionen bliver ledig, skal der udnævnes et nyt medlem efter bestemmelserne i artikel 11.2.
 Artikel 12
 De besluttende organers ansvarsområder
 12.1. Styrelsesrådet fastsætter de retningslinjer og træffer de afgørelser, der er nødvendige for at udføre de opgaver, der er pålagt ESCB i henhold til traktaterne og denne statut. Styrelsesrådet udformer Unionens monetære politik, herunder – når det er hensigtsmæssigt – afgørelser om mellemliggende pengepolitiske målsætninger, om officielle rentesatser og om forsyningen med reserver i ESCB, og fastsætter de nødvendige retningslinjer for afgørelsernes gennemførelse.
 Direktionen skal gennemføre den monetære politik i overensstemmelse med de retningslinjer og afgørelser, der er vedtaget af Styrelsesrådet. I den forbindelse skal direktionen give de nationale centralbanker de nødvendige instrukser. Endvidere kan direktionen få delegeret visse beføjelser ved afgørelse truffet af Styrelsesrådet.
 I det omfang, det skønnes muligt og hensigtsmæssigt, og med forbehold af bestemmelserne i denne artikel, anvender ECB de nationale centralbanker til at udføre transaktioner, der


text:
henhører under ESCB's opgaver.
 12.2. Direktionen er ansvarlig for forberedelsen af møderne i Styrelsesrådet.
 12.3. Styrelsesrådet vedtager en forretningsorden, som fastlægger den interne organisation af ECB og dens besluttende organer.
 12.4. De rådgivende funktioner, som er anført i artikel 4, skal udføres af Styrelsesrådet.
 12.5. Styrelsesrådet skal træffe de afgørelser, der er anført i artikel 6.
 Artikel 13
 Formanden
 13.1. Formanden, eller i dennes fravær næstformanden, leder møderne i ECB's Styrelsesråd og direktion.
 13.2. Med forbehold af artikel 38 repræsenterer formanden eller en af denne udpeget person ECB i forhold til omverdenen.
 Artikel 14
 De nationale centralbanker
 14.1. I overensstemmelse med artikel 131 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde sikrer hver medlemsstat, at dens nationale lovgivning, herunder statutterne for dens nationale centralbank, er forenelige med traktaterne og denne statut.
 14.2. Statutterne for de nationale centralbanker skal især tilsikre, at embedsperioden for en chef for en national centralbank er mindst fem år.
 En centralbankchef kan kun afskediges, hvis vedkommende ikke længere opfylder de betingelser, som er nødvendige for udførelsen af dennes pligter, eller hvis vedkommende har begået en alvorlig forseelse. En afgørelse om afskedigelse kan af den pågældende centralbankchef eller af Styrelsesrådet indbringes for Domstolen under påberåbelse af, at traktaterne eller en gennemførelsesretsakt hertil er overtrådt. Sagen skal anlægges inden to måneder fra offentliggørelsen af nævnte afgørelse, eller dens meddelelse til klageren, eller i mangel heraf fra den dato, på hvilken klageren blev bekendt med afgørelsen.
 14.3. De nationale centralbanker udgør en integrerende del af ESCB og skal udføre deres funktioner i overensstemmelse med ECB's retningslinjer og instrukser. Styrelsesrådet træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at retningslinjer og instrukser fra ECB efterleves, og det kan forlange, at alle nødvendige oplysninger stilles til rådighed for det.
 14.4. De nationale centralbanker kan udføre funktioner, som ikke er nævnt i nærværende statut, medmindre Styrelsesrådet med et flertal på to tredjedele af de afgivne stemmer træffer afgørelse om, at disse funktioner strider mod ESCB's mål og opgaver. Sådanne funktioner udføres på de nationale centralbankers eget ansvar og for deres egen regning og risiko og betragtes ikke som en del af ESCB's funktioner.
 Artikel 15
 Pligt til at aflægge beretninger
 15.1. ECB skal mindst hvert kvartal udarbejde og offentliggøre beretninger om ESCB's aktiviteter.
 15.2. En konsolideret oversigt over ESCB's finansielle stilling skal offentliggøres hver uge.
 15.3. I overensstemmelse med artikel 284, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde skal ECB fremsende en årsberetning om ESCB's aktiviteter og om den monetære politik i det foregående og det indeværende år til Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen og også til Det Europæiske Råd.
 15.4. De i denne artikel nævnte beretninger og oversigter stilles vederlagsfrit til rådighed for interesserede.
 Artikel 16
 Pengesedler
 I overensstemmelse med artikel 128, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde har Styrelsesrådet eneret til at bemyndige udstedelse af eurosedler i Unionen. ECB og de nationale centralbanker kan udstede sådanne pengesedler. De pengesedler, der udstedes af ECB og de nationale centralbanker, er de eneste, der har status som lovlige betalingsmidler i Unionen.


text:
ECB skal så vidt muligt overholde eksisterende praksis for udstedelse og udformning af pengesedler.
 KAPITEL IV
 ESCB'S MONETÆRE FUNKTIONER OG TRANSAKTIONER
 Artikel 17
 Konti i ECB og de nationale centralbanker
 Til gennemførelse af deres transaktioner kan ECB og de nationale centralbanker åbne konti for kreditinstitutter, offentlige myndigheder og andre markedsdeltagere og kan modtage aktiver, herunder indskrevne værdipapirer, som sikkerhed.
 Artikel 18
 Markedsoperationer og långivning
 18.1. For at opfylde ESCB's mål og udføre sine opgaver kan ECB og de nationale centralbanker:
 —
 deltage i de finansielle markeder dels ved at købe og sælge fordringer og pengemarkedsinstrumenter (til omgående levering eller på termin), dels ved genkøbsforretninger og dels ved långivning og låntagning i sådanne fordringer og instrumenter, i euro eller andre valutaer, samt ædelmetaller
 —
 udføre lånetransaktioner med kreditinstitutter og andre markedsdeltagere, hvor lån ydes imod passende sikkerhed.
 18.2. ECB fastlægger generelle principper for markedsoperationer og långivning, der udføres af ECB eller af de nationale centralbanker, herunder for offentliggørelse af de betingelser, hvorunder de er rede til at indgå i sådanne transaktioner.
 Artikel 19
 Mindstereserver
 19.1. ECB kan kræve, at kreditinstitutter, der er etableret i medlemsstaterne, holder mindstereserver på konti hos ECB og de nationale centralbanker for at opfylde målene for den monetære politik, jf. dog artikel 2. Reglerne om beregning og fastsættelse af de krævede mindstereserver kan udfærdiges af Styrelsesrådet. I tilfælde af manglende overholdelse af reservekravene er ECB berettiget til at pålægge strafrente og andre sanktioner med tilsvarende virkning.
 19.2. Med henblik på anvendelsen af denne artikel skal Rådet efter fremgangsmåden i artikel 41 fastsætte grundlaget for mindstereserverne og de maksimale tilladte forhold mellem disse reserver og grundlaget herfor samt passende sanktioner i tilfælde af manglende efterlevelse.
 Artikel 20
 Andre instrumenter til monetær kontrol
 Styrelsesrådet kan med et flertal på to tredjedele af de afgivne stemmer beslutte at anvende andre metoder til monetær kontrol, som det finder hensigtsmæssige under hensyn til artikel 2.
 Rådet skal efter fremgangsmåden i artikel 41 fastlægge sådanne metoders omfang, hvis de indebærer forpligtelser for tredjemand.
 Artikel 21
 Transaktioner med offentlige myndigheder
 21.1. I overensstemmelse med artikel 123 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde er det ECB og de nationale centralbanker forbudt at give Unionens institutioner, organer, kontorer eller agenturer, centralregeringer, regionale, lokale eller andre offentlige myndigheder, andre organer inden for den offentlige sektor eller offentlige foretagender i medlemsstaterne mulighed for at foretage overtræk eller at yde dem andre former for kreditfaciliteter, og det samme gælder ECB's og de nationale centralbankers køb af gældsinstrumenter direkte fra disse.
 21.2. ECB og de nationale centralbanker kan optræde som fiskal agent for de i artikel 21.1 omhandlede institutioner, organer mv.
 21.3. Bestemmelserne i denne artikel omfatter ikke offentligt ejede kreditinstitutter, der i forbindelse med forsyning med reserver fra centralbanker skal have samme behandling fra de nationale centralbankers og ECB's side som private kreditinstitutter.
 Artikel 22
 Clearing- og betalingssystemer
 Med henblik på at sikre effektive og pålidelige clearing- og betalingssystemer inden for Unionen og over for tredjelande kan ECB og de nationale centralbanker tilbyde faciliteter, og ECB kan udstede


text:
forordninger.
 Artikel 23
 Eksterne transaktioner
 ECB og de nationale centralbanker kan:
 —
 etablere relationer med centralbanker og finansielle institutioner i andre lande og, hvis det er hensigtsmæssigt, med internationale organisationer
 —
 erhverve og sælge enhver form for valutaaktiver og ædelmetaller til omgående levering eller på termin; begrebet »valutaaktiv« omfatter værdipapirer og alle andre aktiver i hvilken som helst form, der lyder på regningsenheder eller ethvert lands valuta
 —
 besidde og forvalte de i denne artikel nævnte aktiver
 —
 udføre alle slags bankforretninger med tredjelande og internationale organisationer, herunder låntagning og långivning.
 Artikel 24
 Andre transaktioner
 Ud over de transaktioner, der følger af systemets opgaver, kan ECB og de nationale centralbanker foretage transaktioner vedrørende deres administration eller deres personale.
 KAPITEL V
 TILSYNSVIRKSOMHED
 Artikel 25
 Tilsynsvirksomhed
 25.1. ECB kan rådgive og blive konsulteret af Rådet, Kommissionen og medlemsstaternes kompetente myndigheder angående anvendelsesområdet for og gennemførelsen af EU-lovgivningen vedrørende tilsynet med kreditinstitutter og stabiliteten af det finansielle system.
 25.2. I overensstemmelse med en forordning vedtaget af Rådet i henhold til artikel 127, stk. 6, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde kan ECB udføre specifikke opgaver vedrørende politikker med hensyn til tilsynet med kreditinstitutter og andre finansielle institutioner bortset fra forsikringsselskaber.
 KAPITEL VI
 FINANSIELLE BESTEMMELSER FOR ESCB
 Artikel 26
 Regnskab
 26.1. Regnskabsåret for ECB og de nationale centralbanker begynder den første dag i januar og udløber den sidste dag i december.
 26.2. ECB's årsregnskab skal udfærdiges af direktionen efter principper fastlagt af Styrelsesrådet. Regnskabet skal godkendes af Styrelsesrådet og derefter offentliggøres.
 26.3. Direktionen skal til analytiske og operationelle formål udfærdige en konsolideret balance for ESCB, som skal omfatte de af de nationale centralbankers aktiver og passiver, som hører ind under ESCB.
 26.4. Med henblik på anvendelsen af denne artikel fastsætter Styrelsesrådet de nødvendige regler for en standardisering af bogføringen og af beretningerne om de transaktioner, der er foretaget af de nationale centralbanker.
 Artikel 27
 Revision
 27.1. ECB's og de nationale centralbankers regnskaber revideres af uafhængige eksterne revisorer, der indstilles af Styrelsesrådet og godkendes af Rådet. Revisorerne skal have fri adgang til alle ECB's og de nationale centralbankers bøger og konti og skal have adgang til al information om disses transaktioner.
 27.2. Artikel 287 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde gælder kun for efterprøvning af, hvor effektiv ECB's forvaltning er i operationel henseende.
 Artikel 28
 ECB's kapital
 28.1. ECB's kapital skal udgøre 5 mia. EUR. Kapitalen kan udvides med de beløb, som Styrelsesrådet træffer afgørelse om med det i artikel 10.3 omhandlede kvalificerede flertal inden for de grænser og under de vilkår, der fastsættes af Rådet efter fremgangsmåden i artikel 41.
 28.2. De nationale centralbanker er de eneste indskydere og ejere af ECB's kapital. Kapitalindskuddet bestemmes efter den fordelingsnøgle, der er fastsat i overensstemmelse med artikel 29.
 28.3. Styrelsesrådet fastsætter med det i artikel 10.3 omhandlede kvalificerede flertal, i hvilket omfang og i hvilken form kapitalen skal indbetales.
 28.4. Med forbehold af artikel 28.5 kan de nationale centralbankers kapitalandele i ECB ikke overdrages, pantsættes eller gøres til genstand for udlæg.
 28.5. Såfremt den


