text:
omstrukturering, og at modtageren, dennes aktionærer, dennes kreditorer
 eller den koncern, som modtageren tilhører, bidrager væsentligt til omstrukturerings- eller
 afviklingsomkostningerne med egne midler. Subsidier, der ydes med henblik på at støtte afvikling,
 skal være midlertidige, må ikke anvendes til at absorbere tab og må ikke blive kapitalstøtte. Den
 subsidieydende myndighed modtager passende betaling for de subsidier, der ydes med henblik på at
 støtte likviditetstilførsler.
 Eksportsubsidier
 8. Subsidier, der retligt eller faktisk54, udelukkende eller som en af flere andre betingelser, er
 betinget af eksportresultater vedrørende varer eller tjenesteydelser, bortset fra i forbindelse med:
 a) kortfristet kreditforsikring af ekstraordinære risici eller
 b) eksportkreditter og eksportkreditgaranti- eller forsikringsprogrammer, der er tilladt i
 overensstemmelse med SCM-aftalen, sammenholdt med eventuelle tilpasninger, der er
 nødvendige af hensyn konteksten.
 54
 Det præciseres, at denne standard er opfyldt, når de faktiske omstændigheder viser, at ydelsen af subsidier,
 der ikke er gjort retligt betinget af eksportresultater, reelt er knyttet til faktisk eller forventet eksport eller
 eksportindtægter. Den blotte kendsgerning, at der ydes subsidier til økonomiske aktører, der eksporterer,
 betyder ikke, at sådanne subsidier alene af denne grund skal betragtes som eksportsubsidier som omhandlet i
 denne bestemmelse.
 203
 ---pagebreak--- 9. Med henblik på stk. 8, litra a), forstås ved "ordinær risiko" kommercielle og politiske risici
 med en maksimal risikoperiode på under to år på offentlige og ikkeoffentlige købere i lande med
 ordinære risici55. Et land kan betragtes som midlertidigt fjernet fra gruppen af lande med ordinære
 risici, hvis der er mangel på tilstrækkelig privat kapacitet på markedet som følge af:
 a) en betydelig nedgang i den private kreditforsikringskapacitet
 b) en betydelig forringelse af kreditvurderingerne af den offentlige sektor eller
 c) en betydelig forringelse af erhvervssektorens resultater.
 10. En sådan midlertidig fjernelse af et land med ordinære risici får virkning for en part i
 overensstemmelse med en afgørelse truffet af den pågældende part på grundlag af kriterierne i stk.
 9, og kun hvis den pågældende part vedtager en sådan afgørelse. Offentliggørelsen af denne
 afgørelse anses for at udgøre underretning af den anden part om en sådan midlertidig fjernelse for
 så vidt angår førstnævnte part.
 11. Hvis et subsidieret forsikringsselskab yder eksportkreditforsikring, skal enhver forsikring mod
 ordinære risici ydes på et kommercielt grundlag. I sådanne tilfælde må forsikringsselskabet ikke
 direkte eller indirekte nyde godt af subsidier, der ydes med henblik på forsikring mod ordinære risici.
 Subsidier betinget af anvendelse af indenlandsk indhold
 12. Uden at dette berører artikel SERVIN 2.6 [Præstationskrav] og artikel SERVIN 2.7
 [Ikkeforenelige foranstaltninger og undtagelser], er subsidier, der udelukkende eller som en af flere
 andre betingelser er betinget af anvendelsen af indenlandske frem for importerede varer eller
 tjenesteydelser, forbudt.
 Store grænseoverskridende eller internationale samarbejdsprojekter
 13. Der kan ydes subsidier i forbindelse med store grænseoverskridende eller internationale
 samarbejdsprojekter, som f.eks. i forbindelse med transport, energi, miljø, forskning og udvikling og
 projekter vedrørende første anvendelse for at fremme udviklingen og anvendelsen af nye
 teknologier (undtagen fremstilling). Fordelene ved sådanne grænseoverskridende eller
 internationale samarbejdsprojekter må ikke være begrænset til de økonomiske aktører, til den
 relevante sektor eller til de stater, der


text:
deltager, men skal have en bredere fordel og relevans
 gennem spillovereffekt, som ikke udelukkende tilfalder den stat, der yder subsidierne, den relevante
 sektor og modtageren.
 Energi og miljø
 14. Parterne anerkender betydningen af et sikkert, økonomisk overkommeligt og bæredygtigt
 energisystem og miljømæssig bæredygtighed, navnlig i forbindelse med bekæmpelsen af
 klimaændringer, som udgør en eksistentiel trussel mod menneskeheden. Uden at det berører artikel
 3.4 [Principper], skal subsidier vedrørende energi og miljø være rettet mod og tilskynde modtageren
 til at levere et sikkert, økonomisk overkommeligt og bæredygtigt energisystem og et velfungerende
 og konkurrencedygtigt energimarked eller øge miljøbeskyttelsesniveauet i forhold til det niveau, der
 55
 Landene med ordinære risici er Det Forenede Kongerige, EU-medlemsstaterne, Australien, Canada, Island,
 Japan, New Zealand, Norge, Schweiz og Amerikas Forenede Stater.
 204
 ---pagebreak--- ville være opnået uden subsidierne. Sådanne subsidier fritager ikke modtageren for forpligtelser, der
 følger af dennes ansvar som forurener i henhold til den relevante parts lovgivning.
 Subsidier til luftfartsselskaber til drift af ruter
 15. Der ydes ikke subsidier til luftfartsselskaber56 til drift af ruter, undtagen:
 a) hvis der er tale om en forpligtelse til offentlig tjeneste i overensstemmelse artikel 3.3
 [Tjenesteydelser af offentlig økonomisk interesse]
 b) i særlige tilfælde, hvor denne finansiering er til gavn for samfundet som helhed eller
 c) hvis der er tale om startstøtte til åbning af nye ruter til regionale lufthavne, forudsat at dette
 øger borgernes mobilitet og stimulerer udviklingen på regionalt plan.
 Artikel 3.6: Anvendelse af subsidier
 Hver part sikrer, at de økonomiske aktører anvender subsidier udelukkende til det særlige formål,
 hvortil de blev ydet.
 Artikel 3.7: Gennemsigtighed
 1. Med hensyn til subsidier, der tildeles eller opretholdes inden for dens område, offentliggør
 hver part senest seks måneder efter tildelingen af subsidierne på et officielt websted eller i en
 offentlig database følgende oplysninger:
 a) det retlige grundlag og den politiske målsætning eller formålet med subsidierne
 b) subsidiemodtagerens navn, hvis kendt
 c) datoen for tildelingen af subsidierne, disses varighed og eventuelle andre frister, der er
 knyttet til dertil og
 d) subsidiernes størrelse eller det beløb, der er budgetteret for subsidierne.
 2. For subsidier i form af skatteforanstaltninger offentliggøres oplysningerne senest et år efter
 udløbet af fristen for indgivelse af skatteangivelsen. De gennemsigtighedsforpligtelser, der gælder
 for subsidier i form af skatteforanstaltninger, omfatter de samme oplysninger som dem, der er
 anført i stk. 1, bortset fra de oplysninger, der kræves i henhold til nævnte stykkes litra d), som kan
 angives som et interval.
 3. I tillæg til den forpligtelse, der er fastsat i stk. 1, stiller parterne subsidieoplysninger til
 rådighed i overensstemmelse med stk. 4 eller 5 nedenfor.
 4. For Unionens vedkommende opfyldes forpligtelsen i stk. 3, ved at der for så vidt angår
 subsidier, der tildeles eller opretholdes inden for dens område, senest seks måneder efter
 tildelingen af subsidierne stilles oplysninger til rådighed for offentligheden på et officielt websted
 eller i en offentlig database, som giver interesserede parter mulighed for at vurdere overholdelsen af
 principperne i artikel 3.4 [Principper].
 56
 Det præciseres, at dette ikke berører artikel 3.2, stk. 1 og 2, [Anvendelsesområde

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
og undtagelser].
 205
 ---pagebreak--- 5. For Det Forenede Kongeriges vedkommende opfyldes forpligtelsen i stk. 3. ved at Det
 Forenede Kongerige sikrer, at:
 a) hvis en interesseret part meddeler den subsidieydende myndighed, at vedkommende
 eventuelt vil anmode om prøvelse ved en domstol af i) en subsidieydende myndigheds ydelse
 af subsidier eller ii) enhver relevant afgørelse truffet af den subsidieydende myndighed eller
 det uafhængige organ eller den uafhængige myndighed
 b) sørger den subsidieydende myndighed, det uafhængige organ eller den uafhængige
 myndighed for senest 28 dage efter, at anmodningen er fremsat skriftligt, at give den
 interesserede part de oplysninger, der sætter den interesserede part i stand til at vurdere
 anvendelsen af principperne i artikel 3.4 [Principper], med forbehold af eventuelle
 proportionelt afpassede berettigede begrænsninger, som f.eks. kommercielt følsomme
 oplysninger, fortrolighed eller retten til fortrolighed.
 De oplysninger, der er omhandlet i første afsnit, litra b), meddeles den interesserede part med
 henblik på at sætte vedkommende i stand til at træffe en informeret beslutning om, hvorvidt denne
 vil anlægge søgsmål, eller til at forstå og på behørig vis udpege de omtvistede spørgsmål i det
 søgsmål, der er anlagt.
 6. Med henblik på denne artikel, artikel 3.10 [Retsinstanser] og artikel 3.11 [Tilbagesøgning]
 forstås ved "interesseret part" en fysisk eller juridisk person, en økonomisk aktør eller en
 sammenslutning af økonomiske aktører, hvis interesser kunne blive berørt af ydelsen af subsidier,
 navnlig subsidiemodtageren, økonomiske aktører, der konkurrerer med modtageren, eller relevante
 erhvervsorganisationer.
 7. Forpligtelserne i denne artikel berører ikke parternes forpligtelser i henhold til deres
 respektive lovgivning vedrørende retten til at modtage og give oplysninger eller aktindsigt.
 Artikel 3.8: Konsultationer og kontrol med subsidier
 1. Finder en part, at den anden part har tildelt subsidier, eller at der er tydelig dokumentation
 for, at den anden part har til hensigt at tildele subsidier, og at tildelingen af subsidierne har eller kan
 have en negativ indvirkning på samhandelen eller investeringerne mellem parterne, kan parten
 anmode den anden part om en beskrivelse af, hvordan de principper, der er omhandlet i artikel 3.4
 [Principper], er overholdt for så vidt angår de pågældende subsidier.
 2. En part kan også anmode om de oplysninger, der er anført i artikel 3.7 [Gennemsigtighed],
 stk. 1, hvis de ikke allerede er gjort offentligt tilgængelige på et officielt websted eller en offentlig
 database i henhold til artikel 3.7 [Gennemsigtighed], stk. 1, eller hvis de ikke er gjort tilgængelige på
 en klar og let tilgængelig måde.
 3. Den anden part fremlægger de ønskede oplysninger skriftligt senest 60 dage efter datoen for
 modtagelsen af anmodningen. Hvis de ønskede oplysninger ikke kan fremlægges, forklarer den
 pågældende part fraværet af sådanne oplysninger i sit skriftlige svar.
 4. Hvis den anmodende part efter at have modtaget de ønskede oplysninger stadig mener, at
 den anden parts tildelte eller påtænkte subsidier har eller kan få en negativ indvirkning på
 samhandelen eller investeringerne mellem parterne, kan den anmodende part anmode om
 konsultationer i Specialudvalget for Handel vedrørende Lige og Fair Konkurrencevilkår og
 Bæredygtighed. Anmodningen fremsættes skriftligt og indeholder en redegørelse for den
 anmodende parts begrundelse for


