text:
retroreflekterende afmærkningsmaterialer. Alle akser, vinkler og drejningsretninger er vist positive.
 Bemærkninger:
 a)
 Den faste hovedakse er belysningsaksen
 b)
 Førsteaksen er fastlagt vinkelret på planet indeholdende observationsaksen og belysningsaksen
 c)
 Referenceaksen er fastlagt i den retroreflekterende anordning og bevægelig inden for ß1 og ß2.
 Figur A4-III Fordeling af retroreflekteret lys ved retroreflektoren
 Figur A4-IV Målegeometri til måling af en retroreflekterende anordning
 Med henblik på dette regulativ fastsættes følgende grænser:
 δ ≤ 10'
 γ ≤ 10'
 η ≤ 80'
 Figur A4-V Placering af prøvningsudstyret for retroreflekterende anordninger i klasse IA, IB, IIIA, IIIB, IVA
 Højde
 Symboler og enheder
 A
 =
 Overflade af den retroreflekterende anordnings lysflade (cm2)
 C
 =
 Referencecentrum
 NC
 =
 Referenceakse
 Rr
 =
 Modtager, observatør eller måleinstrument
 Cr
 =
 Modtagerens centrum
 Ør
 =
 Diameter af modtageren Rr, hvis denne er cirkulær (i cm)
 Se
 =
 Lyskilde
 Cs
 =
 Lyskildens centrum
 Øs
 =
 Lyskildens diameter (i cm)
 De
 =
 Afstand fra centrum Cs til centrum C (i m)
 D'e
 =
 Afstand fra centrum Cr til centrum C (i m)
 Bemærk:
 I almindelighed afviger De meget lidt fra D'e, og under normale observationsforhold kan De sættes lig D'e
 D
 =
 Den observationsafstand til lysfladen, i og fra hvilken denne ser kontinuerlig ud.
 α
 =
 Observationsvinkel
 β
 =
 Indfaldsvinkel Denne vinkel angives med et tegn — (venstre), + (højre), + (op) eller — (ned) i forhold til linjen CsC, som altid forudsættes vandret, afhængig af kilden Se's position i forhold til aksen NC, som denne ses, når man kigger mod den retroreflekterende anordning. For enhver retning, der defineres af to vinkler, vertikal og horisontal, angives den vertikale vinkel altid først.
 Γ
 =
 Måleanordningens vinkeldiameter Rr set fra punkt C
 δ
 =
 Lyskilden Se's vinkeldiameter set fra punkt C
 ε
 =
 Drejningsvinkel. Denne vinkel er positiv, når drejningen er med uret, når man kigger mod lysfladen. Hvis den retroreflekterende anordning er mærket »TOP«, tages den således angivne position som udgangspunkt.
 E
 =
 Belysning af den retroreflekterende anordning (lux)
 CIL
 =
 Refleksionskoefficient (i millicandela/lux)
 Vinkler udtrykkes i grader og minutter.
 BILAG 5
 Forskrifter for form og dimensioner
 1. FORM OG DIMENSIONER AF RETROREFLEKTERENDE ANORDNINGER I KLASSE IA ELLER IB
 1.1.
 Formen af lysfladerne må ikke i normal observationsafstand kunne forveksles med en trekant.
 1.2.
 Uanset bestemmelsen i punkt 1.1 er en form, der ligner bogstaver og tal med simple former som O, I, U og 8 tilladt.
 2. FORM OG DIMENSIONER FOR RETROREFLEKTERENDE ANORDNINGER I KLASSE IIIA OG IIIB (JF. TILLÆGGET TIL DETTE BILAG)
 2.1.
 Lysflader på retroreflekterende anordninger i klasse IIIA og IIIB skal have form som en ligesidet trekant. Hvis det ene hjørne har påskriften »TOP«, skal spidsen af dette hjørne vende opefter.
 2.2.
 I midten af lysfladen kan der være et trekantet, ikke reflekterende parti, hvis sider er parallelle med den ydre trekants sider.
 2.3.
 Lysfladen kan enten være kontinuerlig eller ikke kontinuerlig. I alle tilfælde må den korteste afstand imellem to tilstødende retroreflekterende optiske enheder ikke overstige 15 mm.
 2.4.
 Lysfladen på en retroreflekterende anordning anses for kontinuerlig, når kanterne af


text:
de reflekterende flader på optiske naboelementer er parallelle, og de optiske elementer er fordelt ensartet over hele den ikke udsparede del af trekanten.
 2.5.
 Hvis den reflekterende flade ikke er kontinuerlig, skal der være mindst fire uafhængige retroreflekterende optiske enheder for hver side af trekanten, hjørneelementer medregnet.
 2.5.1.
 De uafhængige retroreflekterende optiske enheder må ikke være udskiftelige, medmindre de består af godkendte retroreflekterende anordninger i klasse IA.
 2.6.
 For trekantede retroreflekterende anordninger i klasse IIIA og IIIB skal længden af lysfladernes ydersider være mellem 150 og 200 mm. For anordninger af udsparet type skal bredden af kanterne, målt vinkelret på disse, være mindst 20 % af den effektive længde mellem yderpunkterne af lysfladerne.
 3. FORM OG DIMENSIONER FOR RETROREFLEKTERENDE ANORDNINGER I KLASSE IVA
 3.1.
 Formen af de lysemitterende flader må ikke i normal observationsafstand kunne forveksles med en trekant. En form, der ligner bogstaver og tal med simple former som O, I, U og 8, er dog tilladt.
 3.2.
 Den retroreflekterende anordnings lysemitterende flade skal udgøre mindst 25 cm2.
 3.3.
 Kontrol af ovennævnte forskrifter sker ved visuel kontrol.
 Figur A5-I Retroreflektorer til påhængskøretøjer — klasse IIIA og IIIB
 Bemærk:
 De viste skitser tjener kun som eksempler.
 4. FORM OG DIMENSIONER AF RETROREFLEKTERENDE SIDE- OG BAGENDEAFMÆRKNING MED STRIBER
 4.1. Generelt
 Afmærkningerne skal være fremstillet af striber af retroreflekterende materiale.
 4.2. Dimensioner
 4.2.1.
 Bredden for et side- og/eller bagendemateriale skal være 50 mm + 10/- 0 mm.
 4.2.2.
 Minimallængden for et element retroreflekterende afmærkningsmateriale skal være således, at mindst ét godkendelsesmærke er synligt.
 5. SIDE- OG BAGENDEAFMÆRKNING OG/ELLER FRONTAFMÆRKNING MED STRIBER (KLASSE F) OG RETROREFLEKTERENDE AFMÆRKNINGSPLADER I KLASSE 5
 5.1. Generelt
 Afmærkningerne skal være fremstillet af striber af retroreflekterende materiale.
 5.2. Dimensioner
 5.2.1.
 Retroreflekterende materialer i klasse F og klasse 5 skal bestå af røde og hvide diagonale striber nedad med en vinkel på 45° ± 1°som illustreret i hhv. figur A5-II, A5-III og A5-IV. Grundstandardarealet er et kvadrat med en længde på 141 mm ± 1 mm, der er diagonalt opdelt i en hvid og en rød halvdel, hvilket repræsenterer et standardareal som vist i figur A5-II.
 5.2.2.
 Minimallængden for et element retroreflekterende afmærkningsmateriale skal omfatte mindst 9 standardarealer som beskrevet i punkt 5.2.1 på store køretøjer med tilstrækkelig plads afsat til montering, men dette kan nedsættes til mindst 4 standardarealer på køretøjer med begrænset plads til montering.
 Figur A5-II Retroreflekterende afmærkningsmateriale i klasse F (standardelement)
 Figur A5-III Retroreflekterende afmærkningsmateriale i klasse F
 Figur A5-IV Retroreflekterende afmærkningsmateriale i klasse 5
 6. FORM OG DIMENSIONER AF RETROREFLEKTERENDE/FLUORESCERENDE BAGESTE AFMÆRKNINGSPLADER
 6.1. Form
 Afmærkningspladerne skal være rektangulære for montering på køretøjets bagende.
 6.2. Mønster
 Til montering på påhængskøretøjer og sættevogne skal afmærkningspladerne have gul retroreflekterende baggrund med rød fluorescerende eller retroreflekterende kant.
 Til montering på ikkeleddelte køretøjer (traktorer og truck) skal afmærkningspladerne være af siksaktypen med skiftevis anbragte skrå striber af gule retroreflekterende og røde fluorescerende eller retroreflekterende materialer eller anordninger.
 6.3. Dimensioner
 Den minimale samlede længde af et sæt bageste afmærkningsplader, der kun består af en, to eller fire afmærkningsplader med retroreflekterende og

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
fluorescerende materialer er 1 130 mm; den maksimale samlede længde er 2 300 mm.
 6.3.1.
 Bredden af en bageste afmærkningsplader skal være:
 For truck og traktorer: 140 ± 10 mm.
 For påhængsvogne og sættevogne:
 6.3.2.
 Længden af hver bageste afmærkningsplade i et sæt bestående af to afmærkningsplader for truck og traktorer, som illustreret i figur A5-V og A5-VI, kan nedsættes til mindst 130 mm, forudsat at bredden øges således at arealet af hver afmærkning er mindst 735 cm2, ikke overstiger 1 725 cm2, og at afmærkningerne er rektangulære.
 6.3.3.
 Bredden af den røde fluorescerende kant på de bageste afmærkningsplader for påhængsvogne og sættevogne er 40 mm ± 1 mm.
 6.3.4.
 Hældningen af de skrå striber i den siksakmønstrede kant skal være 45o ± 5o. Bredden af striberne skal være 100 mm ± 2,5 mm.
 De foreskrevne former, mønstre og dimensioner er illustreret i figur A5-V.
 6.3.5.
 Bageste afmærkningsplader, der leveres i sæt, skal parvis svare til hinanden.
 Figur A5-V
 Bageste afmærkningsplader (klasse 1 og klasse 3)
 Eksempel:
 a)
 Eksempel:
 b)
 Eksempel:
 c)
 Eksempel:
 d)
 Figur A5-VI
 Bageste afmærkningsplader (klasse 2 og klasse 4)
 Eksempel:
 a)
 Eksempel:
 b)
 Eksempel:
 c)
 Eksempel:
 d)
 7. FORM OG DIMENSIONER FOR RETROREFLEKTERENDE/FLUORESCERENDE (KLASSE 1) ELLER UDELUKKENDE RETROREFLEKTERENDE (KLASSE 2) BAGUDVENDENDE AFMÆRKNINGSPLADER TIL LANGSOMTKØRENDE KØRETØJER
 7.1. Form
 Afmærkningspladerne skal have form af en ligesidet trekant med afskårne hjørner og monteres med en af spidserne opad på bagenden af langsomtkørende køretøjer.
 7.2. Mønster
 De bagudvendende afmærkningsplader til langsomtkørende køretøjer skal have et rødt fluorescerende centrum og røde retroreflekterende kanter fremstillet af enten retroreflekterende folie eller belægning eller af hjørne-kubus-reflektorer af plastik (klasse 1). Bagudvendende afmærkningsplader til langsomtkørende køretøjer i klasse 2 skal have et retroreflekterende centrum.
 7.3. Dimensioner
 Grundfladens længde på den indkapslede fluorescerende trekant (klasse 1) eller retroreflekterende trekant (klasse 2) skal være: mindst 350 mm og højst 365 mm. Minimumsbredden af den lysafgivende overflade på den røde retroreflekterende kant skal være 45 mm og maksimumsbredden 48 mm. Disse egenskaber er illustreret i eksemplet i figur A5-VI.
 Figur A5-VII Eksempel på en afmærkningsplade til et langsomtkørende køretøj
 8. FORM OG DIMENSIONER FOR ADVARSELSTREKANTEN (FIGUR A5-VIII ELLER A5-IX).
 8.1.
 Form og dimensioner for trekanten
 8.1.1.
 De teoretiske sider af trekanten skal være 500 ± 50 mm lange.
 8.1.2.
 Hvis der er tale om en advarselstrekant af type 1 skal de retroreflekterende enheder placeres langs kanten med en stribe af fast bredde, som skal være mellem 25 og 50 mm. Hvis der er tale om en advarselstrekant af type 2 med fluorescerende retroreflekterende materiale, skal den faste bredde være mellem 50 og 85 mm.
 8.1.3.
 Mellem trekantens ydre kant og den retroreflekterende stribe må der være en rand med en bredde på højst 5 mm, som ikke nødvendigvis skal være rød.
 8.1.4.
 Den retroreflekterende stribe kan enten være ubrudt eller brudt I sidstnævnte tilfælde skal støttematerialets frie område være rødt (se også punkt 5.9.4.2.1 i dette regulativ).
 8.1.5.
 Hvis der er tale om en advarselstrekant af type 1, skal den fluorescerende overflade ligge op ad de retroreflekterende enheder.