text:
fordelingsnøgle, som der henvises til i artikel 29, ændres, omfordeler de nationale centralbanker deres kapitalandele imellem sig i nødvendigt omfang for at sikre, at fordelingen af kapitalandelene svarer til den ændrede fordelingsnøgle. Styrelsesrådet fastlægger de nærmere vilkår for sådanne omfordelinger.
 Artikel 29
 Fordelingsnøgle for kapitalindskud
 29.1. Fordelingsnøglen for kapitalindskuddet i ECB, der for første gang blev fastsat i 1998 i forbindelse med oprettelsen af ESCB, fastsættes ved at tildele hver national centralbank en vægt i denne fordelingsnøgle, der er lig med summen af:
 —
 50 % af den pågældende medlemsstats andel af Unionens befolkning det næstsidste år forud for ESCB's oprettelse
 —
 50 % af den pågældende medlemsstats andel af Unionens bruttonationalprodukt i markedspriser, som opgjort de seneste fem år forud for det næstsidste år før ESCB's oprettelse.
 Procentdelene rundes op eller ned til det nærmeste multiplum af 0,0001 procentpoint.
 29.2. De statistiske data med henblik på anvendelsen af denne artikel tilvejebringes af Kommissionen i overensstemmelse med de regler, der vedtages af Rådet efter fremgangsmåden i artikel 41.
 29.3. De vægte, der tildeles de nationale centralbanker, justeres hvert femte år efter ESCB's oprettelse i analogi med bestemmelserne i artikel 29.1. Den ændrede fordelingsnøgle får virkning den første dag i det følgende år.
 29.4. Styrelsesrådet træffer alle andre foranstaltninger, der er nødvendige for anvendelsen af denne artikel.
 Artikel 30
 Overførsel af valutareserveaktiver til ECB
 30.1. Med forbehold af artikel 28 forsynes ECB af de nationale centralbanker med valutareserveaktiver, bortset fra medlemsstaternes valutaer, euro, IMF-reservestillinger og SDR, svarende til et beløb på op til 50 mia. EUR. Styrelsesrådet beslutter, hvor stor en del der skal indbetales til ECB efter dens oprettelse, og hvor store beløb der skal indbetales på senere tidspunkter. ECB skal have fuld ret til at besidde og forvalte de valutareserver, der overføres til den, og anvende dem til de formål, der er fastsat i denne statut.
 30.2. Den enkelte nationale centralbanks bidrag fastsættes i forhold til dens andel i ECB's indskudte kapital.
 30.3. ECB krediterer hver national centralbank med en fordring, der svarer til bidragets størrelse. Styrelsesrådet fastsætter pålydende og forrentning af disse fordringer.
 30.4. ECB kan indkalde valutareserveaktiver ud over den i artikel 30.1 fastlagte grænse i overensstemmelse med artikel 30.2 inden for de grænser og på de vilkår, der fastsættes af Rådet efter fremgangsmåden i artikel 41.
 30.5. ECB kan besidde og forvalte IMF-reservestillinger og SDR samt sørge for sammenlægning af sådanne aktiver.
 30.6. Styrelsesrådet træffer alle andre foranstaltninger, der er nødvendige for anvendelsen af denne artikel.
 Artikel 31
 De nationale centralbankers valutareserveaktiver
 31.1. De nationale centralbanker har ret til at udføre transaktioner til opfyldelse af deres forpligtelser over for internationale organisationer i overensstemmelse med artikel 23.
 31.2. Alle andre transaktioner i valutareserveaktiver, som forbliver i de nationale centralbanker efter de overførsler, der er nævnt i artikel 30, samt medlemsstaternes transaktioner med deres arbejdsbeholdninger i udenlandske valutaer skal over en bestemt grænse, der skal fastsættes i medfør af artikel 31.3, godkendes af ECB for at sikre overensstemmelse med Unionens valutakurspolitik og pengepolitik.
 31.3. Styrelsesrådet skal udstede retningslinjer


text:
med henblik på at lette gennemførelsen af disse transaktioner.
 Artikel 32
 Fordeling af de nationale centralbankers monetære indtægter
 32.1. De nationale centralbankers indtægter i forbindelse med deres udførelse af ESCB's pengepolitiske opgaver, i det følgende benævnt »de monetære indtægter«, fordeles ved udgangen af hvert regnskabsår i overensstemmelse med bestemmelserne i denne artikel.
 32.2. Størrelsen af den enkelte nationale centralbanks monetære indtægter er identisk med den årlige indtægt, som den har af de aktiver, den besidder som modværdi for seddelomløbet samt for forpligtelserne i forbindelse med kreditinstitutternes indlån. Disse aktiver øremærkes af de nationale centralbanker i overensstemmelse med de retningslinjer, som Styrelsesrådet fastsætter.
 32.3. Hvis Styrelsesrådet efter euroens indførelse finder, at de nationale centralbankers balancestruktur ikke giver mulighed for at anvende artikel 32.2, kan det med kvalificeret flertal træffe afgørelse om, at de monetære indtægter uanset artikel 32.2 skal beregnes efter en anden metode i en periode, der højst må være på fem år.
 32.4. Den enkelte nationale centralbanks monetære indtægter reduceres med et beløb svarende til den pågældende centralbanks rentebetalinger på forpligtelser i forbindelse med kreditinstitutters indlån i overensstemmelse med artikel 19.
 Styrelsesrådet kan træffe afgørelse om at yde de nationale centralbanker en kompensation for deres udgifter i forbindelse med seddeludstedelse eller under exceptionelle omstændigheder for særlige tab i forbindelse med transaktioner som led i den monetære politik, der er udført for ESCB. Kompensationen skal have en form, som Styrelsesrådet finder passende; sådanne beløb kan udlignes med de nationale centralbankers monetære indtægter.
 32.5. Summen af de nationale centralbankers monetære indtægter fordeles mellem disse banker indbyrdes i forhold til deres indbetalte andele i ECB's kapital med forbehold af afgørelser, der måtte blive truffet af Styrelsesrådet i overensstemmelse med artikel 33.2.
 32.6. Udligningen og betalingen af saldi hidrørende fra fordelingen af de monetære indtægter foretages af ECB i overensstemmelse med de retningslinjer, der fastsættes af Styrelsesrådet.
 32.7. Styrelsesrådet træffer alle andre foranstaltninger, der er nødvendige for anvendelsen af denne artikel.
 Artikel 33
 Fordeling af ECB's nettooverskud og -tab
 33.1. ECB's nettooverskud overføres på følgende måde:
 a)
 Et beløb, hvis størrelse fastsættes af Styrelsesrådet, og som ikke må overstige 20 % af nettooverskuddet, overføres til den almindelige reservefond inden for en grænse på 100 % af kapitalen.
 b)
 Det resterende nettooverskud fordeles til indehaverne af kapitalandele i ECB i forhold til deres andel i den indskudte kapital.
 33.2. Hvis ECB lider et tab, kan dette udlignes af ECB's almindelige reservefond og om nødvendigt efter en afgørelse truffet af Styrelsesrådet af de monetære indtægter i det pågældende regnskabsår i forhold til og op til de beløb, der fordeles mellem de nationale centralbanker i overensstemmelse med artikel 32.5.
 KAPITEL VII
 ALMINDELIGE BESTEMMELSER
 Artikel 34
 Retsakter
 34.1. I overensstemmelse med artikel 132 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde skal ECB
 —
 udstede forordninger i det omfang, det er nødvendigt for at gennemføre de opgaver, der er fastlagt i artikel 3.1, første led, og i artikel 19.1, 22 eller 25.2, samt i tilfælde, der fastsættes i de retsakter vedtaget af Rådet, der er nævnt i artikel


text:
41
 —
 vedtage de afgørelser, der er nødvendige for at udføre de opgaver, der er pålagt ESCB efter traktaterne og statutten for ESCB og ECB
 —
 rette henstillinger og afgive udtalelser.
 34.2 ECB kan træffe afgørelse om at offentliggøre sine afgørelser, henstillinger og udtalelser.
 34.3. Inden for de grænser og på de vilkår, der vedtages af Rådet efter fremgangsmåden i artikel 41, skal ECB være berettiget til at pålægge foretagender bøder eller tvangsbøder i tilfælde af manglende opfyldelse af forpligtelser i henhold til dens forordninger og afgørelser.
 Artikel 35
 Domstolskontrol mv.
 35.1. ECB's handlinger eller undladelser bedømmes eller fortolkes af Den Europæiske Unions Domstol i de tilfælde og på de vilkår, der er fastlagt i traktaterne. ECB kan anlægge sag i de tilfælde og på de vilkår, der er fastlagt i traktaterne.
 35.2. Tvister mellem ECB på den ene side og dens kreditorer, debitorer eller nogen anden person på den anden side afgøres af de kompetente nationale domstole, medmindre Den Europæiske Unions Domstol er tillagt kompetence.
 35.3. ECB er ansvarlig efter artikel 340 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. De nationale centralbanker er ansvarlige efter deres respektive nationale lovgivning.
 35.4. Den Europæiske Unions Domstol har kompetence til at træffe afgørelse i henhold til en voldgiftsklausul, som indeholdes i en af ECB eller en på ECB's vegne indgået offentligretlig eller privatretlig aftale.
 35.5. ECB's afgørelse om at indbringe en sag for Den Europæiske Unions Domstol skal træffes af Styrelsesrådet.
 35.6. Den Europæiske Unions Domstol har kompetence til at træffe afgørelse i tvister vedrørende de nationale centralbankers opfyldelse af deres forpligtelser i henhold til traktaterne og denne statut. Hvis ECB finder, at en national centralbank har undladt at opfylde en af sine forpligtelser i henhold til traktaterne og denne statut, skal den fremsætte en begrundet udtalelse efter at have givet den nationale centralbank lejlighed til at fremsætte sine bemærkninger. Retter den pågældende nationale centralbank sig ikke efter den fremsatte udtalelse inden for den frist, der er fastsat af ECB, kan denne indbringe sagen for Den Europæiske Unions Domstol.
 Artikel 36
 Personale
 36.1. Styrelsesrådet fastsætter på forslag af direktionen ansættelsesvilkårene for ECB's ansatte.
 36.2. Den Europæiske Unions Domstol har kompetence til at træffe afgørelse i enhver tvist mellem ECB og dens ansatte inden for de rammer og på de betingelser, der er fastsat i ansættelsesvilkårene.
 Artikel 37 (tidl. artikel 38)
 Tavshedspligt
 37.1. Medlemmerne af de besluttende organer og ECB's og de nationale centralbankers ansatte er — selv efter at deres hverv er ophørt — forpligtet til ikke at give oplysning om forhold, som ifølge deres natur er tjenestehemmeligheder.
 37.2. Personer med adgang til oplysninger, der er omfattet af EU-lovgivning, der pålægger tavshedspligt, er underlagt denne lovgivning.
 Artikel 38 (tidl. artikel 39)
 Underskriftsberettigede
 ECB tegnes over for tredjemand af formanden eller to direktionsmedlemmer eller to af ECB's ansatte, som af formanden er behørigt bemyndiget til at underskrive på ECB's vegne.
 Artikel 39 (tidl. artikel 40)
 Privilegier og immuniteter
 ECB nyder på medlemsstaternes område de privilegier og immuniteter, der er nødvendige for udførelsen af