text:
at anmode om konsultationer.
 206
 ---pagebreak--- 5. Specialudvalget for Handel vedrørende Lige og Fair Konkurrencevilkår og Bæredygtighed
 udfolder enhver bestræbelse på at finde en gensidigt tilfredsstillende løsning på spørgsmålet. Det
 holder sit første møde senest 30 dage efter anmodningen om konsultationer.
 6. De frister for afholdelsen af konsultationer, der er nævnt i stk. 3 og 5, kan forlænges efter
 aftale mellem parterne.
 Artikel 3.9: Uafhængig myndighed eller uafhængigt organ og samarbejde
 1. Hver part opretter eller opretholder en operationelt uafhængig myndighed eller et
 operationelt uafhængigt organ, der spiller en passende rolle i partens ordning for kontrol med
 subsidier. Den uafhængige myndighed eller det uafhængige organ skal have de nødvendige garantier
 for uafhængighed under udøvelsen af sine operationelle funktioner og skal handle upartisk.
 2. Parterne tilskynder deres respektive uafhængige myndigheder eller organer til at
 samarbejde om spørgsmål af fælles interesse inden for deres respektive funktioner, herunder
 anvendelsen af artikel 3.1 [Definitioner] til artikel 3.7 [Gennemsigtighed], alt efter hvad der er
 relevant, inden for de grænser, der er fastsat i deres respektive retlige rammer. Parterne eller deres
 respektive uafhængige myndigheder kan aftale en særskilt ramme for samarbejdet mellem disse
 uafhængige myndigheder.
 Artikel 3.10: Retsinstanser
 1. Hver part sikrer i overensstemmelse med sine almindelige og forfatningsmæssige love og
 procedurer, at dens domstole er kompetente til:
 a) at efterprøve afgørelser om subsidier truffet af en subsidieydende myndighed eller, hvis det er
 relevant, den uafhængige myndighed eller det uafhængige organ, for overholdelse af den
 pågældende parts lovgivning til gennemførelse af artikel 3.4 [Principper]
 b) at efterprøve alle andre relevante afgørelser truffet af den uafhængige myndighed eller det
 uafhængige organ og enhver relevant form for manglende handling
 c) pålægge afhjælpende foranstaltninger, som er effektive med henblik på litra a) og b) ovenfor,
 herunder for så vidt angår den subsidieydende myndighed suspension, nedlæggelse af forbud,
 krav om handling, tilkendelse af erstatning og tilbagesøgning af subsidier fra modtageren, hvis
 og i det omfang dette er muligt i henhold til parternes respektive lovgivning på datoen for
 denne aftales ikrafttræden.
 d) høre krav fra interesserede parter vedrørende subsidier, der er omfattet af dette kapitel hvis
 en interesseret part har søgsmålsinteresse med hensyn til subsidier i henhold til den
 pågældende parts lovgivning.
 2. Hver part har, om nødvendigt med den pågældende retsinstans tilladelse, ret til at
 intervenere i de i stk. omhandlede sager, i overensstemmelse med den anden parts almindelige love
 og procedurer.
 3. Uden at dette berører forpligtelserne til at opretholde, eller hvis det er nødvendigt,
 fastlægge kompetencer, afhjælpende foranstaltninger og ret til at intervenere, jf. denne artikels stk.
 1 og 2, og artikel 3.11 [Tilbagesøgning], er der intet i denne artikel, der kræver, at parterne skaber
 søgsmålsret, indfører afhjælpende foranstaltninger, procedurer eller fastlægger anvendelsesområde
 eller begrundelse for prøvelse af afgørelser truffet af deres respektive offentlige myndigheder, ud
 207
 ---pagebreak--- over dem, der finder anvendelse i henhold til deres lovgivning på datoen for denne aftales
 ikrafttræden.
 Intet i denne artikel forpligter nogen af parterne til at udvide anvendelsesområdet eller
 begrundelsen for deres retsinstansers prøvelse af retsakter vedtaget af Det Forenede


text:
Kongeriges
 parlament, retsakter vedtaget af Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union, eller
 retsakter vedtaget af Rådet for Den Europæiske Union, ud over dem, der finder anvendelse i
 henhold til deres lovgivning på datoen for denne aftales ikrafttræden57.
 Artikel 3.11: Tilbagesøgning
 1. Hver part indfører en effektiv mekanisme til tilbagesøgning af subsidier i overensstemmelse
 med følgende bestemmelser, uden at dette berører andre afhjælpende foranstaltninger i henhold til
 den pågældende parts lovgivning58.
 2. Hver part sikrer, at der, forudsat at den berørte part som defineret i artikel 3.7
 [Gennemsigtighed], stk. 6, har anfægtet en afgørelse om ydelse af subsidier ved en domstol inden
 for den frist, der er fastsat i denne artikels stk. 3, kan udstedes en ordre om tilbagesøgning, hvis en
 parts domstol konstaterer en væsentlig retlig fejl, for så vidt:
 a) en foranstaltning, der udgør subsidier, ikke blev behandlet som subsidier af den
 subsidieydende myndighed
 b) den subsidieydende myndighed har ikke har anvendt principperne i artikel 3.4 [Principper]
 som gennemført i den pågældende parts lovgivning eller anvendt dem på en måde, som ikke
 opfylder den gældende standard for prøvelse i henhold til den pågældende parts lovgivning
 eller
 c) den subsidieydende myndighed har ved sin beslutning om at yde de pågældende subsidier
 handlet uden for rammerne af sine beføjelser eller misbrugt sine beføjelser for så vidt angår
 principperne i artikel 3.4 [Principper], som gennemført i den pågældende parts lovgivning.
 3. Med henblik på denne artikel fastsættes fristen som følger:
 a) for Unionen løber fristen fra den dato, hvorpå de oplysninger, der er specificeret i artikel 3.7
 [Gennemsigtighed], stk. 1, 2 og 4, blev gjort tilgængelige på det officielle websted eller den
 offentlige database, og den varer i mindst en måned.
 b) for Det Forenede Kongerige:
 57
 Af klarhedshensyn omfatter Det Forenede Kongeriges lovgivning i denne artikel ikke nogen lov [i] med
 virkning i medfør af § 2, stk. 2, i lov om De Europæiske Fællesskaber af 1972, som gemt ved § 1A i lov om Den
 Europæiske Union (udtræden) af 2018, eller [ii] vedtaget eller udstedt i henhold til eller til et formål, der er
 angivet i § 2, stk. 2, i lov om De Europæiske Fællesskaber af 1972.
 58
 For Det Forenede Kongeriges vedkommende kræves det i henhold til denne artikel, at der indføres et nyt
 retsmiddel for tilbagesøgning, som skal kunne tages i anvendelse, når domstolsprøvelsen, som indledes inden
 for den fastsatte frist og forløber i overensstemmelse med standarden for prøvelse i henhold til national ret, er
 afsluttet sådanne prøvelser udvides ikke på nogen anden måde, jf. artikel 3.10 [Retsinstanser], stk. 3. Ingen
 modtager af subsidier vil kunne påberåbe sig princippet om berettiget forventning for at modsætte sig en
 sådan tilbagesøgning.
 208
 ---pagebreak--- i) den løber fra den dato, hvorpå de oplysninger, der er specificeret i artikel 3.7
 [Gennemsigtighed], stk. 1 og 2, blev gjort tilgængelige på det officielle websted eller
 den offentlige database
 ii) den slutter en måned senere, medmindre den berørte part forud for denne dato har
 anmodet om oplysninger i henhold til den procedure, der


text:
er fastsat i artikel 3.7, stk. 5
 iii) når den interesserede part har modtaget de oplysninger, der er fastsat i artikel 3.7, stk. 5,
 litra b), og som er tilstrækkelige til de formål, der er fastsat i samme stykke, løber
 fristen i en yderligere periode på en måned
 iv) datoen for modtagelse af oplysningerne i nr. iii) er den dato, hvorpå den subsidieydende
 myndighed bekræfter, at den har meddelt de oplysninger, der er fastsat i artikel 3.7
 [Gennemsigtighed], stk. 5, litra b), og som er tilstrækkelige til de nævnte formål,
 uanset om der finder yderligere forklarende korrespondance sted efter denne dato
 v) de frister, der er fastsat i nr. i)-iii), kan forlænges ved lov.
 4. Med henblik på stk. 3, litra b), begynder fristen for så vidt angår ordninger, når
 oplysningerne i litra b) offentliggøres, ikke når de efterfølgende betalinger foretages, hvis:
 a) subsidierne tydeligvis ydes i overensstemmelse med de betingelser, der gælder for en ordning
 b) den, der har udformet ordningen, har offentliggjort de oplysninger vedrørende ordningen, der
 skal offentliggøres i henhold til artikel 3.7 [Gennemsigtighed], stk. 1 og 2 og
 c) de oplysninger, der er fremlagt om ordningen i henhold til litra b), indeholder oplysninger om
 subsidierne, som sætter en interesseret part i stand til at afgøre, om vedkommende vil blive
 berørt af ordningen, idet disse oplysninger som minimum skal omfatte formålet med
 subsidierne, modtagerkategorierne, betingelserne for at modtage subsidier og grundlaget for
 beregningen af subsidierne (herunder eventuelle relevante betingelser vedrørende
 subsidiesatser eller beløb).
 5. Med henblik på denne artikel er tilbagesøgning af subsidier ikke påkrævet, hvis de ydes på
 grundlag af en retsakt udstedt af Det Forenede Kongeriges parlament, en retsakt udstedt af Europa-
 Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union eller en retsakt udstedt af Rådet for Den
 Europæiske Union.
 6. Intet i denne artikel er til hinder for, at en part i overensstemmelse med sin lovgivning kan
 vælge at fastsætte yderligere situationer, hvor tilbagesøgning kan bruges som et retsmiddel, ud over
 dem, der er fastsat i denne artikel.
 7. Parterne erkender, at tilbagesøgning er en vigtig afhjælpende foranstaltning i enhver
 ordning for kontrol med subsidier. Parterne overvejer på anmodning af den anden part inden for
 rammerne af Partnerskabsrådet yderligere eller alternative tilbagesøgningsmekanismer samt
 tilsvarende ændringer af denne artikel. Hver part kan i Partnerskabsrådet fremsætte forslag til
 ændringer for at give mulighed for forskellige ordninger for deres respektive
 tilbagesøgningsmekanismer. En part skal overveje et forslag, som den anden part har fremsat i god
 tro, og tilslutte sig det, forudsat at den pågældende part finder, at det indeholder ordninger, der er
 209
 ---pagebreak--- mindst lige så effektive med hensyn til tilbagesøgning som den anden parts eksisterende
 mekanismer. Partnerskabsrådet kan derefter foretage tilsvarende ændringer af denne artikel59.
 Artikel 3.12: Afhjælpende foranstaltninger
 1. En part kan forelægge den anden part en skriftlig anmodning om oplysninger og
 konsultationer vedrørende subsidier, som den anser for at have eller for at udgøre en risiko for at få
 en væsentlig negativ indvirkning på samhandelen eller investeringerne mellem parterne. Den
 anmodende part bør i


text:
sin anmodning fremlægge alle relevante oplysninger for at sætte parterne i
 stand til at finde en gensidigt acceptabel løsning, herunder en beskrivelse af subsidierne og de
 bekymringer, som den anmodende part gør sig vedrørende subsidiernes indvirkning på samhandelen
 eller investeringerne.
 2. Senest 30 dage efter indgivelsen af anmodningen skal den anmodede part afgive et skriftligt
 svar med de ønskede oplysninger til den anmodende part, og parterne indleder konsultationer, som
 anses for afsluttet 60 dage efter datoen for indgivelsen af anmodningen, medmindre parterne
 aftaler andet. Konsultationerne, og især de oplysninger, der udpeges som fortrolige, og de
 holdninger, som parterne indtager under konsultationerne, er fortrolige og berører ikke parternes
 rettigheder i et eventuelt videre sagsforløb.
 3. Tidligst 60 dage efter datoen for indgivelsen af den anmodning, der er omhandlet i stk. 1,
 kan den anmodende part ensidigt træffe passende afhjælpende foranstaltninger, hvis der er bevis
 for, at subsidier, der ydes af den anmodede part, har, eller der er risiko for at de får en væsentlig
 negativ indvirkning på samhandelen eller investeringerne mellem parterne.
 4. Tidligst 45 dage efter datoen for indgivelsen af den i stk. 1 nævnte anmodning underretter
 den anmodende part den anmodede part om de afhjælpende foranstaltninger, som den agter at
 træffe i overensstemmelse med stk. 3. Den anmodende part fremlægger alle relevante oplysninger
 om de foranstaltninger, som den agter at træffe for at gøre det muligt for parterne at finde frem til
 en gensidigt acceptabel løsning. Den anmodende part må tidligst træffe disse afhjælpende
 foranstaltninger 15 dage efter datoen for meddelelsen af disse foranstaltninger til den anmodede
 part.
 5. En parts konstatering af, at der er alvorlig risiko for en væsentlig negativ indvirkning, skal
 være baseret på kendsgerninger og ikke blot påstande, formodninger eller en fjern mulighed. Den
 ændring i omstændighederne, der kan skabe en situation, hvor subsidierne har en sådan væsentlig
 negativ indvirkning, skal være klart forudsigelig.
 6. En parts vurdering af, at der er ydet subsidier, eller at subsidierne har haft en væsentlig
 negativ indvirkning på samhandelen eller investeringerne mellem parterne, skal være baseret på
 pålidelig dokumentation og ikke blot på formodninger eller en fjern mulighed og skal vedrøre
 identificerbare varer, tjenesteydere eller andre økonomiske aktører, herunder, hvis det er relevant,
 hvis der er tale om subsidieordninger.
 7. Partnerskabsrådet kan føre en vejledende liste over, hvad der ville udgøre en væsentlig
 negativ indvirkning på samhandelen eller investeringerne mellem parterne, jf. stk. 1 og 3. Dette
 berører ikke parternes ret til at træffe afhjælpende foranstaltninger.
 59
 Parterne noterer sig, at Det Forenede Kongerige har til hensigt at gennemføre en ny ordning for kontrol med
 subsidier efter denne aftales ikrafttræden.
 210
 ---pagebreak--- 8. De afhjælpende foranstaltninger, der træffes i henhold til stk. 3, begrænses til det, der er
 strengt nødvendigt og står i et rimeligt forhold til situationen for at afhjælpe den væsentlige
 negative indvirkning, der er forårsaget, eller for at imødegå den alvorlige risiko for en sådan
 indvirkning. Der vælges fortrinsvis foranstaltninger, som forstyrrer denne aftales funktion mindst
 muligt.
 9. Senest fem dage efter den dato, hvorpå de


