text:
med en højde på op til 83 cm
 b)
 en fremadvendende forbedret barnefastholdelsesanordning ikke må være konstrueret til anbringelse af børn med en højde på under 76 cm
 c)
 et konvertibelt sæde i bagudvendende konfiguration skal kunne rumme et barn med en højde på op til 83 cm. Dette skal ikke udelukke et barn med en højde på over 83 cm.
 Der kan anvendes bagudvendende forbedrede barnefastholdelsesanordninger til børn i alle aldre.
 6.1.2.8.
 En bæresele til spædbørn skal være konstrueret således, at den kan rumme børn op til 87 cm som en maksimumshøjde.
 6.1.3.
 Alt efter kategori som defineret i tabel 2 skal den forbedrede barnefastholdelsesanordning uden integreret sele og barnet være fastgjort til en siddeplads i køretøjet:
 6.1.3.1.
 For kategorierne »i-Size-boostersæde« og »universal selepude« ved hjælp af voksensikkerhedssele og eventuelt med valgfrie Isofix-beslag, hvis Isofix-beslagene kan fastgøres (se FN-regulativ nr. 16, bilag 17, tillæg 5, figur 1, detailtegning B).
 6.1.3.2.
 For kategorierne »køretøjsspecifikt boostersæde« og »køretøjsspecifik selepude« ved hjælp af voksensikkerhedssele og eventuelt med beslag, der er konstrueret af fabrikanten af den forbedrede barnefastholdelsesanordning, fastgjort til forankringer som konstrueret af køretøjsfabrikanten. Der må kun anvendes Isofix-beslag sammen med Isofix-forankringssystemet.
 Tabel 2
 Mulige konfigurationer af ikkeintegrerede forbedrede barnefastholdelsesanordninger til typegodkendelse
 Retning
 Kategori
 Ikkeintegreret
 i-Size-boostersæde
 Universal selepude
 Køretøjsspecifikt boostersæde (herunder indbygget)
 Køretøjsspecifik selepude (herunder indbygget)
 Fremadvendende
 R.
 R.
 R.
 R.
 Bagudvendende
 I.r.
 I.r.
 I.r.
 I.r.
 Sidevendende
 I.r.
 I.r.
 I.r.
 I.r.
 R.
 :
 Relevant
 I.r.
 :
 Ikke relevant
 6.1.3.3.
 For ikkeintegrerede forbedrede barnefastholdelsesanordninger må der ikke meddeles typegodkendelse for en højde på under 100 cm. Ikkeintegrerede forbedrede barnefastholdelsesanordninger må ikke angives til brug under en højde på 100 cm.
 Ikkeintegrerede forbedrede barnefastholdelsesanordninger må ikke godkendes med en øvre højdegrænse på 105 cm eller derunder.
 Boostersæder skal sikre, at barnet beskyttes sideværts som beskrevet i punkt 7.1.3.1.3 op til en højde på 135 cm.
 Forbedrede barnefastholdelsesanordninger skal kunne rumme en uafbrudt række børnehøjder.
 Bemærkninger: F.eks. må et boostersæde ikke rumme børn fra 100 cm til 130 cm og børn på mellem 140 cm og 150 cm med en »afbrydelse«.
 6.1.3.4.
 Forbedrede barnefastholdelsesanordninger i kategorierne »boostersæde« og »selepude« skal have et primært belastningsbærende kontaktpunkt mellem den forbedrede barnefastholdelsesanordning og voksenselen. Dette punkt skal være mindst 150 mm fra Cr-aksen, målt med den forbedrede barnefastholdelsesanordning anbragt i dynamisk prøvebænk, jf. figurerne nedenfor, der er monteret i overensstemmelse med punkt 7.1.3.5.2.2 i dette regulativ, uden en prøvedukke. Dette gælder for alle justeringsindstillinger og gjordens stier.
 6.1.3.5.
 Den voksensele, der kræves til fastgørelse af en forbedret barnefastholdelsesanordning med sele på den dynamiske prøvebænk, er fastlagt i bilag 22 til dette regulativ. Den forbedrede barnefastholdelsesanordning fastgøres på prøvebænken ved hjælp af den relevante standardsikkerhedssele som beskrevet i bilag 24 ved hjælp af en selestrammerspænding på 50 N ± 5 N. Prøvedukken skal ikke anbringes i anordningen, medmindre fastholdelsesanordningen er konstrueret således, at anbringelsen af prøvedukken ville øge den selelængde, der skal bruges. Med den forbedrede barnefastholdelsesanordning i den monterede position må der ikke være nogen yderligere stramning af selen, bortset fra den stramning, der skyldes standardretraktoren (4 ±


text:
3 N), hvis en sådan er monteret. Hvis retraktorselen anvendes, skal denne betingelse være opfyldt med mindst 150 mm sele stadig på rullen.
 En fastspændingsanordning, der anvendes i henhold til punkt 7.1.3.5.2.2, må ikke have nogen indflydelse på selen.
 6.1.3.6.
 For selepuder må der ikke meddeles typegodkendelse for en højde på under 125 cm. Selepuder må ikke angives til brug under en højde på 125 cm.
 Selepuder skal sikre, at det øverste af barnets hoved befinder sig i eller over et vandret plan 770 mm lodret fra Cr-aksen, når det sidder på prøvebænken som beskrevet i bilag 6.
 Proceduren til kontrol af, om en selepude opfylder dette krav, er beskrevet som følger (se figur 1 nedenfor):
 a)
 En simuleret prøvebænk anvendes til vurderingen. Den simulerede prøvebænk skal have samme geometri som prøvebænken som defineret i bilag 6 til dette regulativ, herunder sædehynderne. Dog kan den simulerede prøvebænks bredde reduceres, hvis bredden er mellem 500 og 800 mm, som vist i bilag 25. Den simulerede prøvebænk skal være en stiv konstruktion og må ikke deformeres ved anvendelse af den måleanordning, der er defineret i bilag 25.
 b)
 En stiv konstruktion fastgøres til den simulerede prøvebænk og holder en glidende del. Der defineres et vandret plan, der er placeret i en lodret afstand på 770 mm fra Cr-aksen.
 c)
 Selepuden anbringes på den simulerede prøvebænk, og dens midterlinje skal flugte med prøvebænkens midterlinje og bagsiden af selepuden, der er i berøring med prøvebænkens ryglæn.
 d)
 Hvis der forefindes Isofix-beslag, fastlåses disse med prøvebænkens nedre Isofix-forankringer. Der påføres en yderligere kraft på 135 ± 15 N i et plan parallelt med overfladen af den simulerede prøvebænk. Kraften skal påføres langs den forbedrede barnefastholdelsesanordnings midterlinje og i en højde højst 100 mm over den simulerede prøvebænks sædeoverflade.
 e)
 Måleanordningen udvides nedad parallelt med den simulerede prøvebænks ryglæn, indtil den er standset af selepuden.
 f)
 Den målte afstand mellem de to punkter M og N (figur 1) repræsenterer siddehøjden for et barn, der anvender selepuden. Den tilsvarende værdi vises af en lineal, der leveres sammen med anordningen som vist i figur 2.
 g)
 Ved hjælp af dataene i tabel 3 anvendes sædehøjden til at bestemme den tilsvarende minimumshøjde for det barn, der kan anbringes i selepuden. Eksempel: En siddehøjde på 66,2 cm skal svare til en barnehøjde på mindst 125 cm. En siddehøjde på 75,9 cm skal svare til 150 cm.