text:
dens opgaver, på de vilkår, der er fastsat i protokollen vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter.
 KAPITEL VIII
 PROCEDURE FOR ÆNDRING AF STATUTTEN OG SUPPLERENDE FORSKRIFTER
 Artikel 40 (tidl. artikel 41)
 Forenklet ændringsprocedure
 40.1. I overensstemmelse med artikel 129, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde kan artikel 5.1, 5.2, 5.3, 17, 18, 19.1, 22, 23, 24, 26, 32.2, 32.3, 32.4, 32.6, artikel 33.1, litra a) og artikel 36 i denne statut ændres af Europa-Parlamentet og Rådet, der træffer afgørelse efter den almindelige lovgivningsprocedure enten efter henstilling fra ECB og efter høring af Kommissionen eller på forslag af Kommissionen og efter høring af ECB.
 40.2. Artikel 10.2 kan ændres ved en afgørelse truffet af Det Europæiske Råd med enstemmighed enten på grundlag af en henstilling fra ECB og efter høring af Europa-Parlamentet og Kommissionen eller på grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter høring af Europa-Parlamentet og ECB. Disse ændringer træder først i kraft, når medlemsstaterne har godkendt dem i overensstemmelse med deres respektive forfatningsmæssige bestemmelser.
 40.3. En henstilling fra ECB i medfør af denne artikel kræver enstemmig afgørelse truffet af Styrelsesrådet.
 Artikel 41 (tidl. artikel 42)
 Supplerende forskrifter
 I overensstemmelse med artikel 129, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde skal Rådet enten på forslag af Kommissionen og efter høring af Europa-Parlamentet og ECB eller efter en henstilling fra ECB og efter høring af Europa-Parlamentet og Kommissionen vedtage de bestemmelser, der er nævnt i artikel 4, 5.4, 19.2, 20, 28.1, 29.2, 30.4 og 34.3 i denne statut.
 KAPITEL IX
 OVERGANGSBESTEMMELSER OG ANDRE BESTEMMELSER FOR ESCB
 Artikel 42 (tidl. artikel 43)
 Almindelige bestemmelser
 42.1. En dispensation som omhandlet i artikel 139 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde indebærer, at følgende artikler i denne statut ikke påfører den berørte medlemsstat nogen rettigheder eller forpligtelser: 3, 6, 9.2, 12.1, 14.3, 16, 18, 19, 20, 22, 23, 26.2, 27, 30, 31, 32, 33, 34 og 49.
 42.2. Centralbankerne i medlemsstater med dispensation som omhandlet i nævnte traktats artikel 139, bevarer deres beføjelser på den monetære politiks område i henhold til national lovgivning.
 42.3. I overensstemmelse med nævnte traktats artikel 139 forstås ved »medlemsstater«»medlemsstater, der har euroen som valuta,« i følgende artikler i denne statut: 3, 11.2 og 19.
 42.4. Ved »nationale centralbanker« forstås »centralbanker i medlemsstater, der har euroen som valuta,« i følgende artikler i denne statut: 9.2, 10.2, 10.3, 12.1, 16, 17, 18, 22, 23, 27, 30, 31, 32, 33.2 og 49.
 42.5. Ved »indehavere af kapitalandele« forstås »centralbankerne i medlemsstater, der har euroen som valuta,« i artikel 10.3 og 33.1.
 42.6. Ved »ECB's indskudte kapital« forstås »ECB's kapital indskudt af centralbankerne i medlemsstater, der har euroen som valuta,« i artikel 10.3 og 30.2.
 Artikel 43 (tidl. artikel 44)
 Overgangsopgaver for ECB
 ECB overtager de af EMI's tidligere opgaver, jf. artikel 141, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, der som følge af dispensationer for en eller flere medlemsstater fortsat skal udføres efter euroens indførelse.
 ECB yder rådgivning i forbindelse med forberedelsen af


text:
ophævelsen af de dispensationer, der er fastsat i nævnte traktats artikel 140.
 Artikel 44 (tidl. artikel 45)
 ECB's Generelle Råd
 44.1. Med forbehold af artikel 129, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde nedsættes Det Generelle Råd som ECB's tredje besluttende organ.
 44.2. Det Generelle Råd består af formanden og næstformanden for ECB samt af cheferne for de nationale centralbanker. De øvrige medlemmer af direktionen kan deltage i møderne i Det Generelle Råd uden stemmeret.
 44.3. Det Generelle Råds ansvarsområder er anført i deres helhed i artikel 46 i denne statut.
 Artikel 45 (tidl. artikel 46)
 Forretningsorden for Det Generelle Råd
 45.1. Formanden eller i dennes fravær næstformanden for ECB leder møderne i ECB's Generelle Råd.
 45.2. Formanden for Rådet og et medlem af Kommissionen kan deltage i møderne i Det Generelle Råd uden stemmeret.
 45.3. Formanden forbereder møderne i Det Generelle Råd.
 45.4. Uanset artikel 12.3 fastsætter Det Generelle Råd selv sin forretningsorden.
 45.5. Sekretariat for Det Generelle Råd stilles til rådighed af ECB.
 Artikel 46 (tidl. artikel 47)
 Det Generelle Råds ansvarsområder
 46.1. Det Generelle Råd skal
 —
 udføre de opgaver, der er omhandlet i artikel 43
 —
 bidrage til de rådgivende funktioner, der er omhandlet i artikel 4 og 25.1.
 46.2. Det Generelle Råd skal bidrage til:
 —
 indsamlingen af statistisk information som omhandlet i artikel 5
 —
 ECB's beretninger som omhandlet i artikel 15
 —
 udarbejdelsen af de regler, der er nødvendige for anvendelsen af artikel 26, som omhandlet i artikel 26.4
 —
 vedtagelsen af alle andre foranstaltninger, der er nødvendige for anvendelsen af artikel 29, som omhandlet i artikel 29.4
 —
 fastsættelsen af ansættelsesvilkårene for ECB's ansatte, som omhandlet i artikel 36.
 46.3. Det Generelle Råd skal bidrage til de nødvendige forberedelser med henblik på den uigenkaldelige fastlåsning af vekselkurserne for valutaerne i medlemsstater med dispensation over for euroen, som omhandlet i artikel 140, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.
 46.4. Det Generelle Råd underrettes af formanden for ECB om Styrelsesrådets afgørelser.
 Artikel 47 (tidl. artikel 48)
 Overgangsbestemmelser vedrørende ECB's kapital
 I medfør af artikel 29.1 skal hver enkelt af de nationale centralbanker tildeles en vægt i fordelingsnøglen for kapitalindskuddet i ECB. Uanset artikel 28.3 skal centralbankerne i medlemsstater med dispensation ikke indbetale deres kapitalandele, medmindre Det Generelle Råd med et flertal, der udgør mindst to tredjedele af ECB's indskudte kapital og repræsenterer mindst halvdelen af indehaverne af kapitalandele, træffer afgørelse om, at der skal indbetales en minimumsprocentdel som bidrag til ECB's driftsudgifter.
 Artikel 48 (tidl. artikel 49)
 Senere indbetaling af kapital, reserver og hensættelser i ECB
 48.1. En centralbank i en medlemsstat, hvis dispensation er blevet ophævet, skal indbetale sin kapitalandel i ECB i samme omfang som centralbankerne i andre medlemsstater, der har euroen som valuta, og overføre valutareserveaktiver til ECB i overensstemmelse med artikel 30.1. Det beløb, der skal overføres, fastsættes ved at gange euroværdien, beregnet efter de gældende vekselkurser, af de valutareserveaktiver, som allerede er blevet overført til ECB i overensstemmelse med artikel 30.1, med forholdet mellem


text:
antallet af kapitalandele indskudt af den pågældende nationale centralbank og antallet af kapitalandele, der allerede er indbetalt af de øvrige nationale centralbanker.
 48.2. Ud over den indbetaling, der skal foretages i medfør af artikel 48.1, skal den pågældende centralbank bidrage til ECB's reserver, til de hensættelser, der svarer til reserver, samt til de beløb, der stadig skal afsættes til reserver og hensættelser svarende til saldoen på resultatopgørelsen pr. 31. december i året forud for ophævelsen af dispensationen. Det beløb, der skal bidrages med, fastsættes ved at gange omfanget af reserverne, som defineret ovenfor og som fastslået på den godkendte balance for ECB, med forholdet mellem antallet af kapitalandele betalt af den pågældende centralbank og antallet af kapitalandele, der allerede er indbetalt af de øvrige centralbanker.
 48.3. Når en eller flere stater bliver medlemmer og deres respektive centralbanker bliver en del af ESCB, sker der automatisk en udvidelse af ECB's kapital og en forhøjelse af grænsen for, hvor store valutareserveaktiver der kan overføres til ECB. Udvidelsen/forhøjelsen fastsættes ved at gange de respektive på det tidspunkt gældende beløb med forholdet i den udvidede fordelingsnøgle for kapitalindskud mellem de tilkommende nationale centralbankers vægt og vægten af de nationalbanker, der allerede er medlemmer af ESCB. Den enkelte centralbanks vægt i fordelingsnøglen for kapitalindskud beregnes i analogi med artikel 29.1, og i henhold til artikel 29.2. De referenceperioder, der skal anvendes for de statistiske data, skal være de samme, som er blevet anvendt ved den seneste femårlige justering af vægten i henhold til artikel 29.3.
 Artikel 49 (tidl. artikel 52)
 Omveksling af pengesedler i medlemsstaternes valutaer
 Efter den uigenkaldelige fastlåsning af vekselkurserne i henhold til artikel 140, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde træffer Styrelsesrådet de nødvendige foranstaltninger med henblik på at sikre, at pengesedler udstedt i valutaer med uigenkaldeligt fastlåste vekselkurser omveksles af de nationale centralbanker til deres respektive pariværdier.
 Artikel 50 (tidl. artikel 53)
 Anvendelse af overgangsbestemmelserne
 Såfremt og så længe der er medlemsstater med dispensation, finder artikel 42-47 anvendelse.


text:
 Avis juridique important
 |
 21994A1223(14)
 Multilaterale forhandlinger i Uruguay-rundens (1986 - 1994) - Bilag 1 - Bilag IA - Aftale om subsidier og udligningsforanstaltninger (WTO-GATT 1994) WTO-"GATT 1994"
 EF-Tidende nr. L 336 af 23/12/1994 s. 0156 - 0183 den finske specialudgave: kapitel 11 bind 38 s. 0158 den svenske specialudgave: kapitel 11 bind 38 s. 0158
 AFTALE OM SUBSIDIER OG UDLIGNINGSFORANSTALTNINGER MEDLEMMERNE ER BLEVET ENIGE OM FOELGENDE:DEL I GENERELLE BESTEMMELSER Artikel 1Definition af subsidier1.1. I denne aftale anses subsidier for at foreligge, hvis:a) 1) statslige eller offentlige organer paa et medlems omraade (i denne aftale benaevnt »staten«) yder et finansielt bidrag, dvs. hvor:i) statslig praksis indebaerer direkte overfoersel af midler (f.eks. tilskud, laan og indskud af egenkapital), mulige direkte overfoersler af midler eller forpligtelser (f.eks. laanegarantier);ii) statsindtaegter, der ellers er betalbare, opkraeves ikke eller der gives afkald herpaa (f.eks. skatteincitamenter, saasom skattegodtgoerelser (1);iii) staten leverer varer eller tjenesteydelser ud over den generelle infrastruktur eller indkoeber varer;iv) staten indbetaler midler til en finansierings mekanisme eller overdrager til eller paalaegger et privat organ at varetage en eller flere af den type funktioner, der er omhandlet, i nr. i)-iii), og som normalt ville paahvile staten, og den paagaeldende praksis afviger ikke reelt fra den praksis, der normalt foelges af staten;eller2) der foreligger en eller anden form for indkomst- eller prisstoette som omhandlet i artikel XVI i GATT 1994,ogb) der opnaas herved en fordel.1.2. Subsidier, som defineret i stk. 1, er omfattet af bestemmelserne i del II og er alene omfattet af bestemmelserne i del III eller V, hvis de paagaeldende subsidier er specifikke i henhold til artikel 2.Artikel 2Specificitet2.1. For at fastslaa, om subsidier, som defineret i artikel 1, stk. 1, er specifikke for en virksomhed eller en erhvervsgren eller en gruppe af virksomheder eller erhvervsgrene (i denne aftale benaevnt »visse virksomheder«) inden for den subsidieydende myndigheds jurisdiktion, gaelder foelgende principper:a) Naar den subsidieydende myndighed eller den lovgivning, i henhold til hvilken den subsidieydende myndighed udoever sin virksomhed, udtrykkeligt begraenser adgangen til subsidier til kun at omfatte visse virksomheder, er saadanne subsidier specifikke.b) Naar den subsidieydende myndighed eller den lovgivning, i henhold til hvilken den subsidieydende myndighed udoever sin virksomhed, fastsaetter objektive kriterier eller betingelser (2) for, hvem der er berettiget til at opnaa subsidier og for stoerrelsen heraf, er der ikke tale om specificitet, forudsat at stoetteberettigelsen opnaas automatisk og de paagaeldende kriterier og betingelser overholdes strengt. Kriterierne eller betingelserne skal klart fremgaa af love, forskrifter eller andre officielle dokumenter, saaledes at de let kan kontrolleres.c) Skulle der vaere grund til at antage, at subsidier er specifikke, uanset at de ved anvendelsen af de principper, der er fastlagt i litra a) og b), ser ud til ikke at vaere det, kan andre faktorer tages i betragtning. Der er tale om foelgende: et subsidieprogram anvendes af et begraenset antal virksomheder eller anvendes i overvejende grad af visse virksomheder, der ydes uforholdsmaessigt store subsidier til visse virksomheder og den maade, hvorpaa den subsidieydende myndighed har udoevet sine skoensbefoejelser ved beslutningen om at yde