text:
afhjælpende foranstaltninger som omhandlet i
 stk. 3 træder i kraft, kan den part, der har modtaget underretningen uden forudgående
 konsultationer i henhold til artikel INST.13 [Konsultationer], i henhold til artikel INST.14
 [Voldgiftsprocedure], stk. 2, ved indgivelse af en skriftlig anmodning til den anmodende part anmode
 om, at der nedsættes en voldgiftsret, som skal træffe afgørelse om:
 a) hvorvidt en afhjælpende foranstaltning, som den anmodende part har truffet, er i
 overensstemmelse med stk. 3 eller 8
 b) hvorvidt den anmodende part deltog i konsultationerne, efter at den anmodede part havde
 afgivet de ønskede oplysninger og indvilget i at afholde sådanne konsultationer eller
 c) hvorvidt der blev truffet eller givet meddelelse om en afhjælpende foranstaltning i
 overensstemmelse med de frister, der er omhandlet i henholdsvis stk. 3 eller 4.
 Denne anmodning har ikke opsættende virkning for de afhjælpende foranstaltninger. Voldgiftsretten
 vurderer ikke parternes anvendelse af bestemmelserne i artikel 3.4 [Principper] og artikel 3.5
 [Forbudte subsidier og subsidier på visse betingelser].
 10. Den voldgiftsret, der nedsættes på anmodning som omhandlet i stk. 9, behandler sagerne i
 overensstemmelse med artikel INST.34b [Særlige procedurer for afhjælpende foranstaltninger og
 genskabelse af ligevægt] og afsiger sin endelige kendelse senest 30 dage efter nedsættelsen.
 11. Hvis den indklagede part dømmes, underretter den indklagede part senest 30 dage efter
 datoen for afsigelsen af voldgiftsrettens kendelse den klagende part om enhver foranstaltning, den
 har truffet for at efterkomme kendelsen.
 12. Hvis den indklagede part dømmes i forbindelse med den i stk. 10 omhandlede procedure,
 kan den klagende part senest 30 dage efter afsigelsen af kendelsen anmode voldgiftsretten om at
 fastsætte et niveau for suspension af forpligtelserne i henhold til denne aftale eller en supplerende
 aftale, der ikke overstiger det niveau, der svarer til den annullation eller forringelse, der er
 forårsaget af anvendelsen af de afhjælpende foranstaltninger, hvis den finder, at der er en væsentlig
 uoverensstemmelse mellem de afhjælpende foranstaltninger og stk. 3 eller 8. I anmodningen
 foreslås et niveau for suspension af forpligtelserne i overensstemmelse med principperne i artikel
 INST.34C [Suspension af forpligtelser med henblik på artikel LPFS.3.12[Afhjælpende
 foranstaltninger], stk. 12, artikel FISH.9, stk. 5, og artikel FISH.14, stk. 6]. Den klagende part kan
 suspendere forpligtelserne i henhold til denne aftale eller en supplerende aftale i overensstemmelse
 det niveau for suspension af forpligtelser, der fastsættes af voldgiftsretten. Suspensionen må tidligst
 finde anvendelse 15 dage efter afsigelsen af kendelsen.
 13. En part må ikke påberåbe sig WTO-overenskomsten eller andre internationale aftaler for at
 forhindre den anden part i at træffe foranstaltninger i henhold til denne artikel, herunder når disse
 foranstaltninger består i suspension af forpligtelser i henhold til denne aftale eller i henhold til en
 supplerende aftale.
 211
 ---pagebreak--- 14. For i forbindelse med denne artikel at vurdere, om pålæggelsen eller opretholdelsen af
 afhjælpende foranstaltninger, der vedrører import af samme vare, er begrænset til det, der er
 strengt nødvendigt, eller står i et rimeligt forhold til situationen, skal en part:
 a) tage hensyn til de udligningsforanstaltninger, der anvendes eller opretholdes i henhold til
 artikel GOODS.17 [Afbødende handelsforanstaltninger], stk. 3, eller afsnit


text:
IV [Varehandel] og
 b) tage hensyn til de antidumpingforanstaltninger, der anvendes eller opretholdes i henhold til
 artikel GOODS.17 [Afbødende handelsforanstaltninger], stk. 3, eller afsnit IV [Varehandel].
 15. En part må ikke samtidig anvende en afhjælpende foranstaltning i henhold til denne artikel
 og en udligningsforanstaltning i henhold til artikel 9 [Genskabelse af ligevægt], stk. 4 for at afhjælpe
 den indvirkning på handelen og investeringerne, som samme subsidier har været direkte årsag til.
 16. Hvis den part, som der er truffet afhjælpende foranstaltninger over for, ikke indgiver en
 anmodning i henhold til denne artikels stk. 9 inden for den frist, der er fastsat i samme stykke, må
 nævnte part uden forudgående konsultationer i henhold til artikel INST.13 [Konsultationer] indlede
 voldgiftsprocedure som omhandlet i artikel INST.14 [Voldgiftsprocedure] med henblik på at gøre
 indsigelse mod en afhjælpende foranstaltning med de begrundelser, der er fastsat i denne artikels
 stk. 9. En voldgiftsret behandler spørgsmålet som et hastetilfælde med henblik på artikel INST.19
 [Hasteprocedurer].
 17. Med henblik på proceduren i stk. 9 og 16 tager voldgiftsretten ved vurderingen af, om en
 afhjælpende foranstaltning er strengt nødvendig eller står i et rimeligt forhold til situationen,
 behørigt hensyn til principperne i stk. 5 og 6 samt til stk. 13, 14 og 15.
 Artikel 3,13: Tvistbilæggelse
 1. Uden at dette berører stk. 2 og 3, finder afsnit I [Tvistbilæggelse] i sjette del [Tvistbilæggelse
 og horisontale bestemmelser] anvendelse på tvister mellem parterne vedrørende fortolkningen og
 anvendelsen af dette kapitel, med undtagelse af artikel 3.9 [Uafhængig myndighed eller uafhængigt
 organ og samarbejde] og artikel 3.10 [Retsinstanser].
 2. En voldgiftsdomstol har ingen kompetence med hensyn til:
 a) et individuelt subsidie, herunder om et sådant subsidie er ydet under overholdelse af
 principperne i artikel 3.4 [Principper], stk. 1, bortset fra betingelserne i artikel 3.5, stk. 2,
 [Ubegrænsede statsgarantier], 3-5 [Redning og omstrukturering], 8-11 [Eksportsubsidier] og
 12 [Subsidier betinget af anvendelse af indenlandsk indhold] og
 b) om tilbagesøgningsforanstaltningen som omhandlet i artikel 3.11 [Inddrivelse] er blevet
 anvendt korrekt i hvert enkelt tilfælde.
 3. Afsnit I [Tvistbilæggelse] i sjette del [Tvistbilæggelse og horisontale bestemmelser] finder
 anvendelse på artikel 3.12 [Afhjælpende foranstaltninger] i overensstemmelse med nævnte artikel
 og artikel INST.34B [Særlige procedurer for afhjælpende foranstaltninger og genskabelse af
 ligevægt].
 Kapitel fire: Statsejede virksomheder, virksomheder indrømmet særlige rettigheder eller privilegier
 og udpegede monopoler
 212
 ---pagebreak--- Artikel 4.1: Definitioner
 1. I dette kapitel forstås ved:
 a) "ordning": en ordning vedrørende offentligt støttede eksportkreditter, der er udarbejdet
 inden for rammerne af OECD eller en senere ordning til afløsning deraf, som enten er
 udarbejdet inden for eller uden for OECD's rammer, som er blevet vedtaget af mindst 12
 oprindelige WTO-medlemmer, som deltog i ordningen den 1. januar 1979
 b) "kommercielle aktiviteter": aktiviteter, der fører til produktion af en vare eller levering af en
 tjenesteydelse, som vil blive solgt på det relevante marked i mængder og til priser, der
 fastsættes af virksomheden på grundlag af udbud og efterspørgsel med henblik på fortjeneste
 aktiviteter, som udøves af en virksomhed, der opererer på nonprofitbasis eller
 omkostningsdækningsbasis, er ikke aktiviteter med henblik på profit


text:
c) "kommercielle hensyn": hensyn til pris, kvalitet, rådighed, omsættelighed, transport og andre
 vilkår og betingelser for køb eller salg eller andre faktorer, som der normalt ville blive taget
 hensyn til i de kommercielle beslutninger i en privatejet virksomhed, som drives efter
 markedsøkonomiske principper inden for den relevante erhvervsgren eller industri
 d) "omfattet enhed":
 i) et udpeget monopol
 ii) en virksomhed, der er indrømmet særlige rettigheder eller privilegier, eller
 iii) en statsejet virksomhed
 e) "udpeget monopol": en enhed, herunder et konsortium eller et statsligt organ, som på det
 relevante marked på en parts område er udpeget som den eneste leverandør eller køber af en
 vare eller tjenesteydelse, men omfatter ikke en enhed, som har fået tildelt en eksklusiv
 intellektuel ejendomsrettighed alene på grund af tildelingen; i denne forbindelse forstås ved
 "udpege" at oprette eller tillade et monopol eller at udvide omfanget af et monopol til at
 omfatte yderligere varer eller tjenesteydelser
 f) "virksomhed": en virksomhed som defineret i artikel SERVIN.1.2, litra g) [Definitioner.]
 g) "virksomhed indrømmet særlige rettigheder eller privilegier": en offentlig eller privat
 virksomhed, som en part har indrømmet særlige rettigheder eller privilegier retligt eller faktisk
 h) "tjenesteydelse, der leveres under udøvelse af offentlig myndighed": en tjenesteydelse, der
 leveres under udøvelse af offentlig myndighed som defineret i GATS
 i) "særlige rettigheder og privileger": rettigheder og privilegier, der indrømmes af en part, når
 den på anden måde end efter objektive, forholdsmæssige og ikkediskriminerende kriterier
 angiver eller begrænser antallet af virksomheder med tilladelse til at levere varer eller
 tjenesteydelser til to eller flere, hvilket således i væsentlig grad påvirker andre virksomheders
 mulighed for at levere de samme varer eller tjenesteydelser i det samme geografiske område
 eller på det samme produktmarked på i alt væsentligt ensartede betingelser
 j) "statsejet virksomhed": en virksomhed, hvor en part:
 213
 ---pagebreak--- i) direkte ejer mere end 50 % af aktiekapitalen
 ii) kontrollerer, direkte eller indirekte, udøvelsen af mere end 50 % af
 stemmerettighederne
 iii) har beføjelse til at udpege et flertal af medlemmerne i bestyrelsen eller i et
 tilsvarende ledelsesorgan eller
 iv) har beføjelse til at udøve kontrol over virksomheden. Ved fastlæggelsen af kontrol
 tages alle relevante retlige og faktuelle elementer i betragtning i hvert enkelt tilfælde
 Artikel 4.2: Anvendelsesområde
 1. Dette kapitel finder anvendelse på omfattede enheder på alle forvaltningsniveauer, der er
 involveret i kommercielle aktiviteter. Hvis en omfattet enhed udøver både kommercielle og
 ikkekommercielle aktiviteter, er kun de kommercielle aktiviteter omfattet af dette kapitel.
 2. Dette kapitel finder ikke anvendelse på:
 a) omfattede enheder, når de handler som ordregivere som defineret i hver parts bilag 1-3 til
 tillæg 1 til GPA-aftalen og hver parts afsnit 1 i deres respektive underafsnit i afsnit B2 i BILAG
 PPROC-1: Offentlige udbud i afsnit X [Offentlige indkøb], der gennemfører omfattede udbud
 som defineret i artikel PPROC.2 (2) [Indførelse af visse bestemmelser i GPA-aftalen og
 omfattede udbud] i afsnit X [Offentlige indkøb]
 b) tjenesteydelser, der leveres under udøvelse af offentlig myndighed.
 3. Dette kapitel finder ikke anvendelse på en omfattet enhed, hvis de årlige indtægter, som
 stammer fra den pågældende


text:
virksomheds eller det pågældende monopols kommercielle aktiviteter,
 i et af de seneste tre på hinanden følgende regnskabsår har været mindre end 100 mio. særlig
 trækningsrettigheder.
 4. Artikel 4.5 [Ikkeforskelsbehandling og kommercielle hensyn] finder ikke anvendelse på en
 omfattet enheds levering af finansielle tjenesteydelser i henhold til et offentligt mandat, hvis denne
 levering af finansielle tjenesteydelser:
 a) støtter eksport eller import, forudsat at disse tjenesteydelser:
 i. ikke er beregnet på at erstatte kommerciel finansiering eller
 ii. tilbydes på vilkår, der ikke er gunstigere, end hvad der kunne være opnået for
 sammenlignelige finansielle tjenesteydelser på det kommercielle marked, eller
 b) støtter private investeringer uden for partens område, forudsat at disse tjenesteydelser:
 i. ikke er beregnet på at erstatte kommerciel finansiering eller
 ii. tilbydes på vilkår, der ikke er gunstigere, end hvad der kunne være opnået for
 sammenlignelige finansielle tjenesteydelser på det kommercielle marked, eller
 c) gives på vilkår, der er i overensstemmelse med ordningen, hvis leveringen af disse
 tjenesteydelser falder inden for ordningens anvendelsesområde.
 214
 ---pagebreak--- 5. Uden at dette berører stk. 3, finder artikel 4.5 [Ikkeforskelsbehandling og kommercielle
 hensyn] ikke anvendelse på følgende sektorer: audiovisuelle tjenesteydelser national
 cabotagesejlads60 og transport ad indre vandveje, jf. artikel SERVIN 1.1, stk. 5 [Formål og
 anvendelsesområde]
 6. Artikel 4.5 [Ikkeforskelsbehandling og kommercielle hensyn] finder ikke anvendelse, i det
 omfang en omfattet enhed i en part køber eller sælger varer eller tjenesteydelser i henhold til:
 a) enhver eksisterende ikke-overensstemmende foranstaltning, som parten opretholder, fornyer,
 forlænger eller ændrer i overensstemmelse med [artikel SERVIN 2.7, stk. 1, [Uforenelige
 foranstaltninger og undtagelser] eller artikel SERVIN.3.6, stk. 1, [Uforenelige foranstaltninger]
 som fastsat i dens lister til BILAG SERVIN-1 og SERVIN-2, alt efter hvad der er relevant], eller
 b) enhver ikke-overensstemmende foranstaltning, som parten vedtager eller opretholder med
 hensyn til sektorer, delsektorer eller aktiviteter i overensstemmelse med [artikel SERVIN 2.7,
 stk. 2, [Uforenelige foranstaltninger og undtagelser] eller artikel SERVIN.3.6, stk. 2,
 [Uforenelige foranstaltninger] som fastsat i dens lister til BILAG SERVIN-1 og SERVIN-2], alt
 efter hvad der er relevant.
 Artikel 4.3: Forholdet til WTO-aftalen
 Parterne bekræfter deres rettigheder og forpligtelser i henhold til artikel XVII, stk. 1 og 3, i GATT
 1994, forståelsen vedrørende fortolkningen af artikel XVII i GATT 1994, såvel som i henhold til artikel
 VIII, stk. 1, 2 og 5, i GATS.
 Artikel 4.4: Almindelige bestemmelser
 1. Uden at det berører parternes rettigheder og forpligtelser i henhold til dette kapitel, er der
 intet i dette kapitel, der forhindrer en part i at oprette eller opretholde en omfattet enhed.
 2. Ingen af parterne må ikke kræve eller tilskynde en omfattet enhed til at handle på en måde,
 der er uforenelig med dette kapitel.
 Artikel 4.5: Ikkeforskelsbehandling og kommercielle hensyn
 1. Parterne sikrer, at deres omfattede enheder, når de er involveret i kommercielle aktiviteter:
 a) handler i overensstemmelse med kommercielle hensyn ved køb eller salg af en vare eller en
 tjenesteydelse, undtagen for at opfylde krav i forbindelse med deres public serviceopgaver,
 som ikke er uforenelige med litra b) eller c)
 60
 National cabotagesejlads til søs omfatter: For Unionen, og