text:
Den skal være anbragt symmetrisk langs trekantens tre sider. Når den er i brig, skal overfladearealet være mindst 315 cm2. Dog kan der mellem den retroreflekterende overflade og den fluorescerende overflade placeres en rand, der enten er ubrudt eller brudt, ikke mere end 5 mm bred, og ikke nødvendigvis rød.
 8.1.6.
 Siden ind mod den åbne midterdel af trekanten skal være mindst 70 mm lang (figur A5-VIII).
 8.2.
 Form og dimensioner for trekanten
 8.2.1.
 Afstanden mellem det underlag, hvorpå advarselstrekanten står, og den nederste del af advarselstrekanten må ikke være større end 300 mm.
 8.3.
 Det fluorescerende retroreflekterende materiale skal være farvet i massen, enten i de retroreflekterende elementer eller som et solidt overfladelag.
 Figur A5-VIII Form og dimensioner af en advarselstrekant af type 1 og af underlaget
 Figur A5-IX Form og dimensioner af en advarselstrekant af type 2 og af underlaget
 Figur A5-X Udstyr til prøvning af frihøjden
 BILAG 6
 Varmebestandighed
 1.
 Prøvningsprocedure for støbte retroreflekterende anordninger i plast såsom klasse IA, IA, IB, IIIA, IIIB, IVA, afmærkningsplader i klasse 1, 2, 3, 4 og 5 og advarselstrekanter af type 1:
 Den retroreflekterende anordning opbevares i 48 sammenhængende timer i tør luft ved en temperatur på 65 °C ± 2 °C, hvorefter prøven afkøles i 1 time ved 23 °C ± 2 °C.
 2.
 Prøvningsprocedure for fleksible materialer i klasse C, F, 1, 2, 3, 4, 5 og advarselstrekanter af type 2:
 En del af prøven, der er mindst 300 mm langt, opbevares i 12 sammenhængende timer i tør luft ved en temperatur på 65 °C ± 2, hvorefter prøven afkøles i 1 time ved 23 °C ± 2 °C. Den skal derefter opbevares i 12 timer ved en temperatur på- 20 °C ± 2.
 Prøven skal undersøges efter en restitutionsperiode på 4 timer under normale laboratorieforhold.
 3.
 Efter prøvningen må der ikke ved besigtigelse kunne konstateres nogen mærkbar deformation eller revne i den retroreflekterende anordning, navnlig ikke i de optiske dele.
 BILAG 7
 Bestandighed over for vandindtrængning for retroreflekterende anordninger, advarselstrekanter og afmærkningsplader
 1. PRØVNING AF RETROREFLEKTORER OG RETROREFLEKTERENDE AFMÆRKNINGER
 1.1.
 Uanset om der er tale om sammenbyggede eller i en lygte indbyggede retroreflekterende anordninger, eller et prøveeksemplar af en retroreflekterende afmærkning, nedsænkes disse efter afmontering af alle aftagelige dele i 10 minutter i vand med en temperatur på 50 °C + 5° C, således at det højeste punkt på øverste del af lysfladen befinder sig 20 mm under vandoverfladen. Denne prøvning gentages, efter at den retroreflekterende anordning er drejet 180°, således at lysfladen er underst, og således at bagsiden er dækket af ca. 20 mm vand. Disse prøveeksemplarer nedsænkes derpå straks i vand ved 25 °C ± 5 °C under samme omstændigheder.
 1.2.
 Efter denne prøvning må intet vand være trængt ind til refleksoptikken. Hvis besigtigelse utvetydigt afslører vand, har anordningen ikke bestået prøven.
 1.3.
 Såfremt besigtigelsen ikke har afsløret vand, eller der er tvivl:
 1.3.1.
 måles refleksionskoefficienten (CIL), hvis der er tale om retroreflektorer, efter den i punkt 5.1.3.2.2 eller 5.3.3.3.2 angivne metode efter forudgående let


text:
afrystning af overskydende vand fra den retroreflekterende anordnings overflade.
 1.3.2.
 måles retrorefleksionskoefficienten R', hvis der er tale om retroreflekterende afmærkninger, i overensstemmelse med bilag 7, efter forudgående let afrystning af overskydende vand fra prøvens overflade.
 2. PRØVNING AF ADVARSELSTREKANTER
 2.1. Prøvning af modstandsdygtigheden af den retroreflekterende anordning eller det fluorescerende retroreflekterende materiale
 2.1.1.
 Trekanten — foldbare advarselstrekanter skal samles som ved brug — nedsænkes i ti minutter i vand med en temperatur på 50 °C ± 5 °C, med det højeste punkt af den øvre del af lysfladen omkring 20 mm under vandoverfladen. Umiddelbart derefter nedsænkes denne retroreflekterende anordning under samme forhold i vand med en temperatur på 25 °C ± 5 °C.
 2.1.2.
 Efter denne prøvning må intet vand være trængt ind til den retroreflekterende anordnings reflekterende overflade. Hvis en visuel inspektion klart viser, at der er vand til stede, har anordningen ikke bestået prøvningen. Vand eller vanddamp på kanterne af det fluorescerende retroreflekterende materiale anses ikke for at udgøre en forfejlet prøvning.
 2.1.3.
 Såfremt besigtigelsen ikke har afsløret vand, eller der er tvivl, måles refleksionskoefficienten (CIL) igen under samme betingelser som nævnt i bilag 7, punkt 1.2, efter forudgående let afrystning af overskydende vand fra den retroreflekterende anordnings overflade. Refleksionskoefficienten (CIL) må ikke være faldet med mere end 40 % af de værdier, der blev registreret inden prøvningen.
 2.2. Vandbelastningsprøvning
 Trekanten — foldbare advarselstrekanter skal samles som ved brug — nedsænkes fladt i to timer på bunden af en beholder med vand ved 25 °C ± 5 °C, idet trekantens aktive overflade er opad og 5 cm under vandoverfladen. Trekanten fjernes og tørres derefter. Ingen del af anordningen må udvise tydelige tegn på forringelse, som kan nedsætte trekantens effektivitet.
 3. PRØVNING AF AFMÆRKNINGSPLADER
 3.1. Modstandsdygtighed over for vand
 Et udsnit af et prøveeksemplar med en længde på ikke under 300 mm skal holdes neddyppet i destilleret vand ved en temperatur på 23 ± 5oC i 18 timer. Det skal derefter stilles til tørring i 24 timer under normale laboratorieforhold.
 Når prøvningen er afsluttet, skal udsnittet undersøges. Ingen del inden for 10 mm fra den afskårne kant må vise tegn på forringelse, som kan nedsætte afmærkningspladens effektivitet.
 BILAG 8
 Alternative prøvningsprocedurer for bestandighed over for vandindtrængning for retroreflekterende anordninger i klasse IB og IIIB
 1.
 Som alternativ udføres følgende prøvninger (fugt- og støvprøvning) på fabrikantens anmodning.
 2.
 Fugtprøvning
 Med denne prøvning vurderes prøveeksemplarets modstandsdygtighed over for fugtindtrængning ved oversprøjtning med vand og dræningsegenskaberne bestemmes for anordninger med drænhuller eller andre eksponerede åbninger i anordningen.
 2.1.
 Udstyr til prøvning med vandoversprøjtning
 Der anvendes et vandoversprøjtningsskab med følgende egenskaber:
 2.1.1.
 Skab
 Skabet skal være forsynet med en eller flere dyser, der giver en kegleformet massiv vandstråle med en vinkel, der dækker prøveeksemplaret fuldstændigt. Dysen eller dysernes centerlinje skal være rettet nedad med en vinkel på 45 + 5° i forhold til en roterende prøvningsplatforms vertikale akse.
 2.1.2.
 Roterende prøvningsplatform
 Den roterende prøvningsplatform skal have en diameter på mindst 140 mm og dreje om en vertikal akse i skabets midte.
 2.1.3.
 Nedfaldshastighed


text:
Vandoversprøjtningens nedfaldshastighed ved anordningen skal være 2,5 + 1,6/-0) mm/min målt med en vertikal cylindrisk opsamlingsenhed centreret i den roterende prøvningsplatforms vertikale akse. Vandopsamlingsenhedens højde skal være 100 mm, og den indvendige diameter skal mindst være 140 mm.
 2.2.
 Metode til prøvning med vandoversprøjtning
 Et prøveeksemplar monteret på en prøveopspænding udsættes efter måling og registrering af refleksionskoefficient (CIL) for vandoversprøjtning som følger:
 2.2.1.
 Åbninger i anordningen
 Alle drænhuller og andre åbninger skal forblive åbne. Hvis der anvendes drænvæger prøves disse i anordningen.
 2.2.2.
 Rotationshastighed
 Anordningen skal dreje om sin vertikale akse med en hastighed på 4,0 ± 0,5 min -1.
 2.2.3.
 Hvis retroreflektoren er gensidigt indbygget eller sammenbygget med signalgivnings- eller lysfunktioner, skal disse aktiveres ved konstruktionsspændingen med en cyklus på 5 min ON (evt. i blinkfunktion) og 55 min OFF.
 2.2.4.
 Testens varighed
 Vandoversprøjtningsprøvningen skal vare 12 timer (12 cyklusser af 5/55 min).
 2.2.5.
 Dræningsperiode
 Rotationen og vandoversprøjtningen slukkes, og anordningen henstår i 1 time med skabets dør lukket, så vandet kan løbe af.
 2.2.6.
 Vurdering af prøveeksemplaret
 Efter afslutning af dræningsperioden besigtiges anordningens indre med hensyn til fugtansamlinger. Der må ikke være dannet stillestående vandansamlinger, og sådanne må ikke kunne dannes ved bankning på eller hældning af anordningen. Refleksionskoefficienten (CIL) måles efter metoden i bilag 4, efter af anordningens yderside er tørret af med en tør bomuldsklud.
 2.3.
 Støvprøvning
 Denne prøvning vurderer prøveeksemplarets modstandsdygtighed over for indtrængen af støv, som vil kunne påvirke retroreflektorens fotometriske egenskaber betydeligt.
 2.3.1.
 Støvprøvningsudstyr
 Følgende udstyr anvendes til støvprøvningen
 2.3.2.
 Støvkammer
 Prøvningskammerets indre skal have en kubisk form i størrelsesorden 0,9 til 1,5 m pr. side. Bunden kan være »tragtformet« for at lette opsamlingen af støv. Det indre kammers volumen, uden medregning af den »tragtformede« bund, må højst være 2 m3, og det skal være ladet med 3 til 5 kg prøvningsstøv. Kammeret skal kunne sætte prøvningsstøvet i bevægelse med hjælp af trykluft eller vingeblæsere, således at støvet spredes i hele kammeret.
 2.3.3.
 Støv
 Det anvendte støv skal være fint pulvercement i henhold til standarden ASTM C 150-84 (*1).
 2.3.4.
 Metode til støvprøvning
 Et prøveeksemplar monteret på en prøveopspænding udsættes efter måling og registrering af refleksionskoefficient (CIL) for støvpåvirkning som følger:
 2.3.5.
 Åbninger i anordningen
 Alle drænhuller og andre åbninger skal forblive åbne. Hvis der anvendes drænvæger prøves disse i anordningen.
 2.3.6.
 Støveksponering
 Den opspændte anordning anbringes i støvkammeret mindst 150 mm fra en væg. Anordninger med en længde på over 600 mm centreres horisontalt i prøvningskammeret. Prøvningsstøvet bringes i så fuldstændig bevægelse som muligt ved hjælp af trykluft eller blæser(e) med intervaller på 15 min i en periode på 2 til 15 s over en prøvningsperiode på 5 timer. Støvet skal have lov til at falde til ro mellem perioderne med bevægelse.
 2.3.7.
 Vurdering af det målte prøveeksemplar
 Efter afslutning af støvprøvningen rengøres anordningen udvendigt og tørres med en tør bomuldsklud, og refleksionskoefficienten (CIL) måles efter den i punkt 5.1.3.2.2 fastsatte metode.
 (*1) American Society for Testing and Materials
 BILAG 9
 Modstandsdygtighed over for brændstoffer
 1.
 En prøveblanding bestående af 70 %


text:
n-heptan og 30 % toluen påføres enten:
 1.1.
 En retroreflekterende anordning
 a)
 den retroreflekterende anordnings ydre overflade, navnlig dens lysflade, gnides let med en bomuldsklud, gennemvædet med prøveblandingen.
 b)
 efter cirka fem minutter kontrolleres overfladen visuelt. Den må ikke fremvise synlige forandringer, dog kan lette overfladiske ridser accepteres.
 eller
 1.2.
 et prøveeksemplar af den retroreflekterende afmærkning
 a)
 Et udsnit af et prøveeksemplar med en længde på ikke under 300 mm skal holdes neddyppet i prøveblandingen i et minut
 b)
 Efter optagning skal overfladen tørres med en blød klud og må ikke fremvise nogen synlig ændring, som kan forringe afmærkningens effektivitet.
 2.
 Prøvning af advarselstrekanter:
 2.1.
 Trekanten og dens opbevaringshylster neddyppes hver for sig i en beholder med en blanding af 70 % n-heptan og 30 % toluen.
 a)
 efter 60 sekunder fjernes de fra beholderen og overskydende væske afrystes.
 b)
 trekanten anbringes derefter i opbevaringshylsteret og enheden anbringes fladt i stillestående luft.
 c)
 når trekanten er fuldstændig tør, må den ikke røre hylsteret, og der må ikke forekomme synlige ændringer af overfladen, og der må ikke forekomme synlige skadelige ændringer. Små overfladerevner kan dog tolereres.
 BILAG 10
 Modstandsdygtighed over for smøreolier
 1. Prøvningsprocedure for støbte retroreflekterende anordninger i plast såsom klasse IA, IB, IIIA, IIIB, IVA og advarselstrekanter af type 1
 1.1.
 Den retroreflekterende anordnings ydre overflade, navnlig dens lysflade, gnides let med en bomuldsklud, gennemvædet med en rensende smøreolie. Efter ca. 5 minutter aftørres overfladen. Derefter måles refleksionskoefficienten (CIL) (punkt 5.1.3.2.2 eller 5.3.3.3.2).
 BILAG 11
 Korrosionsbestandighed (ISO-standard 3768)
 1.
 Retroreflekterende anordninger skal være således udformet, at de under de fugtigheds- og korrosionsforhold, som de normalt udsættes for, bevarer de krævede fotometriske og kolorimetriske kendetegn. Kontrollen skal gælde modstandsdygtigheden af forsiden mod at blive mat samt af bagsidens beskyttelseslag mod nedbrydning, især når vigtige metaldele er udsat for tæring.
 2.
 Efter afmontering af den retroreflekterende anordnings aftagelige dele udsættes denne eller den lygte, som den er sammenbygget med eller indbygget i, for salttåge i en 50 timers periode bestående af to gange 24 timers eksponering, adskilt af et interval på 2 timer, hvor man lader prøven tørre.
 3.
 Salttågen frembringes ved forstøvning af en saltopløsning ved en temperatur på 35 ± 2 °C; saltopløsningen fremstilles ved:
 3.1.
 Hvis der er tale om støbte retroreflekterende anordninger i plast såsom klasse IA, IB, IIIA, IIIB, IVA og advarselstrekanter af type 1
 ved opløsning af 20 ± 2 vægtdele natriumklorid i 80 dele destilleret vand med et indhold af urenheder på højst 0,02 %.
 3.1.1.
 Umiddelbart efter afslutning af prøvningen må prøveeksemplaret ikke vise tegn på stærk korrosion, som kan forringe anordningens effektivitet.
 3.2.
 Hvis der er tale om en prøveenhed af retroreflekterende afmærkninger
 ved opløsning af 5 vægtdele natriumklorid i 95 dele destilleret vand med et indhold af urenheder på højst 0,02 %.
 3.2.1.
 Prøven må ikke umiddelbart efter prøvningen udvise tegn på korrosion, som kan forringe afmærkningens effektivitet.
 4.
 De retroreflekterende områders retrorefleksionskoefficient R' skal, når den måles efter en restitutionsperiode på 48 timer som anført i bilag 7, ved en


