text:
begge parter er enige herom. Alle anmodninger om indkaldelse af møder skal fremsættes skriftligt.
 Hvert møde i underudvalget holdes på et tidspunkt og et sted, der aftales mellem parterne.
 Møder indkaldes af den ansvarlige sekretær efter aftale med formanden. Før hvert møde underrettes formanden om, hvem der deltager i parternes delegationer.
 Hvis parterne er enige, kan underudvalget invitere eksperter til møderne med henblik på tilvejebringelse af de særlige oplysninger, der er nødvendige.
 En repræsentant for ministeriet for internationalt samarbejde deltager i hvert møde for at sikre en passende koordinering og sammenkobling med både igangværende og fremtidige projekter og programmer, der finansieres af EU, og ligeledes for at sikre, at de prioriteter, der udstikkes på mødet, får den nødvendige støtte.
 6. Dagsorden for møderne
 Anmodninger om optagelse af punkter på underudvalgets dagsorden fremsendes til sekretærerne.
 Formanden opstiller en foreløbig dagsorden for hvert møde. Den fremsendes af den ansvarlige sekretær til den anden sekretær senest ti dage før mødet.
 Den foreløbige dagsorden skal indeholde de punkter, som sekretærerne er blevet anmodet om at optage på dagsordenen senest 15 dage før mødets begyndelse. Dokumentation skal være begge parter i hænde senest syv dage før mødet. For at tage hensyn til hastende anliggender kan disse frister forkortes, hvis parterne er enige herom.
 Dagsordenen vedtages af underudvalget ved mødets begyndelse.
 7. Referat
 De to sekretærer udarbejder og godkender efter hvert møde et referat. Underudvalgets sekretærer sender associeringsudvalgets sekretærer og formand en kopi af referatet, inklusive underudvalgets forslag.
 8. Offentliggørelse
 Medmindre der træffes anden afgørelse, er underudvalgets møder ikke offentlige.
 FORRETNINGSORDEN
 Underudvalg EU-Egypten
 Retlige og sikkerhedsmæssige anliggender
 1. Sammensætning og formandskab
 Underudvalget består af repræsentanter for Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater og repræsentanter for Den Arabiske Republik Egyptens regering, og formandskabet varetages af de to parter på skift.
 2. Rolle
 Underudvalget arbejder under associeringsudvalgets myndighed og aflægger rapport til dette efter hvert møde. Underudvalget har ikke beslutningsbeføjelser, men kan forelægge associeringsudvalget forslag.
 3. Formål
 Underudvalget drøfter gennemførelsen af associeringsaftalen på nedennævnte områder. Det vurderer navnlig fremskridtene med hensyn til tilnærmelse, gennemførelse og håndhævelse af lovgivningen. Samarbejde om offentlige forvaltningsanliggender drøftes, hvis det er relevant. Underudvalget undersøger alle problemer, der kan opstå i de nedenfor anførte sektorer, og stiller forslag til eventuelle foranstaltninger.
 a)
 retligt samarbejde
 b)
 retligt samarbejde i straffesager og civilsager
 c)
 narkotika
 d)
 samarbejde om bekæmpelse af organiseret kriminalitet, herunder menneskesmugling og menneskehandel, ulovlig indvandring, terrorisme og hvidvaskning af penge
 e)
 samarbejde om bekæmpelse af korruption.
 Denne liste er ikke udtømmende, og associeringsudvalget kan tilføje andre emner, herunder tværgående emner såsom statistikker.
 Underudvalget kan drøfte spørgsmål vedrørende et eller flere af ovennævnte områder.
 4. Sekretariat
 En tjenestemand fra Europa-Kommissionen og en regeringsembedsmand fra Den Arabiske Republik Egypten fungerer i fællesskab som faste sekretærer for underudvalget.
 Alle henvendelser vedrørende underudvalget sendes til sekretærerne.
 5. Møder
 Underudvalget træder sammen, når omstændighederne kræver det. Der kan indkaldes til møde, når en af parterne fremsætter anmodning herom via sekretæren, der videregiver anmodningen til den anden part. Den anden parts sekretær svarer inden for en frist på 15


text:
arbejdsdage efter modtagelsen af anmodningen om møde i underudvalget.
 I særligt hastende tilfælde kan underudvalget indkaldes med kortere frist, hvis begge parter er enige herom. Alle anmodninger om indkaldelse af møder skal fremsættes skriftligt.
 Hvert møde i underudvalget holdes på et tidspunkt og et sted, der aftales mellem parterne.
 Møder indkaldes af den ansvarlige sekretær efter aftale med formanden. Før hvert møde underrettes formanden om, hvem der deltager i parternes delegationer.
 Hvis parterne er enige, kan underudvalget invitere eksperter til møderne med henblik på tilvejebringelse af de særlige oplysninger, der er nødvendige.
 En repræsentant for ministeriet for internationalt samarbejde deltager i hvert møde for at sikre en passende koordinering og sammenkobling med både igangværende og fremtidige projekter og programmer, der finansieres af EU, og ligeledes for at sikre, at de prioriteter, der udstikkes på mødet, får den nødvendige støtte.
 6. Dagsorden for møderne
 Anmodninger om optagelse af punkter på underudvalgets dagsorden fremsendes til sekretærerne.
 Formanden opstiller en foreløbig dagsorden for hvert møde. Den fremsendes af den ansvarlige sekretær til den anden sekretær senest ti dage før mødet.
 Den foreløbige dagsorden skal indeholde de punkter, som sekretærerne er blevet anmodet om at optage på dagsordenen senest 15 dage før mødets begyndelse. Dokumentation skal være begge parter i hænde senest syv dage før mødet. For at tage hensyn til hastende anliggender kan disse frister forkortes, hvis parterne er enige herom.
 Dagsordenen vedtages af underudvalget ved mødets begyndelse.
 7. Referat
 De to sekretærer udarbejder og godkender efter hvert møde et referat. Underudvalgets sekretærer sender associeringsudvalgets sekretærer og formand en kopi af referatet, inklusive underudvalgets forslag.
 8. Offentliggørelse
 Medmindre der træffes anden afgørelse, er underudvalgets møder ikke offentlige.
 FORRETNINGSORDEN
 Underudvalg EU-Egypten
 Toldsamarbejde
 1. Sammensætning og formandskab
 Underudvalget består af repræsentanter for Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater og repræsentanter for Den Arabiske Republik Egyptens regering, og formandskabet varetages af de to parter på skift.
 2. Rolle
 Underudvalget arbejder under associeringsudvalgets myndighed og aflægger rapport til dette efter hvert møde. Underudvalget har ikke beslutningsbeføjelser, men kan forelægge associeringsudvalget forslag.
 3. Formål
 Underudvalget drøfter gennemførelsen af associeringsaftalen på nedennævnte områder. Det vurderer navnlig fremskridtene med hensyn til tilnærmelse, gennemførelse og håndhævelse af lovgivningen. Samarbejde om offentlige forvaltningsanliggender drøftes, hvis dette er relevant. Underudvalget undersøger alle problemer, der kan opstå i de nedenfor anførte sektorer, og stiller forslag til eventuelle foranstaltninger.
 a)
 oprindelsesregler
 b)
 generelle toldprocedurer, toldnomenklatur, toldværdiansættelse
 c)
 toldordninger
 d)
 toldsamarbejde.
 Denne liste er ikke udtømmende, og associeringsudvalget kan tilføje andre emner, herunder tværgående emner såsom statistikker.
 Underudvalget kan drøfte spørgsmål vedrørende et eller flere af ovennævnte områder.
 4. Sekretariat
 En tjenestemand fra Europa-Kommissionen og en regeringsembedsmand fra Den Arabiske Republik Egypten fungerer i fællesskab som faste sekretærer for underudvalget.
 Alle henvendelser vedrørende underudvalget sendes til sekretærerne.
 5. Møder
 Underudvalget træder sammen, når omstændighederne kræver det. Der kan indkaldes til møde, når en af parterne fremsætter anmodning herom via sekretæren, der videregiver anmodningen til den anden part. Den anden parts sekretær svarer inden for en frist på 15 arbejdsdage efter modtagelsen af anmodningen om møde i

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
underudvalget.
 I særligt hastende tilfælde kan underudvalget indkaldes med kortere frist, hvis begge parter er enige herom. Alle anmodninger om indkaldelse af møder skal fremsættes skriftligt.
 Hvert møde i underudvalget holdes på et tidspunkt og et sted, der aftales mellem parterne.
 Møder indkaldes af den ansvarlige sekretær efter aftale med formanden. Før hvert møde underrettes formanden om, hvem der deltager i parternes delegationer.
 Hvis parterne er enige, kan underudvalget invitere eksperter til møderne med henblik på tilvejebringelse af de særlige oplysninger, der er nødvendige.
 En repræsentant for ministeriet for internationalt samarbejde deltager i hvert møde for at sikre en passende koordinering og sammenkobling med både igangværende og fremtidige projekter og programmer, der finansieres af EU, og ligeledes for at sikre, at de prioriteter, der udstikkes på mødet, får den nødvendige støtte.
 6. Dagsorden for møderne
 Anmodninger om optagelse af punkter på underudvalgets dagsorden fremsendes til sekretærerne.
 Formanden opstiller en foreløbig dagsorden for hvert møde. Den fremsendes af den ansvarlige sekretær til den anden sekretær senest ti dage før mødet.
 Den foreløbige dagsorden skal indeholde de punkter, som sekretærerne er blevet anmodet om at optage på dagsordenen senest 15 dage før mødets begyndelse. Dokumentation skal være begge parter i hænde senest syv dage før mødet. For at tage hensyn til hastende anliggender kan disse frister forkortes, hvis parterne er enige herom.
 Dagsordenen vedtages af underudvalget ved mødets begyndelse.
 7. Referat
 De to sekretærer udarbejder og godkender efter hvert møde et referat. Underudvalgets sekretærer sender associeringsudvalgets sekretærer og formand en kopi af referatet, inklusive underudvalgets forslag.
 8. Offentliggørelse
 Medmindre der træffes anden afgørelse, er underudvalgets møder ikke offentlige.
 FORRETNINGSORDEN
 Underudvalg EU-Egypten
 Politiske anliggender: Menneskerettigheder og demokrati — Internationale og regionale anliggender
 1. Sammensætning og formandskab
 Underudvalget består af repræsentanter for Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater og repræsentanter for Den Arabiske Republik Egyptens regering, og formandskabet varetages af hver part på skift.
 2. Rolle
 Underudvalget arbejder som et forum for diskussion, konsultation og vurdering under associeringsudvalgets myndighed og aflægger rapport til dette efter hvert møde. Underudvalget har ikke beslutningsbeføjelser, men kan forelægge associeringsudvalget forslag.
 3. Emner
 Underudvalget drøfter gennemførelsen af associeringsaftalen og den hermed forbundne ENP-handlingsplan, bl.a. på nedennævnte områder, og vurderer fremskridtene med hensyn til de mål og aktioner, der er fastlagt og godkendt i handlingsplanen. Med hensyn til spørgsmål om menneskerettigheder og demokrati samt internationale og regionale anliggender omfattet af ENP-handlingsplanen EU-Egypten er underudvalget den vigtigste tekniske opfølgningsmekanisme. Samarbejde om offentlige forvaltningsanliggender drøftes, hvis det er relevant. Underudvalget undersøger også alle problemer, der kan opstå i de nedenfor anførte sektorer, og stiller forslag til foranstaltninger, der skal træffes. Underudvalget deles op i følgende to grupper:
 a)
 Menneskerettigheder og demokrati
 —
 demokrati og retsstat
 —
 menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, herunder
 —
 kvinders og børns rettigheder
 —
 forsamlings- og ytringsfrihed og pluralisme i medierne
 —
 bekæmpelse af diskrimination, intolerance, racisme og fremmedhad
 —
 grundlæggende arbejdsmarkedsmæssige og sociale rettigheder og grundlæggende arbejdsstandarder
 b)
 Internationale og regionale anliggender
 —
 udenrigs- og sikkerhedspolitisk samarbejde, herunder nedrustning
 —
 regionale anliggender, herunder fredsprocessen i Mellemøsten
 —
 bekæmpelse