text:
uden at det berører de aktiviteter, der kan
 betragtes som "cabotage" under den relevante nationale lovgivning, dækker national cabotagesejlads til søs
 transport af passagerer eller varer mellem en havn eller et sted i en EU-medlemsstat og en anden havn eller et
 andet sted i samme EU-medlemsstat, herunder på landets kontinentalsokkel som defineret i De Forenede
 Nationers havretskonvention, udfærdiget i Montego Bay, Jamaica, den 10. december 1982 ("United Nations
 Convention on the Law of the Sea"), og trafik, der starter og slutter i samme havn eller på samme sted i en EU-
 medlemsstat. For Det Forenede Kongerige, transport af passagerer eller gods mellem en havn eller et sted i
 Det Forenede Kongerige og en anden havn eller et andet sted i Det Forenede Kongerige, herunder på landets
 kontinentalsokkel, som fastsat i De Forenede Nationers havretskonvention, og trafik, der starter og slutter i
 samme havn eller på samme sted i Det Forenede Kongerige.
 215
 ---pagebreak--- b) ved køb af en vare eller en tjenesteydelse:
 i. indrømmer en vare eller en tjenesteydelse, som leveres af en virksomhed fra den
 anden part, en behandling, der ikke er mindre gunstig end den, de indrømmer en
 tilsvarende vare eller tjenesteydelse, der leveres af partens egne virksomheder, og
 ii. indrømmer en vare eller en tjenesteydelse, som leveres af en omfattet enhed på
 partens område, en behandling, der ikke er mindre gunstig end den, de indrømmer en
 tilsvarende vare eller tjenesteydelse, der leveres af partens egne virksomheder på et
 relevant marked på partens område og
 c) ved salg af en vare eller tjenesteydelse:
 i. indrømmer den anden parts virksomheder en behandling, der ikke er mindre gunstig
 end den, de indrømmer partens egne virksomheder, og
 ii. indrømmer en vare eller en tjenesteydelse, som leveres af en omfattet enhed på
 partens område, en behandling, der ikke er mindre gunstig end den, de indrømmer
 partens egne virksomheder på et relevant marked på partens område61.
 2. Stk. 1, litra *b) og c), udelukker ikke en omfattet enhed fra at:
 a) købe eller levere varer eller tjenesteydelser på forskellige vilkår og betingelser, herunder vilkår
 vedrørende pris, forudsat at disse vilkår og betingelser er i overensstemmelse med
 kommercielle hensyn, eller
 b) afvise at købe eller levere varer eller tjenesteydelser, forudsat at afvisningen foretages i
 overensstemmelse med kommercielle hensyn.
 Artikel 4.6: Lovramme
 1. Hver part overholder og gør bedst mulig brug af relevante internationale standarder,
 herunder OECD's retningslinjer for virksomhedsledelse i statsejede virksomheder.
 2. Hver part sikrer, at ethvert reguleringsorgan eller andet organ, der udøver en
 reguleringsmæssig funktion, og som oprettes eller opretholdes af denne part:
 a) er uafhængigt af og ikke står til ansvar over for nogen af de virksomheder, som det
 pågældende organ regulerer og
 b) handler upartisk i samme situation over for alle virksomheder, som det pågældende organ
 regulerer, herunder omfattede enheder; den upartiskhed, hvormed reguleringsorganet
 udøver sine reguleringsmæssige funktioner, vurderes på grundlag af det pågældende
 reguleringsorgans generelle adfærd eller praksis.
 De relevante bestemmelser i denne aftale har forrang for så vidt angår de sektorer, hvor parterne
 har aftalt særlige forpligtelser med


text:
hensyn til et sådant organ i denne aftale.
 61
 Det præciseres, at dette stykke ikke finder anvendelse med hensyn til køb og salg af en omfattet
 enheds aktier, værdipapirer eller andre former for ejerandelsbeviser med henblik på dens kapitalandel i en
 anden virksomhed.
 216
 ---pagebreak--- 3. Hver af parternes anvender sine love og forskrifter på omfattede enheder på en konsekvent
 og ikkediskriminerende måde.
 Artikel 4.7: Udveksling af oplysninger
 1. En part, som har grund til at tro, at dens interesser i henhold til dette kapitel påvirkes
 negativt af de kommercielle aktiviteter, som udøves af en omfattet enhed i den anden part, kan
 skriftligt anmode den anden part om at oplyse om den pågældende enheds kommercielle aktiviteter
 i forbindelse med gennemførelsen af dette kapitels bestemmelser i henhold til stk. 2.
 2. Forudsat at den i stk. 1 omhandlede anmodning indeholder en redegørelse for, hvordan
 enhedens aktiviteter kan påvirke den anmodende parts interesser i henhold til dette kapitel, og
 angiver, hvilke af følgende kategorier af oplysninger der gives eller vil blive givet, skal den anmodede
 part give de oplysninger, der anmodes om:
 a) enhedens ejerskab og stemmeretsstruktur med angivelse af den procentdel af aktierne og
 stemmerettighederne, som den anmodede par har tilsammen i enheden
 b) en beskrivelse af eventuelle særlige aktier eller særlige stemmerettigheder eller andre
 rettigheder, som den anmodede part eller dens omfattede enheder har, i det omfang sådanne
 rettigheder er forskellige fra dem, der er knyttet til enhedens almindelige aktier
 c) en beskrivelse af enhedens organisatoriske struktur og af sammensætningen af bestyrelsen
 eller et tilsvarende ledelsesorgan
 d) en beskrivelse af de statslige myndigheder eller offentlige organer, der regulerer eller fører
 tilsyn med enheden, en beskrivelse af de rapporteringskrav, som enheden er pålagt af disse
 statslige myndigheder eller offentlige organer, og disse statslige myndigheders eller offentlige
 organers rettigheder og praksis med hensyn til udnævnelse, afskedigelse eller aflønning af
 ledende medarbejdere og medlemmerne af enhedens bestyrelse eller et tilsvarende
 ledelsesorgan
 e) enhedens årlige indtægter og samlede aktiver i de seneste tre år, for hvilke der foreligger
 oplysninger
 f) eventuelle undtagelser, immuniteter og dertil knyttede foranstaltninger, som enheden er
 omfattet af i henhold til den anmodede parts lovgivning
 g) eventuelle yderligere oplysninger om virksomheden, som er offentligt tilgængelige, herunder
 årsrapporter og tredjepartsauditter.
 3. Stk. 1 og 2 forpligter ikke en part til at videregive fortrolige oplysninger, når videregivelsen
 ville være uforenelig med dens love og forskrifter, vanskeliggøre håndhævelse af loven eller på
 anden måde være i strid med almene samfundsinteresser eller krænke bestemte virksomheders
 legitime kommercielle interesser.
 4. Hvis de ønskede oplysninger ikke foreligger, giver den anmodede part skriftligt den
 anmodende part en begrundelse for, hvorfor disse oplysninger ikke foreligger.
 Kapitel fem: Beskatning
 217
 ---pagebreak--- Artikel 5.1: God forvaltning
 Parterne anerkender og forpligter sig til at gennemføre principperne om god forvaltning på
 skatteområdet, herunder de internationale standarder for gennemsigtighed og udveksling af
 oplysninger samt fair skattekonkurrence. Parterne gentager deres støtte til OECD's handlingsplan
 mod udhuling af skattegrundlaget og overførsel af overskud (BEPS) og bekræfter deres tilsagn om at
 gennemføre OECD's minimumsstandarder mod BEPS.


text:
Parterne vil fremme god forvaltning på
 skatteområdet, forbedrer det internationale samarbejde på skatteområdet og letter opkrævningen
 af skatteindtægter.
 Artikel 5.2: Beskatningsstandarder
 1. En part må ikke svække eller reducere det beskyttelsesniveau, der er fastsat i partens
 lovgivning, ved overgangsperiodens udløb til under det niveau, der er fastsat i standarder og regler,
 der er opnået enighed om i OECD ved overgangsperiodens udløb, med hensyn til:
 a) udveksling af oplysninger efter anmodning, spontant eller automatisk om finansielle konti,
 grænseoverskridende skatteafgørelser, land for land-rapporter mellem skattemyndighederne,
 reelt ejerskab og potentielle grænseoverskridende skatteplanlægningsordninger
 b) regler om begrænsning af rentebetalinger, kontrollerede udenlandske selskaber og hybride
 mismatch.
 2. En part må ikke svække eller reducere det beskyttelsesniveau, der er fastsat i partens
 lovgivning, ved overgangsperiodens udløb med hensyn til offentlig landeopdelt rapportering fra
 kreditinstitutter og investeringsselskaber, bortset fra små og ikke indbyrdes forbundne
 investeringsselskaber.
 Artikel 5.3: Tvistbilæggelse
 Dette kapitel er ikke omfattet af bestemmelserne om tvistbilæggelse i sjette del, afsnit I
 [Tvistbilæggelse og horisontale bestemmelser].
 Kapitel seks: Arbejdsstandarder og sociale standarder
 Artikel 6.1: Definition
 1. I dette kapitel forstås ved "arbejdsmæssige og sociale beskyttelsesniveauer" de
 beskyttelsesniveauer, der generelt er fastsat i en parts lovgivning og standarder62 på hvert af
 følgende områder:
 a) grundlæggende rettigheder på arbejdspladsen
 b) standarder for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen
 c) retfærdige arbejdsforhold og beskæftigelsesstandarder
 d) ret til information og høring i virksomheden eller
 62
 Det præciseres, at dette kapitel og artikel 9.4 [Genskabelse af ligevægt] ikke finder anvendelse på parternes
 lovgivning og standarder vedrørende social sikring og pensioner.
 218
 ---pagebreak--- e) omstrukturering af virksomheder.
 2. For Unionens vedkommende forstås ved "arbejdsmæssige og sociale beskyttelsesniveauer"
 de arbejdsmæssige og sociale beskyttelsesniveauer, der gælder for og er fælles for alle Unionens
 medlemsstater.
 Artikel 6.2: Opretholdelse af beskyttelsesniveauerne
 1. Parterne bekræfter, at hver part har ret til at fastlægge politikker og prioriteter på de
 områder, der er omfattet af dette kapitel, til at fastlægge de arbejdsmæssige og sociale
 beskyttelsesniveauer, som de finder passende, og til at vedtage eller ændre deres relevante
 lovgivning og politikker på en måde, der er i overensstemmelse med hver parts internationale
 forpligtelser, herunder deres forpligtelser i henhold til dette kapitel.
 2. En part må ikke på en måde, der påvirker handelen eller investeringerne parterne imellem,
 svække eller reducere de arbejdsmæssige og sociale beskyttelsesniveauer, der ligger under de
 niveauer, der var gældende ved overgangsperiodens udløb, herunder ved ikke effektivt at håndhæve
 sin lovgivning og sine standarder.
 3. Parterne anerkender, at hver part bevarer retten til at udøve rimeligt skøn og træffe
 beslutninger i god tro vedrørende tildeling af ressourcer til håndhævelse vedrørende
 arbejdsmarkedet, hvad angår anden arbejdsret, der anses for at have højere prioritet, forudsat at
 udøvelsen af dette skøn og disse afgørelser ikke er i strid med dens forpligtelser i henhold til dette
 kapitel.
 4. Parterne bestræber sig fortsat på at øge deres respektive arbejdsmæssige og sociale
 beskyttelsesniveauer som omhandlet i dette kapitel.
 Artikel 6.3: Håndhævelse
 Med henblik på håndhævelse som omhandlet i [artikel 6.2. [Opretholdelse af
 beskyttelsesniveauerne] indfører og vedligeholder hver af parterne et system til effektiv national
 håndhævelse og