text: subsidier (3). Ved anvendel sen af dette afsnit tages der hensyn til, i hvor hoej grad der er tale om diversificering af den oekonomiske aktivitet inden for den subsidieydende myndigheds jurisdiktion, og hvor laenge subsidieprogrammet har vaeret i anvendelse.2.2. Subsidier, som er begraenset til at omfatte et begraenset antal virksomheder i et naermere bestemt geografisk omraade inden for den subsidieydende myndigheds jurisdiktion, er specifikke.2.3. Alle subsidier, der er omfattet af artikel 3, anses for specifikke.2.4. Afgoerelser om specificitet i henhold til denne artikel dokumenteres tydeligt paa grundlag af positivt bevismaterialer.DEL II FORBUDTE SUBSIDIER Artikel 3Forbud3.1. Bortset fra bestemmelserne i aftalen om landbrug er foelgende subsidier, som defineret i artikel 1, forbudt:a) subsidier, som retligt eller faktisk (4), enten udelukkende eller som en af flere andre betingelser, er betinget af eksportresultater, herunder de i bilag I anfoerte eksempler (5);b) subsidier, der enten udelukkende eller som en af flere andre betingelser er betinget af anvendelsen af indenlandske varer fremfor indfoerte varer.3.2. Et medlem hverken yder eller opretholder de subsidier, der er omhandlet i stk. 1.Artikel 4Retsmidler4.1. Har et medlem grund til at formode, at et andet medlem yder eller opretholder forbudte subsidier, kan foerstnaevnte medlem anmode om raadslagninger med et saadant andet medlem.4.2. En anmodning om raadslagninger i henhold til stk. 1 skal indeholde en redegoerelse for foreliggende bevismateriale vedroerende forekomsten og arten af de paagaeldende subsidier.4.3. Ved modtagelsen af en anmodning om raadslagninger i henhold til stk. 1 skal det medlem, der formodes at yde eller opretholde de paagaeldende subsidier, hurtigst muligt indlede saadanne raadslagninger. Det er formaalet med raadslagningerne at klarlaegge de faktiske omstaendigheder og at naa til en loesning ved faelles overenskomst.4.4. Lykkes det ikke parterne at naa til en loesning ved faelles overenskomst inden for en frist paa 30 dage (6) efter anmodning om raadslagninger, kan ethvert medlem, der er part i saadanne raadslagninger, indbringe sagen for Tvistbilaeggelsesorganet med henblik paa omgaaende nedsaettelse af et panel, medmindre Tvistbilaeggelsesorganet ved enstemmighed beslutter ikke at nedsaette et panel.4.5. Naar panelet er oprettet kan det anmode om bistand fra den permanente ekspertgruppe (7) med hensyn til spoergsmaalet om, hvorvidt den paagaeldende foranstaltning er en forbudt subsidieordning. Paa anmodning gennemgaar panelet omgaaende bevismaterialet vedroerende forekomsten og arten af den paagaeldende foranstaltning, og det giver det medlem, der anvender eller opretholder foranstaltningen, lejlighed til at paavise, at denne ikke er en forbudt subsidieordning. Den permanente ekspertgruppe aflaegger beretning til panelet inden for en frist, der fastsaettes af panelet. Den permanente ekspertgruppes konklusioner vedroerende spoergsmaalet om, hvorvidt den paagaeldende foranstaltning er en forbudt subsidieordning eller ej, godtages af panelet uden aendring.4.6. Panelet aflaegger endelig beregning til parterne i tvisten. Beretningen rundsendes til alle medlemmer inden for en frist paa 90 dage fra tidspunktet for sammensaetningen af panelet og fastsaettelsen af dets kommissorium.4.7. Fastslaas det, at den paagaeldende foranstaltning, er en forbudt subisdieordning, henstiller panelet, at det subsidieydende medlem omgaaende traekker ordningen tilbage. Panelet fastsaetter i den forbindelse i sin henstilling en frist, inden for hvilken foranstaltningen skal traekkes tilbage.4.8. Inden 30 dage efter udsendelsen


text: af panelets beretning til alle medlemmer, godkendes den af Tvistbilaeggelsesorganet, medmindre en af parterne i tvisten formelt meddeler Tvistbilaeggelsesorganet, at den har besluttet at appellere sagen, eller Tvistbilaeggelsesorganet beslutter enstemmigt ikke at godkende beretningen.4.9. Indbringes en panelberetning for appelorganet, traeffer dette afgoerelse inden for en frist paa 30 dage fra den dato, paa hvilken den paagaeldende part i tvisten formelt meddelte, at den agtede at appellere sagen. Finder appelorganet, at det ikke kan aflaegge beretning inden for 30 dage, meddeler det skriftligt Tvistbilaeggelsesorganet grundene til forsinkelsen og angiver samtidigt inden for hvilken frist, det forventer at kunne aflaegge beretning. Sagsbehandlingen maa under ingen omstaendigheder overstige 60 dage. Appelorganets beretning godkendes af Tvistbilaeggelsesorganet og accepteres ubetinget af parterne i tvisten, medmindre Tvistbilaeggelsesorganet enstemmigt beslutter ikke at godkende appelorganets beretning inden for en frist paa 20 dage efter udsendelsen heraf til medlemmerne (8).4.10. Foelges Tvistbilaeggelsesorganets henstilling ikke inden for den frist, som panelet har fastsat, og som loeber fra tidspunktet for godkendelsen af panelets eller appelorganets beretning, bemyndiger Tvistbilaeggelsesorganet det medlem, der har indgivet klage, til at traeffe passende (9) modforholdsregler, medmindre Tvistbilaeggelsesorganet enstemmigt beslutter at afvise anmodningen herom.4.11. Anmoder en part i tvisten om voldgift i henhold til artikel 22, stk. 6, i forstaaelsen vedroerende reglerne og procedurerne for tvistbilaeggelse, afgoer voldgiftsdommeren, om modforholdsreglerne er passende (10).4.12. Med undtagelse af de frister, der udtrykkeligt er foreskrevet i denne artikel, gaelder for tvister, der behandles i medfoer af denne artikel, at de frister, der er gaeldende for behandlingen af saadanne tvister i henhold til forstaaelsen vedroerende reglerne og procedurerne for tvistbilaeggelse, nedsaettes til det halve af det deri foreskrevne.DEL III SUBSIDIER OVERFOR HVILKE DER KAN TRAEFFES MODFORANSTALTNINGER Artikel 5Skadelige virkningerIntet medlem boer gennem anvendelsen af subsidier, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1 og 2, skade andre medlemmers interesser, dvs.:a) foraarsage skade for en indenlandsk erhvervsgren (11) i et andet medlems omraade;b) foraarsage ophaevelse eller forringelse af fordele, der direkte eller indirekte tilfalder andre medlemmer i henhold til GATT 1994, navnlig fordele hidroerende fra indroemmelser, der er bundet i henhold til artikel II i GATT 1994 (12);c) i alvorlig grad skade et andet medlems interesser (13).Denne artikel gaelder ikke for subsidier, der opretholdes for landbrugsprodukter, som omhandlet i artikel 13 i aftalen om langbrug.Artikel 6Alvorlig skade6.1. Alvorlig skade som omhandlet i artikel 5, litra c), anses for at foreligge, naar:a) den samlede vaerdi af subsidierne (14) til en vare overstiger 5 % (15),b) der ydes subsidier til daekning af en erhvervsgrens driftstab,c) der ydes subsidier til daekning af en virksomheds driftstab, bortset fra ikke-tilbagevendende engangsforanstaltninger, som ikke kan gentagnes for den paagaeldende virksomhed, og som blot ydes for at vinde tid til at finde loesninger paa lang sigt og undgaa akutte sociale problemer,d) der er tale om direkte eftergivelse af gaeld, dvs. eftergivelse af gaeld til staten og tilskud til daekning af tilbagebetaling af gaeld (16).6.2. Uanset bestemmelserne i stk. 1 foreligger der ikke alvorlig skade, hvis det subsidieydende medlem paaviser, at de paagaeldende subsidier ikke har givet anledning til nogen


text: af de virkninger, der er opregnet i stk. 3.6.3. Alvorlig skade som omhandlet i artikel 5, litra c), kan opstaa i alle tilfaelde, hvor et eller flere foelgende forhold goer sig gaeldende:a) subsidierne har den virkning, at indfoerelsen af samme vare fra et andet medlem til det subsidieydende medlems marked fortraenges eller hindres;b) subsidierne har den virkning, at udfoerslen af samme vare fra et andet medlem til et tredjelands marked fortraenges eller hindres;c) subisiderne har den virkning, at den subsidierede vare udbydes til en pris, der er vaesentligt lavere end et andet medlems pris for samme vare paa samme marked, eller de er en vaesentlig hindring for prisforhoejelser, giver anledning til pristryk eller salgstilbagegang paa samme marked;d) subsidierne har den virkning, at det subsidieydende medlem oeger sin andel af verdensmarkedet for bestemte subsidierede raavarer eller raastoffer (17) sammenholdt med den gennemsnitlige andel, det havde i de forudgaaende tre aar, og denne foroegelse foelger en konsekvent udviklingslinje i en periode, hvor der er ydet subsidier.6.4. Med henblik paa stk. 3, litra b), indbefatter fortraengningen eller hindringen af udfoerslen tilfaelde, hvor det, med forbehold af bestemmelserne i stk. 7, er blevet paavist, at der har vaeret tale om en aendring i de relative markedsandele til ulempe for samme vare, hvortil der ikke ydes subsidier (inden for en behoerigt repraesentativ periode, som er tilstraekkelig til at paavise en klar tendens i markedsudviklingen for den paagaeldende vare, under normale omstaendigheder mindst et aar). En »aendring i de relative markedsandele« omfatter enhver af foelgende situationer: (a) en foroegelse af markedsandelen for den subsidierede vare, (b) markedsandelen for den subsidierede vare er konstant under omstaendigheder, hvor den ellers ville vaere faldet, hvis der ikke ydedes subsidier, (c) markedsandelen for den subsidierede vare falder, men i et langsommere tempo, end det ellers ville have vaeret tilfaeldet, hvis der ikke ydedes subsidier.6.5. Med henblik paa stk. 3, litra c), indbefatter prisunderbud tilfaelde, hvor saadanne prisunderbud er blevet paavist ved en sammenligning af priserne paa den subsidierede vare med priserne paa samme vare, hvortil der ikke ydes subsidier, og som leveres til samme marked. Sammenligningen finder sted i samme handelsled og paa sammenlignende tidspunkter, idet der tages behoerigt hensyn til alle andre faktorer, der paavirker prisernes sammenlignelighed. Er en saadan direkte sammenligning imidlertid ikke mulig, kan forekomsten af prisunderbud paavises paa grundlag af eksportenhedsvaerdier.6.6. Med forbehold af bestemmelserne i bilag V, punkt 3, stiller hvert medlem paa det marked, hvor der paastaas at vaere forvoldt alvorlig skade, alle relevante oplysninger, som kan tilvejebringes vedroerende aendringer i markedsandele for parterne i en tvist samt vedroerende priserne paa de paagaeldende varer, til raadighed for parterne i en saadan tvist, som opstaar i henhold til artikel 7, og for det panel, der nedsaettes i medfoer af artikel 7, stk. 4.6.7. Foreligger en af foelgende omstaendigheder (18) i den relevante periode, er der ikke tale om fortraengning eller hindring med deraf foelgende alvorlige skade i henhold til stk. 3:a) forbud eller restriktioner vedroerende udfoerslen af samme vare fra det medlem, der har indgivet