text:
af terrorisme
 —
 ikke-spredning af masseødelæggelsesvåben og disses fremføringsmidler.
 Denne liste er ikke udtømmende, og associeringsudvalget kan tilføje andre emner.
 Underudvalget kan drøfte spørgsmål vedrørende en eller flere af ovennævnte sektorer eller alle.
 Underudvalget har til formål inden for en ramme af gensidig forståelse og respekt for begge parters holdninger at fremme dialogen om alle aspekter af menneskerettigheder og demokrati samt internationale og regionale anliggender på en omfattende og ikke-eksklusiv måde.
 4. Sekretariat
 En tjenestemand fra Europa-Kommissionen og en regeringsembedsmand fra Den Arabiske Republik Egypten fungerer i fællesskab som faste sekretærer for underudvalget.
 Alle henvendelser vedrørende underudvalget sendes til sekretærerne.
 5. Møder
 Underudvalget træder sammen, når omstændighederne kræver det. Der kan indkaldes til møde, når en af parterne fremsætter anmodning herom via sekretæren, der videregiver anmodningen til den anden part. Den anden parts sekretær svarer inden for en frist på 15 arbejdsdage efter modtagelsen af en anmodning om møde i underudvalget.
 I særligt hastende tilfælde kan der indkaldes til møde i underudvalget med kortere frist, hvis begge parter er enige herom. Alle anmodninger om indkaldelse af møder skal fremsættes skriftligt.
 Hvert møde i underudvalget holdes på et tidspunkt og et sted, der aftales mellem parterne, og der afsættes tilstrækkelig tid til hver gruppe, jf. punkt 3.
 Møder indkaldes af den ansvarlige sekretær efter aftale med formanden. Før hvert møde underrettes formanden om, hvem der deltager i parternes delegationer.
 Hvis parterne er enige, kan underudvalget invitere eksperter til møderne med henblik på tilvejebringelse af særlige oplysninger, der er nødvendige.
 En repræsentant for ministeriet for internationalt samarbejde deltager i hvert møde for at sikre en passende koordinering og sammenkobling med både igangværende og fremtidige projekter og programmer, der finansieres af EU, og ligeledes for at sikre, at de prioriteter, der udstikkes på mødet, får den nødvendige støtte.
 6. Dagsorden for møderne
 Anmodninger om optagelse af punkter på underudvalgets dagsorden fremsendes til sekretærerne.
 Formanden opstiller en foreløbig dagsorden for hvert møde. Den fremsendes af den ansvarlige sekretær til den anden sekretær senest ti dage før mødet.
 Den foreløbige dagsorden skal indeholde de punkter, som sekretærerne er blevet anmodet om at optage på dagsordenen senest 15 dage før mødets begyndelse.
 Bilag skal være begge parter i hænde senest syv dage før mødet. For at tage hensyn til hastende anliggender kan disse frister forkortes, hvis parterne er enige herom.
 Dagsordenen vedtages af underudvalget ved mødets begyndelse.
 7. Referat
 De to sekretærer udarbejder og godkender efter hvert møde et referat. Underudvalgets sekretærer sender en kopi af referatet, inklusive underudvalgets forslag til associeringsudvalgets sekretærer og formand.
 8. Offentliggørelse
 Medmindre der træffes anden afgørelse, er underudvalgets møder ikke offentlige, og dets arbejde offentliggøres ikke.


text:
 22.6.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 161/89
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 294/2015
 af 30. oktober 2015
 om ændring af bilag XXII (Selskabsret) til EØS-aftalen [2017/1083]
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Rådets direktiv 2014/102/EU af 7. november 2014 om tilpasning af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/34/EU om årsregnskaber, konsoliderede regnskaber og tilhørende beretninger for visse virksomhedsformer på grund af Republikken Kroatiens tiltrædelse (1) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Aftalen om Republikken Kroatiens deltagelse i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (2) (»EØS-udvidelsesaftalen fra 2014«), der blev undertegnet den 11. april 2014 i Bruxelles, er blevet anvendt midlertidigt af de undertegnende parter siden den 12. april 2014, og denne afgørelse bør derfor gælde midlertidigt, indtil EØS-udvidelsesaftalen fra 2014 træder i kraft.
 (3)
 Bilag XXII til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende tilføjes i punkt 10i (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/34/EU) i bilag XXII til EØS-aftalen:
 », som ændret ved:
 —
 32014 L 0102: Rådets direktiv 2014/102/EU af 7. november 2014 (EUT L 334 af 21.11.2014, s. 86).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af direktiv 2014/102/EU, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 1. november 2015, forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (*1), eller på dagen for ikrafttrædelsen af Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse nr. 293/2015 af 30. oktober 2015 (3) eller på dagen for ikrafttrædelsen af EØS-udvidelsesaftalen fra 2014, alt efter hvilken af disse datoer der er den seneste.
 Indtil EØS-udvidelsesaftalen fra 2014 træder i kraft, gælder denne afgørelse midlertidigt fra den 1. november 2015, forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1, eller fra dagen for ikrafttrædelsen af Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse nr. 293/2015 af 30. oktober 2015, alt efter hvilken af disse datoer der er den seneste.
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 30. oktober 2015.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Oda SLETNES
 Formand
 (1) EUT L 334 af 21.11.2014, s. 86.
 (2) EUT L 170 af 11.6.2014, s. 18.
 (*1) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.
 (3) Se side 87 i denne EUT.


text:
 4.8.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 211/5
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 76/2015
 af 30. april 2015
 om ændring af bilag I (Dyre- og plantesundhed) til EØS-aftalen [2016/1259]
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/278 af 18. februar 2015 om ændring af afgørelse 2010/221/EU for så vidt angår nationale foranstaltninger til forebyggelse af indslæbning af visse vanddyrsygdomme til dele af Irland, Finland og Det Forenede Kongerige (1) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Denne afgørelse vedrører lovgivning om veterinære anliggender. Lovgivning om veterinære anliggender finder ikke anvendelse på Liechtenstein, så længe anvendelsen af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om handel med landbrugsprodukter er udvidet til at omfatte Liechtenstein, jf. sektortilpasningerne i bilag I til EØS-aftalen. Denne afgørelse gælder derfor ikke for Liechtenstein.
 (3)
 Bilag I til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende led tilføjes i punkt 94 (Kommissionens afgørelse 2010/221/EU) i del 4.2 i kapitel 1 i bilag I til EØS-aftalen:
 »—
 32015 D 0278: Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/278 af 18. februar 2015 (EUT L 47 af 20.2.2015, s. 22).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af gennemførelsesforordning (EU) 2015/278, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 1. maj 2015, forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. aftalens artikel 103, stk. 1 (*).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 30. april 2015.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Gianluca GRIPPA
 Formand
 (1) EUT L 47 af 20.2.2015, s. 22.
 (*) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 15.9.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 239/55
 AFGØRELSE TRUFFET AF DET BLANDEDE EØS-UDVALG nr. 67/2005
 af 29. april 2005
 om ændring af bilag XIII (Transport) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Bilag XIII til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 43/2005 truffet af Det Blandede EØS-udvalg den 11. marts 2005 (1).
 (2)
 Kommissionens direktiv 2004/110/EF af 9. december 2004 om sjette tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets direktiv 96/49/EF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om transport af farligt gods ad jernbane (2) bør indarbejdes i aftalen —
 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende led indsættes i punkt 42b (Rådets direktiv 96/49/EF) i bilag XIII til aftalen:
 »—
 32004 L 0110: Kommissionens direktiv 2004/110/EF af 9. december 2004 (EUT L 365 af 10.12.2004, s. 24).«
 Artikel 2
 Den islandske og norske udgave af direktiv 2004/110/EF, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 30. april 2005, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle fornødne meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1 (3).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 29. april 2005.
 På vegne af Det Blandede EØS-udvalg
 Richard WRIGHT
 Formand
 (1) EUT L 198 af 28.7.2005, s. 45.
 (2) EUT L 365 af 10.12.2004, s. 24.
 (3) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 19.12.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 333/12
 ÆNDRINGSPROTOKOL
 til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om fastlæggelse af foranstaltninger svarende til dem, der er fastlagt i Rådets direktiv 2003/48/EF om beskatning af indtægter fra opsparing i form af rentebetalinger
 DEN EUROPÆISKE UNION
 og
 DET SCHWEIZISKE FORBUND, i det følgende benævnt »Schweiz«,
 i det følgende benævnt »kontraherende part« eller samlet som »kontraherende parter«, ER —
 MED HENBLIK PÅ at gennemføre OECD's standard for automatisk udveksling af oplysninger om finansielle konti, i det følgende benævnt »global standard«, inden for rammerne af et samarbejde, der tager hensyn til begge de kontraherende parters legitime interesser,
 MED HENVISNING TIL, at de kontraherende parter har et langvarigt og tæt forhold med hensyn til gensidig bistand i skattespørgsmål, navnlig hvad angår anvendelsen af foranstaltninger svarende til dem, der er fastlagt i Rådets direktiv 2003/48/EF om beskatning af indtægter fra opsparing i form af rentebetalinger (1), og at de ønsker at forbedre efterretteligheden vedrørende international beskatning ved at udbygge dette forhold,
 MED HENVISNING TIL, at de kontraherende parter ønsker at indgå en aftale om at forbedre efterretteligheden vedrørende international beskatning på grundlag af gensidig automatisk udveksling af oplysninger under iagttagelse af visse fortrolighedshensyn og andre beskyttelsesforanstaltninger, herunder bestemmelser, der begrænser anvendelsen af de udvekslede oplysninger,
 MED HENVISNING TIL, at aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om fastlæggelse af foranstaltninger svarende til dem, der er fastlagt i Rådets direktiv 2003/48/EF om beskatning af indtægter fra opsparing i form af rentebetalinger (i det følgende benævnt »aftalen«) før dens ændring ved denne ændringsprotokol i artikel 10 indeholder bestemmelser om udveksling af oplysninger efter anmodning, som kun omfatter adfærd, der udgør skattesvig og lignende, og derfor bør bringes i overensstemmelse med OECD's standard for gennemsigtighed og udveksling af oplysninger på skatteområdet,
 MED HENVISNING TIL, at de kontraherende parter anvender deres respektive lovgivning og praksis på databeskyttelsesområdet på behandling af personoplysninger, der udveksles i henhold til aftalen som ændret ved denne ændringsprotokol, og forpligter sig til at underrette hinanden uden unødig forsinkelse i tilfælde af ændringer i indholdet af den pågældende lovgivning og praksis,
 MED HENVISNING TIL, at medlemsstaterne og Schweiz har indført i) passende sikkerhedsforanstaltninger, der sikrer, at oplysninger, der modtages i henhold til aftalen som ændret ved denne ændringsprotokol, forbliver fortrolige og udelukkende anvendes til brug for og af de personer eller myndigheder, der er berørt af eller fører tilsyn med ansættelse eller opkrævning eller inddrivning af, håndhævelse eller retsforfølgelse i forbindelse med eller afgørelse om klager vedrørende skatter, samt for andre tilladte formål, og ii) infrastruktur til en effektiv udveksling (herunder procedurer, der sikrer rettidige, præcise, sikre og fortrolige udvekslinger af oplysninger, effektiv og pålidelig kommunikation og kapacitet til hurtigt at løse spørgsmål og problemer vedrørende udvekslinger eller anmodninger om udvekslinger og til at administrere bestemmelserne i artikel 4 i aftalen som ændret ved denne ændringsprotokol),
 MED HENVISNING TIL, at de kategorier af Indberettende finansielle institutter og Indberetningspligtige konti, der er omfattet af aftalen som ændret ved denne ændringsprotokol, er udformet med