text:
navnlig et effektivt arbejdstilsyn i overensstemmelse med deres internationale
 forpligtelser vedrørende arbejdsvilkår og beskyttelse af arbejdstagere, sikrer, at der er adgang til
 administrative og retslige procedurer, som gør det muligt for offentlige myndigheder og
 enkeltpersoner med søgsmålskompetence rettidigt at anlægge sag ved overtrædelser af arbejdsret
 og sociale standarder, og sikrer passende og effektive retsmidler, herunder foreløbige retsmidler,
 samt sanktioner, der står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning. Ved den
 nationale gennemførelse og håndhævelse af artikel 6.2 [Opretholdelse af beskyttelsesniveauer]
 respekterer hver part arbejdsmarkedsparternes rolle og autonomi på nationalt plan, hvor det er
 relevant, i overensstemmelse med gældende lovgivning og praksis.
 Artikel 6.4: Tvistbilæggelse
 1. Parterne udfolder gennem dialog, konsultationer og udveksling af oplysninger og
 samarbejde enhver bestræbelse på at løse enhver uenighed om anvendelsen af dette kapitel.
 2. Uanset sjette del [Tvistbilæggelse og horisontale bestemmelser], afsnit I [Tvistbilæggelse],
 anvender parterne i tilfælde af en tvist mellem parterne om anvendelsen af dette kapitel,
 udelukkende procedurerne i artikel 9.1 [Konsultationer] og artikel 9.3 [Ekspertpanel vedrørende
 områder med opretholdelse af beskyttelsesniveauet] i dette afsnit.
 219
 ---pagebreak--- Kapitel syv: Miljø og klima
 Artikel 7.1: Definitioner
 1. I dette kapitel forstås ved "miljøbeskyttelsesniveauer" de beskyttelsesniveauer, som
 generelt er fastsat i en parts lovgivning, og som har til formål at beskytte miljøet, herunder
 forebyggelse af en fare for menneskers liv eller sundhed fra miljøvirkninger, herunder på hvert af
 følgende områder:
 a) industrielle emissioner
 b) kulstofemissioner og luftkvalitet
 c) bevaring af natur og biodiversitet
 d) affaldshåndtering
 e) beskyttelse og bevarelse af vandmiljøet
 f) beskyttelse og bevarelse af havmiljøet
 g) forebyggelse, nedbringelse og fjernelse af risici for menneskers sundhed eller for miljøet, som
 skyldes fremstilling, anvendelse, udslip og bortskaffelse af kemiske stoffer, eller
 h) forvaltning af indvirkningen på miljøet fra landbrugs- eller fødevareproduktion, navnlig
 gennem anvendelse af antibiotika og dekontaminanter.
 2. For Unionens vedkommende forstås ved "miljøbeskyttelsesniveauer" de
 miljøbeskyttelsesniveauer, der gælder for og er fælles for alle medlemsstater.
 3. I dette kapitel forstås ved "klimabeskyttelsesniveau" beskyttelsesniveau med hensyn til
 emissioner og optag af drivhusgasser og ozonlagsnedbrydende stoffer. For så vidt angår
 drivhusgasser betyder dette:
 a) for Unionens vedkommende målet på 40 % for hele økonomien i 2030, herunder Unionens
 kulstofprissætningssystem
 b) for Det Forenede Kongeriges vedkommende Det Forenede Kongeriges andel af dette 2030-mål
 for hele økonomien, herunder Det Forenede Kongeriges kulstofprissætningssystem.
 Artikel 7.2: Opretholdelse af beskyttelsesniveauerne
 1. Parterne bekræfter, at hver part har ret til at fastlægge politikker og prioriteter på de
 områder, der er omfattet af dette kapitel, til at fastlægge de miljøbeskyttelsesniveauer eller og det
 klimabeskyttelsesniveau, som den finder passende, og til at vedtage eller ændre sin relevante
 lovgivning og politikker på en måde, der er i overensstemmelse med hver parts internationale
 forpligtelser, herunder sine forpligtelser i henhold til dette kapitel.
 2. En part må ikke på en måde, der påvirker handelen eller investeringerne parterne imellem,
 svække eller reducere sine miljøbeskyttelsesniveauer eller sit klimabeskyttelsesniveau til niveauer,
 der ligger under dem, der var gældende ved overgangsperiodens udløb, herunder ved ikke effektivt
 at håndhæve sin miljølovgivning og sine standarder for klimabeskyttelse.
 220
 ---pagebreak--- 3. Parterne


text:
anerkender, at hver part bevarer retten til at udøve rimeligt skøn og træffe
 beslutninger i god tro vedrørende tildeling af ressourcer til håndhævelse vedrørende miljøet, hvad
 angår anden miljøret og klimapolitikker, der anses for at have højere prioritet, forudsat at udøvelsen
 af dette skøn og disse afgørelser ikke er i strid med dens forpligtelser i henhold til dette kapitel.
 4. For så vidt der i dette kapitel er fastsat mål i en parts miljølovgivning på de områder, der er
 anført i artikel [7.1 [Definitioner]], er de omfattet af en parts miljøbeskyttelsesniveau ved
 overgangsperiodens udløb. Disse mål omfatter de mål, der forventes opfyldt på et tidspunkt, der
 ligger efter overgangsperiodens udløb. Dette stykke finder også anvendelse på
 ozonlagsnedbrydende stoffer.
 5. Parterne bestræber sig fortsat på at øge deres respektive miljøbeskyttelsesniveauer eller
 deres respektive klimabeskyttelsesniveauer som omhandlet i dette kapitel.
 Artikel 7.3: Kulstofprissætning
 1. Hver part har indført et effektivt kulstofprissætningssystem pr. 1. januar 2021.
 2. Hvert system omfatter drivhusgasemissioner fra elproduktion, varmeproduktion, industri og
 luftfart.
 3. Effektiviteten af parternes respektive kulstofprissætningssystemer skal opretholde det
 beskyttelsesniveau, der er fastsat i artikel 7.2 [Opretholdelse af beskyttelsesniveauerne].
 4. Uanset stk. 2 medtages luftfart senest inden for to år, hvis den ikke allerede er medtaget.
 Anvendelsesområdet for Unionens kulstofprissætningssystem omfatter flyvninger, der afgår fra Det
 Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde til Det Forenede Kongerige.
 5. Hver part opretholder deres system for kulstofprissætningssystem, for så vidt som det er et
 effektivt redskab for hver part i bekæmpelsen af klimaændringer, og opretholder under alle
 omstændigheder det beskyttelsesniveau, der er fastsat i artikel 7.2 [Opretholdelse af
 beskyttelsesniveauerne].
 6. Parterne samarbejder om kulstofprissætning. De overvejer seriøst at sammenkæde deres
 respektive kulstofprissætningssystemer på en måde, der bevarer disse systemers integritet og giver
 mulighed for at øge deres effektivitet.
 Artikel 7.4: Miljø- og klimaprincipper
 1. Under hensyntagen til det forhold, at Unionen og Det Forenede Kongerige deler en fælles
 biosfære med hensyn til grænseoverskridende forurening, giver hver part tilsagn om at overholde de
 internationalt anerkendte miljøprincipper, som parten har forpligtet sig til i f.eks. Rio-erklæringen fra
 1992 om miljø og udvikling, vedtaget den 14. juni 1992 ("1992 Rio Declaration on Environment and
 Development") og i multilaterale miljøaftaler, herunder De Forenede Nationers rammekonvention
 om klimaændringer, udfærdiget i New York den 9. maj 1992 ("UNFCCC") og og konventionen om den
 biologiske mangfoldighed, udfærdiget i Rio de Janeiro den 5. juni 1992 ("Convention on Biological
 Diversity"), særlig:
 a) princippet om, at miljøbeskyttelse bør integreres i udformningen af politikker, herunder
 gennem konsekvensvurderinger
 b) princippet om en forebyggende indsats for at undgå miljøskader
 221
 ---pagebreak--- c) den forsigtighedstilgang, der er omhandlet i artikel 1.2, stk. 2 [Ret til at regulere,
 forsigtighedstilgang og videnskabelige og tekniske oplysninger]
 d) princippet om, at indgreb over for miljøskader fortrinsvis bør ske ved kilden, og
 e) princippet om, at forureneren betaler.
 2. Parterne bekræfter deres respektive forpligtelser med hensyn til procedurer for evaluering
 af en foreslået aktivitets sandsynlige indvirkning på miljøet, og når bestemte projekter, planer og
 programmer kan forventes at få væsentlige indvirkninger på miljøet, herunder på sundheden,
 herunder en miljøkonsekvensvurdering eller


text:
en strategisk miljøvurdering, alt efter hvad der er
 relevant.
 3. Disse procedurer omfatter, hvor det er relevant og i overensstemmelse en parts lovgivning,
 fastlæggelse af anvendelsesområdet for en miljørapport og udarbejdelse heraf, gennemførelse af
 offentlig deltagelse og høringer og hensyntagen til miljørapporten og resultaterne af offentlighedens
 deltagelse og høringer i forbindelse med det godkendte projekt eller den vedtagne plan eller det
 vedtagne program.
 Artikel 7.5: Håndhævelse
 1. Med henblik på håndhævelse som omhandlet i artikel 7.2 [Opretholdelse af
 beskyttelsesniveauerne] sikrer hver part i overensstemmelse med sin nationale lovgivning:
 a) at de nationale myndigheder, der har kompetence til at håndhæve den relevante miljø- og
 klimalovgivning, tager behørigt højde for påståede overtrædelser af sådan lovgivning, som de
 får kendskab til. De pågældende myndigheder skal have adgang til passende og effektive
 retsmidler, herunder foreløbige retsmidler samt sanktioner, der står i rimeligt forhold til
 overtrædelsen og har afskrækkende virkning, hvis det er relevant, og
 b) nationale administrative eller retslige procedurer er tilgængelige for fysiske og juridiske
 personer med en tilstrækkelig interesse i at anlægge sag til prøvelse af overtrædelser af sådan
 lovgivning og til at anvende effektive retsmidler, herunder foreløbige retsmidler, og at
 retssagerne er ikke uoverkommeligt dyre og føres på en retfærdig, retfærdig og gennemsigtig
 måde.
 Artikel 7.6: Samarbejde om overvågning og håndhævelse
 Parterne sikrer, at Europa-Kommissionen og Det Forenede Kongeriges tilsynsførende organer
 regelmæssigt mødes og samarbejder om en effektiv overvågning og håndhævelse af lovgivningen
 med hensyn til miljø og klima som omhandlet i artikel 7.2 [Opretholdelse af beskyttelsesniveauerne].
 Artikel 7.7: Tvistbilæggelse
 1. Parterne udfolder gennem dialog, konsultationer og udveksling af oplysninger og
 samarbejde enhver bestræbelse på at løse enhver uenighed om anvendelsen af dette kapitel.
 2. Uanset sjette del [Tvistbilæggelse og horisontale bestemmelser], afsnit I, anvender parterne
 i tilfælde af en tvist mellem parterne om anvendelsen af dette kapitel, udelukkende procedurerne i
 artikel 9.1 [Konsultationer] og artikel 9.3 [Ekspertpanel vedrørende områder med opretholdelse af
 beskyttelsesniveauet] i dette afsnit.
 222
 ---pagebreak--- Kapitel otte: Andre instrumenter for handel og bæredygtig udvikling
 Artikel 8.1: Baggrund og mål
 1. Parterne minder om Agenda 21 og Rioerklæringen fra 1992 om miljø og udvikling,
 gennemførelsesplanen fra verdenstopmødet i Johannesburg om bæredygtig udvikling fra 2002, Den
 Internationale Arbejdsorganisations (ILO) erklæring om social retfærdighed med henblik på
 retfærdig globaliserings, vedtaget i Génève den 10. juni 2008 af Den Internationale
 Arbejdskonference på sit 97. møde ("2008 ILO Declaration on Social Justice for a Fair Globalization"),
 slutdokumentet fra FN's konference om bæredygtig udvikling fra 2012 med titlen "Den fremtid, vi
 ønsker" ("The future we want"), stadfæstet i FN's Generalforsamlings resolution 66/288, vedtaget
 den 27. juli 2012, og FN's 2030-dagsorden for bæredygtig udvikling vedtaget af FN's
 Generalforsamling ved resolution 70/1 af 25. september 2015 og dens mål for bæredygtig udvikling.
 2. I lyset af stk. 1 er målet med dette kapitel at fremme integrationen af bæredygtig udvikling,
 navnlig dens arbejds- og miljømæssige dimensioner, i parternes handels- og investeringsforbindelser
 og i denne forbindelse supplere parternes forpligtelser i henhold til kapitel 6 [Arbejdsstandarder og
 sociale standarder] og kapitel 7 [Miljø og klima].
 Artikel 8.2: Gennemsigtighed