 Hvis den værdi, der opnås for siddehøjden, ligger mellem to heltalsværdier, rundes der altid op til den næste heltalsværdi (f.eks. målt siddehøjde = 70,1 cm ► resulterende højde = 135,65 cm ► Mindste tilladte højde = 136 cm).
 h)
 Den højde, der er bestemt ved denne procedure, skal sammenlignes med den nedre grænse for godkendelsens højdeinterval. Kravet er opfyldt, hvis den lavere godkendelseshøjde er over eller lig med den opnåede minimumshøjde.
 Tabel 3
 Siddehøjder med dertilhørende minimumshøjder
 Mindste siddehøjde 50. percentil (2)
 (cm)
 Højde
 (cm)
 66,2
 125
 67,9
 130
 69,7
 135
 71,6
 140
 73,6
 145
 75,9
 150
 Bemærkninger:
 For højder mellem de viste værdier

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
skal den respektive siddehøjde beregnes ved lineær interpolering.
 6.2.
 Den forbedrede barnefastholdelsesanordnings konfiguration
 6.2.1.
 Den forbedrede barnefastholdelsesanordning skal være konfigureret, således at følgende krav opfyldes:
 6.2.1.1.
 Fastholdelsen af barnet skal give den ønskede beskyttelse i enhver af de positioner, der er angivet for den forbedrede barnefastholdelsesanordning.
 Indlæg må kun udgøre ét lag på sædets overflade. Dette udelukker ikke anvendelsen af yderligere indlæg for »komfort«, forudsat at de ikke er nødvendige for at opfylde kravene i forordningen.
 For »fastholdelsesanordninger til særlige behov« skal det primære fastholdelsesmiddel give den ønskede beskyttelse i enhver af den forbedrede barnefastholdelsesanordnings positioner uden brug af supplerende fastholdelsesanordninger, der måtte forefindes.
 6.2.1.2.
 Den forbedrede barnefastholdelsesanordning skal fungere således, at barnet let kan anbringes eller tages ud. For forbedrede barnefastholdelsesanordninger, i hvilke barnet fastholdes med H-sele eller Y-sele uden retraktor, skal hver skuldergjord og hoftesele kunne forskydes indbyrdes under den i punkt 6.7.1.4 nedenfor beskrevne procedure. I disse tilfælde kan den forbedrede barnefastholdelsesanordnings selesæt være forsynet med to eller flere forbindelsesdele.
 For fastholdelsesanordninger til særlige behov anerkendes det, at de supplerende fastholdelsesanordninger vil være begrænsende for, hvor hurtigt barnet kan anbringes og tages ud. Sådanne supplerende anordninger skal imidlertid så vidt muligt være udformet med henblik på hurtig udløsning.
 6.2.1.3.
 Hvis den forbedrede barnefastholdelsesanordnings hældning kan indstilles, må en ændring i hældningen ikke kræve manuel efterjustering af nogen anden del af den forbedrede barnefastholdelsesanordning. Det skal kræve et forsætligt indgreb med hånden at ændre den forbedrede barnefastholdelsesanordnings hældning.
 Ved de dynamiske prøvninger må den standardsikkerhedssele, der anvendes til fastgøring af en forbedret barnefastholdelsesanordning med integreret sele, ikke gå ud af indgreb med nogen førings- eller spærreanordning, der anvendes under prøvningen.
 6.2.1.4.
 For at forhindre, at barnet glider under selen, hvad enten det sker ved en kollision eller ved rastløshed, skal alle fremadvendende fastholdelsesanordninger med integreret H-sele være forsynet med skridtgjord. Forbedrede barnefastholdelsesanordninger, der er udstyret med et værn i stedet for en H-sele, skal sikre, at værnet dækker barnets fulde bredde og sidder lavt på bækkenet.
 6.2.1.5.
 Alle anordninger med hoftesele skal have tvungen styring af hoftegjorden, således at det sikres, at den af hoftegjorden overførte belastning overføres til bækkenet. Enheden må ikke udsætte svage dele af barnets krop (mave, skridt osv.) for stærke belastninger.
 Når der er tale om ikkeintegrerede forbedrede barnefastholdelsesanordninger, skal den del af voksenselen, der fastholder hoften, være forsynet med tvungen styring for at sikre, at den af hoftegjorden overførte belastning overføres af voksenselen gennem bækkenet. Den tvungne styring af belastning over bækkenet skal være sikret fra det tidspunkt, hvor barnet er på plads. Hofteselen skal gå hen over lårets overkant og akkurat være i kontakt med foldepunktet ved bækkenet. Vinklerne α og β mellem tangentlinjen, hvor selen er i kontakt med lårene, og den vandrette del skal være større end 10°.
 Voksenselens diagonalgjord skal være forsynet med tvungen styring for at sikre, at barnetorso og -hals ikke slipper ud.
 6.2.1.6.
 Ved de dynamiske prøvninger må den standardsikkerhedssele, der anvendes til fastgøring af en ikkeintegreret forbedret barnefastholdelsesanordning, ikke gå ud af indgreb med nogen


text:
førings- eller spærreanordning, der anvendes under prøvningen. Imidlertid skal dette for standardsikkerhedsselens diagonalgjord vurderes indtil det tidspunkt, hvor det maksimale horisontale hovedudslag af prøvedukken er nået.
 6.2.1.7.
 Alle fastholdelsesanordningens gjorde skal være placeret således, at de ikke kan medføre ubehag for brugeren ved normal brug eller kan indtage en farlig stilling. Y-seler er ikke tilladte på fremadvendende forbedrede barnefastholdelsesanordninger og må kun anvendes i dertil indrettede bagudvendende og/eller sidevendte forbedrede barnefastholdelsesanordninger (lifte). Afstanden mellem skuldergjordene i nærheden af halsen skal mindst svare til tykkelsen af halsen på den pågældende prøvedukke.
 6.2.1.8.
 Med skridtgjorden påsat og indstillet til sin største længde må hoftesele hverken på den mindste eller største prøvedukke i det størrelsesområde, der er omfattet af godkendelsen, kunne justeres, så den kommer op over bækkenet. For alle fremadvendende anordninger må hofteselen hverken på den mindste eller største prøvedukke i det størrelsesområde, der er omfattet af godkendelsen, kunne justeres, så den kommer op over bækkenet.