text:
henblik på at begrænse skatteyderes muligheder for at undgå at blive indberettet ved at flytte aktiver til Finansielle institutter eller investere i finansielle produkter, der ligger uden for anvendelsesområdet for aftalen som ændret ved denne ændringsprotokol. Dog bør visse Finansielle institutter og konti, der udgør en lille risiko for at blive anvendt til skatteunddragelse, undtages fra anvendelsesområdet. Tærskler bør ikke generelt medtages, da de let kan omgås ved at dele konti op på forskellige Finansielle institutter. De finansielle oplysninger, der skal indberettes og udveksles, bør ikke alene omfatte al relevant indkomst (renter, udbytter og lignende former for indkomst), men også kontosaldi og salgsindtægter fra Finansielle aktiver med henblik på at tage højde for situationer, hvor en skatteyder forsøger at skjule kapital, som i sig selv udgør indkomst eller aktiver, hvor skatten er unddraget. Behandling af oplysninger i henhold til aftalen som ændret ved denne ændringsprotokol er derfor nødvendig og forholdsmæssig, så medlemsstaternes og Schweiz' skatteforvaltninger korrekt og utvetydigt kan identificere de pågældende skatteydere, kan forvalte og håndhæve deres skattelovgivning i grænseoverskridende situationer, kan vurdere sandsynligheden for, at der begås skatteunddragelse, og kan undgå unødvendige yderligere undersøgelser —
 BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
 Artikel 1
 I aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om fastlæggelse af foranstaltninger svarende til dem, der er fastlagt i Rådets direktiv 2003/48/EF om beskatning af indtægter fra opsparing i form af rentebetalinger (i det følgende benævnt »aftalen«) foretages følgende ændringer:
 1)
 Titlen affattes således:
 »Aftale mellem Den Europæiske Union og Det Schweiziske Forbund om automatisk udveksling af oplysninger om finansielle konti til forbedring af efterrettelighed vedrørende international beskatning«.
 2)
 Artikel 1-22 affattes således:
 »Artikel 1
 Definitioner
 1. I denne aftale forstås ved:
 a) »Den Europæiske Union«: Unionen som oprettet ved traktaten om Den Europæiske Union og omfatter de områder, hvor traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde anvendes, og på de betingelser, der fastsat i nævnte traktat.
 b) »medlemsstat«: en medlemsstat i Den Europæiske Union.
 c) »Schweiz«: Det Schweiziske Forbunds område som defineret i dets lovgivning i overensstemmelse med den internationale ret.
 d) »de kompetente myndigheder i Schweiz« og »de kompetente myndigheder i medlemsstaterne«: de myndigheder, der er anført i bilag III, henholdsvis i litra a) og litra b)-ac). Bilag III udgør en integreret del af denne aftale. Listen over kompetente myndigheder i bilag III kan ændres ved simpel notifikation til den anden kontraherende part af Schweiz for så vidt angår den myndighed, der henvises til i litra a) deri, og af Den Europæiske Union for så vidt angår de myndigheder, der henvises til i litra b)-ac) deri.
 e) »Finansielt institut i en medlemsstat«: i) et Finansielt institut, der er hjemmehørende i en medlemsstat, med undtagelse af filialer af det pågældende Finansielle institut, der er beliggende uden for denne medlemsstat, og ii) en filial af et Finansielt institut, der ikke er hjemmehørende i en medlemsstat, hvis den pågældende filial er beliggende i denne medlemsstat.
 f) »schweizisk Finansielt institut«: i) et Finansielt institut, der er hjemmehørende i Schweiz, med undtagelse af filialer af det pågældende finansielle institut,


text:
der er beliggende uden for Schweiz, og ii) en filial af et Finansielt institut, der ikke er hjemmehørende i Schweiz, hvis den pågældende filial er beliggende i Schweiz.
 g) »Indberettende finansielt institut«: alt efter konteksten et Finansielt institut i en medlemsstat eller et schweizisk Finansielt institut, som ikke er et Ikke-indberettende finansielt institut.
 h) »Indberetningspligtig konto«: alt efter konteksten en Indberetningspligtig konto i en medlemsstat eller en schweizisk Indberetningspligtig konto, forudsat at den er blevet identificeret som sådan i henhold til procedurerne for passende omhu, jf. bilag I og II, i den pågældende medlemsstat eller i Schweiz.
 i) »Indberetningspligtig konto i en medlemsstat«: en Finansiel konto, der føres af et schweizisk Indberettende finansielt institut og indehaves af en eller flere Medlemsstatspersoner, der er Indberetningspligtige personer, eller af en Passiv ikke-finansiel enhed (NFE) med en eller flere kontrollerende personer, der er en Indberetningspligtig medlemsstatsperson.
 j) »schweizisk Indberetningspligtig konto«: en Finansiel konto, der føres af et Indberettende finansielt institut i en medlemsstat og indehaves af en eller flere schweiziske personer, der er Indberetningspligtige personer, eller af en Passiv ikke-finansiel enhed (NFE) med en eller flere Kontrollerende personer, der er en schweizisk Indberetningspligtig person.
 k) »Medlemsstatsperson«: en fysisk person eller en Enhed, der er identificeret af et schweizisk Indberettende finansielt institut som hjemmehørende i en medlemsstat i henhold til procedurerne for passende omhu, jf. bilag og I og II, eller et dødsbo efter en afdød person, der var hjemmehørende i en medlemsstat.
 l) »schweizisk person«: en fysisk person eller en Enhed, der er identificeret af et Indberettende finansielt institut i en medlemsstat som hjemmehørende i Schweiz i henhold til procedurerne for passende omhu, jf. bilag I og II, eller et dødsbo efter en afdød person, der var hjemmehørende i Schweiz.
 2. De udtryk med stort begyndelsesbogstav, som ikke er defineret i denne aftale, har den betydning, de på det pågældende tidspunkt har i) for medlemsstaterne i henhold til Rådets direktiv 2011/16/EU om administrativt samarbejde på beskatningsområdet (2) eller, hvor det er relevant, den nationale lovgivning i den medlemsstat, der anvender aftalen, og ii) for Schweiz i henhold til dets nationale lovgivning, i det omfang betydningen er i overensstemmelse med den betydning, der er anført i bilag I og II.
 Udtryk, som ikke er defineret i denne aftale eller i bilag I eller II, har, medmindre andet fremgår af konteksten, eller den kompetente myndighed i en medlemsstat og den kompetente myndighed i Schweiz godkender en fælles betydning som fastsat i artikel 7 (som er tilladt i henhold til national lovgivning), den betydning, de har på det pågældende tidspunkt i henhold til lovgivningen i den pågældende jurisdiktion, der anvender denne aftale, i) for medlemsstater i henhold til Rådets direktiv 2011/16/EU om administrativt samarbejde på beskatningsområdet eller, hvor det er relevant, den nationale lovgivning i den pågældende medlemsstat, og ii) for Schweiz, i henhold til dets nationale lovgivning, idet enhver betydning i henhold til gældende skattelovgivning i den pågældende jurisdiktion (en medlemsstat eller Schweiz) har forrang frem for en betydning, der gives udtrykket i henhold til


text:
anden lovgivning i den pågældende jurisdiktion.
 Artikel 2
 Automatisk udveksling af oplysninger for så vidt angår Indberetningspligtige konti
 1. I henhold til bestemmelserne i denne artikel og med forbehold af de gældende regler for indberetning og passende omhu i overensstemmelse med bilag I og II, som udgør en integrerende del af denne aftale, skal den kompetente myndighed i Schweiz hvert år med hver af medlemsstaternes kompetente myndigheder og medlemsstaternes kompetente myndigheder hvert år med den kompetente myndighed i Schweiz automatisk udveksle de oplysninger, der indhentes i henhold til disse regler og er specificeret i stk. 2.
 2. De oplysninger, der skal udveksles, er, for så vidt angår en medlemsstat med hensyn til hver enkelt schweizisk indberetningspligtig konto, og for så vidt angår Schweiz med hensyn til hver indberetningspligtig konto i en medlemsstat, følgende:
 a)
 navn, adresse, Skatteregistreringsnummer samt fødselsdato og fødested (for så vidt angår en person) for hver Person, hvorom der skal indberettes, og som er Kontohaver, og for så vidt angår en Enhed, der er Kontohaver, og som efter iagttagelse af procedurer for passende omhu i overensstemmelse med bilag I og II bliver identificeret som havende en eller flere Kontrollerende personer, der er Personer, hvorom der skal indberettes, navn, adresse og Skatteregistreringsnummer for Enheden og navn, adresse og Skatteregistreringsnummer samt fødselsdato og fødested for hver Person, hvorom der skal indberettes
 b)
 kontonummer (eller hvad der til praktiske formål svarer dertil, hvis et kontonummer ikke forefindes)
 c)
 det Indberettende finansielle instituts navn og (eventuelle) identifikationsnummer
 d)
 kontoens saldo eller værdi (herunder, for så vidt angår en Forsikringsaftale med kontantværdi eller Annuitetsaftale, Kontantværdien eller tilbagekøbsværdien) ved udgangen af det relevante kalenderår eller anden relevant indberetningsperiode, eller, hvis kontoen er lukket i løbet af et sådant år eller en sådan periode, kontoens lukning
 e)
 for så vidt angår en Forvaltningskonto:
 i)
 det samlede bruttobeløb af renter, det samlede bruttobeløb af udbytter og det samlede bruttobeløb af anden indkomst genereret med hensyn til de aktiver, der indestår på kontoen, i hvert enkelt tilfælde betalt eller tilskrevet kontoen (eller med hensyn til kontoen) i løbet af kalenderåret eller anden relevant indberetningsperiode, og
 ii)
 det samlede bruttoafkast ved salg eller indløsning af Finansielle aktiver, der er betalt eller tilskrevet kontoen i løbet af kalenderåret eller anden relevant indberetningsperiode, hvor det Indberettende finansielle institut har optrådt som depositar, mægler, forvalter, eller på anden måde som befuldmægtiget for Kontohaveren
 f)
 for så vidt angår en Indskudskonto, det samlede bruttobeløb af renter betalt til eller tilskrevet kontoen i løbet af kalenderåret eller anden relevant indberetningsperiode, og
 g)
 for så vidt angår en konto, der ikke er beskrevet i stk. 2, litra e) eller f), det samlede bruttobeløb betalt til eller godskrevet Kontohaveren med hensyn til kontoen i løbet af kalenderåret eller anden relevant indberetningsperiode, hvor det Indberettende finansielle institut er betalings- eller godskrivningsforpligtet, herunder det samlede beløb af eventuelle indløsningsbeløb betalt til Kontohaveren i løbet af kalenderåret eller anden relevant indberetningsperiode.
 Artikel 3
 Tidspunkt og fremgangsmåde for automatisk udveksling af oplysninger
 1. Med henblik på udveksling af


text:
oplysninger efter artikel 2 kan beløbet og betalingsklassificeringen foretaget med hensyn til en Indberetningspligtig konto fastsættes i overensstemmelse med principperne i skattelovgivningen i den jurisdiktion (en medlemsstat eller Schweiz), som udveksler oplysningerne.
 2. Med henblik på udveksling af oplysninger efter artikel 2 skal de udvekslede oplysninger identificere den valuta, hvori hvert beløb er denomineret.
 3. I forbindelse med artikel 2, stk. 2, skal oplysningerne udveksles med hensyn til det første år regnet fra ikrafttrædelsen af ændringsprotokollen undertegnet den 27. maj 2015 og alle efterfølgende år senest ni måneder efter udgangen af det kalenderår, som oplysningerne vedrører.
 4. De kompetente myndigheder udveksler automatisk de i artikel 2 anførte oplysninger i et fælles indberetningsstandardskema i Extensible Markup Language.
 5. De kompetente myndigheder aftaler en eller flere metoder for datatransmission, herunder krypteringsstandarder.
 Artikel 4
 Samarbejde om efterrettelighed og håndhævelse
 Den kompetente myndighed i en medlemsstat giver meddelelse til den kompetente myndighed i Schweiz og den kompetente myndighed i Schweiz giver meddelelse til den kompetente myndighed i en medlemsstat, når den førstnævnte (meddelende) kompetente myndighed har grund til at tro, at en fejl kan have ført til ukorrekt eller ufuldstændig indberetning af oplysninger i henhold til artikel 2, eller et Indberettende finansielt institut ikke har overholdt de gældende indberetningskrav og procedurer for passende omhu i overensstemmelse med bilag I og II. Den kompetente myndighed, der modtager meddelelsen, træffer alle de passende foranstaltninger, der er mulige efter dens nationale lovgivning, for at korrigere de fejl eller den manglende overholdelse, der er beskrevet i meddelelsen.
 Artikel 5
 Udveksling af oplysninger efter anmodning
 1. Uanset bestemmelserne i artikel 2 og eventuelle andre aftaler om udveksling af oplysninger efter anmodning mellem Schweiz og en medlemsstat skal den kompetente myndighed i Schweiz og den kompetente myndighed i en medlemsstat efter anmodning udveksle oplysninger, som kan forudses at være relevante for gennemførelsen af denne aftale eller for administrationen og håndhævelsen af den nationale lovgivning vedrørende skatter af enhver art og betegnelse på vegne af Schweiz og medlemsstaterne eller deres politiske underinddelinger eller lokale myndigheder, hvis beskatningen i henhold til den pågældende nationale lovgivning ikke er i strid med en gældende dobbeltbeskatningsaftale mellem Schweiz og den pågældende medlemsstat.
 2. Bestemmelserne i denne artikels stk. 1 og i artikel 6 må i intet tilfælde kunne fortolkes således, at der pålægges Schweiz eller en medlemsstat en forpligtelse til:
 a)
 at gennemføre administrative foranstaltninger, der strider mod lovgivningen og den administrative praksis i henholdsvis Schweiz eller den pågældende medlemsstat
 b)
 at meddele oplysninger, som ikke kan fremskaffes ifølge henholdsvis Schweiz' eller den pågældende medlemsstats lovgivning eller almindelige administration
 c)
 at meddele oplysninger, som ville røbe handelsmæssige, erhvervsmæssige, industrielle, kommercielle eller faglige hemmeligheder, forretningsmetoder eller oplysninger, hvis meddelelse ville stride mod grundlæggende retsprincipper (ordre public).
 3. Hvis der anmodes om oplysninger af en medlemsstat eller Schweiz, der handler som den anmodende jurisdiktion i overensstemmelse med denne artikel, skal Schweiz eller den medlemsstat, der handler som den anmodede jurisdiktion, bruge sine foranstaltninger til indsamling af oplysninger til at indhente de ønskede oplysninger, selv om den pågældende