text:
1. Parterne understreger betydningen af at sikre gennemsigtighed som et nødvendigt element
 til at fremme offentlig deltagelse og offentliggørelse af oplysninger inden for rammerne af dette
 kapitel. I overensstemmelse med deres love og forskrifter, bestemmelserne i dette kapitel, kapitel IX
 [Gennemsigtighed] og X [God reguleringspraksis], skal hver part:
 a) sikre, at alle alment gældende foranstaltninger, der forfølger målene i dette kapitel, forvaltes
 på en gennemsigtig måde, herunder ved at give offentligheden rimelige muligheder og
 tilstrækkelig tid til at fremsætte bemærkninger, og ved at offentliggøre sådanne
 foranstaltninger
 b) sikre, at offentligheden får adgang til relevante miljøoplysninger, der opbevares af eller for
 offentlige myndigheder, samt sikre aktiv formidling af disse oplysninger til offentligheden ad
 elektronisk vej
 c) tilskynde til offentlig debat med og blandt ikkestatslige aktører om udvikling og fastlæggelse af
 politikker, der kan føre til, at de offentlige myndigheder vedtager lovgivning, der er relevant
 for dette kapitel. Med hensyn til miljøet omfatter dette offentlig deltagelse i projekter, planer
 og programmer og
 d) fremme af offentlighedens kendskab til de af dens love og standarder, der er relevante for
 dette kapitel, samt håndhævelses- og overholdelsesprocedurer ved at tage skridt til at øge
 offentlighedens viden og forståelse. I forbindelse med arbejdsmarkedsret og
 arbejdsmarkedsstandarder skal dette omfatte arbejdstagere, arbejdsgivere og deres
 repræsentanter.
 Artikel 8.3: Multilaterale arbejdsmarkedsstandarder og -aftaler
 1. Parterne bekræfter deres tilsagn om at fremme udviklingen af den internationale handel på
 en måde, der fremmer anstændigt arbejde for alle, som udtrykt i ILO-erklæringen fra 2008 om social
 retfærdighed for en retfærdig globalisering.
 223
 ---pagebreak--- 2. I overensstemmelse med ILO-statutten og ILO-erklæringen om grundlæggende principper og
 rettigheder på arbejdet og opfølgningen heraf, som blev vedtaget i Génève den 18. juni 1998 på Den
 Internationale Arbejdskonferences 86. møde, forpligter hver part sig til at iagttage, fremme og
 effektivt gennemføre de følgende internationalt anerkendte grundlæggende
 arbejdsmarkedsstandarder som fastlagt i de grundlæggende ILO-konventioner:
 a) foreningsfrihed og faktisk anerkendelse af retten til kollektive forhandlinger
 b) afskaffelse af alle former for tvangsarbejde
 c) reel afskaffelse af børnearbejde og
 d) afskaffelse af forskelsbehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv.
 3. Hver part bestræber sig fortsat og vedvarende på at ratificere de grundlæggende ILO-
 konventioner, hvis de ikke allerede har gjort dette.
 4. Parterne udveksler regelmæssigt og i det nødvendige omfang oplysninger om
 medlemsstaternes og Det Forenede Kongeriges respektive situationer og fremskridt med hensyn til
 ratificeringen af ILO-konventioner eller protokoller, som af ILO er klassificeret som værende ajour,
 og af andre relevante internationale instrumenter.
 5. Hver part forpligter sig til at gennemføre alle de ILO-konventioner, som Det Forenede
 Kongerige og EU-medlemsstaterne hver især har ratificeret, og de forskellige bestemmelser i den
 europæiske socialpagt, som EU-medlemsstaterne og Det Forenede Kongerige som medlemmer af
 Europarådet hver især har accepteret63.
 6. Hver part fremmer fortsat gennem sin lovgivning og praksis ILO's dagsorden for anstændigt
 arbejde som opstillet i ILO's 2008-erklæring om social retfærdighed for en retfærdig globalisering
 ("ILO Decent Work Agenda") og i overensstemmelse med relevante ILO-konventioner og andre
 internationale forpligtelser, navnlig med hensyn til:
 a) anstændige arbejdsvilkår for alle med hensyn til bl.a. løn,


text:
arbejdstid, barselsorlov og andre
 arbejdsvilkår
 b) sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, herunder forebyggelse af arbejdsrelaterede skader
 eller sygdomme og kompensation i tilfælde af sådanne skader eller sygdomme og
 c) ikkeforskelsbehandling med hensyn til arbejdsvilkår, herunder for vandrende arbejdstagere.
 7. Hver part beskytter og fremmer den sociale dialog om arbejdsmarkedsforhold mellem
 arbejdstagere og arbejdsgivere og deres respektive organisationer og med relevante statslige
 myndigheder.
 63
 Hver part bekræfter, at den har ret til at fastlægge prioriteter, politikker og tildeling af ressourcer til den
 effektive gennemførelse af ILO-konventioner og de relevante bestemmelser i den europæiske socialpagt på en
 måde, der er i overensstemmelse med partens internationale forpligtelser, herunder dens forpligtelser i
 henhold til dette kapitel. Europarådet, der blev oprettet i 1949, vedtog i 1961 den europæiske socialpagt, der
 blev revideret 1996. Alle medlemsstaterne har ratificeret den europæiske socialpagt i den oprindelige eller
 den reviderede udgave. For så vidt angår Det Forenede Kongerige vedrører henvisningen i stk. 5 den
 oprindelige udgave af den europæiske socialpagt fra 1961.
 224
 ---pagebreak--- 8. Parterne samarbejder om handelsrelaterede aspekter af arbejdsmarkedspolitikker og -
 foranstaltninger i multilaterale fora såsom ILO, når det er relevant. Et sådant samarbejde kan
 omfatte områder såsom:
 a) handelsrelaterede aspekter af gennemførelsen af grundlæggende, prioriterede og andre
 ajourførte ILO-konventioner
 b) handelsrelaterede aspekter af ILO's dagsorden for anstændigt arbejde, herunder om den
 indbyrdes sammenhæng mellem handel og fuld og produktiv beskæftigelse,
 arbejdsmarkedstilpasninger, grundlæggende arbejdsmarkedsstandarder, anstændigt arbejde i
 globale forsyningskæder, social beskyttelse og social inddragelse, social dialog samt ligestilling
 mellem kvinder og mænd
 c) virkningerne for handel og investeringer af arbejdsmarkedslovgivning og -standarder, eller
 handels- og investeringsreglers virkninger for arbejdsmarkedet
 d) dialog og udveksling af oplysninger om arbejdsretlige bestemmelser inden for rammerne af
 deres respektive handelsaftaler samt gennemførelsen heraf og
 e) enhver anden form for samarbejde, der anses for hensigtsmæssig.
 9. Parterne tager hensyn til eventuelle synspunkter, der er fremsat af repræsentanter for
 arbejdstager-, arbejdsgiver- og civilsamfundsorganisationer, når de identificerer
 samarbejdsområder, og når de gennemfører samarbejdsaktiviteter.
 Artikel 8.4: Multilaterale miljøaftaler
 1. Parterne anerkender betydningen af FN's Miljøforsamling (UNEA) under FN's Miljøprogram
 (UNEP) og af multilateral miljøforvaltning og multilaterale miljøaftaler som et af det internationale
 samfunds svar på globale eller regionale miljøudfordringer, og de fremhæver behovet for at fremme
 det indbyrdes understøttende forhold mellem handels- og miljøpolitikker, -regler og -
 foranstaltninger.
 2. I medfør af stk. 1, forpligter hver part sig til effektivt at gennemføre de multilaterale
 miljøaftaler, protokoller og ændringer, som de har ratificeret i deres lovgivning og praksis.
 3. Parterne udveksler regelmæssigt og efter behov oplysninger om:
 a) deres respektive situation med hensyn til ratificeringen og gennemførelsen af multilaterale
 miljøaftaler, herunder protokoller og ændringer
 b) igangværende forhandlinger om nye multilaterale miljøaftaler og
 c) hver parts respektive synspunkter om at tilslutte sig yderligere multilaterale miljøaftaler.
 4. Parterne bekræfter, at hver part har ret til at indføre eller opretholde foranstaltninger med
 henblik på at fremme målene i multilaterale miljøaftaler, som den er part i. Parterne minder om, at
 foranstaltninger, der vedtages eller håndhæves for at gennemføre sådanne multilaterale
 miljøaftaler, kan være berettiget i henhold til afsnit XII [Undtagelser],


text:
artikel EXC.1 [Almindelige
 undtagelser].
 225
 ---pagebreak--- 5. Parterne samarbejder om handelsrelaterede aspekter af miljøpolitikker og -foranstaltninger,
 herunder i multilaterale fora såsom FN's politiske forum på højt plan for bæredygtig udvikling, FN's
 Miljøprogram, UNEA, multilaterale miljøaftaler, Organisationen for International Civil Luftfart (ICAO)
 eller WTO alt efter omstændighederne. Et sådant samarbejde kan omfatte områder såsom:
 a) initiativer vedrørende bæredygtig produktion og bæredygtigt forbrug, herunder initiativer, der
 har til formål at fremme en cirkulær økonomi og grøn vækst og forureningsbekæmpelse
 b) initiativer til fremme af miljøvarer og -tjenesteydelser, herunder ved at nedbringe
 toldmæssige og ikketoldmæssige hindringer
 c) virkningerne for handel og investeringer af miljølovgivning og -standarder eller handels- og
 investeringsreglers virkninger for miljøet
 d) gennemførelsen af bilag 16 til konventionen angående international civil luftfart, som blev
 indgået i Chicago den 7. december 1944, og andre foranstaltninger for at mindske luftfartens
 miljøpåvirkning, herunder inden for lufttrafikstyring, og
 e) andre handelsrelaterede aspekter af multilaterale miljøaftaler, herunder protokoller,
 ændringer og gennemførelse.
 6. Samarbejdet i henhold til stk. 5 kan omfatte tekniske udvekslinger, udveksling af oplysninger
 og bedste praksis, forskningsprojekter, undersøgelser, rapporter, konferencer og workshopper.
 7. Parterne tager behørigt hensyn til synspunkter og bidrag fra offentligheden og interesserede
 aktører om udformningen og gennemførelsen af deres samarbejdsaktiviteter, og de kan inddrage
 sådanne aktører yderligere i disse aktiviteter, alt efter hvad der er relevant.
 Artikel 8.5: Handel og klimaændringer
 1. Parterne anerkender betydningen af at handle hurtigt for at bekæmpe klimaændringer og
 deres konsekvenser og af den rolle, som handel og investeringer spiller i forfølgelsen af dette mål i
 overensstemmelse med UNFCC, formålet med og målene i Parisaftalen, som blev vedtaget i Paris
 den 12. december 2015 af partskonferencen under De Forenede Nationers rammekonvention om
 klimaændringer på FN's 21. Partskonference ("Parisaftalen"), og med andre multilaterale miljøaftaler
 og multilaterale instrumenter vedrørende klimaændringer.
 2. Hver part skal i medfør af stk. 1:
 a) forpligte sig til effektivt at gennemføre UNFCCC og Parisaftalen, der blev vedtaget i henhold
 hertil, hvori et af hovedmålene er at øge den globale reaktion på klimaændringer og holde
 stigningen i den globale gennemsnitstemperatur et godt stykke under 2 °C over det
 førindustrielle niveau og fortsætte bestræbelserne på at begrænse temperaturstigningen til
 1,5 °C over det førindustrielle niveau
 b) fremme det positive samspil mellem handel og klimapolitikker og -foranstaltninger og derved
 bidrage til overgangen til en ressourceeffektiv lavemissionsøkonomi og til klimarobust
 udvikling
 c) gøre det lettere at fjerne hindringer for handel med og investering i varer og tjenesteydelser
 af særlig betydning for modvirkning af og tilpasning til klimaændringer såsom vedvarende
 energi og energieffektive produkter og tjenesteydelser, f.eks. ved at nedbringe toldmæssige
 226
 ---pagebreak--- og ikketoldmæssige hindringer eller vedtage politiske rammer, der kan bane vejen for
 anvendelsen af de bedste tilgængelige løsninger.
 3. Parterne samarbejder om at styrke deres samarbejde om handelsrelaterede aspekter af
 politikker og foranstaltninger til afbødning af klimaændringer bilateralt, regionalt og i internationale
 fora, hvor det er relevant, herunder i UNFCCC, WTO, Montrealprotokollen om stoffer, der nedbryder
 ozonlaget, udfærdiget i Montreal den 26. august 1987 ("Montrealprotokollen") (Den Internationale
 Søfartsorganisation (IMO) og Organisationen for International Civil Luftfart