 Et kollisionsværn skal være justerbart, således at det kommer i berøring med bækkenet og underlivet hos den mindste og største prøvedukke inden for det størrelsesområde, der er omfattet af godkendelsen, således at der ikke er mellemrum mellem kollisionsværnet og prøvedukken.
 6.2.1.9.
 Under den dynamiske prøvning, som er beskrevet i punkt 7.1.3, må hofteselen ikke gå helt ud over prøvedukkens bækkenparti i tidsrummet forud for det maksimale horisontale hovedudslag. Der foretages en vurdering ved hjælp af billeder fra højhastighedsvideo.
 6.2.1.10.
 Som minimum skal det værst tænkelige tilfælde af den dynamiske prøvning af den forbedrede barnefastholdelsesanordning udføres efter konditionering i henhold til punkt 7.2.6.
 6.2.2.
 Forbedrede barnefastholdelsesanordninger skal være konstrueret og monteret således, at:
 6.2.2.1.
 de ikke frembryder skarpe kanter eller fremspring, der kan beskadige køretøjets indtræk eller passagernes tøj
 6.2.2.2.
 deres stive dele ikke, på steder hvor de er i berøring med gjordene, udsætter disse for at gnave mod skarpe kanter.
 6.2.3.
 Det må ikke være muligt uden brug af specialværktøj at fjerne eller løsne dele, der ikke er beregnet til at kunne fjernes eller løsnes med henblik på vedligeholdelse eller ændring af konfiguration. Enhver del, der er beregnet til at kunne fjernes eller løsnes, skal være konstrueret, så enhver risiko for forkert montering og brug undgås, og monterings- og afmonteringsmetoden skal være nøje forklaret i brugervejledningen til anordningen. For forbedrede barnefastholdelsesanordninger med integreret sele skal hele justeringsintervallet for H-sele eller kollisionsværn kunne udnyttes uden demontering.
 6.2.4.
 Fastholdelsesanordninger »til særlige behov« kan have supplerende fastholdelsesanordninger; disse skal være udformet, så der ikke er risiko for forkert montering, og således, at deres udløsning og funktionsmåde umiddelbart fremgår for udenforstående, der yder hjælp i en nødsituation.
 6.2.5.
 En forbedret barnefastholdelsesanordning kan være bestemt til anvendelse i et af fabrikanten specificeret størrelsesområde, forudsat at den opfylder kravene i dette regulativ.
 6.2.6.
 Forbedrede barnefastholdelsesanordninger, der indeholder oppustelige dele, skal være således konstrueret, at anvendelsesforholdene (tryk, temperatur, fugtighed) ikke påvirker deres evne til at opfylde forskrifterne i dette regulativ.
 6.3.
 Specifikationer for forbedrede barnefastholdelsesanordninger
 6.3.1.
 Materiale
 6.3.1.1.
 Fabrikanten af den forbedrede barnefastholdelsesanordning skal afgive en skriftlig erklæring om, at giftigheden af de


text:
materialer, der anvendes til produktion af barnefastholdelsesanordningen, og som er tilgængelige for barnet, når dette fastholdes af anordningen, er i overensstemmelse med prøvningskravene i EN 71-3:2019 for kategori III-materiale som defineret i punkt 4.2. Tabel 2 og efter prøvningsmetoden i punkt 7.2, navnlig punkt 7.2.2, tabel 3, metode til udtagning af prøver i kategori III. Efter den tekniske tjenestes skøn kan der udføres prøvninger til bekræftelse af denne erklærings gyldighed. Dette punkt finder ikke anvendelse på ikkeintegrerede forbedrede barnefastholdelsesanordninger med et højdeinterval på 100 cm eller derover.
 6.3.1.2.
 Antændeligheden af forbedrede barnefastholdelsesanordninger, der er indleveret til godkendelse, vurderes på en af følgende måder:
 Metode 1 gælder kun for ikkeindbyggede forbedrede barnefastholdelsesanordninger, og metode 2 gælder kun for køretøjsspecifikke indbyggede forbedrede barnefastholdelsesanordninger.
 Metode 1
 Fabrikanten af den forbedrede barnefastholdelsesanordning skal skriftligt erklære, at antændeligheden af de materialer, der er anvendt til den forbedrede barnefastholdelsesanordning er i overensstemmelse med metoden i punkt 5.4 i EN 71-2:2011+A1:2014 med en flammespredningshastighed på maksimalt 30 mm/s. Efter den tekniske tjenestes skøn kan der udføres prøvninger til bekræftelse af denne erklærings gyldighed. Hvis flere stoffer indgår, skal disse prøves som et komposit.
 »kompositmateriale«: et materiale bestående af flere lag materialer, der er ens eller forskellige, og som er sammenpresset ved cementering, limning, beklædning, svejsning osv. I et sådant tilfælde skal materialet prøves som et komposit. Er forskellige materialer samlet punktvis, betragtes sådanne materialer ikke som kompositmaterialer og prøves derfor hver for sig.
 Efter den tekniske tjenestes skøn kan der udføres prøvninger til bekræftelse af denne erklærings gyldighed.
 Metode 2
 Ansøgeren skal ved prøvning af materialer, jf. bilag 22 til dette regulativ, skriftligt erklære, at de anvendte materialer ikke brænder eller tillader en flammefront ved overfladen at bevæge sig med en hastighed på over 100 mm pr. minut. Ethvert materiale, der indgår i en forbedret barnefastholdelsesanordning, skal opfylde disse krav. Kravet om flammefrontens bevægelse finder dog ikke anvendelse på en overflade, der er frembragt ved at udskære et prøveemne med henblik på prøvning, jf. bilag 22.
 Kravene skal være opfyldt, både når den indbyggede forbedrede barnefastholdelsesanordning er i »brugsposition« eller »indtrukket position«.
 Hvis et materiale ophører med at brænde, før det har brændt i 60 sekunder fra tidstagningens indledning og ikke har brændt mere end 51 mm fra det punkt, hvor tidstagningen indledtes, anses det for at opfylde det ovenfor anførte krav til forbrændingshastighed.
 Efter den tekniske tjenestes skøn kan der udføres prøvninger til bekræftelse af denne erklærings gyldighed.
 6.3.2.
 Generelle karakteristika
 Fabrikanten skal angive maksimums- og minimumshøjde for det barn, der kan anvende alle konfigurationer af den forbedrede barnefastholdelsesanordning.
 Højdeintervallet kontrolleres ved at måle de interne geometriske karakteristika i henhold til punkt 6.3.2.1, mens de eksterne dimensioner justeres, så de passer ind i de gældende dimensioner i henhold til punkt 6.3.2.2.
 6.3.2.1.
 Interne geometriske karakteristika
 Den tekniske tjeneste, der udfører godkendelsesprøvningerne, skal kontrollere, at den forbedrede barnefastholdelsesanordnings indvendige dimensioner er i overensstemmelse med forskrifterne i bilag 18. Mindstemålene for skulderbredde, hoftebredde og siddehøjde skal være opfyldt samtidigt for alle højder inden for det af fabrikanten angivne


text:
størrelsesområde.