text: klage, eller vedroerende indfoerslen fra dette medlem til det paagaeldende marked i et tredjeland;b) hvis en importerende regering, der har et handelsmonopol eller statshandelsmonopol med den paagaeldende vare, af ikke-erhvervsmaessige grunde beslutter at flytte indfoerslen fra det medlem, der har indgivet klage, til et eller flere andre lande;c) naturkatastrofer, strejker, transportforstyrrelser eller anden force majeure, som i vaesentlig grad paavirker produktion, kvalitet, maengder eller priser paa den vare, der er diponibel for udfoersel fra det medlem, der har indgivet klage;d) ordninger, der begraenser udfoerslen fra det medlem, der har indgivet klage;e) frivillig nedskaering af de maengder af den paagaeldende vare, der er disponible for udfoersel fra det medlem, der har indgivet klage (herunder bl.a. en situation, hvor firmaer i det klagende medlems omraade autonomt har omdirigeret udfoerslen af den paagaeldende vare til nye markeder);f) undladelse af at opfylde standarder og andre kontrolforskrifter i importlandet.6.8. Foreligger der ikke saadanne omstaendigheder, som er anfoert i stk. 7, fastslaas det, om der forvoldes alvorlig skade, paa grundlag af de oplysninger, som er indgivet til eller indhentet af panelet, herunder oplysninger, der er indgivet i overensstemmelse med bestemmelserne i bilag V.6.9. Denne artikel gaelder ikke for subsidier, der opretholdes paa landbrugsprodukter, som omhandlet i artikel 13 i aftalen om landbrug.Artikel 7Retsmidler7.1. Har et medlem grund til at formode, at nogen af de subsidier, der er omhandlet i artikel 1, og som ydes eller opretholdes af et andet medlem, skader foerstnaevnte medlems indenlandske erhvervsgren, ophaever eller forringer rettigheder eller giver anledning til alvorlige skade, kan det paagaeldende medlem anmode om raadslagninger med et saadant andet medlem, jf. dog undtagelsesbestemmelserne i artikel 13 i aftalen om landbrug.7.2. Den anmodning om raadslagninger i henhold til stk. 1 skal indeholde en redegoerelse for det bevismateriale, der foreligger vedroerende (a) forekomsten og arten af de paagaeldende subsidier og (b) den skade, der er paafoert den indenlandske erhvervsgren, eller den ophaevelse eller forringelse af rettigheder eller alvorlige skade (19), som det medlem, der har anmodet om raadslagninger, har lidt.7.3. Ved modtagelsen af en anmodning om raadslagninger i henhold til stk. 1 skal det medlem, der formodes at yde eller opretholde de paagaeldende subsidier, hurtigst muligt indlede saadanne raadslagninger. Det er formaalet med raadslagningerne at klarlaegge de faktiske omstaendigheder og at naa til den loesning ved faelles overenskomst.7.4. Lykkes det ikke parterne at naa til en loesning ved faelles overenskomst inden for en frist paa 60 dage (20), kan ethvert medlem, der er part i saadanne raadslagninger, indbringe sagen for Tvistbelaeggelsesorganet med henblik paa nedsaettelse af et panel. Inden for en frist paa 15 dage fra nedsaettelsen af panelet traeffes der beslutning om dets sammensaetning og kommissorium.7.5. Panelet undersoeger sagen og aflaegger endelig beretning til parterne i tvisten. Beretningen rundsendes til alle medlemmer inden for en frist paa 120 dage fra tidspunktet for sammensaetningen af panelet og fastsaettelsen at dets kommissorium.7.6. Inden 30 dage efter udsendelsen af panelets beretning til alle medlemmer, godkendes den af Tvistbilaeggelsesorganet (21), medmindre en af parterne i tvisten formelt meddeler Tvistbilaeggelsesorganet, at den har besluttet at


text: appellere sagen, eller Tvistbilaeggelsesorganet beslutter enstemmigt ikke at godkende beretningen.7.7. Indbringes en panelberetning for appelorganet, traeffer dette afgoerelse inden for en frist paa 60 dage fra den dato, paa hvilken den paagaeldende part i tvisten formelt meddelte, at den agtede at appellere sagen. Finder appelorganet, at det ikke kan aflaegge beretningen inden for 60 dage, meddeler det skriftligt Tvistbilaeggelsesorgan grundene til forsinkelse og angiver samtidigt inden for hvilken frist, det forventer at kunne aflaegge beretning. Sagsbehandlingen maa under ingen omstaendigheder overstige 90 dage. Appelorganets beretning godkendes af Tvistbilaeggelsesorganet og accepteres ubetinget af parterne i tvisten, medmindre Tvistbilaeggelsesorganet enstemmigt beslutter ikke at godkende appelorganets beretning inden for en frist paa 20 dage efter udsendelsen heraf til medlemmerne (22).7.8. Godkendes et panels eller et appelorgans beretning, og fastslaas det heri, at subsidier har skadet et andet medlems interesser, som omhandlet i artikel 5, tager det medlem, der yder eller opretholder saadanne subsidier, passende skridt til at afhjaelpe de skadelige virkninger eller subsidieordningen ophaeves.7.9. Har det paagaeldende medlem ikke taget passende skridt til at afhjaelpe de skadelige virkninger eller til at ophaeve subsidieordningen inden for seks maaneder fra den dato, paa hvilken Tvistbilaeggelsesorganet godkender panelets eller appelorganets beretning, og opnaas der ikke enighed om kompensation, bemyndiger Tvistbilaeggelseorganet det medlem, der har indgivet klage, til at traeffe modforholdsregler, som staar i et rimeligt forhold til omfanget og arten af de skadelige virkninger, der er fastslaaet, medmindre Tvistbilaeggelsesorganet enstemmigt beslutter af afvise anmodningen.7.10. Anmoder en part i tvisten om voldgift i henhold til artikel 22, stk. 6, i forstaaelsen vedroerende reglerne og procedurerne for tvistbilaeggelse, afgoer voldgiftsdommeren, og modforholdsreglerne staar i et rimeligt forhold til omfanget og arten af de skadelige virkninger, der er fastslaaet.DEL VI IKKE-RETSSTRIDIGE SUBSIDIER Artikel 8Identifikation af ikke-retslige subsidier8.1. Foelgende subsidier anses for ikke-retsstridige (22):a) subsidier, der ikke er specifikke, som omhandlet i artikel 2;b) subsidier, der er specifikke, som omhandlet i artikel 2, men som opfylder alle de betingelser, der er fastsat i stk. 2, litra a), b) eller c).8.2. Uanset bestemmelserne i del III og V er foelgende ikke-retsstridige subsidier:a) stoette til forskningsaktiviteter, der varetages af firmaer eller af hoejere laereanstalter eller forskningsinstitutioner paa grundlag af kontrakter med firmaer, hvis: (23) (24) (25)stoetten ikke daekker (26) mere end 75 % af omkostningerne ved industriel forskning (27) eller 50 % af omkostningerne ved udviklingsaktiviteter i den praekompetitive fase (28) (29)og forudsatte at den paagaeldende stoette begraenses til udelukkende at omfatte:i) personaleomkostninger (forskere, teknikere og andet personale, der udelukkende er beskaeftiget inden for forskningsaktiviteterne);ii) omkostninger til instrumenter, udstyr, grund og bygninger, der udelukkende og permanent (undtagen ved afhaendelse paa et kommercielt grundlag) anvendes til forskningsaktiviteterne;iii) omkostninger i forbindelse med raadgivning og tilsvarende tjenesteydelser, som udelukkende vedroerer forskningsaktiviteterne, herunder indkoebt forskning, teknisk indsigt, patenter osv.;iv) yderligere generalomkostninger, der direkte paaloeber som foelge af forskningsaktiviteterne;v) andre loebende omkostninger (til materialer, forsyninger og lignende), der direkte paaloeber som foelge af forskningsaktiviteterne.b) stoette til ugunstigt stillede regioner inden for et medlems omraade, som ydes i medfoer af en generel ramme for regionaludvikling (30), og som


text: ikke er specifik (som omhandlet i artikel 2) inden for stoetteberettigede regioner, forudsat at:i) hver ugunstigt stillet region skal vaere et klart afgraenset, sammenhaengende geografiske omraade med en definerbar oekonomisk og administrativ identitet;ii) regionen anses for ugunstigt stillet paa grundlag af neutrale og objektive kriterier (31), hvoraf det fremgaar, at regionens vanskeligheder skyldes andet og mere end midlertidige omstaendigheder; saadanne kriterier skal klart fremgaa af love, forskrifter eller andre officielle dokumenter, saaledes at de let kan kontrolleres;iii) kriterierne skal indeholde et maal for oekonomisk udvikling, som fastlaegges paa grundlag af mindst én af foelgende faktorer;- enten indkomst per capita eller husstandsindkomst per capita eller BNP per capita, som ikke maa vaere hoejere end 85 % af gennemsnittet for det paagaeldende omraade,- en arbejdsloeshedsprocent, som skal vaere mindst 110 % af gennemsnittet for det paagaeldende omraade, maalt over en treaarig periode; et saadant maal kan imidlertid vaere sammensat og indbefatte andre faktorer.c) stoette til at fremme tilpasningen af eksisterende anlaeg (32) til nye miljoekrav, der indfoeres ved lov og/eller forskrifter, hvorved firmaerne paalaegges stoerre finansielle byrder, forudsat at stoetten:i) er en engangsforeteelse, som ikke gentages,ii) er begraenset til 20 % af tilpasningsomkostningerne,iii) ikke daekker omkostningerne ved udskiftning og drift af de anlaeg, hvortil der ydes stoette, idet saadanne omkostninger i fuldt omfang baeres af firmaerne,iv) er direkte knyttet til og staar i et rimeligt forhold til et firmas nedbringelse af gener og forurening og ikke daekker saadanne omkostningsbesparelser ved produktionen, som maatte opnaas, ogv) kan opnaas af alle firmaer, der kan tage det nye udstyr og/eller de nye produktionsprocesser i brug.8.3. Ivaerksaettelsen af et subsidieprogram, for hvilket bestemmelserne i stk. 2 paaberaabes, anmeldes paa forhaand til udvalget i henhold til bestemmelserne i del VII. En saadan anmeldelse skal vaere tilstraekkelig detaljeret til at sikre, at andre medlemmer kan vurdere, om programmet er i overenstemmelse med de betingelser og kriterier, der er fastlagt i de relevante bestemmelser i stk. 2. Medlemmerne indgiver ogsaa aarlige ajourfoeringer af saadanne anmeldelser til udvalget, navnlig ved meddelelse af oplysninger om de samlede udgifter til hvert program og om eventuelle aendringer af programmet. Andre medlemmer har ret til at anmode om oplysninger om enkeltsager for ydelse af subsidier i henhold til et anmeldt program (33).8.4. Paa anmodning fra et medlem undersoeger sekretariatet en anmeldelse, der er indgivet i medfoer af stk. 3, og det kan om noedvendigt anmode om yderligere oplysninger fra det subsidieydende medlem vedroerende det anmeldte program, som er taget op til undersoegelse. Sekretariatet indberetter undersoegelsesresultaterne til udvalget. Paa anmodning undersoeger udvalget omgaaende sekretariatets undersoegelsesresultater (eller selve anmeldelsen, hvis sekretariatet ikke er blevet anmodet om at foretage en undersoegelse) med henblik paa at afgoere, om de betingelser og kriterier, der er fastlagt i stk. 2, ikke er overholdt. Den procedure, der er fastlagt i dette stykke, afsluttes senest paa udvalgets foerste ordinaere moede efter anmeldelsen af subsidieprogrammet, forudsat at der er forloebet mindst to maaneder mellem anmeldelsestidspunktet og udvalgets ordinaere moede. Den undersoegelsesprocedure, som er beskrevet i dette stykke, anvendes paa anmodning ogsaa for saa