text:
(ICAO). Et sådant
 samarbejde kan omfatte områder såsom:
 a) politisk dialog og samarbejde om gennemførelsen af Parisaftalen, herunder om midler til
 fremme af modstandsdygtighed over for klimaændringer, vedvarende energi,
 lavemissionsteknologier, energieffektivitet, bæredygtig transport, udvikling af bæredygtig og
 klimarobust infrastruktur, overvågning af emissioner og internationale CO2-markeder
 b) støtte til IMO's udvikling og indførelse af ambitiøse og effektive foranstaltninger til reduktion
 af drivhusgasemissioner, som skal gennemføres af skibe, der deltager i international handel
 c) støtte til ICAO's udvikling og indførelse af ambitiøse og effektive foranstaltninger til reduktion
 af drivhusgasemissioner
 d) støtte til en ambitiøs udfasning af ozonlagsnedbrydende stoffer og udfasning af
 hydrofluorcarboner i henhold til Montrealprotokollen gennem foranstaltninger til kontrol af
 produktionen og forbruget af og handelen med disse stoffer og indførelse af miljøvenlige
 alternativer hertil, ajourføring af sikkerhedsstandarder og andre relevante standarder samt
 bekæmpelse af ulovlig handel med stoffer, der reguleres af Montrealprotokollen.
 Artikel 8.6: Handel og biologisk mangfoldighed
 1. Parterne anerkender betydningen af at bevare og på bæredygtig vis udnytte den biologiske
 mangfoldighed og den rolle, som handel spiller i forfølgelsen af disse mål, herunder ved at fremme
 bæredygtig handel eller kontrollere eller begrænse handelen med udryddelsestruede arter i
 overensstemmelse med de relevante multilaterale miljøaftaler, som de er part i, og de afgørelser,
 der er vedtaget i henhold hertil, navnlig konventionen om den biologiske mangfoldighed og dens
 protokoller og konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter,
 udfærdiget i Washington D.C. den 3. marts 1973 ("CITES").
 2. Hver part skal i medfør af stk. 1:
 a) gennemføre effektive foranstaltninger til bekæmpelse af ulovlig handel med vilde dyr og
 planter, herunder med hensyn til tredjelande, hvis det er relevant
 b) fremme anvendelsen af CITES som et instrument til bevarelse og bæredygtig forvaltning af
 biodiversiteten, herunder gennem medtagelse af dyre- og plantearter på CITES-tillæggene,
 hvis den pågældende arts bevaringsstatus anses for truet på grund af international handel
 c) tilskynde til handel med produkter, der stammer fra en bæredygtig udnyttelse af biologiske
 ressourcer, og som bidrager til bevarelse af biodiversiteten
 d) fortsat træffe foranstaltninger til bevarelse af den biologiske mangfoldighed, hvis den er
 under pres fra handel og investeringer, navnlig gennem foranstaltninger til forebyggelse af
 udbredelsen af invasive ikkehjemmehørende arter
 227
 ---pagebreak--- 3. Parterne samarbejder om handelsrelaterede anliggender af relevans for denne artikel,
 herunder i multilaterale fora såsom CITES og konventionen om den biologiske mangfoldighed, når
 det er relevant. Et sådant samarbejde kan omfatte områder såsom: handel med vilde dyr og planter
 og produkter baseret på naturressourcer, værdiansættelse og vurdering af økosystemer og
 tilknyttede tjenester samt adgang til genetiske ressourcer og rimelig og retfærdig deling af de
 fordele, der opstår ved udnyttelsen heraf, i overensstemmelse med Nagoyaprotokollen om adgang
 til genetiske ressourcer samt rimelig og retfærdig fordeling af de fordele, der opstår ved udnyttelse
 af disse ressourcer, til konventionen om den biologiske mangfoldighed, som blev vedtaget i Nagoya
 den 29. oktober 2010.
 Artikel 8.7: Handel og skove
 1. Parterne anerkender betydningen af bevarelse af skove og bæredygtig skovforvaltning for at
 skabe miljømæssige funktioner og økonomiske og sociale muligheder for nuværende og


text:
kommende
 generationer og den rolle, som handel spiller i forfølgelsen af dette mål.
 2. I lyset af stk. 1 og på en måde, der er i overensstemmelse med deres internationale
 forpligtelser, skal hver part:
 a) fortsætte med at gennemføre foranstaltninger med henblik på at bekæmpe ulovlig skovhugst
 og den tilknyttede handel, herunder, alt efter omstændighederne, handel med tredjelande, og
 fremme handel med lovligt fældede træprodukter
 b) fremme bevarelse og bæredygtig forvaltning af skove og handel med og forbrug af træ og
 træprodukter, der er fældet i overensstemmelse med lovgivningen i hugstlandet og fra
 bæredygtigt forvaltede skove og
 c) udveksle oplysninger med den anden part om handelsrelaterede initiativer vedrørende
 bæredygtig skovforvaltning, skovforvaltningspraksis og bevarelse af skovarealer og
 samarbejde om at maksimere virkningerne af og sikre det positive samspil mellem deres
 respektive politikker af fælles interesse.
 3. Parterne samarbejder om at styrke deres samarbejde om handelsrelaterede aspekter af
 bæredygtig skovforvaltning, bevarelse af skovarealer og ulovlig skovhugst, herunder i multilaterale
 fora, hvis det er relevant.
 Artikel 8.8: Handel med og bæredygtig forvaltning af havets biologiske ressourcer og akvakultur
 1. Parterne anerkender betydningen af at bevare og forvalte havets biologiske ressourcer og
 økosystemer på en bæredygtig måde og af at fremme ansvarlig og bæredygtig akvakultur og den
 rolle, som handel spiller i forfølgelsen af disse mål.
 2. Hver part skal i medfør af stk. 1:
 a) forpligte sig til at handle konsekvent og, hvis det er relevant, overholde de relevante FN-
 aftaler, aftaler inden for rammerne af De Forenede Nationers Fødevare- og
 Landbrugsorganisation ("FAO"), FN's havretskonvention, aftalen om gennemførelsen af
 bestemmelserne i De Forenede Nationers havretskonvention af 10. december 1982
 vedrørende bevarelse og forvaltning af fælles fiskebestande og stærkt vandrende
 fiskebestande, udfærdiget i New York den 4. august 1995, FAO-aftalen om fremme af
 fiskerfartøjers overholdelse af internationale bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger på
 det åbne hav, udfærdiget i Rom den 24. november 1993, FAO's adfærdskodeks for ansvarligt
 228
 ---pagebreak--- fiskeri og FAO-aftalen om havnestatsforanstaltninger, der skal forebygge, afværge og standse
 ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri, vedtaget i Rom den 22. november 2009 på den 36.
 samling af FAO-konferencen, og deltage i FAO-initiativet vedrørende det globale register over
 fiskerfartøjer, køle- og fryseskibe og forsyningsskibe
 b) fremme bæredygtigt fiskeri og god fiskeriforvaltning ved at deltage aktivt i arbejdet i relevante
 internationale organisationer eller organer, som de er medlemmer af, observatører eller
 samarbejdende ikkekontraherende parter, herunder de regionale
 fiskeriforvaltningsorganisationer (RFFO'er), i givet fald ved hjælp af en effektiv overvågning,
 kontrol eller håndhævelse af RFFO'ernes resolutioner, henstillinger eller foranstaltninger,
 gennemførelsen af deres fangstdokumentation eller certificeringsordninger og
 havnestatsforanstaltninger
 c) vedtage og gennemføre deres respektive effektive redskaber til at gennemføre effektive
 foranstaltninger til bekæmpelse af ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri, herunder
 foranstaltninger med henblik på at udelukke produkter fra ulovligt, urapporteret og ureguleret
 fiskeri fra handelsstrømmene, og samarbejde med henblik herpå
 d) fremme udviklingen af bæredygtig og ansvarlig akvakultur, herunder med hensyn til
 opfyldelsen af målsætningerne og principperne i FAO's adfærdskodeks for ansvarligt fiskeri,
 når det er relevant.
 3. Parterne samarbejder om bevarelsesmæssige og handelsrelaterede aspekter af fiskeri- og
 akvakulturpolitikker og -foranstaltninger,


text:
herunder i WTO, RFFO'er og andre multilaterale fora, hvis
 det er relevant, med henblik på at fremme bæredygtige fiskeri- og akvakulturpraksisser og handel
 med fiskevarer og akvakulturprodukter fra bæredygtigt forvaltede fiskeri- og akvakulturaktiviteter.
 4. Denne artikel berører ikke bestemmelserne i anden del, overskrift fem [Fiskeri].
 Artikel 8.9: Handel og investeringer til fremme af bæredygtig udvikling
 1. Parterne bekræfter deres vilje til at forbedre den måde, hvorpå handel og investeringer
 bidrager til at opfylde de økonomiske, sociale og miljømæssige aspekter af målet om bæredygtig
 udvikling.
 2. I henhold til stk. 1 fremmer parterne fortsat:
 a) handels- og investeringspolitikker, der understøtter de fire strategiske mål i ILO's dagsorden
 for anstændigt arbejde i overensstemmelse med ILO's erklæring fra 2008 om social
 retfærdighed for en retfærdig globalisering, herunder mindstelønnen, sundhed og sikkerhed
 på arbejdspladsen, og andre aspekter vedrørende arbejdsvilkår
 b) handel med og investering i miljøvarer og -tjenesteydelser såsom vedvarende energi og
 energieffektive produkter og tjenesteydelser, herunder ved at nedbringe ikketoldmæssige
 hindringer eller vedtage politiske rammer, der kan bane vejen for anvendelsen af de bedste
 tilgængelige løsninger
 c) handel med varer og tjenesteydelser, som bidrager til forbedrede sociale forhold og
 miljømæssigt forsvarlig praksis, herunder dem, der er omfattet af frivillige garantiordninger
 for bæredygtighed som f.eks. fairtradeordninger og etiske handelsordninger og
 miljømærkning og
 229
 ---pagebreak--- d) samarbejde i multilaterale fora om spørgsmål omhandlet i denne artikel.
 3. Parterne anerkender vigtigheden af at behandle specifikke spørgsmål om bæredygtig
 udvikling ved at gennemgå, overvåge og vurdere de potentielle økonomiske, sociale og
 miljømæssige virkninger af mulige tiltag under hensyntagen til de berørte parters synspunkter.
 Artikel 8.10: Handel og ansvarlig forvaltning af forsyningskæder
 1. Parterne anerkender vigtigheden af ansvarlig forvaltning af forsyningskæder gennem
 ansvarlig forretningsskik og virksomhedernes sociale ansvar og handelens rolle i forfølgelsen af dette
 mål.
 2. Hver part skal i medfør af stk. 1:
 a) fremme virksomhedernes sociale ansvar og ansvarlige forretningsskik, herunder ved at
 tilvejebringe understøttende politiske rammer, der tilskynder virksomhederne til at anvende
 den relevante praksis og
 b) støtte overholdelsen, gennemførelsen, opfølgningen og udbredelsen af relevante
 internationale instrumenter såsom OECD's retningslinjer for multinationale virksomheder,
 ILO's trepartserklæring om principper for multinationale virksomheder og socialpolitik, FN's
 Global Compact-initiativ og FN's vejledende principper om erhvervslivet og
 menneskerettigheder.
 3. Parterne anerkender nytteværdien af internationale sektorspecifikke retningslinjer for
 virksomhedernes sociale ansvar og ansvarlig forretningsskik og fremmer fælles arbejde i denne
 henseende. Med hensyn til OECD's due diligence-retningslinjer for ansvarlige forsyningskæder for
 mineraler fra konfliktramte områder og højrisikoområder med tillæg gennemfører parterne også
 foranstaltninger for at fremme udbredelsen af disse retningslinjer.
 4. Parterne samarbejder om at styrke deres samarbejde om handelsrelaterede aspekter af
 spørgsmål i denne artikel, herunder i multinationale fora, hvis det er relevant, bl.a. gennem
 udveksling af oplysninger, bedste praksis og outreachinitiativer.
 Artikel 8.11: Tvistbilæggelse
 1. Parterne udfolder gennem dialog, konsultationer og udveksling af oplysninger og
 samarbejde enhver bestræbelse på at løse enhver uenighed om anvendelsen af dette kapitel.
 2. Uanset sjette del [Tvistbilæggelse og horisontale bestemmelser], afsnit I [Tvistbilæggelse],
 anvender parterne i tilfælde af en tvist mellem parterne om anvendelsen af dette kapitel,
 udelukkende procedurerne i artikel 9.1


text:
[Konsultationer] og artikel 9.2 [Ekspertpanel].
 Kapitel ni: Horisontale og institutionelle bestemmelser
 Artikel 9.1: Konsultationer
 1. En part kan ved skriftlig henvendelse til den anden part anmode den anden part om
 konsultationer vedrørende ethvert spørgsmål, der opstår i forbindelse med kapitel 1 [almindelige
 bestemmelser], artikel 1.1, stk. 3, [Principper og mål], og kapitel 6 [Arbejdsstandarder og sociale
 standarder], 7 [Miljø og klima], og 8 [Andre instrumenter for handel og bæredygtig udvikling]. Den
 klagende part angiver i den skriftlige anmodning begrundelserne for anmodningen, herunder
 230
 ---pagebreak--- redegørelse for de omhandlede foranstaltninger, og angiver de bestemmelser, som den klagende
 part anser som gældende. Konsultationerne skal indledes straks efter partens indgivelse af
 anmodningen herom og under alle omstændigheder senest 30 dage efter datoen for indgivelse af
 anmodningen, medmindre parterne aftaler en længere frist.
 2. Parterne indleder konsultationerne med det formål at nå frem til en gensidigt acceptabel
 løsning på problemet. Under konsultationerne giver parterne hinanden tilstrækkeligt mange af de
 oplysninger, som de er i besiddelse af, til at give mulighed for en fuldstændig undersøgelse af de
 rejste spørgsmål. Hver part bestræber sig på at sikre, at personale fra deres kompetente
 myndigheder med ekspertise på det område, der er genstand for konsultationerne, deltager.
 3. For så vidt angår spørgsmål vedrørende de multilaterale aftaler eller instrumenter, der er
 omhandlet i artikel 1.1, stk. 3, [Principper og mål], og kapitel 6 [Arbejdsstandarder og sociale
 standarder], 7 [Miljø og klima], og 8 [Andre instrumenter for handel og bæredygtig udvikling] tager
 parterne hensyn til oplysninger fra ILO eller relevante organer eller organisationer, som er nedsat i
 medfør af multilaterale miljøaftaler. Når det er relevant, søger parterne i fællesskab rådgivning hos
 disse organisationer eller organer eller andre eksperter eller organer, som de anser for passende.
 4. Hver part kan, når det er hensigtsmæssigt, indhente synspunkter fra de nationale
 rådgivende grupper, der er omhandlet i [artikel INST.7 [Nationale rådgivningsgrupper)] eller anden
 ekspertrådgivning.
 5. Enhver beslutning truffet af parterne offentliggøres.
 Artikel 9.2: Ekspertpanel
 1. For alle spørgsmål, der ikke løses tilfredsstillende gennem konsultationer i henhold til
 artikel 9.1 [Konsultationer], kan en part 90 dage efter modtagelsen af en konsultationsanmodning i
 henhold til nævnte artikel anmode om, at der indkaldes et ekspertpanel med henblik på at
 undersøge spørgsmålet ved at indgive en skriftlig anmodning til den anden part. I anmodningen
 angives den pågældende foranstaltning, og det specificeres og forklares, hvordan foranstaltningen
 ikke er i overensstemmelse med bestemmelserne i de relevante kapitler, på en måde, der er
 tilstrækkelig til klart at kunne indgive klagen.
 2. Ekspertpanelet består af tre panelmedlemmer.
 3. Specialudvalget for handel vedrørende lige og fair konkurrencevilkår og bæredygtighed
 udarbejder på det første møde efter denne aftales ikrafttræden en liste over mindst 15 personer,
 som er villige og i stand til at indgå i ekspertpanelet. Hver af parterne udnævner mindst fem
 personer på listen, der skal fungere som panelmedlemmer. Parterne udnævner også mindst fem
 personer, som ikke er borgere i nogen af parterne, og som er villige og i stand til at fungere som
 formand for et ekspertpanel. Specialudvalget for handel vedrørende