 Forbedrede barnefastholdelsesanordninger med integreret sele skal også opfylde de minimale og maksimale mål for skulderhøjde for alle højder inden for det af fabrikanten angivne størrelsesområde.
 Forbedrede barnefastholdelsesanordninger med integreret sele, som har et kollisionsværn, skal også kunne justeres, så de opfylder:
 a)
 den 5. percentil for lårtykkelse og den 5. percentil for underlivets dybde samtidig med den 5. percentil for skulderhøjde
 b)
 den 95. percentil for lårtykkelse og den 95. percentil for underlivets dybde samtidig med den 95. percentil for skulderhøjde, skulderbredde, hoftebredde og siddehøjde.
 For enhver højde inden for det af fabrikanten angivne størrelsesområde.
 Ikkeintegrerede forbedrede barnefastholdelsesanordninger skal også opfylde de maksimale mål for skulderhøjde for alle højder inden for det af fabrikanten angivne størrelsesområde.
 Boostersæder skal også opfylde de maksimale mål for skulderhøjde for alle højder inden for det af fabrikanten angivne størrelsesområde.
 Selepuder skal opfylde mindstemålene for hoftebredde i den største højde for det af fabrikanten angivne størrelsesområde. Ingen andre indvendige mål finder anvendelse på selepuder, forudsat at forskrifterne i punkt 6.1.3.6 er opfyldt.
 6.3.2.2.
 Udvendige dimensioner
 Den tekniske tjeneste, der udfører godkendelsesprøvningerne, skal kontrollere, at den forbedrede barnefastholdelsesanordnings udvendige dimensioner er i overensstemmelse med forskrifterne i punkt 6.3.2.2.1, 6.3.2.2.2 og 6.3.2.2.3, alt efter hvad der er relevant.
 6.3.2.2.1.
 Forbedrede barnefastholdelsesanordninger med integreret sele
 De maksimale udvendige dimensioner for den forbedrede barnefastholdelsesanordnings bredde, højde og dybde samt, hvis monteret, placeringen af Isofix-forankringssystemet, som fastholdelsesanordningens beslag skal gå i indgreb med, skal defineres ved køretøjets Isofix-sædefikstur, jf. punkt 2.17.1 i dette regulativ.
 a)
 Fremadvendende forbedrede barnefastholdelsesanordninger i kategorierne »i-Size« eller »universalsele« skal overholde dimensionerne i ISO/F2x for fremadvendende barnefastholdelsesanordninger, reduceret højde.
 b)
 Bagudvendende forbedrede barnefastholdelsesanordninger i kategorierne »i-Size« eller »universalsele« skal overholde dimensionerne i ISO/R2 for bagudvendende barnefastholdelsesanordninger, reduceret højde.
 c)
 Forbedrede barnefastholdelsesanordninger i kategorierne »køretøjsspecifikt Isofix« eller »køretøjsspecifik sele« skal overholde dimensionerne:
 i)
 i køretøjer, der er angivet på en liste, eller
 ii)
 mindst i én af dimensionerne i ISO (R1, R2X, R2, R3, F2X, F2, F3, L1, L2) som beskrevet i bilag 17, tillæg 2, til FN-regulativ nr. 16.
 Når denne vurdering foretages, justeres den forbedrede barnefastholdelsesanordning med integreret sele til den maksimale størrelse for det angivne højdeinterval (højde, dybde og bredde som defineret i bilag 18). Hvis den forbedrede barnefastholdelsesanordning kan indstilles til forskellige positioner for sædets hældning, skal monteringsvurderingen foretages for mindst én position. Hvis andre hældningspositioner ligger uden for grænserne for de gældende dimensioner, skal det i brugsanvisningen angives, at barnefastholdelsesanordningen muligvis ikke passer ind i alle godkendte køretøjer, når den anvendes i en af disse positioner.
 6.3.2.2.2.
 Ikkeintegrerede forbedrede barnefastholdelsesanordninger
 De maksimale udvendige dimensioner for den forbedrede barnefastholdelsesanordnings bredde, højde og dybde samt placeringen af et eventuelt Isofix-forankringssystem, som fastholdelsesanordningens beslag skal gå i indgreb med, skal defineres ved i-Size-boostersædefiksturen, jf. punkt 2.17.2 i dette regulativ.
 a)
 i-Size-boostersæder til forbedrede barnefastholdelsesanordninger skal være i overensstemmelse med ISO/B2-dimensionerne.
 b)
 Forbedrede barnefastholdelsesanordninger med køretøjsspecifikt boostersæde skal overholde dimensionerne:
 i)
 i køretøjer, der er angivet på en liste, eller
 ii)
 mindst i én af dimensionerne i ISO/B2 eller ISO/B3 som beskrevet i bilag 17,


text:
tillæg 5, til FN-regulativ nr. 16.
 Når denne vurdering foretages, skal den ikkeintegrerede forbedrede barnefastholdelsesanordning justeres til børn med en højde på 135 cm (højde, dybde og bredde som defineret i bilag 18) eller til den største størrelse i det angivne højdeinterval, hvis den øvre grænse er under 135 cm. Hvis den ikkeintegrerede forbedrede barnefastholdelsesanordning kan indstilles til forskellige positioner for sædets hældning, skal monteringsvurderingen foretages for mindst én position. Hvis andre hældningspositioner ligger uden for grænserne for de gældende dimensioner, skal det i brugsanvisningen angives, at barnefastholdelsesanordningen muligvis ikke passer ind i alle godkendte køretøjer, når den anvendes i en af disse positioner. Hvis den ikkeintegrerede forbedrede barnefastholdelsesanordning har et angivet højdeinterval på over 135 cm, og hvis det er nødvendigt at justere barnefastholdelsesanordningen uden for grænserne for de gældende dimensioner for sådanne justeringer (højde, dybde og bredde), skal det i brugsanvisningen angives, at barnefastholdelsesanordningen muligvis ikke kan monteres i alle godkendte køretøjer, når den anvendes i en af disse positioner.
 I sådanne tilfælde skal en forbedret barnefastholdelsesanordning stadig kategoriseres som et i-Size-boostersæde for hele det angivne højdeinterval, herunder højder på over 135 cm, forudsat at den passer ind i de gældende dimensioner, når den justeres til et barn med en højde på 135 cm. Hvis den maksimale barnehøjde, der passer inden for dimensionerne, er mindre end 135 cm, klassificeres boostersædet som køretøjsspecifikt for højder inden for det angivne område, som ikke længere passer inden for dimensionerne.
 6.3.2.2.3.