text:
indfaldsvinkel på ß2 = 5° og en observationsvinkel på α = 20', henholdsvis være mindst lig værdien i tabel 9, eller højst lig værdien i tabel 10. Inden måling skal overfladen renses for saltafsætninger fra salttågen.
 BILAG 12
 Modstandsdygtighed af den tilgængelige bagside af retroreflekterende anordninger med spejlbelægning
 1.
 Modstandsdygtighed af den tilgængelige bagside af retroreflekterende anordninger med spejlbelægning, hvis der er tale om støbte retroreflekterende anordninger i plast såsom klasse IA, IB, IIIA, IIIB, IVA og advarselstrekanter af type 1.
 2.
 Bagsiden af den retroreflekterende anordning børstes med en hård nylonbørste.
 3.
 Efter afbørstning af bagsiden af den retroreflekterende anordning, for støbte retroreflekterende anordninger i plast såsom klasse IA, IB, IIIA, IIIB, IVA, dækkes denne flade i et minut med en klud gennemvædet med den i bilag 9 anførte blanding. Derefter fjernes bomuldskluden, og den retroreflekterende anordning tørres.
 4.
 Efter afbørstning af bagsiden af den retroreflekterende anordning, for støbte retroreflekterende anordninger i plast såsom advarselstrekanter af type 1, dækkes denne flade i et minut med en klud gennemvædet med den i bilag 9 anførte blanding. Derefter fjernes brændstoffet, og anordningen tørres.
 5.
 Når fordampningen er afsluttet, afbørstes bagsiden med den allerede anvendte nylonbørste.
 6.
 Efter at hele den spejlbelagte bagside er dækket med sort tusch måles refleksionskoefficienten (CIL) (punkt 5.1.3.2.2 eller 5.3.3.3.2).
 7.
 Hvis der er tale om en retroreflektor såsom en advarselstrekant af type 1, må refleksionskoefficienten (CIL) ikke være faldet med mere end 40 % af de værdier, der blev registreret inden prøvningen. Denne prøvning kan ikke anvendes på fluorescerende retroreflekterende materiale.
 BILAG 13
 Vejrbestandighed
 1. Vejrbestandighed, hvis der er tale om prøveenheder af retroreflekterende afmærkninger
 1.1.
 Fremgangsmåde - Til hver prøvning udtages to eksemplarer af en prøveenhed. Det ene prøveeksemplar skal opbevares i en mørk og tør beholder med henblik på senere brug som »ikkeeksponeret referenceeksemplar«.
 1.2.
 Det andet prøveeksemplar underkastes en belysningskilde og udsættes for en temperatur- og strålingsprøvning som beskrevet i bilag 22, om nødvendigt i det relevante punkt 5 i dette regulativ:
 a)
 Retroreflektoren eller det retroreflekterende materiale eksponeres, indtil blå standardfarvning nr. 7 er falmet til nr. 4 på gråskalaen.
 b)
 det fluorescerende materiale eller det fluorescerende/retroreflekterende materiale eksponeres, indtil blå standardfarvning nr. 5 er falmet til nr. 4 på gråskalaen.
 1.3.
 Efter prøvningen skal prøveeksemplaret vaskes i en svag neutral rengøringsopløsning, tørres og undersøges for overensstemmelse med de krav, som er fastsat i punkt 1.4 og 1.5.
 1.4.
 Udseende
 Intet område på det eksponerede prøveeksemplar må vise tegn på revnedannelse, afskalning, spaltning, blæredannelse, delaminering, deformering, kridtning, anløbning eller korrosion.
 Prøven må ikke udvise synlige skader såsom revner, sammenslemning eller afskalning af fluorescerende eller fluorescerende retroreflekterende materiale.
 1.5.
 Farvebestandighed
 Det eksponerede prøveeksemplars farver skal fortsat opfylde forskrifterne i punkt 5 i dette regulativ for den tilsvarende retroreflekterende anordning.
 1.6.
 Indvirkningen på det retroreflekterende materiales retrorefleksionskoefficient:
 1.6.1.
 Ved denne prøvning skal der kun foretages målinger ved en observationsvinkel på α = 20' og en indfaldsvinkel på ß2 = 5° ved hjælp af den metode, der er beskrevet i bilag 7.
 1.6.2.
 Det eksponerede


text:
prøveeksemplars retrorefleksionskoefficient i tør tilstand skal være mindst 80 % af værdien i punkt 5 i dette regulativ.
 2. Vejrbestandighed for advarselstrekanter
 2.1.
 Prøvning af vejrbestandigheden for luminansfaktoren og farven af de fluorescerende (advarselstrekanter af type 1) og fluorescerende retroreflekterende (advarselstrekanter af type 2) materialer.
 2.2.
 En af prøverne af det fluorescerende materiale indgivet i overensstemmelse med punkt 3.1 i dette regulativ udsættes for en temperatur- og strålingsprøvning som beskrevet i bilag 22 indtil kontrasten nr. 4 på gråskalaen er opnået for prøveeksemplar nr. 5 eller lyseksponeringsækvivalenterne for, at de blå uldstandardfarvninger for farveægthed for prøveeksemplar nr. 5 er falmet til nr. 4 på gråskalaen ved udsættelse for stråling fra en xenon-buelampe, er opnået.
 2.3.
 For en retroreflekterende anordning med fluorescerende materiale skal farvekoordinaterne og luminansfaktoren (se punkt 3) efter prøvningen være i overensstemmelse med forskrifterne i punkt 5 i dette regulativ.
 Luminansfaktoren skal være i overensstemmelse med punkt 5 i dette regulativ og må ikke være steget med mere end 5 % i forhold til den værdi, der er bestemt i henhold til punkt 5 i dette regulativ.
 2.4.
 Hvis det fluorescerende materiale er et limfolie, der allerede har bestået ovenstående prøvninger ved en tidligere godkendelsesprøvning, behøver prøvningen ikke gentages; en tilsvarende bemærkning anføres under punkt 12 (»Bemærkninger«) i meddelelsen vedrørende godkendelse (bilag 1).
 3. Vejrbestandighed, hvis der er tale om prøveenheder af afmærkningsplader
 3.1.
 Fremgangsmåde - Til hver prøvning udtages to eksemplarer af en prøveenhed (jf. punkt 2.4.17.4 i FN-regulativ nr. 48). Det ene prøveeksemplar skal opbevares i en mørk og tør beholder med henblik på senere brug som »ikkeeksponeret referenceeksemplar«.
 Det andet prøveeksemplar underkastes en belysningskilde i overensstemmelse med ISO-standard 105-B02-1978, punkt 4.3.1; det retroreflekterende materiale skal eksponeres, indtil blå standardfarvning nr. 7 er falmet til nr. 4 på gråskalaen; og det fluorescerende materiale eksponeres, indtil blå standardfarvning nr. 5 er falmet til nr. 4 på gråskalaen. Efter prøvningen skal prøveeksemplaret vaskes i en svag neutral rengøringsopløsning, tørres og undersøges for overensstemmelse med de krav, som er fastsat i punkt 3.2 til 3.4.
 3.2.
 Udseende — Det eksponerede prøveeksemplar må ikke nogetsteds vise tegn på revnedannelse, sammenslemning, punkttæring, blæredannelse, delaminering, deformering, kridtning, anløbning eller korrosion.
 Der må ikke forekomme krympning på mere end 0,5 % i alle lineære retninger og tegn på svigtende vedhæftning, f.eks. ved at kanterne løfter sig fra underlaget.
 3.3.
 Farvebestandighed — Det eksponerede prøveeksemplars farver skal fortsat opfylde kravene i punkt 5.7.5.
 3.4.
 Indvirkningen på det retroreflekterende materiales retrorefleksionskoefficient:
 3.4.1.
 Ved denne prøvning skal der kun foretages måling ved en observationsvinkel på 20' og en indfaldsvinkel på 5 grader ved hjælp af den metode, der er beskrevet i punkt 5.7.4.
 3.4.2.
 Det eksponerede prøveeksemplars retrorefleksionskoefficient i tør tilstand skal være mindst 80 % af værdien i tabel 12 i punkt 5.7.4.
 3.4.3.
 Prøveeksemplaret skal derefter underkastes simuleret nedbør, som beskrevet i punkt 7.7 i EN 13422(2004) (Vertical road signs. Portable deformable warning devices and delineators. Portable road traffic signs. Cones and cylinders), og dets retrorefleksionskoefficient under disse betingelser må ikke være mindre end


text:
90 % af den værdi, der blev opnået ved måling i tør tilstand som beskrevet i punkt 3.4.2.
 Det er muligt at anvende andre dyser end dem, der er beskrevet i punkt 7.7 i EN 13422(2004), forudsat at der opnås samme ydeevne (f.eks. vandfordeling på prøveeksemplarets overflade) for den simulerede nedbørsmængde.
 BILAG 14
 De fotometriske egenskabers stabilitet
 1.
 Den godkendende myndighed har ret til at prøve de optiske egenskabers stabilitet for et retroreflekterende materiale i brug (når dette bruges til afmærkning eller til særlige afmærkninger/grafik).
 2.
 Andre kontraherende parters godkendende myndigheder, som har meddelt godkendelsen, kan foretage de samme prøvninger. Hvis der forekommer »systematiske svigt efter ibrugtagning« af en type retroreflekterende materiale, skal de prøvede materialeprøver sendes til inspektion hos den myndighed, der har meddelt godkendelsen.
 3.
 Hvis andre kriterier mangler, etableres karakteristikken »systematiske svigt efter ibrugtagning« for en type retroreflekterende materiale i henhold til punkt 4.1.
 4.
 Den myndighed, der har meddelt godkendelsen, skal have ret til at kontrollere den tidsmæssige bestandighed af de bageste afmærkningspladers optiske egenskaber i brug.
 5.
 De typegodkendende myndigheder i andre lande end det land, hvor godkendelsen blev meddelt, kan gennemføre tilsvarende kontroller på deres område. Hvis en type bageste afmærkningsplade i brug frembyder en systematisk fejl, skal de pågældende myndigheder fremsende de komponenter, der er afmonteret med henblik på undersøgelse, til den myndighed, som har meddelt godkendelsen med anmodning om en udtalelse.
 6.
 I mangel af andre kriterier skal begrebet »systematisk fejl« ved en type bageste afmærkningsplade fortolkes i overensstemmelse med hensigten i punkt 4.1.
 BILAG 15
 Modstandsdygtighed mod rengøring, hvis der er tale om en prøveenhed af en retoreflekterende afmærkning
 1. MANUEL RENGØRING
 Et prøveeksemplar smurt med en blanding af en smøreolie og grafit skal let kunne rengøres uden skade på de retroreflekterende overflader, når det tørres med et mildt alifatisk opløsningsmiddel som f.eks. n-heptan og derefter vaskes med et neutralt rengøringsmiddel.
 2. MASKINVASK
 Når prøveeksemplaret udsættes for sprøjtning i 60 sekunder ved de normale monteringsforhold, må der ikke forekomme beskadigelse af den retroreflekterende overflade eller delaminering fra underlaget eller adskillelse fra prøveeksemplarets monteringsflade ved følgende opstillingsparametre:
 a)
 Vand-/vaskeopløsningens tryk: 8 ± 0,2 MPa.
 b)
 Vand-/vaskeopløsningens temperatur: 60°-5 °C.
 c)
 Vand-/vaskeopløsningens flowhastighed: 7 ± 1 l/min.
 d)
 Renseanordningens spids holdes i en afstand af 600 ± 20 mm fra den retroreflekterende overflade.
 e)
 Renseanordningen holdes i en vinkel på højst 45 grader i forhold til vinkelret på den retroreflekterende overflade.
 f)
 40 graders dyse, der giver et bredt strålemønster.
 BILAG 16
 Klæbeevne
 1. Klæbeevne (for klæbemidler) for retroreflekterende afmærkninger
 1.1.
 De retroreflekterende materialers vedhæftning bestemmes efter 24 timers hærdningstid ved i en maskine til prøvning af trækstyrke at trække materialet i en vinkel på 90 grader.
 1.2.
 De retroreflekterende materialer må ikke let kunne fjernes, uden at materialet beskadiges.
 1.3.
 Det skal kræve en kraftpåvirkning af de retroreflekterende materialer på mindst 10 N pr. 25 mm bredde ved en konstant hastighed på 300 mm i minuttet for at fjerne dem fra underlaget.
 2. Klæbeevne (for klæbemidler) for retroreflekterende materialer til bageste afmærkningsplader