text:
anmodede jurisdiktion ikke selv har brug for disse oplysninger til sine egne skattemæssige formål. Forpligtelsen i foregående punktum er underlagt begrænsningerne i stk. 2, men sådanne begrænsninger må i intet tilfælde fortolkes således, at de gør det muligt for den anmodede jurisdiktion at nægte at levere oplysninger, udelukkende fordi den ikke har nogen national interesse i disse oplysninger.
 4. Stk. 2 kan under ingen omstændigheder fortolkes således, at det gør det muligt for Schweiz eller en medlemsstat at afslå at levere oplysningerne, udelukkende fordi oplysningerne skal indhentes hos en bank, en anden finansiel institution, en forvalter eller en person, der handler som repræsentant eller betroet person, eller fordi oplysningerne vedrører en persons ejerskabsinteresser.
 5. De kompetente myndigheder aftaler, hvilke standardformularer der skal anvendes, samt en eller flere metoder for datatransmission, herunder krypteringsstandarder.
 Artikel 6
 Tavshedspligt og beskyttelse af personoplysninger
 1. Alle oplysninger, der indhentes af en jurisdiktion (en medlemsstat eller Schweiz) i henhold til denne aftale, behandles fortroligt og beskyttes på samme måde som oplysninger indhentet i henhold til lovgivningen i den pågældende jurisdiktion, og, i det omfang, det er nødvendigt for beskyttelsen af personoplysninger, i overensstemmelse med den gældende nationale lovgivning og med sikkerhedsforanstaltninger, som kan fastsættes af den jurisdiktion, der leverer de oplysninger, der kræves i henhold til dens nationale lovgivning.
 2. Sådanne oplysninger må under alle omstændigheder kun videregives til personer eller myndigheder (herunder domstole og administrative eller tilsynsførende organer), der er berørt af eller fører tilsyn med ansættelse, opkrævning eller inddrivning af, håndhævelse eller retsforfølgelse i forbindelse med eller afgørelse om klager vedrørende skatter i den pågældende jurisdiktion (en medlemsstat eller Schweiz). Oplysningerne må kun anvendes af de personer eller myndigheder, der er nævnt ovenfor, og udelukkende til de formål, som er anført i foregående punktum. De kan uanset stk. 1 videregive oplysningerne i offentlige retssager eller i retlige afgørelser vedrørende sådanne skatter.
 3. Uanset bestemmelserne i de foregående stykker kan oplysninger, der modtages af en jurisdiktion (en medlemsstat eller Schweiz), anvendes til andre formål, når oplysningerne kan anvendes på en sådan måde i henhold til lovgivningen i den jurisdiktion, der leverer oplysningerne (henholdsvis Schweiz eller en medlemsstat), og den kompetente myndighed i den pågældende jurisdiktion tillader en sådan anvendelse. Oplysninger fra en jurisdiktion (en medlemsstat eller Schweiz) til en anden jurisdiktion (henholdsvis Schweiz eller en medlemsstat) kan af sidstnævnte videregives til en tredje jurisdiktion (en anden medlemsstat), hvis der foreligger en forudgående tilladelse fra den kompetente myndighed i den førstnævnte jurisdiktion, som oplysningerne stammer fra. Oplysninger, der gives fra en medlemsstat til en anden medlemsstat efter gældende lovgivning til gennemførelse af Rådets direktiv 2011/16/EU om administrativt samarbejde på beskatningsområdet, kan videregives til Schweiz, hvis der foreligger en forudgående tilladelse fra den kompetente myndighed i medlemsstat, som oplysningerne stammer fra.
 4. Hver kompetent myndighed i en medlemsstat eller Schweiz underretter straks den anden kompetente myndighed, dvs. henholdsvis i Schweiz eller i den specifikke medlemsstat, om eventuelle tilsidesættelser af fortrolighedskrav, utilstrækkelige sikkerhedsforanstaltninger og sanktioner og afhjælpende foranstaltninger, der som følge deraf er pålagt.
 Artikel 7
 Konsultationer og


text:
suspension af aftalen
 1. Hvis der opstår vanskeligheder i forbindelse med gennemførelsen eller fortolkningen af denne aftale, kan enhver af de kompetente myndigheder i Schweiz eller en medlemsstat anmode om konsultationer mellem den schweiziske kompetente myndighed og en eller flere af de kompetente myndigheder i medlemsstaterne til at udvikle passende foranstaltninger for at sikre, at denne aftale opfyldes. De pågældende kompetente myndigheder skal straks underrette Europa-Kommissionen og de andre medlemsstaters kompetente myndigheder om resultaterne af deres konsultationer. I forbindelse med spørgsmål om fortolkning kan Europa-Kommissionen efter anmodning fra enhver af de kompetente myndigheder deltage i konsultationer.
 2. Hvis konsultationen vedrører betydelig manglende opfyldelse af bestemmelserne i denne aftale, og den fremgangsmåde, der er beskrevet i stk. 1, ikke giver en passende løsning, kan den kompetente myndighed i en medlemsstat eller Schweiz suspendere udvekslingen af oplysninger under denne aftale til henholdsvis Schweiz eller en specifik medlemsstat ved at give skriftlig meddelelse til de andre berørte kompetente myndigheder. Suspensionen får omgående virkning. I dette stykke forstås omfatter betydelig manglende overholdelse bl.a., men ikke kun, manglende overholdelse af fortrolighedskrav og sikkerhedsbestemmelser for data i denne aftale, manglende overholdelse af denne aftales krav om at give rettidige og tilstrækkelige oplysninger fra den kompetente myndighed i en medlemsstat eller Schweiz eller en fastlæggelse af status for Enheder eller konti som Ikkeindberettende finansielle institutter og Undtagne konti, der strider mod denne aftales mål.
 Artikel 8
 Ændringer
 1. De kontraherende parter konsulterer hinanden, hver gang der vedtages en vigtig ændring på OECD-plan af et element i den globale standard eller — hvis de kontraherende parter skønner det nødvendigt — for at forbedre aftalens tekniske funktion eller for at vurdere og tilpasse sig til andre former for international udvikling. Konsultationerne finder sted senest en måned efter en anmodning fra en af de kontraherende parter eller i hastende tilfælde hurtigst muligt.
 2. På grundlag af en sådan kontakt kan de kontraherende parter konsultere hinanden for at undersøge, om det er nødvendigt at ændre aftalen.
 3. Med henblik på de i stk. 1 og 2 nævnte konsultationer skal hver kontraherende part underrette den anden kontraherende part om eventuelle udviklinger, som vil kunne få indflydelse på, om denne aftale fungerer korrekt. Det omfatter også enhver form for relevant aftale mellem en af de kontraherende parter og et tredjeland.
 4. Efter konsultationerne kan denne aftale ændres ved hjælp af en protokol eller en ny aftale mellem de kontraherende parter.
 5. Når en kontraherende part har gennemført en ændring, der er vedtaget af OECD, til den globale standard og ønsker at foretage en tilsvarende ændring af bilag I og/eller II til denne aftale, giver den den anden kontraherende part meddelelse herom. Der skal gennemføres en procedure for konsultation mellem de kontraherende parter senest en måned efter meddelelsen. Uanset stk. 4 kan den kontraherende part, der anmodede om ændringen, hvis de kontraherende parter under denne konsultationsprocedure når til enighed om de ændringer, der skal foretages i bilag I og/eller II til denne aftale, og om den periode, der er nødvendig for gennemførelsen af disse


text:
ændringer, ved en formel ændring af denne aftale, midlertidigt anvende den reviderede udgave af bilag I og/eller II til denne aftale, som den er godkendt ved konsultationsproceduren, fra den første dag i januar i det år, der følger efter afslutningen af ovennævnte procedure.
 En kontraherende part anses for at have gennemført en ændring, der er vedtaget af OECD, til den globale standard:
 a)
 hvad angår medlemsstaterne: når ændringen er blevet indarbejdet i Rådets direktiv 2011/16/EU om administrativt samarbejde på beskatningsområdet
 b)
 hvad angår Schweiz: når ændringen er blevet indarbejdet i en aftale med et tredjeland eller i national lovgivning.
 Artikel 9
 Betaling af udbytter, renter og royalties mellem selskaber
 1. Uden at det berører anvendelsen af nationale eller aftalebaserede bestemmelser om forebyggelse af svig eller misbrug i Schweiz og i medlemsstaterne, skal udbytter, der betales af datterselskaber til moderselskaber, ikke beskattes i kildestaten, når
 —
 moderselskabet direkte ejer mindst 25 % af kapitalen i et sådant datterselskab i en periode på mindst to år, og
 —
 et selskab er skattemæssigt hjemmehørende i en medlemsstat, og det andet selskab er skattemæssigt hjemmehørende i Schweiz, og
 —
 ingen af selskaberne i henhold til dobbeltbeskatningsaftaler med noget tredjeland er skattemæssigt hjemmehørende i det pågældende tredjeland, og
 —
 begge selskaber er underlagt selskabsskat uden fritagelse, og begge er aktieselskaber (3).
 2. Uden at det berører anvendelsen af nationale eller overenskomstbaserede bestemmelser om forebyggelse af svig eller misbrug i Schweiz og i medlemsstaterne, skal renter og royalties, der betales mellem associerede selskaber eller deres faste driftssteder, ikke beskattes i kildestaten, når
 —
 sådanne selskaber er associerede ved direkte at eje mindst 25 % i en periode på mindst to år, eller begge ejes af et tredje selskab, som direkte ejer mindst 25 % af kapitalen i både det første og det andet selskab i en periode på mindst to år, og
 —
 ét selskab er skattemæssigt hjemmehørende eller et fast driftssted er beliggende i en medlemsstat, og det andet selskab er skattemæssigt hjemmehørende eller det andet faste driftssted er beliggende i Schweiz, og
 —
 ingen af selskaberne i henhold til dobbeltbeskatningsaftaler med noget tredjeland er skattemæssigt hjemmehørende i det pågældende tredjeland, og ingen af de faste driftssteder befinder sig i det pågældende tredjeland, og
 —
 alle selskaber er underlagt selskabsskat uden fritagelse, herunder navnlig for renter og royalties, og alle er aktieselskaber (3).
 3. Eksisterende dobbeltbeskatningsaftaler mellem Schweiz og medlemsstaterne, som indeholder bestemmelser om en gunstigere beskatning af dividender, renter og royalties, berøres ikke heraf.
 Artikel 10
 Opsigelse
 Hver kontraherende part kan opsige aftalen ved at give skriftlig meddelelse om opsigelse til den anden kontraherende part. En sådan opsigelse har virkning fra den første dag i den måned, der følger efter udløbet af en periode på 12 måneder, der løber fra datoen fra meddelelsen om opsigelse. I tilfælde af opsigelse skal alle tidligere modtagne oplysninger i henhold til denne aftale behandles fortroligt og i henhold til denne aftales artikel 6.
 Artikel 11
 Territorialt anvendelsesområde
 Denne aftale gælder på den ene side for de områder henhørende