text: vidt angaar vaesentlige aendringer af et program, der anmeldes som led i de aarlige ajourfoeringer, der er naevnt i stk. 3.8.5. Paa anmodning fra et medlem skal den afgoerelse, som udvalget traeffer i henhold til stk. 4, eller det forhold, at udvalget ikke traeffer en saadan afgoerelse, samt misligholdelse i enkeltsager af de betingelser, der er fast i det anmeldte program, overgives til bindende voldgift. Voldgiftsorganet forelaegger sine konklusioner for medlemmerne senest 120 dage efter den dato, paa hvilken voldgiftsorganet fik sagen forelagt. Medmindre andet er bestemt i dette stykke, finder forstaaelsen vedroerende reglerne og procedurerne for tvistbilaeggelse anvendelse paa voldgift, der finder sted i henhold til dette stykke.Artikel 9Raadslagninger og tilladte retsmidler9.1. Har et medlem under gennemfoerelsen af et program, der er omhandlet i artikel 8, stk. 2, uanset at det paagaeldende program er i overensstemmelse med de kriterier, der er fastlagt i naevnte stykke, grund til at antage, at dette program har haft skadelige virkninger for det paagaeldende medlems indenlandske erhversgren, saaledes at der forvoldes skade, som vanskeligt kan afhjaelpes, kan det paagaeldende medlem anmode om raadslagninger med det medlem, der yder eller opretholder subsidierne.9.2. Ved anmodning om raadslagninger i henhold til stk. 1 skal det medlem, der yder eller opretholder de paagaeldende subsidier, hurtigst muligt ivaerksaette saadanne raadslagninger. Det er formaalet med raadslagningerne at klarlaegge de faktiske omstaendigheder og at naa til en gensidigt acceptabel loesning.9.3. Er der ikke fundet en gensidigt acceptabel loesning under raadslagninger i henhold til stk. 2 inden for en frist paa 60 dage fra anmodningen om saadanne raadslagninger, kan det medlem, der indgav anmodningen, indbringe sagen for udvalget.9.4. Indbringes en sag for udvalget, undersoeger dette omgaaende de dermed forbundne faktiske omstaendigheder og beviserne for de virkninger, der er naevnt i stk. 1. Fastslaar udvalget, at der er tale om saadanne virkninger, kan det foreslaa det subsidieydende medlem at aendre det paagaeldende program paa en saadan maade, at naevnte virkninger afhjaelpes. Udvalget fremlaegger sine konkluslioner senest 120 dage efter den dato, paa hvilken det fik sagen forelagt i henhold til stk. 3. Foelges henstillingen ikke inden for en frist paa seks maaneder, bemyndiger udvalget det medlem, der har indgivet anmodningen, til at traeffe passende modforholdsregler, som staar i et rimeligt forhold til omfanget og arten af de virkninger. der er fastslaaet.DEL V UDLIGNINGSFORANSTALTNINGER Artikel 10Anvendelsen af artikel VI i GATT 1993 (34)Medlemmerne tager alle noedvendige forholdsregler for at sikre, at opkraevningen af udligningstold (35) for varer, der hidroerer fra et medlems omraade, og som indfoeres i et andet medlems omraade, finder sted i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel VI i GATT 1994 og bestemmelserne i denne aftale. Udligningstold kan kun paalaegges paa grundlag af undersoegelser, der er indledt (36) og gennemfoert i overensstemmelse med bestemmelserne i denne aftale og aftalen om landbrug.Artikel 11Indledning og viderefoerelse af en undersoegelse11.1. En undersoegelse med henblik paa at fastslaa forekomsten, omfanget og virkningen af paastaaende subsidier indledes paa grundlag af en skriftlig anmodning indgivet af eller paa vegne af den paagaeldende indelandske erhvervsgren, jf. dog undtagelsen i


text: stk. 6.11.2. En amodning i henhold til stk. 1 skal indeholde beviser for (a) subsidier og om muligt beloebsstoerrelsen, (b) skalde som defineret i artikel VI i GATT 1994, saaledes som denne fortolkes i denne aftale, og (c) en aarsagssammenhaeng mellem den subsidierede indfoersel og den paastaaede skade. Simple paastande, som ikke dokumenteres ved relevant bevismateriale, kan ikke anses for tilstraekkelige til at opfylde betingelserne i dette stykke. Anmodningen skal indeholde saadanne oplysninger om foelgende, som den anmodende part med rimelighed kan forventes at vaere i besiddelse af:i) ansoegerens identitet og en redegoerelse for omfanget og vaerdien af ansoegerens indenlandske produktion af samme vare. Naar der indgives skriftlig anmodning paa vegne af den indenlandske erhvervsgren, skal denne erhvervsgren i anmodningen identificeres ved angivelse af alle kendte indenlandske producenter af samme vare (eller sammenslutninger af indenlandske producenter af samme vare), og saa vidt muligt en redegoerelse for omfanget og vaerdien af den indenlandske produktion af samme vare, som saadanne producenter tegner sig for;ii) en fuldstaendig beskrivelse af den vare, hvortil der angiveligt ydes subsidier, navnet paa det eller de paagaeldende oprindelses- eller eksportlande, identiteten af hver kendt eksportoer eller udenlandsk producent og en liste over de personer, der vides at indfoere den paagaeldende vare;iii) beviser for, at der ydes subsidier, og for stoerrelsen og arten heraf;iv) beviser for, at den skade, som en indenlandsk erhvervsgren angiveligt paafoeres, foraarsages af subsidieret indfoersel gennem virkningerne heraf; disse beviser skal indbefatte oplysninger om den maengdemaessige udviling i den paastaaende subsidierede indfoersel, denne indfoersels indvirkning paa priserne paa samme vare paa det indenlandske marked og foelgevirkningerne for den indenlandske erhvervsgren dokumenteret ved relevante faktorer og forhold, som har indflydelse paa den indenlandske erhvervsgrens situation, saasom de i artikel 15, stk. 2 og 4, anfoerte.11.3. Myndighederne undersoeger, om oplysningerne i anmodningen er korrekte og saa fyldestgoerende, at det kan fastslaas, at der foreligger tilstraekkeligt bevismateriale til at begrunde indledningen af en undersoegelse.11.4. Der indledes ikke en undersoegelse i medfoer af stk. 1, medmindre myndighederne paa grundlag af en undersoegelse af, i hvor hoej grad der blandt de indenlandske procudenter er givet udtryk (37) for tilslutning til eller opposition mod anmodningen, har fastslaaet, at anmodningen er indgivet af eller paa vegne af den indenlandske erhvervsgren (38). Anmodningen anses for at vaere indgivet »af eller paa vegne af den indenlandske erhvervsgren«, hvis den har tilslutning fra indenlandske producenter, hvis samlede produktion udgoere mere end 50 % af den samlede produktion af samme vare fremstillet af den del af den indenlandske erhvervsgren, som enten giver udtryk for tilslutning til eller opposition mod anmodningen. Der indledes dog ikke en undersoegelse, naar de indenlandske producenter, der udtrykkeligt giver deres tilslutning til anmodningen, tegner sig for mindre end 25 % af den samlede produktion af samme vare fremstillet af den indenlandske erhvervsgren.11.5. Medmindre der er truffet beslutning om at indlede en undersoegelse, undlader myndighederne af offentliggoere anmodningen om at indlede en undersoegelse.11.6. Beslutter de paagaeldende myndigheder under saerlige omstaendigheder at indlede en undersoegelse uden at have modtaget en skriftlig anmodning fra eller


text: paa vegne af en indenlandsk erhvervsgren om indledning af en saadan undersoegelse, ivaerksaetter de kun undersoegelsen, hvis de har tilstraekkelige beviser for forekomsten af subsidier, skade og en aarsagssammenhaeng, som omhandlet i stk. 2, til at begrunde ivaerksaettelsen af en saadan undersoegelse.11.7. Beviserne vedroerende baade subsidier og skade behandles samtidigt (a) ved afgoerelsen af, om der skal indledes er undersoegelser eller ej, og (b) derefter under selve undersoegelsen regnet fra en dato ikke senere end den tidligste dato, paa hvilken der i henhold til bestemmelserne i denne aftale kan anvendes midlertidige foranstaltninger.11.8. I tilfaelde, hvor varerne ikke indfoeres direkte fra oprindelseslandet, men udfoeres til det importerende medlem fra et andet land, finder bestemmelserne i denne aftale anvendelse i fuldt omfang, og den eller de paagaeldende transaktioner anses med henblik paa denne aftale for at have fundet sted mellem oprindelseslandet og det importerende medlem.11.9. En anmodning i henhold til stk. 1 afvises, og en undersoegelse indstilles omgaaende, naar de paagaeldende myndigheder finder det godtgjort, at de foreliggende beviser for enten subsidier eller skade ikke er tilstraekkelige til at begrunde en viderefoerelse af sagen. Undersoegelsen indstilles omgaaende i sager, hvor subsidiebeloebet er de minimis, eller hvor omfanget af den faktiske eller mulige subsidierede indfoersel eller den forvoldte skade er ubetydelig. Med henblik paa dette stykke anses subsidiebeloebet for at vaere de minimis, hvis subsidierne udgoer mindre end 1 % af vaerdien.11.10. En undersoegelse maa ikke vaere en hindring for toldbehandlingen.11.11. Medmindre saerlige omstaendigheder goer sig gaeldende, skal undersoegelser afsluttes inden et aar og i intet tilfaelde senere end 18 maaneder efter deres ivaerksaettelse.Artikel 12Bevismateriale12.1. Interesserede medlemmer og alle interesserede parter i en undersoegelse vedroerende udligningstold underrettes om, hvilke oplysninger myndighederne oensker forelagt, og skal have rigelig lejlighed til skriftligt at fremlaegge alt bevismateriale, som de anser for relevant i den paagaeldende undersoegelse.12.1.1. Eksportoerer, udenlandske producenter eller interesserede medlemmer som modtager spoergeskemaer, der anvendes som led i en undersoegelse vedroerende udligningstold, indroemmes en svarfrist paa mindst 30 dage (39). Der boer tages behoerigt hensyn til anmodninger om en forlaengelse af fristen paa 30 dage, og med den anfoerte begrundelse boer der saa vidt muligt indroemmes en saadan forlaengelse.12.1.2. Under hensyntagen til kravet om beskyttelse af fortrolige oplysninger stilles bevismateriale, som et interesseret medlem eller en af de interesserede parter fremlaegger skriftligt, straks til raadighed for andre interesserede medlemmer eller interesserede parter, der deltager i undersoegelsen.12.1.3. Saa snart en undersoegelse er indledt, meddeler myndighederne de kendte eksportoerer (40) og det eksporterende medlems myndigheder den fulde ordlyd af den skriftlige anmodning, de har modtaget i henhold til artikel 11, stk. 1, og de videregiver den paa anmodning til andre interesserede parter, der er beroert af undersoegelsen. Der tages behoerigt hensyn til kravet om beskyttelse af fortrolige oplysninger, som fastsat i stk. 4.12.2. Interesserede medlemmer og interesserede parter skal ogsaa have ret til at meddele oplysninger mundtligt, hvis dette kan begrundes. Meddeles oplysningerne mundtligt, forlanges det, at de interesserede medlemmer og interesserede parter efterfoelgende gengiver saadanne mundtlige redegoerelser skriftligt. Undersoegelsesmyndighederne kan alene traeffe afgoerelser paa grundlag