text:
2.1.
 De retroreflekterende materialers vedhæftning bestemmes efter 24 timers hærdningstid ved i en maskine til prøvning af trækstyrke at trække materialet i en vinkel på 90 grader.
 2.2.
 De laminerede eller belagte retroreflekterende og fluorescerende materialers vedhæftning skal bestemmes.
 2.3.
 De belagte materialer må ikke uanset art kunne fjernes uden brug af værktøj eller uden at beskadige materialet.
 2.4.
 Det skal kræve en kraftpåvirkning af de laminerede materialer (limfolier) på mindst 10 N pr. 25 mm bredde ved en hastighed på 300 mm i minuttet for at fjerne dem fra underlaget.
 BILAG 17
 Bøjningsevne — Retroreflekterende afmærkninger
 1.
 For prøver, som skal klistres på en fleksibel overflade, dvs. en presenning, anvendes følgende fremgangsmåde:
 2.
 Et prøveeksemplar med målene 50 mm gange 300 mm bøjes en enkelt gang i længderetningen omkring en 3,2 mm dorn, idet klæbemidlet er i kontakt med dornen i 1 sekund.
 3.
 Prøvningstemperaturen skal være 23 °C ± 2 °C.
 Bemærk:
 For at lette prøvningen spredes der talkumpulver på klæbemidlet for at forhindre, at det klæber til dornen.
 4.
 Efter denne prøvning må prøveeksemplaret ikke have revner i overfladen og må ikke fremvise nogen synlig ændring, som kan forringe dets effektivitet.
 BILAG 18
 Slagstyrke
 1. BAGESTE AFMÆRKNINGSPLADER (UNDTAGEN HJØRNE-KUBUS-REFLEKTORER AF PLASTIK)
 Når en massiv stålkugle med en diameter på 25 mm slippes fra en højde af 2 m på en afmærkningsplades retroreflekterende og fluorescerende overflade ved en omgivende temperatur på 23 ± 2oC må materialet ikke fremvise nogen revnedannelse eller adskillelse fra underlaget i en afstand af mere end 5 mm fra kollisionsområdet.
 2. RETROREFLEKTERENDE ANORDNINGER I KLASSE IVA
 Den retroreflekterende anordning monteres på tilsvarende måde, som den er monteret på køretøjet, men med linsen anbragt vandret og opadrettet.
 Man lader en massiv, poleret stålkugle med diameter 13 mm falde én gang lodret fra en højde af 0,76 m på midten af linsen. Kuglen kan være styret, men skal falde frit.
 Udførelse af denne prøve ved stuetemperatur må ikke medføre revner i linsen.
 BILAG 19
 Pladens stivhed
 1. KLASSE 1, 2, 3, 4 OG 5
 1.1.
 Den bageste afmærkningsplade anbringes på to holdere således at disse er parallelle med pladens korte kant, og afstanden fra hver holder til pladens tilstødende kant er højst L 10, hvor L er pladens totalmål. Afmærkningspladen belastes derefter med sække af stålsand eller tørt sand, således at dette udøver et jævnt fordelt tryk på 1,5 kN/m2. Afmærkningspladens udbøjning måles i et punkt midt mellem understøtningerne.
 1.2.
 Når prøvningen udføres som beskrevet i punkt 1 ovenfor, må den maksimale udbøjning af afmærkningen under prøvningsbelastningen ikke overstige en tyvendedel af afstanden mellem holderne i punkt 1, og den resterende udbøjning efter fjernelse af belastningen må ikke overstige en femtedel af den målte udbøjning under belastning.
 2. KLASSE SMV
 2.1.
 Den trekantede afmærkningsplade skal holdes forsvarligt fast på en af sine lange sider, idet holdeanordningens klemmer ikke overlapper mere end 20 mm. Der skal udøves en kraftpåvirkning på 10 N på den modsatte spids lodret på planet.
 2.2.
 Spidsen må da ikke flytte sig mere


text:
end 40 mm i kraftpåvirkningens retning.
 2.3.
 Når kraftpåvirkningen er fjernet, skal afmærkningspladen synligt vende tilbage til sin oprindelige position. Restudslaget må ikke overstige 5 mm.
 BILAG 20
 Yderligere prøvningsprocedurer for advarselstrekanter af type 1 og 2
 1. PRØVNING AF FRIHØJDEN
 1.1.
 Advarselstrekanten skal bestå følgende prøvninger:
 1.1.1.
 Til denne prøvning placeres apparatet vist i figur A5-X, som tager form af en omvendt, hul pyramide, på et horisontalt basisplan.
 1.1.2.
 Hver enkelt støtteben placeres et efter et i prøveapparaturets firkantede hul ☐. Under prøvningen af hvert støtteben skal der findes en position for prøveapparaturet i forhold til advarselstrekanten og dens støtteben, som er gunstig for trekanten, og som sikrer, at:
 1.1.2.1.
 Alle støtteben står på grundplanet samtidigt.
 1.1.2.2.
 Uden for det område, som dækkes af prøveapparaturet, skal afstanden mellem grundplanet og trekantens dele samt støtteanordningen være mindst 50 mm (med undtagelse af selve støttebenene).
 2. MEKANISK SOLIDITETSTEST
 2.1.
 Når advarselstrekanten er blevet opstillet efter fabrikantens anvisninger og dets støtteben står sikkert, påføres en kraft på 2 N på trekantens spids parallelt med den understøttende overflade og vinkelret på trekantens underkant.
 2.2.
 Spidsen af trekanten må ikke flytte sig mere end 5 mm i kraftpåvirkningens retning.
 2.3.
 Efter prøvningen må anordningens position ikke være væsentlig forskellig fra dens oprindelige position.
 3. PRØVNING FOR MODSTANDSDYGTIGHED OVER FOR HØJE OG LAVE TEMPERATURER
 3.1.
 Advarselstrekanten, der opbevares i sit hylster, hvis et sådant forefindes, anbringes i 12 sammenhængende timer i tør luft ved en temperatur på 60 °C ± 2 °C.
 3.2.
 Efter prøvningen må der ikke ved besigtigelse kunne konstateres nogen mærkbar deformation eller revne, dette gælder især for den retroreflekterende anordning. Opbevaringshylsteret skal nemt kunne åbnes og må ikke klæbe fast til trekanten.
 3.3.
 Efter prøvningen for modstandsdygtighed over for høje temperaturer og efterfølgende opbevaring i tolv sammenhængende timer ved en temperatur på 25 °C ± 5 °C, opbevares advarselstrekanten i dens hylster i yderligere 12 sammenhængende timer i tør luft ved en temperatur på - 40 °C ± 2 °C.
 3.4.
 Umiddelbart efter at trekanten er blevet fjernet fra kølerummet, må der ikke ved besigtigelse kunne konstateres revner eller synlig deformation, navnlig ikke i de optiske dele. Opbevaringshylsteret, hvis det forefindes, skal kunne åbnes korrekt, og det må hverken revne eller klæbe sig til advarselstrekanten.
 4. BESTEMMELSE AF VEJOVERFLADENS UJÆVNHED (»SANDSTRANDS«-METODEN)
 4.1. Formålet med metoden
 4.1.1.
 Formålet med denne metode er at beskrive og i en vis udstrækning bestemme den geometriske ujævnhed af den del af vejoverfladen, som advarselstrekanten står på under prøvningen for vindmodstandsdygtighed, som påkrævet i henhold til bilag 5, punkt 10.
 4.2. Metodens princip
 4.2.1.
 Et kendt volumen V sand spredes jævnt ud i en cirkel på overfladen af kørebanen. Forholdet mellem det anvendte volumen og arealet S defineres som »gennemsnitlig sanddybde« HS og udtrykkes i mm:
 4.2.2.
 Prøvningen udføres ved hjælp af rundkornet, tørt sand med en kornstørrelse på mellem 0,160 mm og 0,315 mm. Voluminet udgør 25 ml ± 0,15 ml. Sandet spredes ud over den overflade, hvor prøvningen udføres ved hjælp af en flad, cirkulær


text:
skive med en diameter på 65 mm, hvis ene side er forsynet med en gummibeklædning med en tykkelse på 1,5-2,5 mm; på den anden side skal der være monteret passende håndtag. Hvis diameteren af det cirkulære område dækket med sand er D mm, beregnes den gennemsnitlige sanddybde efter formlen:
 4.3. Testens udførelse
 4.3.1.
 Overfladen, hvorpå prøvningen udføres, skal være tør og inden prøvningen afbørstes den med en blød børste for at fjerne snavs og løst grus.
 4.3.2.
 Sandet, som er blevet presset sammen i en egnet beholder, hældes derefter ud på overfladen i en enkelt bunke. Derefter spredes sandet omhyggeligt ud på overfladen ved hjælp af gentagne cirkulære bevægelser af den gummibeklædte skive, så der dannes det størst mulige runde område dækket med sand. Sandet vil da fylde alle fordybninger og hulrum.
 4.3.3.
 Der måles normalt to diametre, der er vinkelret på hinanden, af den »strand«, som bliver dannet. Gennemsnitsværdien afrundes til nærmeste 5 mm, idet sanddybden HS beregnes efter formlen i punkt 4.2.2.
 4.3.4.
 Der udføres seks sådanne prøvninger på det understøttende overflade med de dele, der skal afprøves spredt så jævnt ud som muligt på den overflade, der skal prøves. Det samlede gennemsnit af de opnåede resultater er den gennemsnitlige sanddybde HS af vejoverfladen, hvor advarselstrekanten er anbragt.
 5. PRØVNING AF VINDMODSTANDSDYGTIGHED
 5.1.
 Advarselstrekanten placeres i en vindtunnel på et underlag, der måler ca. 1,50 m × 1,20 m, med en overflade bestående af slibemateriale af typen P36, svarende til FEPA (**)-specifikation 43-1-2006. Denne overflade er kendetegnet ved sin geometriske ujævnhed, HS = 0,5 mm ± 0,05 mm, som defineres og bestemmes ved den såkaldte »sandstrands«-metode i henhold til bilag 4 til dette regulativ.
 For at undgå et laminart grænselag i det indfaldende lys på underlagets overflade, skal underlaget forsynes med en splitterplade og skal placeres således, at lyset fordeles jævnt omkring pladen.
 5.2.
 Følgende betingelser skal være opfyldt for luftstrømmen:
 a)
 luftstrømmen skal opnå et dynamisk tryk på 180 Pa og skal have et gennemstrømningsfelt, som skal være homogent og frit for turbulens
 b)
 dimensionerne af gennemstrømningsfeltet skal være således, at der vandret med hvert hjørne og lodret med toppen af advarselstrekanten er en afstand på mindst 150 mm til grænsen af dette gennemstrømningsfelt
 c)
 luftstrømmen (gennemstrømningsfeltet) skal være parallelt med den understøttende overflade i den retning, der anses for mest ugunstig for stabiliteten
 d)
 hvis der er tale om en lukket vindtunnel, må arealet af advarselstrekanten ikke være større end 5 % af tværsnitsarealet af den lukkede vindtunnel.
 5.3.
 Når advarselstrekanten er opstillet på denne måde, skal den underkastes denne luftstrøm i 3 minutter.
 5.4.
 Advarselstrekanten må ikke vælte eller flytte sig. En mindre ændring af berøringspunkterne med vejoverfladen på højst 5 cm er dog tilladt.
 5.5.
 Den trekantede retroreflekterende del af anordningen må ikke rotere mere end 10° fra dens oprindelige position omkring en vandret eller en lodret akse. Rotationen omkring den vandrette akse eller den lodrette akse bestemmes ved hjælp af et virtuelt plan i den oprindelige position af den retroreflekterende trekantede del af