text:
under medlemsstaterne, hvor traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde finder anvendelse, og på de betingelser, der er fastsat i disse traktater, og på den anden side for Schweiz.«
 3)
 Bilagene affattes således:»
 BILAG I
 Fælles standard for indberetning og passende omhu for oplysninger om finansielle konti (»fælles indberetningsstandard«)
 AFDELING I
 GENERELLE INDBERETNINGSKRAV
 A.
 Med forbehold af afsnit C-E skal hvert Indberettende finansielle institut indberette følgende oplysninger til den Kompetente myndighed i sin jurisdiktion (en medlemsstat eller Schweiz) om hver Indberetningspligtig konto i sådanne Indberettende finansielle institutter:
 1.
 navn, adresse, hjemjurisdiktion(er) (en medlemsstat eller Schweiz), Skatteregistreringsnummer eller -numre samt fødselsdato og fødested (for så vidt angår en person) for hver Person, hvorom der skal indberettes, og som er Kontohaver, og for så vidt angår en Enhed, der er Kontohaver, og som efter iagttagelse af procedurerne for passende omhu i overensstemmelse med afdeling V, VI og VII bliver identificeret som havende en eller flere Kontrollerende personer, der er en Person, hvorom der skal indberettes, navn, adresse, jurisdiktion(er) (en medlemsstat, Schweiz eller en anden jurisdiktion), hvor den er hjemmehørende, og Skatteregistreringsnummer eller -numre for Enheden og navn, adresse, hjemjurisdiktion(er) (en medlemsstat eller Schweiz) og Skatteregistreringsnummer eller -numre samt fødselsdato og fødested for hver Person, hvorom der skal indberettes
 2.
 kontonummer (eller hvad der til praktiske formål svarer dertil, hvis et kontonummer ikke forefindes)
 3.
 det Indberettende finansielle instituts navn og (eventuelle) identifikationsnummer
 4.
 kontoens saldo eller værdi (herunder, for så vidt angår en Forsikringsaftale med kontantværdi eller Annuitetsaftale, Kontantværdien eller tilbagekøbsværdien) ved udgangen af det relevante kalenderår eller anden relevant indberetningsperiode, eller, hvis kontoen er lukket i løbet af et sådant år eller en sådan periode, kontoens lukning
 5.
 for så vidt angår en Forvaltningskonto:
 a)
 det samlede bruttobeløb af renter, det samlede bruttobeløb af udbytter og det samlede bruttobeløb af anden indkomst genereret med hensyn til de aktiver, der indestår på kontoen, i hvert enkelt tilfælde betalt eller tilskrevet kontoen (eller med hensyn til kontoen) i løbet af kalenderåret eller anden relevant indberetningsperiode, og
 b)
 det samlede bruttoafkast ved salg eller indløsning af Finansielle aktiver, der er betalt eller tilskrevet kontoen i løbet af kalenderåret eller anden relevant indberetningsperiode, hvor det Indberettende finansielle institut har optrådt som depositar, mægler, forvalter, eller på anden måde som befuldmægtiget for Kontohaveren
 6.
 for så vidt angår en Indskudskonto, det samlede bruttobeløb af renter betalt til eller tilskrevet kontoen i løbet af kalenderåret eller anden relevant indberetningsperiode, og
 7.
 for så vidt angår en konto, der ikke er beskrevet i afsnit A, punkt 5 eller 6, det samlede bruttobeløb betalt til eller godskrevet Kontohaveren med hensyn til kontoen i løbet af kalenderåret eller anden relevant indberetningsperiode, hvor det Indberettende finansielle institut er betalings- eller godskrivningsforpligtet, herunder det samlede beløb af eventuelle indløsningsbeløb betalt til Kontohaveren i løbet af kalenderåret eller anden relevant indberetningsperiode.
 B.
 De indberettede oplysninger skal identificere den valuta, hvori hvert beløb er denomineret.
 C.
 Uanset afsnit A, punkt 1, for så vidt angår hver Indberetningspligtig konto, der


text:
er en Allerede eksisterende konto, kræves der ikke indberetning af skatteregistreringsnummer eller -numre eller fødselsdato, hvis Skatteregistreringsnummeret eller -numrene eller fødselsdatoen ikke indgår i det Indberettende finansielle instituts sagsakter og ikke i øvrigt skal indsamles af sådanne Indberettende finansielle institutter i henhold til national ret eller et EU-retsinstrument (hvis det er relevant). Imidlertid er et Indberettende finansielt institut forpligtet til at udfolde rimelige bestræbelser for at indhente Skatteregistreringsnummeret eller -numrene og fødselsdatoen for Allerede eksisterende konti ved udgangen af det andet kalenderår efter det år, i hvilket Allerede eksisterende konti identificeres som Indberetningspligtige konti.
 D.
 Uanset afsnit A, punkt 1, skal Skatteregistreringsnummeret ikke indberettes, hvis den relevante medlemsstat, Schweiz eller anden jurisdiktion, hvor den pågældende person er hjemmehørende, ikke har udstedt et Skatteregistreringsnummer.
 E.
 Uanset afsnit A, punkt 1, skal fødested ikke indberettes, medmindre det indberettende finansielle institut på anden vis er forpligtet til at indhente og indberette det i henhold til national ret, og det er tilgængeligt blandt de elektronisk søgbare data, der opbevares af det indberettende finansielle institut.
 AFDELING II
 GENERELLE KRAV VEDRØRENDE PASSENDE OMHU
 A.
 En konto behandles som en Indberetningspligtig konto fra og med den dato, den er identificeret som sådan i henhold til procedurerne for passende omhu i afdeling II-VII, og oplysninger vedrørende en Indberetningspligtig konto skal, medmindre andet er bestemt, indberettes årligt i kalenderåret efter det år, oplysningerne vedrører.
 B.
 En kontos saldo eller værdi fastsættes pr. den sidste dag i kalenderåret eller anden relevant indberetningsperiode.
 C.
 Når en saldo- eller værdigrænse skal fastsættes pr. den sidste dag i et kalenderår, skal den relevante saldo eller værdi fastsættes pr. den sidste dag i den indberetningsperiode, der udløber med eller i det pågældende kalenderår.
 D.
 Hver medlemsstat eller Schweiz kan tillade, at Indberettende finansielle institutter gør brug af tjenesteydere til at opfylde de forpligtelser til indberetning og passende omhu, der pålægges sådanne Indberettende finansielle institutter i henhold til national ret, men disse forpligtelser forbliver de Indberettende finansielle institutters ansvar.
 E.
 Hver medlemsstat eller Schweiz kan tillade, at Indberettende finansielle institutter anvender de procedurer for passende omhu, der gælder for Nye konti, på Allerede eksisterende konti, og de procedurer for passende omhu, der gælder for Højværdikonti, på Lavværdikonti. Hvis en medlemsstat eller Schweiz tillader, at de procedurer for passende omhu, der gælder for Nye konti, anvendes på Allerede eksisterende konti, finder de regler, der i øvrigt gælder for Allerede eksisterende konti, fortsat anvendelse.
 AFDELING III
 PASSENDE OMHU FOR ALLEREDE EKSISTERENDE PERSONKONTI
 Følgende procedurer finder anvendelse med henblik på at identificere Indberetningspligtige konti blandt Allerede eksisterende personkonti.
 A.
 Konti, hvor der ikke er pligt til undersøgelse, identifikation eller indberetning. For en Allerede eksisterende personkonto, som er en Forsikringsaftale med kontantværdi eller en Annuitetsaftale, er der ikke pligt til undersøgelse, identifikation eller indberetning, forudsat at det indberettende finansielle institut som følge af lovgivningen reelt er forhindret i at sælge sådanne kontrakter til hjemmehørende i en Indberetningspligtig jurisdiktion.
 B.
 Lavværdikonti. Følgende procedurer gælder for Lavværdikonti.
 1.
 Bopælsadresse. Hvis det Indberettende finansielle institut har arkivført en nuværende bopælsadresse for den


text:
enkelte Kontohaver på baggrund af Bevisdokument, kan det Indberettende finansielle institut behandle den enkelte Kontohaver som en person, der er skattemæssigt hjemmehørende i den medlemsstat eller Schweiz eller anden jurisdiktion, hvor adressen findes, for at afgøre, hvorvidt en sådan enkelt Kontohaver er en Person, hvorom der skal indberettes.
 2.
 Søgning i Elektroniske arkiver. Hvis det Indberettende finansielle institut ikke baserer sig på en nuværende bopælsadresse for den enkelte Kontohaver på baggrund af Bevisdokument som fastsat i afsnit B, punkt 1, skal det Indberettende finansielle institut undersøge de elektronisk søgbare data, der opbevares af det Indberettende finansielle institut, med henblik på følgende indicier under anvendelse af afsnit B, punkt 3-6:
 a)
 identifikation af Kontohaver som hjemmehørende i en Indberetningspligtig jurisdiktion
 b)
 nuværende post- eller bopælsadresse (herunder en postboksadresse) i en Indberetningspligtig jurisdiktion
 c)
 et eller flere telefonnumre i en Indberetningspligtig jurisdiktion og intet telefonnummer i Schweiz eller den medlemsstat, hvor det Indberettende finansielle institut er hjemmehørende, afhængigt af konteksten
 d)
 stående instrukser (undtagen med hensyn til en Indskudskonto) om at overføre midler til en konto, der føres i en Indberetningspligtig jurisdiktion
 e)
 gældende fuldmagt eller underskriftsret tildelt en person med en adresse i en Indberetningspligtig jurisdiktion, eller
 f)
 en opbevaringsinstruks eller c/o-adresse i en Indberetningspligtig jurisdiktion, hvis det Indberettende finansielle institut ikke har registreret nogen anden adresse på Kontohaveren.
 3.
 Hvis ingen af de indicier, der er angivet i afsnit B, punkt 2, opdages i den elektroniske søgning, er der ingen pligt til yderligere handling, indtil der sker en ændring i omstændighederne, som resulterer i, at et eller flere indicier sættes i forbindelse med kontoen, eller kontoen bliver en Højværdikonti.
 4.
 Hvis nogen af de indicier, der er angivet i afsnit B, punkt 2, litra a)-e), opdages i den elektroniske søgning, eller hvis der sker en ændring i omstændighederne, som resulterer i, at et eller flere indicier sættes i forbindelse med kontoen, skal det Indberettende finansielle institut behandle Kontohaveren som skattemæssigt hjemmehørende i hver Indberetningspligtig jurisdiktion, for hvilken et indicium er identificeret, medmindre det vælger at anvende afsnit B, punkt 6, og en af undtagelserne i nævnte afsnit gælder for denne konto.
 5.
 Hvis en opbevaringsinstruks eller c/o-adresse opdages i den elektroniske søgning og ingen anden adresse og ingen af de øvrige indicier, der er anført i afsnit B, punkt 2, litra a)-e), er identificeret for Kontohaveren, skal det Indberettende finansielle institut i den mest hensigtsmæssige rækkefølge under de foreliggende omstændigheder gøre brug af søgningen i papirarkiver som beskrevet i afsnit C, punkt 2, eller søge at indhente en egenerklæring eller et Bevisdokument fra Kontohaveren, der kan fastslå det eller de skattemæssige hjemsteder for denne Kontohaver. Hvis søgningen i papirarkiver ikke giver et indicium, og forsøget på at indhente en egenerklæring eller et Bevisdokument ikke giver resultat, skal det Indberettende finansielle institut indberette kontoen til den kompetente myndighed i sin medlemsstat eller Schweiz, afhængigt af konteksten, som en ikkedokumenteret konto.
 6.
 Uanset en konstatering af indicier under afsnit B, punkt 2, er et Indberettende finansielt institut ikke forpligtet til at behandle