 Selepuder
 De maksimale udvendige dimensioner for den forbedrede barnefastholdelsesanordnings bredde, højde og dybde samt placeringen af et eventuelt Isofix-forankringssystem, som fastholdelsesanordningens beslag skal gå i indgreb med, skal defineres ved i-Size-boosterfiksturen, jf. punkt 2.17.2 i dette regulativ.
 a)
 Forbedrede barnefastholdelsesanordninger med universal selepude skal være i overensstemmelse med ISO/B2-dimensionerne.
 b)
 Forbedrede barnefastholdelsesanordninger med køretøjsspecifik selepude skal overholde dimensionerne:
 i)
 i køretøjer, der er angivet på en liste, eller
 ii)
 mindst i én af dimensionerne i ISO/B2 eller ISO/B3 som beskrevet i bilag 17, tillæg 5, til FN-regulativ nr. 16.
 6.3.2.3.
 Masse
 Massen for en forbedret Isofix-barnefastholdelsesanordning med integreret sele (herunder en forbedret i-Size-barnefastholdelsesanordning) må kombineret med massen af det største barn, som anordningen er beregnet til, ikke overstige 33 kg. Denne massegrænse gælder også for køretøjsspecifikke forbedrede Isofix-barnefastholdelsesanordninger.
 6.3.3.
 Isofix-beslag
 6.3.3.1.
 Type
 Isofix-beslag kan være i overensstemmelse med de eksempler, der er vist i figur 3(a), eller af anden hensigtsmæssig konstruktion, der udgør en del af en stiv mekanisme, der kan justeres, og hvis art bestemmes af fabrikanten af den forbedrede Isofix-barnefastholdelsesanordning.
 Signaturforklaring:
 1
 Beslag til forbedret Isofix-barnefastholdelsesanordning — eksempel 1
 2
 Beslag til forbedret Isofix-barnefastholdelsesanordning — eksempel 2
 6.3.3.2.
 Dimensioner
 Dimensionerne for den del af den forbedrede Isofix-barnefastholdelsesanordning, der går i indgreb med Isofix-forankringssystemet, må ikke overskride de maksimale dimensioner i figur 3(b).
 Dimensioner i mm
 6.3.3.3.
 Indikation af delvis fastlåsning
 Den forbedrede Isofix-barnefastholdelsesanordning skal omfatte et middel, der viser, at begge Isofix-beslag er fuldstændigt fastlåst med de tilsvarende nedre Isofix-forankringer. Denne indikation kan være en lyd, en følbar indikation, en synlig indikation eller en kombination af to eller flere


text:
af disse. Hvis der er tale om en synlig indikation, skal denne kunne ses under alle normale belysningsforhold.
 6.3.4.
 Specifikationer for topstrop til forbedrede Isofix-barnefastholdelsesanordninger
 6.3.4.1.
 Topstropkonnektor
 Topstropkonnektoren bør være en Isofix-topstropkrog som vist i figur 3(c) eller lignende anordninger, der kan placeres inden for de afgrænsninger, der er angivet i figur 3(c).
 6.3.4.2.
 Karakteristika for Isofix-topstropgjord
 Isofix-topstropgjorden skal være forsynet med en gjord (eller tilsvarende), og der skal være midler til at foretage justering og udløse tilspændingen.
 6.3.4.2.1.
 Længden af Isofix-topstropgjord
 Topstroppen på en forbedret Isofix-barnefastholdelsesanordning skal have en længde på mindst 2 000 mm.
 6.3.4.2.2.
 Tilspændingsindikator
 Isofix-topstropgjorden eller den forbedrede Isofix-barnefastholdelsesanordning skal være forsynet med en anordning, der indikerer, at stroppen er tilspændt. Anordningen kan være del af en justerings- og spændingsudløsningsanordning.
 6.3.4.2.3.
 Dimensioner
 Dimensionerne for Isofix-topstropkroge er vist i figur 3(c).
 Dimensioner i millimeter
 6.3.5.
 Krav til støtteben og støttebensfod i en forbedret i-Size-barnefastholdelsesanordning
 En forbedret i-Size-barnefastholdelsesanordning udstyret med støtteben skal i alle brugsstillinger (f.eks. med eventuelt længdejusterbart beslag, grundflade osv. indstillet i den korteste og længste indstilling) opfylde de geometriske bestemmelser, der er fastsat i dette punkt og i dets underafsnit.
 Det kan fysisk eller ved computersimulering kontrolleres, om de krav, der er specificeret i afsnit 6.3.5.1 og 6.3.5.2 nedenfor, er opfyldt.
 De geometriske krav i punkt 6.3.5.1 til 6.3.5.4 nedenfor er relateret til et koordinatsystem, hvis udgangspunkt er beliggende midt imellem de to Isofix-beslag og på midterlinjen for det tilsvarende Isofix-forankringssystem.
 Retningen af akserne i koordinatsystemet er relateret til barnefastholdelsesfiksturen:
 a)
 X'-aksen skal være parallel med undersiden af barnefastholdelsesfiksturen (3) og med køretøjets langsgående midterplan
 b)
 Y'-aksen skal være vinkelret på køretøjets langsgående midterplan
 c)
 Z'-aksen skal være vinkelret på barnefastholdelsesfiksturens underside.
 For at opfylde kravene i dette punkt skal den forbedrede barnefastholdelsesanordning monteres i overensstemmelse med instruktionsbogen til den forbedrede barnefastholdelsesanordning. Støttebenet i indslået position er undtaget fra disse krav.
 6.3.5.1.
 Geometriske krav til støtteben og støttebensfod
 Støttebenet, herunder dets tilslutning til den forbedrede barnefastholdelsesanordning og støttebensfoden, skal ligge fuldstændigt inden for vurderingsvolumen for støttebenets dimensioner (jf. også figur 1 og 2 i bilag 19 til dette regulativ), der defineres som følger:
 a)
 i bredden af to planer, der er parallelle med X'-Z'-planet adskilt af 200 mm, og centreret om udgangspunktet, samt
 b)
 i længden af to planer, der er parallelle med Z'-Y'-planet, og som befinder sig i en afstand af 585 mm og 695 mm foran udgangspunktet langs X'-aksen, samt
 c)
 i højden af et plan, der er parallelt med X'-Y'-planet, som befinder sig i en afstand af 70 mm over udgangspunktet og vinkelret på X'-Y'-planet. Stive, ikkejusterbare dele af støttebenet må ikke rage ud over et plan, der er parallelt med X'-Y'-planet, som befinder sig i en afstand af 285 mm over udgangspunktet og vinkelret på X'-Y'-planet.
 Støttebenet kan rage ud over vurderingsvolumen for støttebensdimensionerne, forudsat at det forbliver inden for den relevante barnefastholdelsesfiksturs volumen.
 6.3.5.2.
 Krav til støttebensfodens justerbarhed
 Støttebenet skal være justerbart for at sikre, at støttebensfoden kan indstilles i hele højdeområdet for støttebensfodens vurderingsvolumen som anført nedenfor (jf. også


text:
figur 3 og 4 i bilag 19 til dette regulativ). Hvis der er trinvis justering, må spændet mellem to låste indstillinger højst være 20 mm.