text:
anordningen, som er vinkelret på underlaget og vinkelret på luftstrømmen.
 (**) FEPA: Federation of European Producers of Abrasives, 20 Avenue Reille, 75014 Paris, France.
 BILAG 21
 Farvebestandighed (1) af retroreflekterende anordninger i klasse IA, IB, IIIA, IIIB og IVA
 1.
 Den typegodkendende myndighed, der har meddelt godkendelse, kan kontrollere farvestabiliteten af typen af den retroreflekterende anordning efter ibrugtagning.
 2.
 De typegodkendende myndigheder i andre lande end det land, hvor godkendelsen blev meddelt, kan gennemføre tilsvarende kontroller på deres område. Hvis en type retroreflektor efter ibrugtagning frembyder en systematisk fejl, skal de pågældende myndigheder fremsende de komponenter, der er afmonteret med henblik på undersøgelse, til den myndighed, som har meddelt godkendelsen med anmodning om en udtalelse.
 3.
 I mangel af andre kriterier skal begrebet »systematisk fejl« hos en retroreflektor i brug opfattes i den i punkt 3.6.1 i dette regulativ anvendte forstand.
 (1) Skønt det er vigtigt at kontrollere de retroreflekterende anordningers farvebestandighed, er det med den nuværende teknologi endnu ikke muligt at vurdere bestandigheden ved laboratorieprøver af begrænset varighed.
 BILAG 22
 Farvebestandighed over for kunstigt lys — prøvning med xenonbuelampe for advarselstrekanter
 1. ANVENDELSESOMRÅDE
 I dette bilag beskrives en metode til bestemmelse af farvebestandigheden af prøveemner af enhver art og i alle former for påvirkning fra en kunstig lyskilde, der er repræsentativ for naturligt dagslys (D65).
 2. PRINCIP
 Et prøveeksemplar af de emner, der skal prøves, udsættes for kunstigt lys under nærmere foreskrevne betingelser sammen med en nærmere angivet reference for blå uldstandardfarvninger.
 3. REFERENCEMATERIALER
 De farvebestandighedsniveauer, der er nævnt i dette bilag, opnås ved sammenligning med nærmere angivne blå uldstandardfarvninger, der udsættes for eksponering med henblik på kontrol af den maksimalt tilladte stråling som den maksimale kontrast, der er foreskrevet i dette FN-regulativ.
 3.1.
 Blå uldstandardfarvninger, der er udviklet og fremstillet i Europa, identificeres ved tallene 1-8. Disse referencer er blå uldklude, som er farvet med de farvestoffer, der er anført i tabel A22-1. For prøvningsproceduren i dette regulativ beskrevet i dette bilag, vil kun de blå uldstandardfarvninger 5 og 7 blive anvendt, som beskrevet i tabel A22-1.
 Tabel A22-1
 Farvestoffer til blå uldstandardfarvninger, reference 5 og 7
 Reference
 Farve (Betegnelse for farveindeks) (1)
 5
 Cl Acid Blue 47
 7
 Cl Solubilised Vat Blue 5
 4. GRÅSKALA
 Gråskalaen til bestemmelse af ændringer i prøveemnernes farve ved farvebestandighedsprøver. De nøjagtige kolorimetriske forskrifter for skalaen findes i tillæg 1 til dette bilag.
 4.1.
 Anvendelse af skalaen er beskrevet i punkt 2 i tillæg 1 til dette bilag.
 5. XENONBUELAMPEAPPARATUR
 Apparatet skal være enten en luftkølet eller vandkølet xenonbulampe, der kan eksponere prøveemner i overensstemmelse med EN ISO 4892-2.
 5.1.
 Eksponeringsbetingelserne skal være i overensstemmelse med kravene i tabel A22-2.
 Tabel A22-2
 Prøvningsparametre for kunstig vejrafprøvning
 Eksponeringsparametre
 Luftkølet lampe
 Vandkølet lampe
 Lys/mørke/vandoversprøjtningscyklus
 Kontinuerligt lys uden vandoversprøjtning
 Kontinuerligt lys uden vandoversprøjtning
 Sort standardtemperatur udelukkende i perioder med lys
 (47 ± 3) °C ved anvendelse af et sort standardtermometer
 (47 ± 3) °C ved anvendelse af et sort standardtermometer
 Relativ luftfugtighed
 ca. 40 %
 ca. 40 %
 Filtre
 Vinduesglasfiltre
 vedr. krav se punkt 5.2


text:
Vinduesglasfiltre
 vedr. krav se punkt 5.2
 Irradians (W/m2) kontrolleret ved:
 over en rækkevidde på 300-400 nm
 42 ± 2
 42 ± 2
 over en rækkevidde på 300-800 nm
 550
 630
 Bemærkning 1:
 Vand, der anvendes til oversprøjtning af prøveemnet, må højst indeholde 1 ppm kiseljord Højere niveauer af kiseljord kan gøre prøveemnerne plettede og skabe variation i prøvningsresultaterne. Vand af den krævede renhed kan opnås ved destillation eller ved en kombination af afionisering og omvendt osmose.
 Bemærkning 2:
 Mens niveauerne for irradians bør fastsættes til ovennævnte niveauer, vil variationer i filterets alder og transmissivitet og i kalibreringsvariationer generelt betyde, at strålingsfejlen vil være i størrelsesordenen ± 10 %.
 5.2.
 Lyskilde
 Lyskilden skal bestå af en xenonbuelampe med en korreleret farvetemperatur på 5 500-6 500 K, hvis størrelse afhænger af den anvendte type apparatur. Xenonbulampen skal anvende filtre, der giver en rimelig simulering af solstråling filtreret med typisk vinduesglas. Tabel 3 viser de relative krav til spektral irradians for den filtrerede xenonbue. Det påhviler leverandøren af eksponeringsudstyret at sørge for den nødvendige certificering af, at de filtre, de leverer til brug ved de eksponeringsprøvninger, der er beskrevet i denne standard, opfylder kravene i tabel A22-3.
 Tabel A22-3
 Relative krav til spektral irradians for vinduesglasfiltre a, b, c, d, e, som bruges med de xenonbueapparater, der anvendes i denne standard
 Bølgelængde for det spektrale
 båndpas λ i nm
 Minimum % (c)
 CIE Nr.85, tabel 4 plus vinduesglas % (d), (e)
 Maksimum % (c)
 l < 300
 0,29
 300 ≤ λ ≤ 320
 0,1
 ≤1
 2,8
 320 < λ ≤ 360
 23,8
 33,1
 35,5
 360 < λ ≤400
 62,4
 66,0
 76,2
 a
 Dataene i tabel A22-3 angiver irradiansen i det givne båndpas udtrykt som en procentdel af den samlede irradians fra 290 nm til 400 nm. For at efterprøve, om et bestemt filter eller sæt af filtre til en xenonbue opfylder kravene i tabel A22-3, skal den spektrale irradians fra 250 nm til 400 nm måles. Den samlede irradians i hver bølgelængde lægges derefter sammen og divideres med den samlede irradians fra 290 nm til 400 nm.
 b
 Minimums- og maksimumsdata i tabel A22-3 er baseret på mere end 30 målinger af spektral irradians for vand- og luftkølede xenonbuer med vinduesglasfiltre fra forskellige partier og med forskellig alder. Data for spektral irradians for filtre og xenon-lamper i overensstemmelse med fabrikantens anbefalinger vedrørende ældning. Efterhånden som der foreligger flere data om spektral irradians, kan der foretages mindre ændringer af grænseværdierne. Minimums- og maksimumsdataene er mindst tre-sigma grænserne fra gennemsnittet for alle målinger.
 5.3.
 Lyseksponeringsækvivalenter for blå uldstandardfarvninger for farveægthed for eksponering med en xenonbuelampe
 Tabel A22-4
 Blå uldstandardfarvning
 Blå uldstandardfarvning
 420 nm
 300 nm-400 nm
 Nr.
 kj/m2
 kj/m2
 5
 L6
 340
 13 824
 7
 L8
 1 360
 55 296
 For farveændring på trin 4 på gråskalaen
 6. PROCEDURE (BLÅ ULDSTANDARDFARVNINGER)
 6.1.
 Prøveeksemplarerne placeres i apparaturets holdere og de eksponeres kontinuerligt for vejrpåvirkning ved hjælp af metoden beskrevet nedenfor.
 6.2.
 Samtidig eksponeres de blå uldstandardfarvninger, der er placeret på pap, en tredjedel af hver af


text:
dem tildækkes.
 6.3.
 Kun en side af prøveeksemplarerne skal udsættes for vejrpåvirkninger og lys.
 6.4.
 Mens prøveeksemplarerne tørrer, må luften i prøvekammeret ikke fugtes.
 Bemærk: De faktiske forhold for prøvningen af vejrbestandighed afhænger af, hvilken type prøvningsapparatur der anvendes.
 6.5.
 Inden de prøvede prøveeksemplarer monteres for analyse, tørres de i luft ved en temperatur, der ikke overstiger 60 °C.
 6.6.
 De eksponerede blå uldstandardfarver tilklippes og monteres, således at de højst måler 15 mm × 30 mm; der monteres en på hver side af den del af den oprindelige prøve, der er blevet klippet i den samme størrelse og form som prøveeksemplarerne.
 6.7.
 Ueksponerede prøver af det oprindelige stof, der er identiske med dem der prøves, kræves som reference til sammenligning med prøveeksemplarerne under vejrpåvirkningen.
 (1) Farveindekset (tredje udgave) udgives af The Society of Dyers and Colourists, PO Box 244, Perkin House, 82 Grattan Road, Bradford BD1 2JB, Det Forenede Kongerige, og af The American Association of Textile Chemists and Colorists, PO Box 12215, Research Triangle Park, NC 27709-2215, USA.
 (c) Minimums- og maksimumskolonnerne vil ikke nødvendigvis udgøre 100 %, fordi de repræsenterer minimum og maksimum for de anvendte data. For enhver individuel spektral irradians vil den beregnede procentdel for båndpassene i tabel A22-3 udgøre 100 %. For hver enkelt xenonbuelampe med vinduesglasfiltre skal den beregnede procentdel i hver båndpas ligge inden for minimums- og maksimumsgrænserne i tabel A22-2. Prøvningsresultaterne kan forventes at variere mellem eksponeringer ved hjælp af xenon-buelamper, hvor den spektrale irradians afviger så meget, som måletolerancerne tillader det. Kontakt fabrikanten af xenonbue-lampen for specifikke data for spektral irradians for xenonbuen og de anvendte filtre.
 (d) Dataene fra tabel 4 i CIE nr. 85 plus vinduesglas er blevet fastlagt ved at multiplicere dataene fra tabel 4 i CIE nr. 85 med den spektrale transmission for 3 mm tykt vinduesglas (se ISO 11341). Disse data er målværdier for xenon-bue med vinduesglasfiltre.
 (e) For CIE 85 tabel 4 plus vinduesglas er UV-strålingen fra 300 nm-400 nm typisk omkring 9 % og den synlige irradians (400 nm-800 nm) er typisk omkring 91 %, når den udtrykkes som en procentdel af den samlede irradians fra 300 nm-800 nm. Procentdelen af UV-stråler og synlig irradians på prøver, der eksponeres i xenonbuelamper, kan variere som følge af antallet og refleksionsegenskaberne for de eksponerede prøveemner.
 Bilag 22 - Tillæg 1
 Definition af gråskalaen
 Denne del beskriver gråskalaen til bestemmelse af ændringer i prøveemnernes farve ved farvebestandighedsprøvninger, og dens anvendelse. De nøjagtige kolorimetriske forskrifter for skalaen opstilles som en permanent skala, som nyligt udarbejdede arbejdsstandarder og standarder, der kan have ændret sig, kan sammenlignes med.
 1.
 Den væsentlige skala, eller 5-trins-skalaen, består af fem par af matte grå farveklude (eller prøver af gråt stof), som illustrerer den opfattede farveforskel svarende til farvebestandighedsniveau 5, 4, 3, 2 og 1. Denne væsentlige skala kan øges ved, at der anvendes lignende klude eller stofprøver, der illustrerer de opfattede farveforskelle svarende til halvtrins bestandighedsniveauer 4-5, 3-4, 2-3 og 1-2; sådanne skalaer kaldes 9-trinsskalaer. Den første prøve i hvert par har


text:
en neutral grå farve, og den anden prøve i parret, der illustrerer farvebestandighedsniveau 5, er identisk med den første prøve. Den anden prøve i de resterende par er i stigende grad lysere i farven, således at hvert par illustrerer stigende kontraster eller opfattede farveforskelle, der er defineret kolorimetrisk. De fulde, kolorimetriske forskrifter gengives nedenfor:
 1.1.
 Kludene eller stofprøverne skal være af neutral grå farve og skal måles med et spektrofotometer med en spejlende komponent. De kolorimetriske data beregnes ved hjælp af CIE-standardsystemet til farvemåling for lyskilde D65.
 1.2.
 Den trikromatiske værdi Y for den første prøve i hvert par er 12 ± 1
 1.3.
 Den anden prøve i hvert par skal væres således, at farveforskellen mellem den og den første prøve i det næste par er som følger:
 Tabel A22-5
 CIE-Lab forskel i forhold til farveægthedsgraden
 Farveægthedsgrad
 CIE-Lab forskel
 Tolerance
 5
 0
 0,2
 (4-5)
 0,8
 ±0,2
 4
 1,7
 ±0,3
 (3-4)
 2,5
 ± 0,35
 3
 3,4
 ±0,4
 (2-3)
 4,8
 ±0,5
 2
 6,8
 ±0,6
 (1-2)
 9,6
 ±0,7
 1
 13,6
 ±1,0
 Bemærkning 1: Værdierne i parentes gælder kun for 9 trins-skalaen.
 Bemærkning 2: Anvendelse af skalaen:
 Et stykke af den oprindelige blå standardfarvning og det eksponerede prøveeksemplar anbringes ved siden af hinanden i samme plan og orienteret i samme retning. Gråskalaen anbringes tæt på i samme plan. Det omgivende felt skal være en neutral grå farve, der ligger ca. midt mellem den, der illustrerer trin 1, og den, der illustrerer trin 2 på gråskalaen til vurdering af farveændringen (dette er omtrent Munsell N5). Overfladerne belyses med lys fra nordhimmelen på den nordlige halvkugle og lys fra sydhimmelen på den sydlige halvkugle eller en tilsvarende lyskilde med en belysningsstyrke på mindst 600 lx. Lysets indfald på overfladerne skal ske i en vinkel på ca. 45°, og synsretningen skal være tilnærmelsesvis vinkelret på overfladernes plan. Den visuelle forskel mellem den oprindelige og eksponerede blå standardfarve sammenlignes med forskellene i gråskalaen.
 Hvis 5-trinsskalaen anvendes, er prøvens farvebestandighed det nummer på gråskalaen, som har en opfattet farveforskel svarende til den opfattede farveforskel mellem den oprindelige og den eksponerede prøve. Hvis den eksponerede prøve anses for at være tættere på den imaginære kontrast, der ligger midt mellem de to næste par, end på hver enkelt af dem, gives prøveeksemplaret en foreløbig vurdering, f.eks. 4-5 eller 2-3. En bedømmelse på 5 gives kun, når der ikke er nogen opfattet forskel mellem prøveeksemplaret og det oprindelige materiale.
 Hvis 9-trins-skalaen anvendes, er prøvens farvebestandighed det nummer på gråskalaen, som har en opfattet farveforskel, der i omfang ligger nærmest den opfattede farveforskel mellem den oprindelige og den eksponerede prøve. En bedømmelse på 5 gives kun, når der ikke er nogen opfattet forskel mellem prøveeksemplaret og det oprindelige materiale.
 BILAG 23
 Beskrivelse af målegeometrien til måling af farven af og luminansfaktoren for fluorescerende retroreflekterende materialer
 Mikroprismatiske materialer udviser fænomenet »glimt« eller »gnister« (bemærkning 1), som kan påvirke de målte resultater, medmindre der træffes særlige forholdsregler. En referencemetode, hvor der anvendes bredere blænder i CIE 45°a: 0° (eller 0°: 45°a) geometrien, indføres i punkt