text: af saadanne oplysninger og argumenter, som de paagaeldende myndigheder har i deres skriftlige optegnelser, og som er stillet til raadighed for interesserede medlemmer og interesserede parter, der har deltaget i undersoegelsen, idet der tages behoerigt hensyn til behovet for at beskytte fortrolige oplysninger.12.3. I det omfang, det er praktisk muligt, giver myndighederne alle interesserede medlemmer og interesserede parter lejlighed til i rette tid at se alle oplysninger, som er af betydning for fremlaeggelsen af deres sag, og til at forberede fremlaeggelsen heraf paa grundlag de paagaeldende oplysninger, for saa vidt de anvendes af myndighederne som led i en undersoegelse vedroerende udligningstold og ikke er fortrolige, som defineret i stk. 4.12.4. Oplysninger, som ifoelge deres natur er fortrolige (f.eks. fordi videregivelsen heraf ville give en konkurrent en vaesentlig konkurrencemaessig fordel eller vaere til betydelig skade for den, der meddeler oplysningerne, eller for den, fra hvem foerstnaevnte modtog oplysningerne), eller som er meddelt fortroligt af parter i en undersoegelse, skal, naar oensket herom er velmotiveret, behandles fortroligt af myndighederne. Saadanne oplysninger maa ikke videregives uden udtrykkelig tilladelse fra den part, der har givet dem (41).12.4.1. Myndighederne paalaegger interesserede medlemmer eller interesserede parter, som meddeler fortrolige oplysninger, at udarbejde ikke-fortrolige sammendrag heraf. Disse sammendrag skal vaere tilstraekkeligt detaljerede til at sikre en rimelig forstaaelse af de fortrolige oplysningerns egentlige indhold. Under saerlige omstaendigheder kan de paagaeldende medlemmer eller parter tilkendegive, at det ikke er muligt at udarbejde et sammendrag af oplysningerne. Under saadanne saerlige omstaendigheder skal der afgives en erklaering med en begrundelse for, at der ikke kan udarbejdes et sammendrag.12.4.2. Finder myndighedern, at en anmodning om fortrolig behandling ikke er berettiget, og er den, der har meddelt oplysningerne, enten ikke rede til at lade oplysningerne offentliggoere eller til at tillade deres videregivelse i generaliseret form eller i sammendrag, kan myndighederne undlade at tage hensyn til saadanne oplysninger, medmindre det fra relevant side paa tilfredsstillende maade kan godtgoeres, at oplysningerne er korrekte (42).12.5. Undtagen under de omstaendigheder, der er omhandlet i stk. 9, skal myndighedern som led i en undersoegelser sikre sig, at de oplysninger, som interesserede medlemmer eller interesserede parter meddeler, og som laegges til grund for myndighedernes afgoerelse, er korrekte.12.6. Undersoegelsesmyndighederne kan om fornoedent foretage undersoegelser paa andre medlemmers omraade, forudsat at de i god tid har underrettet det paagaeldende medlem, og hvis dette medlem ikke modsaetter sig undersoegelsen. Undersoegelsesmyndighederne kan desuden foretage undersoegelser i et firmas lokaler og gennemgaa et firmas regnskaber, hvis (a) det paagaeldende firma er indforstaaet hermed, og (b) det paagaeldende medlem underrettes herom og ikke modsaetter sig undersoegelsen. De procedurer, der er beskrevet i bilag VI, gaelder for undersoegelser, der foretages i et firmas lokaler. Under hensyntagen til kravet om beskyttelse af fortrolige oplysninger, skal myndighederne stille undersoegelsesresultaterne til raadighed for de firmaer, som de vedroerer, eller foranstalte videregivelse heraf i overensstemmelse med stk. 8, og de kan stille oplysningerne til raadighed for den anmodende part.12.7. I tilfaelde, hvor interesserede medlemmer eller interesserede parter naegter at give adgang til noedvendige oplysninger eller undlader at meddele dem


text: inden for en rimelig frist eller laegger vaesentlige hindringer i vejen for undersoegelsen, kan der traeffes foreloebige og endelige afgoerelser, positive eller negative, paa grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger.12.8. Inden der traeffes endelig afgoerelse, underretter myndighederne alle interesserede medlemmer eller interesserede parter om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, som ligger til grund for afgoerelsen af, om der skal indfoeres endelige foranstaltninger. Denne underretning boer finde sted saa betids, at parterne faar mulighed for at varetage deres interesser.12.9. I denne aftale forstaas ved »interesserede part«:i) en eksportoer, en undenlandsk producent eller en importoer af en vare, der er omfattet af en undersoegelse, eller en handelsstandsforening eller erhvervssammenslutning, hvis flertal af medlemmer er producenter, eksportoerer eller importoerer af en saadan vare, ogii) en producent af samme vare i det importerende medlems omraade eller en handelsstandsforening eller erhvervssammenslutning, hvis flertal af medlemmer producerer samme vare i det importerende medlems omraade.Denne liste udelukker ikke, at medlemmerne kan lade andre indenlandske eller udenlandske parter end overfor naevnte indgaa i definitionen af »intereresseret part«.12.10. I tilfaelde, hvor den paagaeldende vare almindeligvis saelges i detailsalgsleddet, giver myndighederne erhvervsvirksomheder, der anvender den af undersoegelsen omfattede vare, og repraesentative forbrugerorganisationer lejlighed til at fremlaegge oplysninger, som er relevante for undersoegelsen af spoergsmaalet om subsidier, skade og aarsagssammenhaeng.12.11. Myndighederne tager behoerigt hensyn til vanskeligheder, som interesserede parter, herunder navnlig smaa virksomheder, maatte stoede paa i bestraebelserne paa at meddele de oenskede oplysninger, og de yder den bistand, der er praktisk muligt.12.12. Det er ikke hensigten med ovennaevnte procedurer at hindre et medlems myndigheder i hurtigst muligt at indlede en undersoegelse, traeffe foreloebige eller endelige afgoerelser, det vaere sig positive eller negative, eller anvende midlertidige eller endelige foranstaltninger i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i denne aftale.Artikel 13Raadslagninger13.1. Snarest muligt efter at en anmodning i henhold til artikel 11 er godtaget, og under alle omstaendigheder inden der indledes en undersoegelse, indbyrdes de medlemmer, hvis varer kan blive omfattet af en saadan undersoegelse, til raadslagninger med henblik paa at klarlaegge situationen for saa vidt angaar de spoergsmaal, der er omhandlet i artikel 11, stk. 2, og for at naa til en loesning ved faelles overenskomst.13.2. Endvidere indroemmes de medlemmer, hvis varer er omfattet af undersoegelsen, rimelig mulighed for at fortsaette raadslagningerne med henblik paa at klarlaegge den faktiske situation og naa til en loesning ved faelles overenskomst (43).13.3. Uden at dette i oevrigt beroerer forpligtelsen til at aabne rimelig mulighed for raadslagninger, er det ikke hensigten med disse bestemmelser om raadslagninger at hindre et medlems myndigheder i hurtigt at indlede en undersoegelse og traeffe foreloebige eller endelige afgoerelser, det vaere sig positive eller negative, eller i at anvende midlertidige eller endelige foranstaltninger i henhold til bestemmelserne i denne aftale.13.4. Det medlem, der har til hensigt at indlede en undersoegelse, eller som gennemfoerer en saadan undersoegelse, giver paa anmodning herom den eller de medlemmer, hvis varer er omfattet af undersoegelsen, adgang til alt ikke-fortroligt bevismateriale, herunder det ikke-fortrolige sammendrag af de fortrolige oplysninger, der anvendes ved indledningen eller gennemfoerelsen af undersoegelsen.Artikel 14Beregning


text: af subsidiebeloebet udtrykt ved fordelen for modtagerenMed henblik paa del V skal enhver metode, som undersoegelsesmyndigheden anvender til beregning af den fordel, som modtageren opnaar i medfoer af artikel 1, stk. 1, vaere hjemlet i det paagaeldende medlems nationale lovgivning eller gennemfoerelsesbestemmelser, og anvendelsen heraf skal i hvert enkelt tilfaelde vaere gennemsigtig og tilstraekkelig belyst. Endvidere skal saadanne metoder vaere i overensstemmelse med foelgende retningslinjer:a) statslig indskud af egenkapital anses ikke for at indebaere en fordel, medmindre investeringsbeslutningen kan betragtes som uoverensstemmende med den saedvanlige investeringspraksis (herunder for indskud af risikovillig kapital), som private investorer i det paagaeldende medlems omraade foelger;b) statslaan anses ikke for at indebaere en fordel, medmindre der er en forskel mellem det beloeb, som det firma, der modtager laanet, betaler for statslaanet, og det beloeb, som det paagaeldende firma maatte betale for et tilsvarende laan paa markedsvilkaar, som det faktisk kunne opnaa paa markedet. I dette tilfaelde er fordelen lig med forskellen mellem disse to beloeb;c) en statslig laanegaranti anses ikke for at indebaere en fordel, medmindre der er en forskel mellem det beloeb, som det firma, der modtager garantien, betaler for et laan, som garanteres af staten, og det beloeb, som det paagaeldende firma maatte betale for et tilsvarende laan paa markedsvilkaar uden en saadan statslig garanti. I dette tilfaelde er fordelen lig med forskellen mellem disse to beloeb justeret for eventuelle forskelle i gebyrer;d) statslig levering af varer eller tjenesteydelser eller indkoeb af varer anses ikke for at indebaere en fordel, medmindre leveringen finder sted mod et utilstraekkeligt vederlag, eller indkoebet for mere end et tilstraekkeligt vederlag. Om vederlaget er tilstraekkeligt afgoeres paa grundlag af gaeldende markedsvilkaar for de paagaeldende varer eller tjenesteydelser i leverings- eller koebslandet (herunder pris, kvalitet, disponibilitet, omsaettelighed, transport og andre koebs- og salgsbetingelser).Artikel 15Konstatering af skade (44)15.1. En konstatering af, om der foreligger skade i henhold til artikel VI i GATT 1994 baseres paa positivt bevismateriale og indebaerer en objektiv undersoegelse baade af (a) omfanget af den subsidierede indfoersel og indvirkningen paa prisen paa samme vare (45) paa det indenlandske marked, og (b) denne indfoersels foelgevirkninger for indenlandske producenter af denne vare.15.2. Med hensyn til omfanget af den subsidierede indfoersel konstaterer de myndigheder, der foretager undersoegelsen, om der har vaeret tale om en betydelig stigning i den subsidierede indfoersel enten absolut eller i forhold til det importerende medlems produktion eller forbrug. Hvad angaar den subsidierede indfoersels virkning paa priserne, konstaterer de undersoegende myndigheder, om de subsidierede varer udbydes til en vaesentligt lavere pris end prisen paa samme vare hos det importerende medlem, eller om priserne som foelge af en saadan indfoersel er blevet trykket betydeligt, eller om prisstigninger, som ellers ville vaere indtruffet, i vaesentlig grad hindres. Hverken en enkelt eller flere af disse faktorer er noedvendigvis udslagsgivende for afgoerelsen.15.3. Er indfoerelsen af en vare fra mere end ét land samtidigt omfattet af undersoegelser vedroerende udligningstold, kan de undersoegende myndigheder kun vurdere foelgevirkningerne af en saadan indfoersel kumulativt, hvis de fastslaar, at (a) de subsidier, der er fastlagt for