text:
en Kontohaver som hjemmehørende i en Indberetningspligtig jurisdiktion, hvis:
 a)
 Kontohaverinformationerne indeholder en nuværende post- eller bopælsadresse i den pågældende Indberetningspligtige jurisdiktion, et eller flere telefonnumre i den pågældende Indberetningspligtige jurisdiktion (og intet telefonnummer i Schweiz eller den medlemsstat, hvor det Indberettende finansielle institut er hjemmehørende, afhængigt af konteksten) eller stående instrukser (med hensyn til Finansielle konti bortset fra Indskudskonti) om at overføre midler til en konto, der føres i en Indberetningspligtig jurisdiktion, og det Indberettende finansielle institut indhenter eller tidligere har undersøgt og arkivfører dokumentation i form af:
 i)
 en egenerklæring fra kontohaveren i den eller de jurisdiktioner (en medlemsstat, Schweiz eller andre jurisdiktioner), hvor den pågældende kontohaver er hjemmehørende, som ikke omfatter en sådan indberetningspligtig jurisdiktion, og
 ii)
 et Bevisdokument, som fastslår Kontohaverens ikkeindberetningspligtige status.
 b)
 Kontohaverinformationerne indeholder en gældende fuldmagt eller underskriftsret tildelt en person med en adresse i denne Indberetningspligtige jurisdiktion, og det Indberettende finansielle institut indhenter eller tidligere har undersøgt og arkivfører dokumentation i form af:
 i)
 en egenerklæring fra kontohaveren i den eller de jurisdiktioner (en medlemsstat, Schweiz eller andre jurisdiktioner), hvor den pågældende kontohaver er hjemmehørende, som ikke omfatter en sådan indberetningspligtig jurisdiktion, eller
 ii)
 et Bevisdokument, som fastslår Kontohaverens ikkeindberetningspligtige status.
 C.
 Udvidede undersøgelsesprocedurer for Højværdikonti. Følgende udvidede undersøgelsesprocedurer gælder for Højværdikonti:
 1.
 Søgning i Elektroniske arkiver. Med hensyn til Højværdikonti, skal det Indberettende finansielle institut undersøge elektronisk søgbare data opbevaret af det Indberettende finansielle institut for hvert af de indicier, som er beskrevet i afsnit B, punkt 2.
 2.
 Søgning i papirarkiver. Hvis det Indberettende finansielle instituts elektronisk søgbare databaser indeholder felter for og opfanger alle oplysninger som beskrevet i afsnit C, punkt 3, er der ingen pligt til yderligere søgning i papirarkiver. Hvis de elektroniske databaser ikke opfanger alle disse oplysninger, skal det Indberettende finansielle institut, for så vidt angår Højværdikonti, også undersøge de nuværende kundesagsakter og, i det omfang de ikke indgår i de nuværende kundesagsakter, følgende dokumenter med tilknytning til kontoen, som det Indberettende finansielle institut har indhentet inden for de seneste fem år, for hvert af de indicier, som er beskrevet i afsnit B, punkt 2:
 a)
 det seneste Bevisdokument indhentet med hensyn til kontoen
 b)
 den seneste kontooprettelsesaftale eller -dokumentation
 c)
 den seneste dokumentation indhentet af det Indberettende finansielle institut i henhold til procedurer til bekæmpelse af hvidvaskning af penge/»know your customer«-procedurer (AML/KYC-procedurer) eller andre reguleringsmæssige formål
 d)
 enhver gældende fuldmagt eller underskriftsret, og
 e)
 enhver gældende stående instruks (undtagen med hensyn til en Indskudskonto) om at overføre midler.
 3.
 Undtagelse i det omfang, hvor databaser indeholder tilstrækkelige oplysninger. Et indberettende finansielt institut er ikke forpligtet til at foretage søgningen i papirarkiv som beskrevet i afsnit C, punkt 2, i det omfang det Indberettende finansielle instituts elektronisk søgbare oplysninger indeholder følgende:
 a)
 Kontohaverens bopælsstatus
 b)
 Kontohaverens bopælsadresse og postadresse, som på det aktuelle tidspunkt er registreret hos det Indberettende finansielle institut
 c)
 Kontohaverens eventuelle telefonnummer eller -numre, som på det aktuelle tidspunkt er registreret hos det Indberettende finansielle institut
 d)
 i tilfælde af Finansielle konti, bortset


text:
fra Indskudskonti, om der er stående instrukser om at overføre midler fra kontoen til en anden konto (herunder en konto i en anden filial af det Indberettende finansielle institut eller et andet Finansielt institut)
 e)
 om der er en aktuel c/o-adresse eller opbevaringsinstruks for Kontohaveren, og
 f)
 om der er nogen fuldmagt eller underskriftsret for kontoen.
 4.
 Forespørgsel til en kundeansvarlig om aktuelt kendskab. Ud over søgningerne i elektroniske arkiver og papirarkiver som beskrevet i afsnit C, punkt 1 og 2, skal det Indberettende finansielle institut behandle enhver Højværdikonto tildelt en kundeansvarlig (herunder enhver Finansiel konto lagt sammen med denne Højværdikonti) som en Indberetningspligtig konto, hvis den kundeansvarlige har aktuel viden om, at Kontohaveren er en Person, hvorom der skal indberettes.
 5.
 Virkning af, at der opdages indicier
 a)
 Hvis ingen af de indicier der er angivet i afsnit B, punkt 2, bliver opdaget i den udvidede undersøgelse af Højværdikonti som beskrevet i afsnit C, og kontoen ikke er identificeret som ejet af en Person, hvorom der skal indberettes, efter afsnit C, punkt 4, er der ingen pligt til yderligere handling, indtil der sker en ændring i omstændighederne, som resulterer i, at en eller flere indicier sættes i forbindelse med kontoen.
 b)
 Hvis nogen af de indicier, der er angivet i afsnit B, punkt 2, litra a)-e), opdages i den udvidede undersøgelse af Højværdikonti som beskrevet i afsnit C, eller hvis der sker en efterfølgende ændring i omstændighederne, som resulterer i, at et eller flere indicier sættes i forbindelse med kontoen, skal det Indberettende finansielle institut behandle kontoen som en Indberetningspligtig konto i forhold til hver Indberetningspligtig jurisdiktion, for hvilken et indicium er identificeret, medmindre det vælger at anvende afsnit B, punkt 6, og en af undtagelserne i nævnte afsnit gælder for denne konto.
 c)
 Hvis en opbevaringsinstruks eller c/o-adresse opdages i den udvidede undersøgelse af Højværdikonti som beskrevet i afsnit C, og ingen anden adresse og ingen af de øvrige indicier, der er anført i afsnit B, punkt 2, litra a)-e), er identificeret for Kontohaveren, skal det Indberettende finansielle institut indhente en egenerklæring eller et Bevisdokument fra denne Kontohaver, der kan fastslå det eller de skattemæssige hjemsteder for Kontohaveren. Hvis det Indberettende finansielle institut ikke kan indhente denne egenerklæring eller dette Bevisdokument, skal det indberette kontoen til den kompetente myndighed i sin medlemsstat eller Schweiz, afhængigt af konteksten, som en ikkedokumenteret konto.
 6.
 Hvis en Allerede eksisterende personkonto ikke er en Højværdikonto pr. 31. december før ikrafttrædelsen af ændringsprotokollen undertegnet den 27. maj 2015, men bliver en Højværdikonto pr. den sidste dag i et efterfølgende kalenderår, skal det Indberettende finansielle institut gennemføre de udvidede undersøgelsesprocedurer beskrevet i afsnit C med hensyn til en sådan konto i kalenderåret efter det år, hvor kontoen bliver en Højværdikonto. Hvis en sådan konto på grundlag af denne undersøgelse bliver identificeret som en Indberetningspligtig konto, skal det Indberettende finansielle institut indberette de krævede oplysninger om den pågældende konto med hensyn til det år, hvor den er identificeret som en Indberetningspligtig konto, og de efterfølgende


text:
år på årlig basis, medmindre Kontohaveren ophører med at være en Person, hvorom der skal indberettes.
 7.
 Når et Indberettende finansielt institut anvender de udvidede undersøgelsesprocedurer, der er beskrevet i afsnit C, på en højværdikonto, er det Indberettende finansielle institut ikke forpligtet til at anvende sådanne procedurer igen, bortset fra i forbindelse med en forespørgsel til den kundeansvarlige som beskrevet i afsnit C, punkt 4, på den samme Højværdikonto i et efterfølgende år, medmindre kontoen er ikkedokumenteret, hvorefter det Indberettende finansielle institut bør anvende dem igen årligt, indtil denne konto ophører med at være ikkedokumenteret.
 8.
 Hvis der sker en ændring i omstændighederne med hensyn til en Højværdikonto, som resulterer i, at et eller flere indicier som beskrevet i afsnit B, punkt 2, sættes i forbindelse med kontoen, skal det Indberettende finansielle institut behandle kontoen som en Indberetningspligtig konto i forhold til hver Indberetningspligtig jurisdiktion, for hvilken et indicium er identificeret, medmindre det vælger at anvende afsnit B, punkt 6, og en af undtagelserne i nævnte afsnit gælder for denne konto.
 9.
 Et Indberettende finansielt institut skal indføre procedurer, som sikrer, at en kundeansvarlig identificerer enhver ændring i omstændighederne vedrørende en konto. Hvis en kundeansvarlig for eksempel bliver underrettet om, at Kontohaveren har en ny postadresse i en Indberetningspligtig jurisdiktion, er det Indberettende finansielle institut forpligtet til at behandle den nye adresse som en ændring i omstændighederne, og hvis det vælger at anvende afsnit B, punkt 6, er det forpligtet til at indhente den relevante dokumentation fra Kontohaveren.
 D.
 Undersøgelsen af Allerede eksisterende højværdipersonkonti skal være afsluttet senest et år efter ikrafttrædelsen af ændringsprotokollen undertegnet den 27. maj 2015. Undersøgelsen af Allerede eksisterende lavværdipersonkonti skal være afsluttet senest to år efter ikrafttrædelsen af ændringsprotokollen undertegnet den 27. maj 2015.
 E.
 Enhver Allerede eksisterende personkonto, som er blevet identificeret som en Indberetningspligtig konto i henhold til denne afdeling, skal behandles som en Indberetningspligtig konto i alle efterfølgende år, medmindre Kontohaveren ophører med at være en Person, hvorom der skal indberettes.
 AFDELING IV
 PASSENDE OMHU FOR NYE PERSONKONTI
 Følgende procedurer finder anvendelse med henblik på at identificere Indberetningspligtige konti blandt Nye personkonti.
 A.
 Med hensyn til Nye personkonti skal d et Indberettende finansielle institut ved oprettelsen af kontoen indhente en egenerklæring, der kan være en del af kontooprettelsesdokumentationen, og som sætter det Indberettende finansielle institut i stand til at fastslå Kontohaverens skattemæssige hjemsted(er) og bekræfte rimeligheden af en sådan egenerklæring på grundlag af oplysninger indhentet af det Indberettende finansielle institut i forbindelse med oprettelse af kontoen, herunder eventuel dokumentation indhentet i henhold til AML/KYC-procedurer.
 B.
 Hvis egenerklæringen fastslår, at Kontohaveren er skattemæssigt hjemmehørende i en Indberetningspligtig jurisdiktion, skal det Indberettende finansielle institut behandle kontoen som en Indberetningspligtig konto, og egenerklæringen skal også omfatte Kontohaverens Skatteregistreringsnummer i denne Indberetningspligtige jurisdiktion (med forbehold af afdeling I, afsnit D), samt fødselsdato.
 C.
 Hvis der sker en ændring i omstændighederne med hensyn til en Ny personkonto, som medfører, at det Indberettende finansielle institut får viden om eller grund til at vide, at den oprindelige egenerklæring er


text:
forkert eller upålidelig, kan det Indberettende finansielle institut ikke basere sig på den oprindelige egenerklæring og skal indhente en gyldig egenerklæring, som fastslår Kontohaverens skattemæssige hjemsted(er).
 AFDELING V
 PASSENDE OMHU FOR ALLEREDE EKSISTERENDE ENHEDSKONTI
 Følgende procedurer finder anvendelse med henblik på at identificere Indberetningspligtige konti blandt Allerede eksisterende enhedskonti.
 A.
 Enhedskonti, hvor der ikke er pligt til undersøgelse, identifikation eller indberetning. Medmindre det Indberettende finansielle institut vælger andet enten med hensyn til alle Allerede eksisterende enhedskonti eller særskilt med hensyn til en klart identificeret gruppe af sådanne konti, er der ikke pligt til at undersøge, identificere eller indberette en Allerede eksisterende enhedskonto med en samlet kontosaldo eller værdi, der ikke overstiger 250 000 USD eller et tilsvarende beløb, der er denomineret i den nationale valuta for hver medlemsstat eller Schweiz, den 31. december før ikrafttrædelsen af ændringsprotokollen undertegnet den 27. maj 2015, som en Indberetningspligtig konto, indtil den samlede kontosaldo eller værdi overstiger dette beløb den sidste dag i et efterfølgende kalenderår.
 B.
 Enhedskonti, der skal undersøges. En Allerede eksisterende enhedskonto, der har en samlet kontosaldo eller værdi, der overstiger 250 000 USD eller et tilsvarende beløb, der er denomineret i den nationale valuta for hver medlemsstat eller Schweiz, pr. 31. december før ikrafttrædelsen af ændringsprotokollen undertegnet den 27. maj 2015, og en Allerede eksisterende enhedskonto, der ikke den 31. december før ikrafttrædelsen af ændringsprotokollen undertegnet den 27. maj 2015 overstiger dette beløb, men hvor den samlede kontosaldo eller værdi overstiger dette beløb den sidste dag i et efterfølgende kalenderår, skal undersøges efter procedurerne, der er omhandlet i afsnit D.
 C.
 Enhedskonti, hvor indberetning er påkrævet. Med hensyn til Allerede eksisterende enhedskonti beskrevet i afsnit B skal kun konti, der ejes af en eller flere Enheder, der er Personer, hvorom der skal indberettes, eller af Passive ikkefinansielle enheder (Non Financial Entities (NFE'er)) med en eller flere Kontrollerende personer, der er Personer, hvorom der skal indberettes, behandles som Indberetningspligtige konti.
 D.
 Undersøgelsesprocedurer til identifikation af enhedskonti, hvor indberetning er påkrævet. Med hensyn til Allerede eksisterende enhedskonti beskrevet i afsnit B skal et Indberettende finansielt institut anvende følgende undersøgelsesprocedurer for at afgøre, om kontoen ejes af en eller flere Personer, hvorom der skal indberettes, eller af Passive NFE'er med en eller flere Kontrollerende personer, som er Personer, hvorom der skal indberettes:
 1.
 Afgøre, om Enheden er en Person, hvorom der skal indberettes.
 a)
 Undersøge oplysninger, der opbevares ud fra reguleringsmæssige eller kundeforholdsmæssige formål (herunder information, der indhentes i henhold til AML/KYC-procedurer), for at afgøre, om oplysningerne indikerer, at Kontohaveren er hjemmehørende i en Indberetningspligtig jurisdiktion. I denne henseende skal oplysninger, der indikerer, at en Kontohaver er hjemmehørende i en Indberetningspligtig jurisdiktion, indbefatte indregistrerings- eller organiseringssted eller en adresse i en Indberetningspligtig jurisdiktion.
 b)
 Hvis oplysninger indikerer, at Kontohaveren er hjemmehørende i en Indberetningspligtig jurisdiktion, skal det Indberettende finansielle institut behandle kontoen som en Indberetningspligtig konto, medmindre det indhenter en egenerklæring fra Kontohaveren, eller det med rimelighed kan afgøre, at Kontohaveren ikke er en Person, hvorom der skal indberettes, baseret på oplysninger, der