text:
12 i bilag 5.s
 Ideelt set skal målingerne foretages ved hjælp af CIE 45°a: 0° (eller 0°: 45°a), kaldet den 45 perifere/normale geometri (eller den normale/45 perifere geometri) defineret i CIE 15. Målearealet skal være mindst 4,0 cm2.
 For denne geometri anbefales det i CIE 15, at:
 a)
 prøveblænden belyses ensartet fra alle retninger mellem to cirkulære kegler, hvis akser er vinkelret på prøveblænden, og hvis spidser er i prøveblændens centrum, idet den mindste af keglerne skal have en halvvinkel på 40° og den største på 50°.
 b)
 Modtageren indsamler og behandler på ensartet vis al stråling, der reflekteres inden for en kegle, hvis akse ligger vinkelret på aksen for prøveblænden og hvis spids ligger i centrum for prøveblænden, keglen skal have en halvvinkel på 5°.
 Den perifere geometri kan tilnærmes ved hjælp af en række lyskilder i en ring eller et antal bundter af fibre, der er belyst af en enkelt kilde og slutter i en ring for at opnå CIE 45°c: 0° (perifer/normal geometri) (bemærkning 2, bemærkning 3).
 En alternativ tilnærmelsesmåde er at anvende en enkelt lyskilde, men rotere prøveemnet under målingen med en rotationshastighed, der sikrer, at en række omdrejninger finder sted i løbet af eksponeringstiden for en måling, således at alle bølgelængder får samme vægt (bemærkning 2, bemærkning 3).
 Desuden skal lyskildens og modtagerens blænder have tilstrækkelige dimensioner i forhold til afstandene til at sikre en rimelig overholdelse af ovennævnte anbefalinger.
 Bemærkning 1:
 »Glimt« eller »gnister« er forårsaget af karakteristiske strålegange, der kommer ind i og forlader den beklædte overflade i forskellige vinkler. En karakteristisk strålegang vil dominere ved at øge luminansfaktorværdien væsentligt og muligvis forvride kromaticitetskoordinaterne, hvis den indgår i smalle lys- og målestråler. Det gennemsnitlige bidrag til dagslysrefleksionen er dog normalt lille.
 Bemærkning 2:
 I praksis kan anbefalingerne kun følges tilnærmelsesvist. Det vigtige er, at ringprincippet anvendes, og at belysningen og indsamlingen finder sted i retninger, der danner ret store rumvinkler, da dette vil mindske indflydelsen af de ovennævnte »gnister« fra mikroprismatiske materialer og af andre variationer med den præcise geometri, som nogle af disse materialer har.
 Bemærkning 3:
 Trods sådanne forholdsregler vil de praktiske vanskeligheder med at fastlægge den perifere geometri i overensstemmelse med anbefalingerne medføre en måleusikkerhed.
 BILAG 24
 Eksempler på godkendelsesmærker
 Figur A 24-I
 Eksempler på mærkning af enkeltanordninger
 Bemærk:
 Ovennævnte godkendelsesnummer skal placeres i nærheden af den cirkel, som omslutter bogstavet »E«, men i en hvilken som helst position i forhold til dette. De tal, der udgør godkendelsesnummeret, skal vende samme vej som bogstavet »E«. Den gruppe af symboler, der angiver klassen, skal placeres diametralt modsat godkendelsesnummeret. De typegodkendende myndigheder skal undgå at bruge godkendelsesnumrene IA, IB, IIIA, IIIB og IVA, som kan forveksles med klasseangivelserne IA, IB, IIIA, IIIB og IVA.
 Tegningerne viser forskellige mulige placeringer, men er kun givet som eksempler.
 Model A:
 Godkendelsesmærket, der er påført en retroreflekterende anordning, angiver, at den pågældende anordning er godkendt i Nederlandene (E 4) med godkendelsesnummer 150R00-216. Godkendelsesnummeret angiver, at godkendelsen er meddelt efter forskrifterne i dette regulativ som ændret ved


text:
den oprindelige ændringsserie.
 For a = se tabel 1
 Model B:
 Samme anordning som model A, anden placering.
 Model C:
 Samme anordning som model A, anden placering.
 Figur A24-II
 Forenklet mærkning af sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden indbyggede anordninger
 Bemærk:
 De to eksempler på godkendelsesmærker (model D og E) viser tre mulige varianter af mærkningen på en lygte, når der indgår to eller flere sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden indbyggede lygter i samme enhed.
 Model D:
 Model E:
 Figur A24-III Eksempel på udformning af godkendelsesmærke for retroreflekterende afmærkningsmateriale
 For a = se tabel 1
 Figur A24-IV Eksempel på udformning af godkendelsesmærket for bagudvendende afmærkningsplader til langsomtkørende køretøjer
 For a = se tabel 1
 Figur A24-V Eksempel på udformning af godkendelsesmærke for advarselstrekanter
 For a = se tabel 1
 BILAG 25
 Retningslinjer for montering af bagudvendende afmærkningsplader til langsomtkørende køretøjer (efter konstruktion) og påhængskøretøjer dertil
 1.
 Det anbefales, at regeringerne kræver, at der på langsomtkørende køretøjer, som efter konstruktion ikke kan køre hurtigere end 30 km/t, monteres »bagudvendende afmærkningsplader til langsomtkørende køretøjer og påhængskøretøjer dertil« i henhold til dette regulativ og de specifikke krav for dets anvendelsesområde i overensstemmelse med de retningslinjer, som er fastsat i dette bilag.
 2. Anvendelsesområde
 Hovedformålet med disse retningslinjer er at fastsætte krav til montering, opbygning, placering og geometrisk synlighed af bagudvendende afmærkningsplader til langsomtkørende køretøjer og påhængskøretøjer dertil, som efter konstruktion ikke kan køre hurtigere end 30 km/t. Det øger deres synlighed og gør det nemt at identificere disse køretøjer.
 3. Nummer
 Mindst én.
 4. Monteringstegning
 De(n) bageste afmærkningsplade(r) skal typegodkendes og opfylde dette regulativs krav.
 En bageste afmærkningsplades spids skal vende opad.
 Alle dele af en bageste afmærkningsplade skal ligge inden for 5° i forhold til et lodret tværplan vinkelret på køretøjets længdeakse og skal vende bagud.
 5. Stilling:
 I bredden
 :
 Er der kun én bageste afmærkningsplade, skal den være placeret på den modsatte side af køretøjets midterlængdeplan i forhold til den trafikretning, der er foreskrevet i indregistreringslandet.
 I højden
 :
 Mindst 250 mm (laveste kant) over og højst 1 500 mm (øvre kant) over jorden.
 I længden
 :
 Bag på køretøjet.
 6. Synlighedsvinkler
 Vandret vinkel
 :
 30° indad og udad; tildækning med uundværlige konstruktionsdele til køretøjet af indtil 10 % af den bageste afmærkningsplades overflade er tilladt.
 Lodret vinkel
 :
 15° over og under vandret;
 Orientering
 :
 Bagudrettet.


text:
 Avis juridique important
 |
 21996A0819(02)
 Rammeaftale om samarbejde med henblik på som endeligt mål at forberede en associering af politisk og økonomisk art mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Republikken Chile på den anden side - Fælleserklæring om den politiske dialog mellem Den Europæiske Union og Chile
 EF-Tidende nr. L 209 af 19/08/1996 s. 0005 - 0021 L 042 16/02/1999 P. 0047
 RAMMEAFTALE OM SAMARBEJDE med henblik på som endeligt mål at forberede en associering af politisk og økonomisk art mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Republikken Chile på den anden side KONGERIGET BELGIEN,KONGERIGET DANMARK,FORBUNDSREPUBLIKKEN TYSKLAND,DEN HELLENSKE REPUBLIK,KONGERIGET SPANIEN,DEN FRANSKE REPUBLIK,IRLAND,DEN ITALIENSKE REPUBLIK,STORHERTUGDØMMET LUXEMBOURG,KONGERIGET NEDERLANDENE,REPUBLIKKEN ØSTRIG,DEN PORTUGISISKE REPUBLIK,REPUBLIKKEN FINLAND,KONGERIGET SVERIGE,DET FORENEDE KONGERIGE STORBRITANNIEN OG NORDIRLAND,som er kontraherende parter i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab og traktaten om Den Europæiske Union, i det følgende benævnt »Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater«, ogDET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB,i det følgende benævnt »Fællesskabet«,på den ene side, ogREPUBLIKKEN CHILE,i det følgende benævnt »Chile«,på den anden side,SOM TAGER HENSYN TIL den fælles kulturarv og de tætte historiske, politiske og økonomiske bånd, der knytter dem sammen,SOM TAGER HENSYN TIL, at rammeaftalen om samarbejde, der blev undertegnet mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Chile den 20. december 1990, har bidraget væsentligt til at styrke samtlige disse bånd,SOM TAGER HENSYN TIL, at de fuldt ud tilslutter sig respekten for de demokratiske principper og de grundlæggende menneskerettigheder som omhandlet i verdenserklæringen om menneskerettigheder,SOM TAGER HENSYN TIL den betydning, de to parter tillægger værdierne og principperne i sluterklæringen fra verdenskonferencen om social udvikling, der fandt sted i København i marts 1995,SOM TAGER I BETRAGTNING, at de to parter lægger stor vægt på at sikre en bæredygtig udvikling, under hensyntagen til nødvendigheden af samtidig at bevare og beskytte miljøet,SOM TAGER HENSYN TIL, at de tilslutter sig markedsøkonomi, og på ny bekræfter deres vilje til at opretholde og styrke reglerne for international frihandel i overensstemmelse med reglerne for Verdenshandelsorganisationen (WTO), idet de især understreger betydningen af en åben regionalpolitik,SOM TAGER HENSYN TIL de to parters fælles interesse i at oprette nye aftalebaserede forbindelser med henblik på at etablere et styrket og udvidet samarbejde, intensivere og diversificere samhandelen og øge investeringsstrømmene,SOM TAGER HENSYN TIL de to parters politiske vilje til som endeligt mål at oprette en associering af politisk og økonomisk art mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater og Chile baseret på uddybet politisk samarbejde, gradvis og gensidig liberalisering af al samhandel under hensyntagen til visse varers følsomhed og i overensstemmelse med Verdenshandelsorganisationens regler og baseret på fremme af investeringer og udvidet samarbejde,SOM TAGER HENSYN TIL indholdet af den fælles erklæring om den politiske dialog, hvori de to parter aftaler at indlede en uddybet politisk dialog for at sikre et tættere samarbejde om emner af fælles interesse med henblik på at lade deres forbindelser indgå i dette langsigtede perspektiv,HAR VEDTAGET at indgå denne aftale:AFSNIT I AFTALENS ART OG ANVENDELSESOMRÅDE Artikel 1 Aftalens grundlagRespekten for de demokratiske principper og de grundlæggende menneskerettigheder som