text: indfoerslen fra hvert af de paagaeldende lande er hoejere end de minimis, som defineret i artikel 11, stk. 9, og den indfoerte maengde fra hvert land er ikke ubetydelig, og (b) det vil vaere hensigtsmaessigt at foretage en kumulativ vurdering af virkningerne af indfoerslen paa baggrund af vilkaarene for konkurrencen mellem de indfoerte varer og vilkaarene for konkurrencen mellem de indfoerte varer og den tilsvarende indenlandske fremstillede vare.15.4. Undersoegelsen af virkningerne af den subsidierede indfoersel for den paagaeldende indenlandske erhvervsgren skal omfatte en vurdering af alle relevante oekonomiske faktorer og forhold, der har indflydelse paa denne erhvervsgrens situation, herunder den faktiske og mulige nedgang i salg, fortjeneste, produktion, markedsandel, produktivitet, kapacitetsudnyttelse, eller forretning af investeret kapital; faktorer, der paavirker de indenlandske priser; faktisk og mulig negativ indvirkning paa likviditet, lagerbeholdninger, beskaeftigelse, loenninger, vaekst og mulighederne for at tilvejebringe kapital eller foretage investeringer, og for saa vidt angaar landbruget, om der er lagt en oeget byrde paa statslige stoetteprogrammer. Denne liste er ikke udtoemmende, og hverken en eller flere af disse faktorer er noedvendigvis udslagsgivende for afgoerelsen.15.5. Det skal paavises, at den subsidierede indfoersel gennem foelgevirkningerne (46) af subsidierne, forvolder skade i den i denne aftale fastlagte betydning. Paavisningen af en aarsagssammenhaeng mellem den subsidierede indfoersel og den skade, der paafoeres den paagaeldende indenlandske erhvervsgren, baseres paa en undersoegelse af alle relevante beviser, der er forelagt for myndighederne. Myndighederne undersoeger ogsaa alle andre kendte faktorer end den subsiderede indfoersel, der samtidig skader den paagaeldende indenlandske erhvervsgren, og skade forvoldt af saadanne andre faktorer maa ikke tilskrives den subsiderede indfoersel. Relevante faktorer i den sammenhaeng kan bl.a. vaere maengde og priser for saa vidt angaar ikke-subsidieret indfoersel af den paagaeldende vare, nedgang i efterspoergslen eller aendringer i forbrugsmoenstret, restriktiv handelspraksis og konkurrence mellem de udenlandske og indenlandske producenter, den teknologiske udvikling samt den indenlandske erhvervsgrens eksportresultater og produktivitet.15.6. Virkningerne af den subsidierede indfoersel vurderes i forhold til den indenlandske produktion af samme vare, naar der foreligger oplysninger, der muliggoer en afgraensning af denne produktion paa grundlag af saadanne kriterier som produktionsprocessen og producenternes salg og fortjeneste. Er det ikke muligt klart at afgraense denne produktion, vurderes virkningerne af den subsidierede indfoersel ved en undersoegelse af produktionen af den snaevrest mulige varegruppe eller det mindste varesortiment, der indbefatter samme vare, og for hvilket de noedvendige oplysninger kan tilvejebringes.15.7. En konstatering af, om der foreligger en trussel om vaesentlig skade, skal baseres paa kendsgerninger, og ikke blot paa paastande, formodninger eller fjerne muligheder. Den aendring i omstaendighederne, der ville skabe en situation, hvor de paagaeldende subsidier ville forvolde skade, skal klart kunne forudses og vaere overhaengende. For at afgoere, om der foreligger en trussel om vaesentlig skade, boer undersoegelsesmyndighederne bl.a. tage hensyn til foelgende faktorer.i) den eller de paagaeldende subsidieydelsers art og de sandsynlige foelgevirkninger heraf for handelen,ii) en betydelig foroegelse af stigningstakten i den subsidierede indfoersel til det indenlandske marked, som indebaerer sandsynlighed for en vaesentlig stigning i indfoerslen,iii) en tilstraekkelig ledig kapacitet hos eksportoeren eller en umiddelbart forestaaende betydelig foroegelse heraf, som


text: indebaerer sandsynlighed for en betydelig foroegelse af den subsidierede indfoersel til det importerende medlems marked, idet der tages hensyn til, at en eventuel yderligere udfoersel rettes mod andre eksportmarkeder,iv) om de paagaeldende varer indfoeres til priser, som har til foelge, at priserne trykkes eller prisforhoejelser hindres paa det indenlandske marked, og som sandsynligvis vil oege efterspoergslen efter indfoerte varer, ogv) lagerbeholdningerne af den vare, der er omfattet af undersoegelsen.Ingen af disse faktorer er noedvendigvis udslagsgivende for afgoerelsen, men en undersoegelser af samtlige faktorer skal foere til den konklusion, at der er blevet forvoldt vaesentlig skade, hvis der ikke traeffes beskyttelsesforanstaltninger.15.8. I tilfaelde, hvor der foreligger trussel om skade som foelge af subsidieret indfoersel, undersoeges spoergsmaalet om anvendelse af udligningsforanstaltninger, og afgoerelse herom traeffes med saerlig omhu.Artikel 16Definition af indenlandsk erhvervsgren16.1. I denne aftale forstaas ved »indenlandsk erhvervsgren« samtlige indenlandske producenter af samme vare eller de af dem, hvis samlede indenlandske produktion af saadanne varer, dog saaledes, at naar producenterne er forretningsmaessigt forbundet (47) med eksportoererne eller importoererne, eller naar de selv er importoer af den vare, der paastaas at vaere en subsidieret vare eller samme vare fra andre lande, kan der ved »indenlandsk erhvervsgren« forstaas de oevrige producenter, jf. dog stk. 2.16.2. Under ganske saerlige omstaendigheder kan et medlems omraade, for saa vidt angaar den paagaeldende produktion, inddeles i to eller flere konkurrerende markeder, og producenterne inden for hvert enkelt marked kan betragtes som en saerskilt erhvervsgren, naar (a) producenterne inden for et saadant marked saelger hele eller naesten hele deres produktion af den paagaeldende vare paa dette marked, og (b) naar producenter af denne vare, som har deres virksomhed andetsteds i omraadet, ikke i vaesentlig grad daekker efterspoergslen paa det paagaeldende marked; under saadanne omstaendigheder kan skade anses for at vaere forvoldt, selv om en betydelig del af den samlede indenlandske erhvervsgren ikke har lidt skade, under forudsaetning af at den subsidierede indfoersel er koncentereret paa et saadant isoleret marked, og endvidere at hele eller naesten hele produktionen paa et saadant marked skades af den subsiderede indfoersel.16.3. Anses den indenlandske erhvervsgren for at bestaa af producenterne i et bestemt omraade, dvs. et marked som defineret i stk. 2, opkraeves der alene udligningstold for de paagaeldende varer, der ekspederes til endeligt forbrug i det paagaeldende omraade. Er det ifoelge det importerende medlems forfatningsretlige bestemmelser ikke tilladt at opkraeve udligningstold paa et saadant grundlag, kan det importerende medlem kun opkraeve udligningstold uden begraensning, hvis (a) eksportoererne har haft mulighed for at indstille den subsidierede udfoersel til det beroerte omraade eller for at give garantier i henhold til artikel 18, og der ikke omgaaende er givet tilstraekkelige garantier i saa henseende, og (b) hvis en saadan told ikke kan paalaegges bestemte procedurer, der leverer til det paagaeldende omraade.16.4. Har to eller flere lande i henhold til bestemmelserne i artikel XXIV, paragraf 8, litra a), i GATT 1994 naaet en saadan grad af integration, at de fremtraeder som et enkelt, samlet marked, anses den paagaeldende erhvervsgren i hele det integrerede omraade for at


text: vaere den indenlandske erhvervsgren som defineret i stk. 1 og 2.16.5. Bestemmelserne i artikel 15, stk. 6, finder anvendelse paa denne artikel.Artikel 17Midlertidige foranstaltninger17.1. Der kan kun traeffes midlertidige foranstaltninger:a) hvis der er indledt en undersoegelse i overensstemmelse med artikel 11, er offentliggjort en meddelelse herom, og interesserede medlemmer og interesserede parter har faaet tilstraekkelig lejlighed til at meddele oplysninger og fremsaette bemaerkninger,b) hvis der er truffet en foreloebig positiv afgoerelse om, at der ydes subsidier med deraf foelgende skade for en indenlandsk erhvervsgren foraarsaget af subsidieret indfoersel, ogc) hvis de paagaeldende myndigheder anser saadanne foranstaltninger for noedvendige for at hindre, at der forvoldes skade i undersoegelsesperioden.17.2. Midlertidige foranstaltninger kan traeffes i form af midlertidig udligningstold, for hvilke der stilles sikkerhed ved depositum i kontanter eller kautionsbeviser af samme stoerrelse som det foreloebigt beregnede subsidiebeloeb.17.3. Der anvendes ikke midlertidige foranstaltninger tidligere end 60 dage fra tidspunktet for ivaerksaettelse af undersoegelsen.17.4. Anvendelsen af midlertidige foranstaltninger begraenses til det kortest mulige tidsrum og til hoejst fire maaneder.17.5. Ved anvendelsen af midlertidige foranstaltninger foelges de relevante bestemmelser i artikel 19.Artikel 18Tilsagn18.1. En procedure kan (48) udsaettes eller indstilles, uden at der indfoeres midlertidige foranstaltninger eller udligningstold, hvis der frivilligt afgives tilsagn, i henhold til hvilke:a) det eksporterende medlems regering erklaerer sig indforstaaet med at ophaeve eller begraense subsidierne eller at traeffe andre foranstaltninger vedroerende virkningerne heraf, ellerb) eksportoeren indvilliger i at aendre sine priser, saaledes at undersoegelsesmyndighederne finder det godtgjort, at den subsidierede indfoersels skadelige virkninger bringes til ophoer. Prisforhoejelser i medfoer af saadanne tilsagn skal ikke vaere stoerre end noedvendigt for at udligne subsidierne. Prisforhoejelserne boer vaere lavere end subsidieydelsen, hvis saadanne forhoejelser er tilstraekkelige til at afhjaelpe den skade, der er paafoert den indenlandske erhvervsgren.18.2. Myndighederne soeger ikke at opnaa og godtager ikke pristilsagn, medmindre det importerende medlems myndigheder har truffet foreloebig positiv afgoerelse om, at der ydes subsidier og forvoldes skade som foelge af saadanne subsidier, og, for saa vidt angaar tilsagn fra eksportoererne, har opnaaet det eksporterende medlems samtykke.18.3. Afgivne tilsagn skal ikke noedvendigvis godtages, hvis det importerende medlems myndigheder anser det for umuligt at gennemfoere dem i praksis, f.eks. hvis antallet af nuvaerende eller potentielle eksportoerer er for stort, eller af andre grunde, herunder grunde af generel politiske karakter. I paakommende tilfaelde, og hvis det er praktisk gennemfoerligt, underretter myndighederne eksportoeren om de grunde, der foranledigede dem til at fastslaa, at godtagelse af tilsagn er en uhensigtsmaessig loesning, og de giver i det omfang, der er muligt, eksportoeren lejlighed til at fremsaette bemaerkninger hertil.18.4. Godtages et tilsagn, afsluttes undersoegelsen af spoergsmaalet om subsidier og skade alligevel, hvis det eksporterende medlem oensker det, eller det importerende medlem traeffer beslutning herom. Traeffes der i den forbindelse en negativ afgoerelse om subsidier eller skade, bortfalder tilsagnet automatisk, undtagen i tilfaelde, hvor en saadan afgoerelse i vid udstraekning skyldes, at der foreligger et tilsagn. De paagaeldende myndigheder kan i saadanne tilfaelde kraeve, at et tilsagn opretholdes i en rimelig periode i overensstemmelse med bestemmelserne i denne aftale. Er der truffet positiv afgoerelse