text:
er i dets besiddelse, eller som er offentligt tilgængelige
 2.
 Afgøre, om Enheden er en Passiv NFE med en eller flere Kontrollerende personer, der er Personer, hvorom der skal indberettes. For så vidt angår en Indehaver af en Allerede eksisterende enhedskonto (herunder en Enhed, som er en Person, hvorom der skal indberettes), skal det Indberettende finansielle institut afgøre, om Kontohaveren er en Passiv NFE med en eller flere Kontrollerende personer, der er Personer, hvorom der skal indberettes. Hvis nogen af de Kontrollerende personer i en Passiv NFE er en Person, hvorom der skal indberettes, skal kontoen behandles som en Indberetningspligtig konto. Ved afgørelsen heraf skal det Indberettende finansielle institut følge vejledningen i afsnit D, punkt 2, litra a)-c), i den rækkefølge, der efter omstændighederne er mest hensigtsmæssig
 a)
 Afgøre, om Kontohaver er en Passiv NFE. Med henblik på at afgøre, om Kontohaveren er en Passiv NFE, skal det Indberettende finansielle institut indhente en egenerklæring fra Kontohaveren for at fastslå dennes status, medmindre det er VIII besiddelse af oplysninger, eller der foreligger offentligt tilgængelige oplysninger, hvoraf det med rimelighed kan afgøre, at Kontohaveren er en Aktiv NFE eller et andet Finansielt institut end en Investeringsenhed som beskrevet i afdeling VIII, afsnit A, punkt 6, litra b), der ikke er et Finansielt institut i en deltagende jurisdiktion
 b)
 Fastslå en Kontohavers Kontrollerende personer. Med henblik på at fastslå en Kontohavers Kontrollerende personer kan et Indberettende finansielt institut basere sig på oplysninger indsamlet og opbevaret efter AML/KYC-procedurerne
 c)
 Afgøre, om en Kontrollerende person i en Passiv NFE er en Person, hvorom der skal indberettes. Med henblik på at afgøre, om en Kontrollerende person i en Passiv NFE er en Person, hvorom der skal indberettes, kan et Indberettende finansielt institut basere sig på:
 i)
 oplysninger indsamlet og opbevaret efter AML/KYC-procedurer for så vidt angår en Allerede eksisterende enhedskonto, der ejes af en eller flere NFE'er, med en samlet kontosaldo eller værdi, der ikke overstiger 1 000 000 USD eller et tilsvarende beløb, der er denomineret i den nationale valuta for hver medlemsstat eller Schweiz, eller
 ii)
 en egenerklæring fra Kontohaveren eller en sådan Kontrollerende person i den eller de jurisdiktioner (en medlemsstat, Schweiz eller andre jurisdiktioner), hvor den Kontrollerende person er skattemæssigt hjemmehørende.
 E.
 Tidspunktet for undersøgelse og yderligere procedurer gældende for Allerede eksisterende enhedskonti
 1.
 Undersøgelse af Allerede eksisterende enhedskonti med en samlet kontosaldo eller værdi, der overstiger 250 000 USD eller et tilsvarende beløb, der er denomineret i den nationale valuta for hver medlemsstat eller Schweiz pr. 31. december før ikrafttrædelsen af ændringsprotokollen undertegnet den 27. maj 2015, skal være afsluttet senest to år efter ikrafttrædelsen.
 2.
 Undersøgelse af Allerede eksisterende enhedskonti med en samlet kontosaldo eller værdi, der ikke overstiger 250 000 USD eller et tilsvarende beløb, der er denomineret i den nationale valuta for hver medlemsstat eller Schweiz, den 31. december før ikrafttrædelsen af ændringsprotokollen undertegnet den 27. maj 2015, men den 31. december i et efterfølgende år overstiger dette beløb, skal være afsluttet inden for kalenderåret efter det år,


text:
hvor den samlede kontosaldo eller værdi overstiger dette beløb.
 3.
 Hvis der sker en ændring i omstændighederne med hensyn til en Allerede eksisterende enhedskonto, som medfører, at det Indberettende finansielle institut får viden om eller grund til at vide, at egenerklæringen eller anden dokumentation knyttet til en konto er forkert eller upålidelig, skal det Indberettende finansielle institut omgøre kontoens status efter procedurerne, der er omhandlet i afsnit D.
 AFDELING VI
 PASSENDE OMHU FOR NYE ENHEDSKONTI
 Følgende procedurer finder anvendelse med henblik på at identificere Indberetningspligtige konti blandt Nye enhedskonti.
 A.
 Undersøgelsesprocedurer til identifikation af enhedskonti, hvor indberetning er påkrævet. Med hensyn til Nye enhedskonti skal et Indberettende finansielt institut anvende følgende undersøgelsesprocedurer for at afgøre, om kontoen ejes af en eller flere Personer, hvorom der skal indberettes, eller af Passive NFE'er med en eller flere Kontrollerende personer, som er Personer, hvorom der skal indberettes:
 1.
 Afgøre, om Enheden er en Person, hvorom der skal indberettes.
 a)
 Indhente en egenerklæring, som kan være en del af kontooprettelsesdokumentationen, og som sætter det Indberettende finansielle institut i stand til at fastslå Kontohaverens skattemæssige hjemsted(er) og bekræfte rimeligheden af en sådan egenerklæring på grundlag af oplysninger indhentet af det Indberettende finansielle institut i forbindelse med oprettelse af kontoen, herunder eventuel dokumentation indhentet i henhold til AML/KYC-procedurer. Hvis Enheden erklærer, at den ikke har et skattemæssigt hjemsted, kan det Indberettende finansielle institut basere sig på adressen på Enhedens hovedkontor for at fastslå Kontohaverens hjemsted.
 b)
 Hvis egenerklæringen indikerer, at Kontohaveren er hjemmehørende i en Indberetningspligtig jurisdiktion, skal det Indberettende finansielle institut behandle kontoen som en Indberetningspligtig konto, medmindre det med rimelighed kan afgøre, at Kontohaveren ikke er en Person, hvorom der skal indberettes, i forhold til denne Indberetningspligtig jurisdiktion, baseret på oplysninger, der er i dets besiddelse, eller som er offentligt tilgængelige.
 2.
 Afgøre, om Enheden er en Passiv NFE med en eller flere Kontrollerende personer, der er Personer, hvorom der skal indberettes. For så vidt angår en Indehaver af en ny enhedskonto (herunder en Enhed, som er en Person, hvorom der skal indberettes), skal det Indberettende finansielle institut afgøre, om Kontohaveren er en Passiv NFE med en eller flere Kontrollerende personer, der er Personer, hvorom der skal indberettes. Hvis nogen af de Kontrollerende personer i en Passiv NFE er en Person, hvorom der skal indberettes, skal kontoen behandles som en Indberetningspligtig konto. Ved afgørelsen heraf skal det Indberettende finansielle institut følge vejledningen i afsnit A, punkt 2, litra a)-c), i den rækkefølge, der efter omstændighederne er mest hensigtsmæssig.
 a)
 Afgøre, om Kontohaver er en Passiv NFE. Med henblik på at afgøre, om Kontohaveren er en Passiv NFE, skal det Indberettende finansielle institut basere sig på en egenerklæring fra Kontohaveren for at fastslå dennes status, medmindre det er VIII besiddelse af oplysninger, eller der foreligger offentligt tilgængelige oplysninger, hvoraf det med rimelighed kan afgøre, at Kontohaveren er en Aktiv NFE eller et andet Finansielt institut end en Investeringsenhed som beskrevet i afdeling VIII, afsnit A, punkt 6, litra b), der ikke er et Finansielt institut


text:
i en deltagende jurisdiktion
 b)
 Fastslå en Kontohavers Kontrollerende personer. Med henblik på at fastslå en Kontohavers Kontrollerende personer kan et Indberettende finansielt institut basere sig på oplysninger indsamlet og opbevaret efter AML/KYC-procedurerne.
 c)
 Afgøre, om en Kontrollerende person i en Passiv NFE er en Person, hvorom der skal indberettes. Med henblik på at afgøre, om en Kontrollerende person i en Passiv NFE er en Person, hvorom der skal indberettes, kan et Indberettende finansielt institut basere sig på en egenerklæring fra Kontohaveren eller denne Kontrollerende person.
 AFDELING VII
 SÆRLIGE REGLER FOR PASSENDE OMHU
 Følgende yderligere regler finder anvendelse ved gennemførelsen af de ovenfor beskrevne procedurer for passende omhu:
 A.
 Tillid til egenerklæringen og Bevisdokument. Et Indberettende finansielt institut kan ikke basere sig på en egenerklæring eller et Bevisdokument, hvis det Indberettende finansielle institut ved eller har grund til at vide, at egenerklæringen eller Bevisdokumentet er forkert eller upålideligt.
 B.
 Alternative procedurer for Finansielle konti, der indehaves af fysiske personer, som er begunstiget i en Forsikringsaftale med kontantværdi eller en Annuitetsaftale, og for en Gruppeforsikringsaftale med kontantværdi eller en Gruppeannuitetsaftale. Et Indberettende finansielt institut kan antage, at en fysisk person (bortset fra ejeren), som er begunstiget i en Forsikringsaftale med kontantværdi eller en Annuitetsaftale, og som modtager en udbetaling ved dødsfald, ikke er en Person, hvorom der skal indberettes, og kan behandle en sådan Finansiel konto som en Ikkeindberetningspligtig konto, medmindre det Indberettende finansielle institut har aktuel viden om, eller grund til at vide, at den begunstigede er en Person, hvorom der skal indberettes. Et Indberettende finansielt institut har grund til at vide, at en begunstiget i en Forsikringsaftale med kontantværdi eller en Annuitetsaftale er en Person, hvorom der skal indberettes, hvis de oplysninger, der er indsamlet af det Indberettende finansielle institut og knyttet til den begunstigede indeholder indicier som beskrevet i afdeling III, afsnit B. Hvis et Indberettende finansielt institut har aktuel viden om, eller grund til at vide, at den begunstigede er en Person, hvorom der skal indberettes, skal det indberettende finansielle institut følge procedurerne i afdeling III, afsnit B.
 En medlemsstat eller Schweiz må tillade, at et Indberettende finansielt institut kan behandle en Finansiel konto, der er et medlems andel i en Gruppeforsikringsaftale med kontantværdi eller en Gruppeannuitetsaftale, som en Finansiel konto, der ikke er en Indberetningspligtig konto, indtil den dato, hvor et beløb skal betales til arbejdstageren/bevisindehaveren eller den begunstigede, hvis den Finansielle konto, som er et medlems andel i en Gruppeforsikringsaftale med kontantværdi eller en Gruppeannuitetsaftale, opfylder følgende krav:
 a)
 Gruppeforsikringsaftalen med kontantværdi eller Gruppeannuitetsaftalen er udstedt til en arbejdsgiver og dækker 25 eller flere arbejdstagere/bevisindehavere
 b)
 arbejdstagerne/bevisindehaverne er berettigede til at modtage en kontraktværdi vedrørende deres andele og til at udpege de begunstigede til den ydelse, der skal udbetales ved arbejdstagerens død, og
 c)
 det samlede beløb, der skal udbetales til en arbejdstager/bevisindehaver eller begunstiget, overstiger ikke 1 000 000 USD eller et tilsvarende beløb, der er denomineret i den nationale valuta for hver medlemsstat eller Schweiz.
 Udtrykket »Gruppeforsikringsaftale med kontantværdi« betyder en Forsikringsaftale med