 Vurderingsvolumen for støttebensfoden defineres som følger:
 a)
 i bredden af to planer, der er parallelle med X'-Z'-planet adskilt af 200 mm, og centreret om udgangspunktet, samt
 b)
 i længden af to planer, der er parallelle med Z'-Y'-planet, og som befinder sig i en afstand af 585 mm og 695 mm foran udgangspunktet langs X'-aksen, samt
 c)
 i højden af to planer, der er parallelle med X'-Y'-planet, og som befinder sig i en afstand af 285 mm og 540 mm under udgangspunktet langs X'-aksen.
 Støttebenet kan være justerbart ud over højdebegrænsningerne i Z′-retningen (som angivet i tegnforklaring nr. 6 i figur 3 i bilag 19), forudsat at ingen dele rager ud over de afgrænsende planer i X′- og Y′-retningen.
 6.3.5.3.
 Støttebensfodens dimensioner
 Støttebensfodens dimensioner skal opfylde følgende krav:
 a)
 Støttebensfodens mindste kontaktflade skal være 2 500 mm2, målt som en projiceret overflade 10 mm over støttebensfodens nederste kant (se figur 3(d)).
 b)
 De mindste udvendige dimensioner skal være 30 mm i X'- og Y'-retningen, idet de maksimale dimensioner begrænses af vurderingsvolumen for støttebensfoden.
 c)
 Den mindste radius for støttebensfodens kanter skal være 3,2 mm.
 6.3.5.4.
 Skabelon til støttebensfod
 Der anvendes en skabelon til at kontrollere, om støttebensfoden opfylder de krav, der er defineret i punkt 6.3.5.2 ovenfor (se figur 3(e)). Som alternativ anses en computersimulering også for at være tilfredsstillende.
 Skabelonen defineres som en Isofix-barnefastholdelsesfikstur svarende til den forbedrede barnefastholdelsesanordnings størrelsesklasse. Skabelonen udvides med to nedre Isofix-forankringer med en diameter på 6 mm. Den stribede boks foran skabelonen placeres og skaleres i overensstemmelse med punkt 6.3.5.2 ovenfor. Når vurderingen foretages, skal den forbedrede barnefastholdelsesanordnings beslag være låst.
 6.4.
 Kontrol af mærkning
 6.4.1.
 Den tekniske tjeneste, der udfører godkendelsesprøvningerne, skal kontrollere, at mærkningen er i overensstemmelse med forskrifterne i punkt 4 i dette regulativ.
 6.5.
 Kontrol af monteringsvejledning og brugsanvisning
 6.5.1.
 Den tekniske tjeneste, der udfører godkendelsesprøvningerne, skal kontrollere, at monteringsvejledningen og brugsanvisningen er i overensstemmelse med punkt 14 i dette regulativ.
 6.6.
 Forskrifter, der finder anvendelse på den samlede forbedrede barnefastholdelsesanordning
 6.6.1.
 Korrosionsbestandighed
 6.6.1.1.
 En komplet forbedret barnefastholdelsesanordning, eller de af dens dele, der er påvirkelige af korrosion, underkastes den i punkt 7.1.1 nedenfor beskrevne korrosionsprøve.
 6.6.1.2.
 Efter den i punkt 7.1.1.1 og 7.1.1.2 nedenfor beskrevne korrosionsprøvning må der hverken ses forandringer, som kan forhindre den forbedrede barnefastholdelsesanordning i at fungere korrekt, eller tegn på betydelig korrosion, når delene undersøges med det blotte øje af en sagkyndig iagttager.
 6.6.2.
 Energioptagelse
 6.6.2.1.
 For alle anordninger med ryglæn skal de i bilag 14 til dette regulativ definerede områder ved prøvning i henhold til bilag 13 resultere i en maksimal acceleration på under 60 g. Dette krav gælder også de områder af kollisionsværn, som befinder sig i det område, som rammes af hovedet, som defineret i bilag 14.
 6.6.2.2.
 Hvis der er tale om en forbedret barnefastholdelsesanordning med permanent mekanisk fastgjorte justerbare hovedstøtteanordninger, i hvilke højden af enten voksenselen


text:
eller barneselen styres direkte af den justerbare hovedstøtte, er det ikke nødvendigt at kræve energiabsorbering i de områder defineret i bilag 18, som attrappens hoved ikke kan komme i berøring med, dvs. bag ved hovedstøtten.
 6.6.3.
 Væltning
 6.6.3.1.
 Den forbedrede barnefastholdelsesanordning prøves som foreskrevet i dette regulativs punkt 7.1.2; på intet tidspunkt i løbet af hele prøvningen må attrappen falde helt ud af anordningen, og når prøvebænken anbringes på hovedet, må attrappens hoved ikke flytte sig mere end 300 mm fra udgangsstillingen i lodret retning i forhold til prøvebænken, når den påførte belastning er fjernet.
 6.6.4.
 Dynamisk prøvning
 6.6.4.1.
 Generelt: Den dynamiske prøvning udføres på forbedrede barnefastholdelsesanordninger, som ikke tidligere har været under belastning, og den forbedrede barnefastholdelsesanordning underkastes dynamiske prøvninger i overensstemmelse med tabel 3, jf. punkt 7.1.3 nedenfor:
 Tabel 3
 Anvendelse af forskellige kriterier alt efter prøvningsopstilling
 Frontalsammenstød
 Påkørsel bagfra
 Sidekollision
 Prøvning på prøvevogn + standardsæde
 Prøvning i karrosseri
 Prøvning på prøvevogn + standardsæde
 Prøvning i karrosseri
 Prøvning på prøvevogn + standardsæde
 Fremadvendende
 Bagud- og sidevendende
 Fremadvendende
 Bagud- og sidevendende
 Bagud- og sidevendende
 Bagud- og sidevendende
 Fremadvendende
 Bagud- og sidevendende
 Bemærkning 1:
 Ved standardsæde forstås et prøvesæde eller en prøvebænk som defineret i bilag 6.
 Bemærkning 2:
 Hvis der i forbindelse med sidekollision for sidevendende forbedrede barnefastholdelsesanordninger er to mulige positioner, skal prøvedukkens hoved befinde sig tæt ved sidedøren.
 6.6.4.1.1.
 Forbedrede i-Size-barnefastholdelsesanordninger prøves på den i bilag 6 beskrevne prøvebænk og i overensstemmelse med punkt 7.1.3.1 nedenfor.
 6.6.4.1.2.
 For forbedrede barnefastholdelsesanordninger i de køretøjsspecifikke kategorier vurderes det, om de passer til hver køretøjsmodel, som den forbedrede barnefastholdelsesanordning er beregnet til. Den tekniske tjeneste, som er ansvarlig for udførelse af prøvningen, kan indskrænke antallet af prøvede køretøjsmodeller, hvis de ikke er væsentligt forskellige i de i punkt 6.6.4.1.2.3 i dette regulativ anførte henseender. Denne forbedrede barnefastholdelsesanordning undergår dynamisk prøvning på en af følgende måder:
 6.6.4.1.2.1.