text: omhandlet i verdenserklæringen om menneskerettigheder ligger til grund for parternes interne og internationale politikker og udgør et væsentligt element i aftalen.Artikel 2 Mål og anvendelsesområde1. Aftalens mål er at styrke de bestående forbindelser mellem parterne på grundlag af principperne om gensidighed og interessefællesskab, særlig gennem forberedelse af en gradvis og gensidig liberalisering af al samhandel, med henblik på at danne grundlaget for en proces, der tager sigte på senere at oprette en associering af politisk og økonomisk art mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater og Chile i overensstemmelse med reglerne for Verdenshandelsorganisationen (WTO) og under hensyntagen til visse varers følsomhed.2. Aftalen omfatter med henblik på virkeliggørelsen af disse mål en politisk dialog og områderne handel, økonomi og samarbejde samt andre områder af fælles interesse med det formål at intensivere forbindelserne mellem parterne og deres respektive institutioner.AFSNIT II POLITISK DIALOG Artikel 3 1. Parterne er enige om at indlede en regelmæssig politisk dialog om bilaterale og internationale spørgsmål af fælles interesse. Dialogen skal udvikles i overensstemmelse med bestemmelserne i den fælles erklæring, der udgør en integrerende del af aftalen.2. Den i den fælles erklæring forudsete dialog på ministerniveau gennemføres inden for rammerne af Det Fælles Råd, der nedsættes ved artikel 33, eller i andre fora på samme niveau, som parterne måtte blive enige om.AFSNIT III DET HANDELSMÆSSIGE OMRÅDE: HANDELSMÆSSIGT SAMARBEJDE OG FORBEREDELSE AF HANDELSLIBERALISERING Artikel 4 MålParterne forpligter sig til at styrke deres indbyrdes forbindelser med henblik på at fremme en forøgelse og diversificering af deres samhandel, forberede den senere gradvise og gensidige liberalisering heraf og skabe gunstige betingelser for den fremtidige oprettelse af en politisk og økonomisk associering, som overholder WTO-reglerne og tager hensyn til visse varers følsomhed.Artikel 5 Økonomisk og handelsmæssig dialog1. Parterne forpligter sig til at opretholde en regelmæssig økonomisk og handelsmæssig dialog inden for de institutionelle rammer, der er fastlagt i afsnit VII, med henblik på at virkeliggøre deres handelsmæssige mål og træffe forberedelser til den fremtidige liberalisering af samhandelen.2. Parterne fastlægger efter fælles overenskomst områderne for det handelsmæssige samarbejde uden at udelukke nogen sektor.3. Samarbejdet skal især omfatte følgende områder:a) markedsadgang og handelsliberalisering, undersøgelse og opstilling af muligheder for gennemførelsen af den gensidige handelsliberalisering, herunder især tidsplan og struktur for forhandlingerne samt overgangsperioderb) toldmæssige og ikke-toldmæssige hindringer, kvantitative import- og eksportrestriktioner og foranstaltninger med tilsvarende virkning; analyser, undersøgelser og forvaltning, herunder kontingenter, administrative regler for udenrigshandelen, antidumpingtold, beskyttelsesklausuler, tekniske standarder, sundheds- og plantesundhedsstandarder, gensidig anerkendelse af certificeringssystemerc) parternes toldmæssige strukturerd) handelsliberaliseringens forenelighed med WTO-reglernee) fastlæggelse af muligheder for toldnedsættelser og afskaffelse af toldlignende foranstaltningerf) identifikation af for parterne følsomme og prioriterede varerg) samarbejde og udveksling af oplysninger om tjenesteydelser, særlig på områderne transport, forsikringsvirksomhed og finansielle tjenesteydelser, inden for rammerne af parternes respektive beføjelserh) tilsyn med konkurrencebegrænsende praksisi) oprindelsesregler, der kan fremme anvendelsen af regionalt input og således stimulere integrationen.Artikel 6 Samarbejde om standardisering, godkendelse, certificering, metrologi og overensstemmelsesvurderingParterne er enige om at samarbejde om standardisering, godkendelse, certificering, metrologi og overensstemmelsesvurdering.Samarbejdet vil navnlig antage form af:a) faglige bistandsprogrammer til Chile inden for standardisering, godkendelse, certificering


text: og metrologi for på dette område at udvikle et system og strukturer, der er forenelige- med de internationale standarder- med de vigtigste betingelser, der tager sigte på at beskytte menneskers og dyrs liv og sundhed, bevare dyr og planter, beskytte forbrugerne samt bevare miljøetb) et samarbejde, der som mål har at lette forhandlingen om en rammeaftale om gensidig anerkendelse, når det tekniske niveau på de relevante områder gør dette muligtc) et samarbejde inden for tekniske standarder med henblik på at lette markedsadgangen.Artikel 7 Toldsamarbejde1. Parterne fremmer under iagttagelse af deres respektive beføjelser toldsamarbejdet med henblik på at forbedre og befæste de juridiske rammer for deres handelsforbindelser.Toldsamarbejdet har ligeledes som mål at styrke parternes toldmæssige strukturer og forbedre deres funktion inden for rammerne af det interinstitutionelle samarbejde.2. Toldsamarbejdet kan især antage form af:a) udveksling af oplysninger, under hensyntagen til beskyttelsen af persondatab) udvikling af nye teknikker inden for uddannelse og koordination af aktioner i internationale organisationer, der er kompetente på dette områdec) udveksling af embedsmænd og ledende personale i told- og afgiftsadministrationerned) forenkling af toldprocedurere) faglig bistand.3. Parterne udtrykker interesse for senere inden for de institutionelle rammer, der er fastlagt i denne aftale, at overveje muligheden for at indgå en protokol om gensidig bistand i toldspørgsmål.Artikel 8 Midlertidig indførsel af varerParterne forpligter sig til at tage hensyn til fritagelse for told og afgifter ved midlertidig indførsel på deres område af varer, som er omfattet af internationale konventioner på dette område.Artikel 9 Samarbejde på det statistiske områdeParterne er enige om at fremme en tilnærmelse med hensyn til metoder på det statistiske område, således at de på et gensidigt anerkendt grundlag kan anvende statistiske data vedrørende samhandelen med varer og tjenesteydelser og mere generelt alle områder, der kan gøres til genstand for statistisk behandling.Artikel 10 Samarbejde på området intellektuel ejendomsret1. Parterne er enige om at samarbejde på området intellektuel ejendomsret med henblik på at fremme samhandel med varer og tjenesteydelser, investeringer, teknologioverførsel, udbredelse af oplysninger, kulturelle og kreative aktiviteter samt økonomiske aktiviteter i tilknytning hertil.2. I forbindelse med denne artikel omfatter intellektuel ejendomsret især ophavsret, herunder ophavsret til edb-programmer og sammenstillinger af data, og dermed beslægtede rettigheder, vare- eller servicemærker, geografiske betegnelser, herunder oprindelsesbetegnelser, industrielle design og mønstre, patenter, integrerede kredsløbs topografi, beskyttelse af fortrolige oplysninger og beskyttelse mod illoyal konkurrence som omhandlet i artikel 10a i Paris-konventionen om beskyttelse af industriel ejendomsret.3. Parterne er enige om inden for rammerne af deres respektive love, forskrifter og politikker at sikre en passende og effektiv beskyttelse af intellektuel ejendomsret i overensstemmelse med de højeste internationale standarder, således som det kræves i aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder (TRIPS), der er indgået inden for rammerne af WTO, og gennemfører om fornødent en styrkelse heraf, f. eks. ved at indgå en aftale om beskyttelse og gensidig anerkendelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser.4. Samarbejdet på dette område kan omfatte faglig bistand, der ydes i form af gennemførelse af fælles programmer og projekter.5. Hvis der opstår handelstvister i forbindelse med beskyttelsen af intellektuel ejendomsret, kan parterne afholde konsultationer med henblik


text: på at løse tvivlsspørgsmål eller problemer i tilknytning til anvendelsen af deres respektive regler for beskyttelse af intellektuel ejendomsret.6. I forbindelse med undersøgelser og andre videnskabelige fælles aktiviteter, der iværksættes på det videnskabelige og teknologiske område, skal parterne aftale de kriterier for indrømmelse af intellektuel ejendomsret, der skal gælde for resultaterne heraf.Artikel 11 Samarbejde om offentlige indkøb1. Parterne er enige om at samarbejde for på et gensidigt grundlag at sikre åbne, ikke-diskriminerende og gennemskuelige procedurer for deres respektive regeringsindkøb og indkøb foretaget af organer i den offentlige servicesektor på centralt, føderalt, regionalt, provins- og lokalniveau.2. Parterne er for at virkeliggøre dette mål enige om at undersøge mulighederne for at indgå en aftale om adgangen til indkøbsaftaler på disse områder, hvori der fastsættes gennemskuelige og rimelige betingelser, der er omfattet af klare klageprocedurer.3. Samarbejdet mellem parterne på dette område omfatter ligeledes faglig bistand i spørgsmål vedrørende aftalen om offentlige indkøb.4. Parterne overvejer muligheden for at afholde årlige konsultationer på dette område.AFSNIT IV ØKONOMISK SAMARBEJDE Artikel 12 Mål1. På baggrund af de positive resultater af rammeaftalen om samarbejde mellem Fællesskabet og Chile af december 1990 forpligter de to parter sig i denne aftale til at styrke og udvide hele det økonomiske samarbejde med henblik på at stimulere den produktive synergi, skabe nye muligheder og befæste deres økonomiske konkurrenceevne.2. Det økonomiske samarbejde mellem parterne skal bygge på det bredest mulige grundlag, uden at nogen sektor på forhånd må udelukkes, og under hensyntagen til parternes respektive prioriteringer, fælles interesser og egne beføjelser.3. Parterne prioriterer samarbejde, der kan fremme oprettelsen af økonomiske og sociale forbindelser og netværk mellem virksomheder på områder som f. eks. handel, investeringer, teknologier, informationssystemer eller kommunikation.4. Inden for rammerne af dette samarbejde fremmer parterne udvekslingen af oplysninger, der gør det muligt løbende at følge udviklingen i de makroøkonomiske politikker og balancer hos parterne samt overvåge, om markederne fungerer effektivt.5. På baggrund af den liberalisering, Chile har opnået inden for tjenesteydelser, investeringer og videnskabeligt, teknologisk, industrielt og landbrugsmæssigt samarbejde, forpligter parterne sig navnlig til at gennemføre en særlig indsats for at udvide og styrke deres samarbejde på disse områder.6. Parterne tager i forbindelse med de økonomiske samarbejdsaktioner, de iværksætter, hensyn til miljøbeskyttelse og bevarelse af de økologiske balancer.7. De aktioner og foranstaltninger, som parterne støtter på dette område, bygger på social udvikling, herunder især fremme af de grundlæggende sociale rettigheder.Artikel 13 Industri- og virksomhedssamarbejde1. Parterne fremmer industri- og virksomhedssamarbejdet med det formål at skabe et for den økonomiske udvikling gunstigt grundlag, som tilgodeser de gensidige interesser.2. Samarbejdet tager især sigte på:a) at forøge samhandelsstrømmene, investeringerne, de industrielle samarbejdsprojekter og teknologioverførslenb) at støtte den industrielle modernisering og diversificeringc) at identificere og fjerne hindringer for industrisamarbejdet mellem parterne ved hjælp af foranstaltninger, der kan styrke overholdelsen af konkurrencelovgivningen og fremme dennes tilpasning til markedsbehovene under hensyntagen til virksomhedernes deltagelse og indbyrdes samarbejded) at tilskynde til samarbejde mellem begge parters økonomiske aktører, særlig de små og mellemstore virksomheder (SMV)e) at fremme industriinnovation gennem udvikling af en integreret og decentral tilgang til samarbejdet mellem de to


text: parters virksomhederf) at bevare sammenhængen mellem samtlige de aktioner, der kan få positiv indvirkning på samarbejdet mellem virksomhederne i de to regioner.3. Samarbejdet skal inden for rammerne af en dynamisk, integreret og decentral indfaldsvinkel især udvikles gennem følgende aktioner:a) intensivering af organiserede kontakter mellem de to parters virksomheder, især små og mellemstore virksomheder, og økonomiske aktører, som gør det muligt at identificere og udnytte fælles interesser hos virksomhederne med henblik på generelt at øge samhandelen, investeringerne og projekter for industri- og virksomhedssamarbejde, særlig ved at fremme fælles foretagender (joint ventures)b) fremme af samarbejdsinitiativer og -projekter, der identificeres ved hjælp af en styrkelse af dialogen mellem chilenske og europæiske netværk af erhvervsdrivendec) udvikling af supplerende samarbejdsinitiativer mellem virksomhederne, især i tilknytning til politikkerne for virksomhedernes industrikvalitet og industriinnovation, uddannelse og anvendt forskning samt teknologisk udvikling og overførsel.Artikel 14 Samarbejde om tjenesteydelser1. Parterne erkender tjenesteydelsernes voksende betydning for udviklingen af deres økonomier. De styrker og intensiverer på den baggrund samarbejdet på dette område inden for rammerne af deres beføjelser og i overensstemmelse med bestemmelserne i den almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser (GATS).2. For at virkeliggøre dette samarbejde identificerer parterne prioriterede sektorer på dette område med henblik på at sikre en effektiv anvendelse af de disponible instrumenter.De aktioner, der skal gennemføres, vil især været koncentreret om:a) lettelse af SMV's adgang til kapital og markedsteknologierb) styrkelse af handelen mellem parterne og med markederne i tredjelandec) stimulering af øget produktivitet og konkurrenceevne samt større diversificering i denne sektord) udveksling af oplysninger om regler, love og forskrifter, der regulerer handelen med tjenesteydelsere) udveksling af oplysninger om procedurerne for udstedelse af:- licenser og certifikater til leverandører af faglige tjenesteydelser, og- anerkendelse af faglige kvalifikationsbeviserf) udvikling af turistsektoren med henblik på at forbedre informationen og udvekslingen af erfaringer, som kan fremme en bæredygtig og ordnet udvikling af turistudbuddet. Det skal ligeledes tilstræbes at fremme udviklingen af menneskelige ressourcer i denne sektor og gennemføre fælles foranstaltninger inden for salgsfremstød og marketing.Artikel 15 Fremme af investeringerParterne bidrager inden for rammerne af deres beføjelser til at opretholde et attraktivt og stabilt klima for de gensidige investeringer.Samarbejdet vil bl. a. antage form af:a) ordninger for information, identifikation og udbredelse af lovgivninger og investeringsmulighederb) støtte til udviklingen af juridiske rammer, der kan fremme investeringerne mellem parterne, eventuelt ved, at der mellem Chile og de af Fællesskabets medlemsstater, som er interesseret heri, indgås bilaterale aftaler om fremme og beskyttelse af investeringer og bilaterale aftaler om undgåelse af dobbeltbeskatningc) udvikling af harmoniserede og forenklede administrative procedurerd) udvikling af mekanismer for samfinansiering, især med parternes SMV.Artikel 16 Videnskabeligt og teknologisk samarbejde1. Parterne er enige om at samarbejde på det videnskabelige og teknologiske område til fælles fordel og i overensstemmelse med de respektive politikker.2. Dette samarbejde vil have følgende mål:a) udveksling af videnskabelige og teknologiske oplysninger og erfaringer, især i forbindelse med gennemførelsen af politikker og programmerb) fremme af oprettelsen af varige forbindelser mellem parternes forskersamfundc) intensivering af innoverende aktiviteter i de chilenske og europæiske virksomhederd) fremme af teknologioverførsel.3. Samarbejdet skal primært gennemføres ved hjælp af:a)