text:
kontantværdi, som i) yder dækning til enkeltpersoner, der er tilknyttet gennem en arbejdsgiver, erhvervsorganisation, fagforening eller anden sammenslutning eller gruppe, og ii) opkræver en præmie for hvert medlem af gruppen (eller medlem af en klasse inden for gruppen), som er fastsat uden hensyn til individuelle sundhedsmæssige karakteristika bortset fra gruppemedlemmets (eller gruppemedlemsklassens) alder, køn og rygevaner.
 Udtrykket »Gruppeannuitetsaftale« betyder en Annuitetsaftale, hvor fordringshaverne er enkeltpersoner, som er tilknyttet gennem en arbejdsgiver, erhvervsorganisation, fagforening eller anden sammenslutning eller gruppe.
 Inden ikrafttrædelsen af ændringsprotokollen undertegnet den 27. maj 2015 giver medlemsstaterne meddelelse til Schweiz og Schweiz til Europa-Kommissionen, om de har gjort brug af den mulighed, der er fastsat i dette stykke. Europa-Kommissionen kan koordinere de meddelelsen fra medlemsstaterne til Schweiz, og Europa-Kommissionen fremsender meddelelsen fra Schweiz til alle medlemsstater. Alle yderligere ændringer af udnyttelsen af denne mulighed af en medlemsstat eller Schweiz skal meddeles på samme måde.
 C.
 Sammenlægning af kontosaldi og valutaregler
 1.
 Sammenlægning af Personkonti. Med henblik på fastsættelsen af den samlede saldo eller værdi af de Finansielle konti, der ejes af en fysisk person, er et Indberettende finansielt institut forpligtet til at sammenlægge alle Finansielle konti ført i det Indberettende finansielle institut eller en Tilknyttet enhed, men kun i den udstrækning det Indberettende finansielle instituts IT-systemer forbinder de pågældende Finansielle konti til et dataelement som f.eks. kundenummer eller Skatteregistreringsnummer og tillader, at kontosaldi eller -værdier sammenlægges. Hver indehaver af en Finansiel konto, der ejes i fællesskab, skal tildeles hele saldoen eller værdien af den fælles Finansielle konto ved anvendelsen af de sammenlægningsforpligtelser, der beskrives i dette afsnit.
 2.
 Sammenlægning af Enhedskonti. Med henblik på fastsættelsen af den samlede saldo eller værdi af de Finansielle konti, der ejes af en Enhed, er et Indberettende finansielt institut forpligtet til at tage alle finansielle konti, som er ført i det Indberettende finansielle institut eller en Tilknyttet enhed, i betragtning, men kun i den udstrækning det Indberettende finansielle instituts IT-systemer forbinder de pågældende finansielle konti til et dataelement som f.eks. kundenummer eller Skatteregistreringsnummer og tillader, at kontosaldi eller -værdier sammenlægges. Hver indehaver af en Finansiel konto, der ejes i fællesskab, skal tildeles hele saldoen eller værdien af den fælles Finansielle konto ved anvendelsen af de sammenlægningsforpligtelser, der beskrives i dette afsnit.
 3.
 Særlig sammenlægningsregel, som gælder for kundeansvarlige. Med henblik på fastsættelsen af den samlede saldo eller værdi af Finansielle konti, der ejes af en person, for at afgøre, om en Finansiel konto er en Højværdikonto, er et Indberettende finansielt institut også forpligtet til, for så vidt angår en Finansiel konto, som en kundeansvarlig ved eller har grund til at vide er direkte eller indirekte ejet, kontrolleret eller oprettet (bortset fra i egenskab af en betroet person) af den samme person, at sammenlægge alle sådanne konti.
 4.
 Beløb anses for at indbefatte tilsvarende beløb i andre valutaer. Alle dollarbeløb eller beløb denomineret i den nationale valuta for hver medlemsstat eller Schweiz skal forstås som inkluderende tilsvarende beløb i andre valutaer, som fastsat ved national lov.
 AFDELING VIII
 DEFINITIONER
 Følgende udtryk har den


text:
betydning, der er anført nedenfor:
 A.
 Indberettende finansielt institut
 1.
 Udtrykket »indberettende finansielt institut« betyder alt efter konteksten et finansielt institut i en medlemsstat eller et schweizisk finansielt institut, som ikke er et ikke-indberettende finansielt institut.
 2.
 Udtrykket »Finansielt institut i en deltagende jurisdiktion« betyder i) et Finansielt institut, der er hjemmehørende i en Deltagende jurisdiktion, med undtagelse af filialer af det pågældende Finansielle institut, der er beliggende uden for denne Deltagende jurisdiktion, og ii) en filial af et Finansielt institut, der ikke er hjemmehørende i en Deltagende jurisdiktion, hvis den pågældende filial er beliggende i denne Deltagende jurisdiktion.
 3.
 Udtrykket »Finansielt institut« betyder et Forvaltningsinstitut, et Indskudsinstitut, en Investeringsenhed eller et Specificeret forsikringsselskab.
 4.
 Udtrykket »Forvaltningsinstitut« (Custodial Institution) betyder en Enhed, der som en væsentlig del af sin forretningsvirksomhed besidder Finansielle aktiver for andres regning. En Enhed besidder Finansielle aktiver for andres regning som en væsentlig del af sin forretningsvirksomhed, hvis Enhedens bruttoindkomst, der kan henføres til besiddelse af Finansielle aktiver og dertil knyttede finansielle tjenesteydelser, svarer til eller overstiger 20 % af Enhedens bruttoindkomst i den korteste af følgende to perioder: i) den treårige periode, som slutter den 31. december (eller den sidste dag af en regnskabsperiode, som ikke følger kalenderåret) forud for det år, hvor fastsættelsen sker, eller ii) den periode, Enheden har eksisteret.
 5.
 Udtrykket »Indskudsinstitut« (Depository Institution) betyder en Enhed, der accepterer indskud som et sædvanligt led i bankvirksomhed eller lignende forretningsvirksomhed.
 6.
 Udtrykket »Investeringsenhed« (Investment Entity) betyder en Enhed:
 a)
 der som led i forretningsvirksomhed hovedsagelig udfører en eller flere af følgende aktiviteter eller operationer for eller på vegne af en kunde:
 i)
 handel med pengemarkedsinstrumenter (checks, veksler, indskudsbeviser, derivater mv.), valutaveksling, børs-, rente- og indeksinstrumenter, omsættelige værdipapirer eller råvareterminskontrakter.
 ii)
 individuel og kollektiv porteføljeforvaltning, eller
 iii)
 anden form for investering, administration eller forvaltning af Finansielle aktiver eller penge på vegne af andre personer
 eller
 b)
 hvis bruttoindkomst hovedsagelig kan tilskrives investering, geninvestering eller handel med Finansielle aktiver, hvis Enheden forvaltes af en anden Enhed, som er et Indskudsinstitut, et Forvaltningsinstitut, et Specificeret forsikringsselskab eller en Investeringsenhed som beskrevet i afsnit A, punkt 6, litra a).
 En Enhed anses for som led i forretningsvirksomhed hovedsagelig at udføre en eller flere af de aktiviteter, der er beskrevet i afsnit A, punkt 6, litra a), eller en Enheds bruttoindkomst kan hovedsagelig tilskrives investering, geninvestering eller handel med Finansielle aktiver til de formål, der er nævnt i afsnit A, punkt 6, litra b), hvis Enhedens bruttoindkomst, der kan henføres til de relevante aktiviteter, svarer til eller overstiger 50 % af Enhedens bruttoindkomst i den korteste af følgende to perioder: i) den treårige periode, som slutter den 31. december i det år, der går forud for det år, hvor fastsættelsen sker, eller ii) den periode, Enheden har eksisteret. Udtrykket »Investeringsenhed« omfatter ikke en Enhed, som er en Aktiv NFE, fordi den pågældende Enhed opfylder en eller flere af betingelserne i afsnit D, punkt 9, litra d)-g).
 Dette stykke skal fortolkes på en måde, der er i overensstemmelse med


text:
ordlyden i definitionen af »finansielt institut« i henstillingerne fra Den Finansielle Aktionsgruppe (»Financial Action Task Force«).
 7.
 Udtrykket »Finansielt aktiv« omfatter værdipapirer (f.eks. kapitalandele i et aktieselskab, andele eller ejerinteresser i et interessentskab, der har udvidet ejerkreds eller er børsnoteret, eller en trust, obligationer, lånebeviser, gældsbreve eller tilsvarende gældsbeviser), andele i et interessentskab, varer, swaps (f.eks. renteswaps, valutaswaps, basisswaps, rentelofter, rentegulve, råvareswaps, aktieswaps, aktieindeksswaps og lignende aftaler), Forsikringsaftaler eller Annuitetsaftaler eller andele (herunder en futureskontrakt, en terminskontrakt eller en option) i værdipapirer, interessentskaber, varer, swaps, Forsikringsaftaler eller Annuitetsaftaler. Udtrykket »Finansielt aktiv« omfatter ikke en ikkegældsbaseret, direkte andel i fast ejendom.
 8.
 Udtrykket »Specificeret forsikringsselskab« (Specified Insurance Company) betyder en Enhed, som er et forsikringsselskab (eller holdingselskab til et forsikringsselskab), som udsteder, eller er forpligtet til at foretage betalinger med hensyn til, en Forsikringsaftale med kontantværdi (Cash Value Insurance Contract) eller en Annuitetsaftale.
 B.
 Ikkeindberettende finansielt institut
 1.
 Udtrykket »Ikkeindberettende finansielt institut« betyder et Finansielt institut, der er:
 a)
 en Offentlig enhed, en International organisation eller en Centralbank, undtagen med hensyn til en betaling, der er afledt af en forpligtelse i forbindelse med en kommerciel finansiel aktivitet af en type, som udøves af et Specificeret forsikringsselskab, et Forvaltningsinstitut eller et Indskudsinstitut
 b)
 en Pensionskasse med bred deltagelse, en Pensionskasse med begrænset deltagelse, en Pensionskasse tilhørende en Offentlig enhed, en International organisation eller en Centralbank eller en Kvalificeret kreditkortudsteder
 c)
 enhver anden enhed, der udgør en lav risiko for at blive anvendt til skatteunddragelse, har stort set samme kendetegn som de Enheder, der er beskrevet i afsnit B, punkt 1, litra a) og b), og er defineret i national lovgivning som Ikkeindberettende finansielt institut, og for medlemsstaternes vedkommende er fastsat i artikel 8, stk. 7a, i Rådets direktiv 2011/16/EU om administrativt samarbejde på beskatningsområdet og meddelt Schweiz, og for Schweiz' vedkommende er meddelt til Europa-Kommissionen, forudsat at en sådan enheds status som Ikkeindberettende finansielt institut ikke strider mod denne aftales mål
 d)
 et Fritaget institut for kollektiv investering, eller
 e)
 en trust, i det omfang forvalteren af trusten er et Indberettende finansielt institut og indberetter alle oplysninger, der kræves indberettet i henhold til afdeling I for så vidt angår alle trustens Indberetningspligtige konti.
 2.
 Udtrykket »Offentlig enhed« betyder en medlemsstats, Schweiz' eller anden jurisdiktions regering, en politisk underinddeling af en medlemsstat, Schweiz eller anden jurisdiktion (hvilket for at undgå tvivl omfatter stat, provins, region eller kommune) eller en myndighed eller anden institution, der ejes fuldt ud af en medlemsstat, Schweiz eller anden jurisdiktion eller af en eller flere af ovenstående (hver især en »Offentlig enhed«). Denne kategori består af integrerende dele, kontrollerede enheder og politiske underinddelinger af en medlemsstat, Schweiz eller anden jurisdiktion.
 a)
 En »integrerende del« af en medlemsstat, Schweiz eller anden jurisdiktion betyder en person, en organisation, en myndighed, et kontor, en fond, en institution eller et andet organ, uanset betegnelsen, der udgør en styrende myndighed i en medlemsstat, Schweiz eller anden jurisdiktion. Det styrende organs nettoindtjening skal godskrives dets egen konto eller andre konti, der tilhører denne medlemsstat, Schweiz