 Forbedrede barnefastholdelsesanordninger, der er i overensstemmelse med punkt 2.7 og punkt 6.3 i dette regulativ, og som mindst overholder den i FN-regulativ nr. 16, bilag 17, tillæg 2, definerede størrelse, placeres på den prøvebænk, der er foreskrevet i bilag 6, og i overensstemmelse med punkt 7.1.3.1 i dette regulativ eller i et køretøjskarrosseri i overensstemmelse med punkt 7.1.3.2 i dette regulativ.
 6.6.4.1.2.2.
 Forbedrede barnefastholdelsesanordninger, der er i overensstemmelse med punkt 6.3 i dette regulativ (f.eks. en forbedret barnefastholdelsesanordning, som ikke har en antirotationsanordning, eller som bruger yderligere forankringer), eller ikke overholder den i FN-regulativ nr. 16, bilag 17, tillæg 2 eller 5, definerede størrelse, placeres på prøvevognen i et køretøjskarrosseri i overensstemmelse med punkt 7.1.3.2 eller i et komplet køretøj i overensstemmelse med punkt 7.1.3.3 i dette regulativ.
 6.6.4.1.2.3.
 Anvendelse af dele af køretøjets karrosseri, der er tilstrækkelige til at være repræsentative for køretøjets opbygning og kollisionsoverflader. Er den forbedrede barnefastholdelsesanordning bestemt til brug på bagsædet, skal de prøvede dele omfatte forsæderyglæn, bagsæde, vognbund, B- og C-stolper og tag. Er den forbedrede barnefastholdelsesanordning bestemt til brug på forsædet, skal de prøvede dele omfatte instrumentbræt, A-stolper, forrude, alle håndtag eller greb, der er monteret i


text:
vognbunden eller på midterkonsollen, forsæde, vognbund og tag. Den tekniske tjeneste, der er ansvarlig for udførelse af prøvningen, kan tillade, at nogle dele undlades, hvis de findes overflødige. Prøvningen skal finde sted som foreskrevet i punkt 7.1.3.2 i dette regulativ, undtagen for sidekollision.
 6.6.4.1.3.
 Dynamisk prøvning skal udføres på barnefastholdelsesanordninger, der ikke tidligere har været underkastet belastning. Den forbedrede barnefastholdelsesanordning i kategorierne »i-Size-boostersæde« og »universal selepude« prøves på prøvebænken som beskrevet i bilag 6 og i overensstemmelse med punkt 7.1.3.1 nedenfor.
 6.6.4.1.4.
 Hvis der monteres en køretøjsspecifik forbedret Isofix-barnefastholdelsesanordning i området bag det bageste fremadvendende voksensæde, (f.eks. i bagageområdet), skal der udføres én prøvning med de(n) største prøvedukke(r), i det omfang den forbedrede barnefastholdelsesanordning muliggør det, på et komplet køretøj som foreskrevet i punkt 7.1.3.3 i dette regulativ. De øvrige prøvninger, herunder produktionens overensstemmelse, kan på fabrikantens anmodning udføres som foreskrevet i punkt 7.1.3.2 i dette regulativ.
 6.6.4.1.5.
 For fastholdelsesanordninger »til særlige behov« skal alle dynamiske prøvninger som foreskrevet i dette regulativ for det af fabrikanten angivne størrelsesområde udføres to gange: første gang med det primære fastholdelsesmiddel, anden gang med alle fastholdelsesanordninger i brug. Ved disse prøver skal man være særlig opmærksom på forskrifterne i punkt 6.2.1.5 og 6.2.1.6 i dette regulativ.
 6.6.4.1.6.
 Hvis der er tale om en forbedret barnefastholdelsesanordning, der anvender en antirotationsanordning og/eller en skuldergjordregulator, udføres den dynamiske prøvning således:
 6.6.4.1.6.1.
 med antirotationsanordningen og med skuldergjordregulatoren i brug, og
 6.6.4.1.6.1.1.
 uden antirotationsanordningen i brug, medmindre:
 a)
 en mekanisme eller
 b)
 et synligt eller hørligt advarselssignal
 gives for at forhindre ukorrekt brug af antirotationsanordningen.
 6.6.4.1.6.1.2.
 uden skuldergjordregulatoren i brug, medmindre:
 a)
 en mekanisme eller
 b)
 et synligt eller hørligt advarselssignal
 gives for at forhindre ukorrekt brug af skuldergjordregulatoren.
 6.6.4.1.7.
 Hvis der er tale om en ikkeintegreret forbedret barnefastholdelsesanordning, der anvender et Isofix-beslag, udføres den dynamiske prøvning således:
 6.6.4.1.7.1.
 med Isofix-beslagene i brug, og
 6.6.4.1.7.2.
 uden Isofix-beslagene i brug.
 6.6.4.1.8.
 Hvis der er tale om en konvertibel forbedret barnefastholdelsesanordning med integreret sele, som er udstyret med en anordning til fastholdelse af barnet, som kun er bestemt til én retning, skal den dynamiske prøvning udføres som følger:
 6.6.4.1.8.1.
 med fastholdelsesanordningen anvendt i den retning, den er beregnet til, samt
 6.6.4.1.8.2.
 med fastholdelsesanordningen anvendt i den retning, den ikke er beregnet til, medmindre der forefindes en mekanisme, der forhindrer en sådan ukorrekt anvendelse.
 6.6.4.2.
 Ved de dynamiske prøvninger må der ikke opstå hele eller delvise brud på nogen af de dele i den forbedrede barnefastholdelsesanordning, der har betydning for fastholdelsen af barnet, og intet lukkebeslag, spærreanordning eller forskydningssystem må udløses eller låses op. Den eneste undtagelse er, hvis sådanne dele eller systemer i fabrikantens tekniske beskrivelse er identificeret som belastningsbegrænsende funktion som defineret i punkt 3.2.1 i dette regulativ, og opfylder følgende kriterier:
 6.6.4.2.1.
 præsterer som forudset af fabrikanten
 6.6.4.2.2.
 ikke forringer den forbedrede barnefastholdelsesanordnings evne til at beskytte barnet.
 6.6.4.3.
 Kriterier for prøvedukken ved frontalkollision og påkørsel bagfra.
 6.6.4.3.1.
 Kriterier for vurdering af læsioner ved frontalsammenstød og påkørsel bagfra som vist i tabel 4.
 Tabel 4
 Kriterium
 Forkortelse
 Enhed
 Q0


text:
Q1
 Q1.5
 Q3
 Q6
 Q10
 Belastningsindeks for hoved (kun i tilfælde af kontakt under prøvning i køretøjet)
 HPC (*1) (15)
 600
 600
 600
 800
 800
 800
 Resulterende acceleration af hoved 3 ms
 Et hoved Kum3 ms (*3)
 g
 75
 75
 75
 80
 80
 80
 Trækkraft for øvre del af halsen
 Fz
 N
 Kun til overvågningsformål (*2)
 Bøjningsmoment for øvre del af halsen
 My
 Nm
 Resulterende acceleration af brystkassen 3 ms
 En brystkasse Kum 3 ms (*3)
 g
 55
 55
 55
 55
 55
 55
 Brystkasseindbøjning
 Ikke fastlagt
 mm
 I.r.