text: fælles forskningsprojekter på områder af fælles interesse, eventuelt med aktiv deltagelse fra virksomhedernes sideb) udveksling af videnskabsmænd med henblik på at fremme forskning, udarbejdelse af projekter og uddannelse på højt niveauc) fælles videnskabelige møder med henblik på at fremme udveksling af oplysninger, fremme samvirke og lette identifikationen af fælles forskningsområderd) efter omstændighederne udbredelse af resultater og udvikling af forbindelserne mellem den offentlige og den private sektore) udveksling af erfaringer inden for standardiseringf) evaluering af aktiviteter.4. Parterne tilstræber under gennemførelsen af dette samarbejde at få deres respektive højere læreanstalter, forskningscentre og produktionssektorer, særlig SMV, til at deltage.5. Parterne fastlægger efter fælles overenskomst og uden på forhånd at foretage udelukkelser samarbejdsområderne og samarbejdets udstrækning, art og prioriteter ved hjælp af et flerårigt program, der skal kunne tilpasses omstændighederne.Artikel 17 Samarbejde på energiområdetFormålet med samarbejdet mellem parterne er at fremme en tilnærmelse af deres økonomier inden for vedvarende og ikke-vedvarende, konventionelle og alternative energikilder samt teknologier for effektiv energiudnyttelse.Samarbejdet på dette område skal primært gennemføres ved hjælp af:a) udvekslinger af oplysninger under alle egnede former, herunder udvikling af databanker mellem parternes økonomiske aktører, uddannelse og fælles konferencerb) teknologioverførselc) forundersøgelser og projektgennemførelse foretaget af parternes kompetente institutioner og virksomhederd) inddragelse af parternes økonomiske aktører i fælles projekter for teknologisk udvikling eller infrastrukturere) efter omstændighederne indgåelse af specifikke aftaler for nøglesektorer af fælles interessef) støtte til de chilenske institutioner, der er ansvarlige for energispørgsmål og fastlæggelse af energipolitikkeng) programmer for teknisk uddannelse.Artikel 18 Samarbejde på transportområdet1. Samarbejdet skal navnlig sigte mod:a) at støtte moderniseringen af transportsystemerneb) at forbedre personers og varers bevægelighed og adgangen til transportmarkedernec) at fremme anvendelsen af driftsstandarder.2. Samarbejdet skal primært gennemføres ved hjælp af:a) udveksling af oplysninger om de respektive transportpolitikker samt andre emner af gensidig interesseb) uddannelsesprogrammer for de økonomiske aktører og de ansvarlige i den offentlige administrationc) udveksling af oplysninger vedrørende installation af overvågningsstationer (monitoring stations) som elementer i infrastrukturen for det verdensomspændende satellitnavigationssystem (GNSS).3. Parterne skal inden for rammerne af deres respektive beføjelser, lovgivninger og internationale forpligtelser udvise opmærksomhed om alle aspekter vedrørende internationale søtransporttjenester, således at de ikke udgør en hindring for handelsudvidelsen, idet de især skal sikre uhindret markedsadgang på et kommercielt og ikke-diskriminerende grundlag.Artikel 19 Samarbejde vedrørende informationssamfund og telekommunikation1. Parterne erkender, at de avancerede informations- og kommunikationsteknologier udgør en nøglesektor i det moderne samfund, og at de er af vital betydning for den økonomiske og sociale udvikling og for en harmonisk overgang til informationssamfundet.2. Samarbejdsforanstaltningerne på dette område vil især blive rettet mod:a) en dialog om de forskellige aspekter af informationssamfundet herunder politikken for telekommunikationsområdetb) udveksling af oplysninger og eventuelt faglig bistand, for så vidt angår normer og standardisering, overensstemmelsesprøvning og certificering vedrørende informationsteknologi og telekommunikationc) udbredelse af nye informations- og telekommunikationsteknologier og udvikling af nye instrumenter inden for avanceret kommunikation og informationsfaciliteter og -teknologierd) stimulation og gennemførelse af fælles projekter inden for forskning og teknologisk og industriel udvikling, for så vidt angår nye informations- og kommunikationsteknologier, telematik og informationssamfundete) mulighed for, at de chilenske organer deltager i Fællesskabets pilotprojekter og programmer, særlig på


text: det regionale område, i overensstemmelse med de specifikke bestemmelser, der gælder for de pågældende sektorerf) indbyrdes forbindelse og driftskompatibilitet mellem Fællesskabets og Chiles telenet og -tjenester.Artikel 20 Samarbejde om miljøbeskyttelse1. Parterne forpligter sig til at udvikle samarbejdet om beskyttelse og forbedring af miljøet, forebyggelse af miljøforringelse, kontrol med forurening og fremme af rationel udnyttelse af naturressourcerne med henblik på at opnå en bæredygtig udvikling.I den forbindelse skal der rettes særlig opmærksomhed mod bevarelsen af økosystemer, integreret forvaltning af naturressourcerne, de økonomiske aktiviteters virkninger for miljøet, miljøet i byerne og dekontamineringsprogrammer.2. Samarbejdet skal navnlig koncentreres om:a) projekter, der tager sigte på at styrke Chiles miljøstrukturer og -politikb) udveksling af oplysninger og erfaringer, også om de respektive normer og standarderc) uddannelse og belæring vedrørende miljøspørgsmåld) faglig bistand og iværksættelse af fælles forskningsprogrammer.Artikel 21 Samarbejde om landbrugssektoren og landdistrikterne1. Parterne fremmer det gensidige samarbejde om landbrugssektoren og landdistrikterne. Med henblik herpå undersøger de:a) foranstaltninger, der kan fremme samhandelen med landbrugsprodukterb) miljøforanstaltninger på sundheds- og plantesundhedsområdet samt andre aspekter i tilknytning hertil, under hensyntagen til hver parts gældende lovgivning for disse områder og i overensstemmelse med WTO-reglerne.2. Samarbejdet realiseres gennem foranstaltninger, der bl. a. omfatter gensidig udveksling af information, faglig bistand og erfaringer på det videnskabelige og teknologiske område.AFSNIT V ANDRE SAMARBEJDSOMRÅDER Artikel 22 Mål og anvendelsesområderParterne er enige om at opretholde samarbejdet inden for social udvikling, offentlig administration, information og kommunikation, uddannelse og regional integration, idet der lægges størst vægt på de områder, der vil kunne styrke tilnærmelsesprocessen med henblik på oprettelse af en politisk og økonomisk associering mellem parterne.Artikel 23 Finansielt og fagligt samarbejde og samarbejde vedrørende social udvikling1. Parterne bekræfter på ny betydningen af deres finansielle og faglige samarbejde, som bør fokuseres strategisk mod bekæmpelse af ekstrem fattigdom og mere generelt til fordel for de fattigste befolkningsgrupper.2. Samarbejdet kan omfatte pilotprogrammer som f. eks.:a) programmer for jobskabelse og erhvervsuddannelseb) projekter for forvaltning og administration af sociale tjenesterc) projekter vedrørende udvikling og beboelse i landdistrikter samt fysisk planlægningd) programmer på området sundhed og grunduddannelsee) støtte til aktiviteter, som gennemføres af det civile samfunds basisorganisationerf) programmer og projekter, der kan fremme fattigdomsbekæmpelsen ved at skabe nye muligheder inden for produktion og beskæftigelseg) programmer til forbedring af livskvaliteten, særlig hos de fattigste befolkningsgrupper.Artikel 24 Samarbejde vedrørende offentlig administration og regional integration1. Parterne støtter samarbejdet inden for den offentlige administration, idet målet herfor er at fremme tilpasningen af administrationssystemerne til den indbyrdes åbning af handelen med varer og tjenesteydelser.2. I den forbindelse samarbejder parterne ligeledes for at lette de administrative omlægninger som følge af integrationsprocessen i Latinamerika.3. Med henblik herpå og for at støtte Chiles mål om administrativ modernisering, decentralisering og regionalisering fremmer parterne et samarbejde, der vil kunne udvides til at omfatte hele det institutionelle apparat, idet der til dette formål gøres brug af erfaringerne fra Fællesskabets mekanismer og politikker.4. Samarbejdet skal især realiseres ved hjælp af:a) bistand til de chilenske instanser, der tager sig af udformningen og gennemførelsen af politikker, primært via kontakter mellem personalet i de europæiske og de chilenske institutionerb) systemer


text: for udveksling af oplysninger under alle egnede former, også via edb-net. Beskyttelsen af persondata vil blive respekteret på alle de områder, hvor der planlægges udvekslinger af sådanne oplysningerc) videregivelse af erfaringerd) forundersøgelser og gennemførelse af fælles projektere) uddannelse og støtte af institutionerne.Artikel 25 Samarbejde mellem institutionerne1. Parterne er enige om, at det er nødvendigt at tilstræbe et tættere samarbejde mellem de relevante institutioner.2. Dette samarbejde skal gennemføres det bredest mulige grundlag, navnlig ved hjælp af:a) alle midler, der kan fremme en regelmæssig udveksling af oplysninger, herunder fælles udvikling af datamatiserede kommunikationsnetb) rådgivning og uddannelsec) videregivelse af erfaringer.Artikel 26 Samarbejde vedrørende kommunikation, information og kultur1. Parterne har i betragtning af de meget tætte kulturelle bånd mellem Chile og Fællesskabets medlemsstater besluttet at styrke samarbejdet på dette område, som også omfatter kommunikation og information.2. Samarbejdet skal inden for rammerne af parternes respektive beføjelser tage sigte på at fremme:a) møder mellem parternes ansvarlige for kommunikation og information, herunder eventuelt faglig bistandb) styrkelse af udvekslingerne af oplysninger om spørgsmål af fælles interessec) tilrettelæggelse af kulturarrangementerd) aktiviteter som f. eks. undersøgelser og uddannelsesaktioner, der tager sigte på at beskytte kulturarven.3. Parterne er enige om at tilstræbe det bredest mulige samarbejde, bl. a. inden for den audiovisuelle sektor og pressen.Artikel 27 Samarbejde på uddannelsesområdet1. Parterne definerer inden for rammerne af deres respektive beføjelser midler til at forbedre uddannelsen, både på ungdomsområdet og inden for grunduddannelse, erhvervsuddannelse eller samarbejde mellem universiteter og virksomheder. Der udvises særlig opmærksomhed om undervisning og erhvervsuddannelse for de vanskeligst stillede befolkningsgrupper.2. Parterne retter særlig opmærksomhed mod aktioner, der gør det muligt at etablere varige forbindelser mellem deres respektive specialiserede organer, og som kan fremme en sammenlægning af tekniske ressourcer og udvekslinger af erfaringer.3. Disse aktioner realiseres primært ved hjælp afa) aftaler mellem uddannelsesinstitutionerb) møder mellem organer, der er ansvarlige for uddannelsesspørgsmål.4. Samarbejdet mellem parterne tager ligeledes sigte på at indgå sektorspecifikke aftaler inden for uddannelse og ungdomsanliggender.Artikel 28 Samarbejde om bekæmpelse af narkotikamisbrug1. Parterne koordinerer inden for rammerne af deres respektive beføjelser deres aktioner og intensiverer deres samarbejde for at forebygge narkotikamisbrug, bekæmpe ulovlig handel med narkotika og misbrug af kemiske prækursorer samt hindre hvidvaskning af penge fra handel med narkotika. Parterne koordinerer med henblik herpå deres bestræbelser og samarbejdsområder på bilateralt plan og i internationale organisationer og fora.2. Samarbejdet, der skal støtte sig på de kompetente instanser på området, skal især koncentreres om:a) projekter vedrørende uddannelse, behandling og rehabilitering af stofmisbrugere samt programmer, der tager sigte på at forebygge ulovligt stofmisbrugb) fælles forskningsprojekterc) uddannelsesprogrammer for offentlige embedsmænd vedrørende bl. a. forebyggelse af og kontrol med ulovlig narkotikahandel, hvidvaskning af penge og kontrol med handelen med prækursorer og væsentlige kemiske produkterd) udveksling af relevante oplysninger og vedtagelse af passende foranstaltninger til bekæmpelse af ulovlig narkotikahandel og hvidvaskning af penge inden for rammerne af de gældende multilaterale aftaler og henstillingerne fra gruppen for internationale finansielle foranstaltninger (FATF), oge) forebyggelse af omledning af kemiske prækursorer og andre væsentlige stoffer, der anvendes til ulovlig fremstilling af narkotika og psykotrope stoffer. Denne forebyggelse baseres på De