text:
lige og fair konkurrencevilkår og
 bæredygtighed sørger for, at listen ajourføres, og at der altid er mindst 15 eksperter på listen.
 4. De eksperter, der foreslås som medlemmer, skal have specialiseret viden eller ekspertise
 inden for arbejdsmarkeds- eller miljølovgivning, andre spørgsmål, som behandles i det eller de
 relevante kapitler, eller bilæggelse af tvister, der opstår i forbindelse med internationale aftaler. De
 skal handle efter deres egen overbevisning og må ikke modtage instruktioner fra nogen organisation
 eller regering i spørgsmål vedrørende tvisten. De skal være uafhængige af og må ikke være tilknyttet
 eller modtage instruktioner fra nogen af parterne Det må ikke være personer, der er medlemmer af
 eller tjenestemænd eller øvrige ansatte i Unionens institutioner, en medlemsstats regering eller Det
 Forenede Kongeriges regering.
 231
 ---pagebreak--- 5. Medmindre parterne aftaler andet senest fem dage efter datoen for nedsættelsen af
 ekspertpanelet, er panelets kommissorium:
 "på baggrund af de relevante bestemmelser at undersøge den sag, hvortil der henvises i
 anmodningen om nedsættelsen af ekspertpanelet, og udarbejde en rapport i overensstemmelse med
 denne artikel, hvori det fastslås, om foranstaltningen er i overensstemmelse med de relevante
 bestemmelser ."
 6. Med hensyn til spørgsmål vedrørende multilaterale standarder og aftaler, der er omfattet af
 dette afsnit, bør ekspertpanelet indhente oplysninger fra ILO eller relevante organer, der er oprettet
 i henhold til disse aftaler, herunder alle relevante tilgængelige fortolkende retningslinjer, resultater
 eller afgørelser vedtaget af ILO og disse organer.
 7. Ekspertpanelet kan anmode om og modtage skriftlige indlæg eller andre oplysninger fra
 personer med relevante oplysninger eller specialiseret viden.
 8. Ekspertpanelet fremsender disse oplysninger til hver part, så de kan fremsætte deres
 bemærkninger senest 20 dage efter modtagelsen af dem.
 9. Ekspertpanelet udarbejder en foreløbig rapport til parterne og en endelig rapport med de
 faktiske omstændigheder, dets vurderinger af spørgsmålet, herunder hvorvidt den svarende part har
 opfyldt sine forpligtelser i henhold til det eller de relevante kapitler samt begrundelsen for panelets
 konklusioner og vurderinger. Det præciseres, at parterne er enige om, at hvis panelet fremsætter
 henstillinger i sin rapport, behøver den besvarende part ikke at følge disse henstillinger for at sikre
 overensstemmelse med aftalen.
 10. Ekspertpanelet forelægger den foreløbige rapport for parterne senest 100 dage efter
 datoen for nedsættelsen af ekspertpanelet. Finder ekspertpanelet, at denne frist ikke kan
 overholdes, skal ekspertpanelets formand underrette parterne skriftligt derom med angivelse af
 årsagerne til forsinkelsen og datoen for, hvornår ekspertpanelet agter at fremlægge sin foreløbige
 rapport. Ekspertpanelet forelægger under ingen omstændigheder den foreløbige rapport senere end
 125 dage efter datoen for nedsættelsen af ekspertpanelet.
 11. Hver part kan indgive en begrundet anmodning til ekspertpanelet om at tage særlige
 aspekter af den foreløbige rapport op til fornyet overvejelse senest 25 dage efter forelæggelsen. En
 part kan fremsætte kommentarer til den anden parts anmodning frem til 15 dage efter indgivelse af
 anmodningen.
 12. Ekspertpanelet skal efter at have analyseret disse bemærkninger udarbejde den endelige
 rapport. Hvis der ikke indgives anmodninger om genbehandling af bestemte punkter i den foreløbige
 rapport inden for den i stk. 11 fastlagte frist, anses den foreløbige rapport som ekspertpanelets


text:
endelige rapport.
 13. Ekspertpanelet forelægger en foreløbig rapport for parterne senest 175 dage efter datoen
 for nedsættelsen af ekspertpanelet. Når ekspertpanelet finder, at denne frist ikke kan overholdes,
 skal ekspertpanelets formand underrette parterne skriftligt derom med angivelse af årsagerne til
 forsinkelsen og datoen for, hvornår ekspertpanelet agter at fremlægge sin endelige rapport.
 Ekspertpanelet forelægger under ingen omstændigheder den endelige rapport senere end 195 dage
 efter datoen for nedsættelsen af ekspertpanelet.
 14. Den endelige rapport skal indeholde en redegørelse for eventuelle skriftlige anmodninger
 fra parterne vedrørende den foreløbige rapport og tydeligt behandle parternes kommentarer.
 232
 ---pagebreak--- 15. Parterne stiller den endelige rapport til rådighed for offentligheden senest 15 dage efter
 ekspertpanelets fremlæggelse af den.
 16. Hvis ekspertpanelets endelige rapport fastslår, at en part ikke har opfyldt sine forpligtelser i
 henhold til de eller de relevante kapitler, drøfter parterne senest 90 dage forelæggelsen af den
 endelige rapport, hvilke passende foranstaltninger der skal gennemføres, idet der tages hensyn til
 ekspertpanelets rapport. Senest 105 dage efter at rapporten er blevet forelagt parterne, underretter
 den indklagede part sine nationale rådgivningsgrupper nedsat i henhold til artikel INST.7 [Nationale
 rådgivningsgrupper] og den klagende part om sin afgørelse om eventuelle foranstaltninger, der skal
 gennemføres.
 17. Specialudvalget for handel vedrørende lige og fair konkurrencevilkår og bæredygtighed
 overvåger opfølgningen af ekspertpanelets rapport. Parternes nationale rådgivningsgrupper, der er
 oprettet i henhold til artikel INST.7 [Nationale rådgivningsgrupper], kan fremsætte bemærkninger
 herom til Specialudvalget for handel vedrørende lige og fair konkurrencevilkår.
 18. Hvis der er uenighed mellem parterne om, hvorvidt der er truffet foranstaltninger til
 afhjælpning af den manglende overensstemmelse, eller om sådanne foranstaltninger er i
 overensstemmelse med de relevante bestemmelser, kan den klagende part indgive en skriftlig
 anmodning til det oprindelige ekspertpanel om at træffe afgørelse i sagen. I anmodningen skal den
 anfægtede foranstaltning angives, og der skal redegøres for, hvordan foranstaltningen ikke er i
 overensstemmelse med de relevante bestemmelser i et omfang, der er tilstrækkeligt til at forelægge
 klagen klart. Ekspertpanelet forelægger sin konklusion for parterne senest 45 dage efter datoen for
 indgivelsen af anmodningen.
 19. Medmindre andet er fastsat i denne artikel, finder artikel INST.14, stk. 1
 [Voldgiftsprocedure], artikel INST.29 [Voldgiftsrettens afgørelser og kendelser], artikel INST.30
 [Suspension og ophør af voldgiftsprocedurer], artikel INST.31 [Gensidigt acceptabel løsning], artikel
 INST.32 [Frister], artikel INST.34 [Omkostninger], artikel INST.15 [Nedsættelse af en voldgiftsret],
 eller artikel INST.28 [Udskiftning af voldgiftsmænd] samt bilag INST [Forretningsorden for
 tvistbilæggelse] og bilag INST-X [Adfærdskodeks for voldgiftsmænd] tilsvarende anvendelse.
 Artikel 9.3: Ekspertpanel vedrørende områder med opretholdelse af beskyttelsesniveauet
 1. Artikel 9.2 [Ekspertpanel] finder anvendelse på tvister mellem parterne om fortolkningen og
 anvendelsen af bestemmelserne i kapitel 6 [Arbejdsstandarder og sociale standarder] og kapitel 7
 [Miljø og klima].
 2. I forbindelse med disse tvister, finder artikel INST.24 [Midlertidige retsmidler] og
 artikel INST.25 [Prøvelse af eventuelle foranstaltninger, der er truffet efter brug af midlertidige
 retsmidler], ud over de artikler, der er anført i artikel 9.2, stk. 19, [Ekspertpanel], tilsvarende
 anvendelse.
 3. Parterne anerkender, at hvis den besvarende part vælger ikke at træffe foranstaltninger for
 at bringe sig i overensstemmelse med ekspertpanelets rapport og


text:
denne aftale, er alle retsmidler,
 der er tilladt i henhold til INST.24 [Midlertidige retsmidler], fortsat tilgængelige for den klagende
 part.
 Artikel 9.4: Genskabelse af ligevægt
 1. Parterne anerkender hver parts ret til at fastlægge sine fremtidige politikker og prioriteter
 med hensyn til arbejdsmæssig og social beskyttelse, miljøbeskyttelse eller klimabeskyttelse, eller
 233
 ---pagebreak--- med hensyn til subsidier på en måde, der er i overensstemmelse med hver parts internationale
 forpligtelser, herunder deres forpligtelser i henhold til denne aftale. Samtidig anerkender parterne,
 at betydelige forskelle på disse områder kan påvirke handelen eller investeringerne mellem parterne
 på en måde, der ændrer de omstændigheder, der har dannet grundlag for indgåelsen af denne
 aftale.
 2. Hvis der opstår væsentlige virkninger for handel eller investeringer mellem parterne som
 følge af betydelige forskelle mellem parterne på de områder, der er omhandlet i stk. 1, kan en af
 parterne træffe passende udligningsforanstaltninger, som er strengt nødvendige for at rette op på
 situationen. Sådanne foranstaltninger skal med hensyn til anvendelsesområde og varighed
 begrænses til, hvad der er strengt nødvendigt og forholdsmæssigt til at afhjælpe situationen. Der
 vælges fortrinsvis sådanne foranstaltninger, som mindst muligt forstyrrer denne aftales funktion. En
 parts vurdering af disse virkninger baseres på pålidelig dokumentation og ikke blot baseres på
 kendsgerninger og ikke blot på formodninger eller fjerne muligheder.
 3. Følgende procedurer finder anvendelse på de udligningsforanstaltninger, der træffes i
 henhold til stk. 2:
 a) Den pågældende part underretter straks den anden part gennem Partnerskabsrådet om de
 udligningsforanstaltninger, den pågældende part agter at træffe, og fremlægger alle relevante
 oplysninger. Parterne indleder straks konsultationer. Konsultationerne anses for at være
 afsluttet inden for 14 dage efter datoen for indgivelse af meddelelsen, medmindre den
 afsluttes i fællesskab inden udløbet af den nævnte tidsfrist.
 b) Hvis der ikke findes en gensidigt acceptabel løsning, kan den pågældende part tidligst vedtage
 udligningsforanstaltningerne fem dage efter konsultationernes afslutning, medmindre den
 part, der modtager meddelelsen, inden for samme periode på fem dage, i henhold til artikel
 INST.14, stk. 2 [Voldgiftsprocedure] 64, ved indgivelse af en skriftlig anmodning til den anden
 part anmoder om, at der nedsættes en voldgiftsret, som skal træffe afgørelse om, hvorvidt de
 anmeldte udligningsforanstaltninger er i overensstemmelse med stk. 2 i denne artikel.
 c) Voldgiftsretten forelægger sin endelige kendelse senest 30 dage efter datoen for
 nedsættelsen af voldgiftsretten. Hvis voldgiftsretten forelægger sin endelige kendelse inden
 for denne frist, kan den pågældende part tidligst vedtage udligningsforanstaltningerne tre
 dage efter udløbet af perioden på 30 dage. I så fald kan den anden part træffe
 modforanstaltninger, som står mål med de vedtagne udligningsforanstaltninger, indtil
 voldgiftsretten forelægger sin kendelse. Der vælges fortrinsvis modforanstaltninger, som
 mindst muligt forstyrrer denne aftales funktion. Litra a) finder tilsvarende anvendelse på
 sådanne modforanstaltninger, som tidligst kan vedtages tre dage efter afslutningen på
 konsultationerne.
 d) Hvis voldgiftsretten has fundet, at udligningsforanstaltninger er i overensstemmelse med
 stk. 2, kan den pågældende part vedtage udligningsforanstaltninger som meddelt den anden
 part.
 e) Hvis voldgiftsretten har fundet, at udligningsforanstaltninger ikke er i overensstemmelse med
 stk. 2, meddeler den pågældende part inden for tre dage fra afsigelsen af