 Kun til overvågningsformål (*2)
 Abdominalt tryk (*4)
 P
 Bar
 I.r.
 I.r.
 1,2
 1,0
 1,0
 1,2
 6.6.4.4.
 Forskydning af prøvedukkens hoved ved frontalkollision og påkørsel bagfra.
 6.6.4.4.1.
 Forbedrede barnefastholdelsesanordninger i kategorien »universal«:
 6.6.4.4.1.1.
 Fremadvendende forbedrede barnefastholdelsesanordninger
 Ikkeintegreret selepude: Ingen del af prøvedukkens hoved må overskride plan BA og DA defineret i figur 1 nedenfor.
 Dette skal vurderes i indtil 300 ms, eller indtil prøvedukken er fuldstændig i ro, afhængigt af hvilken begivenhed der indtræder først.
 Ved prøvning med Q10-prøvedukken gælder følgende:
 a)
 værdien i forhold til BA-planet er 550 mm, og
 b)
 værdien i forhold til DA-planet er 840 mm, og
 c)
 tilbageslagsfasen tages ikke i betragtning ved vurderingen af DA-planet.
 d)
 Hvis prøvedukken kommer i berøring med en stiv del af prøvebænken i tilbageslagsfasen, skal kriteriet om acceleration af hovedet under denne kontakt ikke tages i betragtning.
 6.6.4.4.1.1.1.
 Såfremt en prøvning gennemføres i overensstemmelse med punkt 6.6.4.1.6.2 eller 6.6.4.1.8.2 ovenfor, anvendes en tolerance på + 10 % på værdien for hovedudslagsafstanden mellem Cr-punktet og planet AB.
 Dimensioner i mm
 6.6.4.4.1.2.
 Bagudvendende forbedrede barnefastholdelsesanordninger og lifte:
 6.6.4.4.1.2.1.
 Hovedudslag: Ingen del af prøvedukkens hoved må overskride plan FD, FG og DE som vist i figur 5 nedenfor. Dette skal vurderes i indtil 300 ms, eller indtil prøvedukken er fuldstændig i ro, afhængigt af hvilken begivenhed der indtræder først.
 Undtagen ved prøvning med Q6- eller Q3-prøvedukker, hvor værdien i forhold til FD-planet er 840 mm.
 I tilfælde, hvor en sådan forbedret barnefastholdelsesanordning er i berøring med stangen, som har en diameter på 100 mm, og alle kriterier for læsionsvurdering og forskydning af prøvedukkens hoved er opfyldt, skal der udføres endnu en dynamisk prøvning (frontalsammenstød) med den tungeste prøvedukke beregnet til den pågældende størrelse barnefastholdelsesanordning uden stangen med diameteren 100 mm. Ved denne prøvning skal alle krav bortset fra kravet om fremadgående forskydning være opfyldt.
 Hvis der udføres en prøvning med punkt 6.6.4.1.6.1.1, 6.6.4.1.6.1.2 eller 6.6.4.1.8.2 ovenfor, tages kun det andet prøvningsresultat uden stangen med en diameter på 100 mm i betragtning.
 6.6.4.4.2.
 Når forbedrede barnefastholdelsesanordninger i de køretøjsspecifikke kategorier prøves i et komplet køretøj eller et køretøjskarrosseri, anvendes belastningsindekset for hovedet (HPC) og den resulterende acceleration af hovedet 3 ms som vurderingskriterier. Hvis der ikke er berøring med hovedet, er disse kriterier opfyldt uden måling og skal blot registreres som »Ingen berøring med hovedet«. Efter prøvning med et komplet køretøj skal det være muligt at fjerne prøvedukken i fuldt samlet tilstand fra den forbedrede barnefastholdelsesanordning uden brug af mekanisk kraft, eller brug af værktøj på


text:
den forbedrede barnefastholdelsesanordning eller køretøjets konstruktion.
 6.6.4.4.3
 Ved de dynamiske prøver må ingen del af den forbedrede barnefastholdelsesanordning, der fastholder barnet i dets position, svigte. Dette omfatter lukkebeslag, spærreanordninger og sædejusteringssystemer, medmindre sådanne er defineret som en belastningsbegrænsende anordning. Enhver belastningsbegrænsende anordning skal være angivet i fabrikantens tekniske beskrivelser som defineret i punkt 3.2.1 i dette regulativ.
 6.6.4.5.
 Kriterier for prøvedukken i fremadvendende, sidevendende og bagudvendende forbedrede barnefastholdelsesanordninger i forbindelse med sidekollision.
 6.6.4.5.1.
 Vigtigste kriterium for læsionsvurdering — beskyttelse af hovedet
 Under belastningsfasen for sidekollision (op til 80 ms) skal sidebeskyttelsen altid være i niveau med tyngdepunktet for prøvedukkens hoved vinkelret på anslagsretningen på døren. Beskyttelsen af hovedet vil blive vurderet ud fra følgende kriterier:
 a)
 Hovedet har ingen berøring med dørpanelet
 b)
 Hovedet må ikke overskride et lodret plan, der angives af en rød linje øverst på døren (kamera oppefra). Dette lodrette plan angives med en linje på den ramte dør som defineret i bilag 6, tillæg 3, figur 1. Disse kriterier er kun til overvågningsformål for prøvning med en Q10-prøvedukke.
 6.6.4.5.2.
 Yderligere kriterier for læsionsvurdering ved sidekollision
 Tabel 5
 Kriterium
 Forkortelse
 Enhed
 Q0
 Q1
 Q1.5
 Q3
 Q6
 Q10
 Belastningsindeks for hovedet
 HPC (15)
 600
 600
 600
 800
 800
 Kun til overvågningsformål
 Resulterende acceleration af hovedet 3 ms
 Et hoved Kum 3 ms (*6)
 g
 75
 75
 75
 80
 80
 Trækkraft for øvre del af halsen
 Fz
 N
 Kun til overvågningsformål (*5)
 Bøjningsmoment for øvre del af halsen
 Mx
 Nm
 Kun til overvågningsformål (*5)
 6.6.5.
 Temperaturbestandighed
 6.6.5.1.
 Lukkebeslag, retraktorer, justeringsanordninger og låseanordninger, der er temperaturpåvirkelige, skal underkastes prøven i punkt 7.2.7 nedenfor. Dette krav gælder for alle komponenter, der findes på den forbedrede barnefastholdelsesanordning, uanset fastholdelsesanordning.
 6.6.5.2.
 Efter temperaturprøven som foreskrevet i punkt 7.2.7.1 må der hverken ses forandringer, som kan forhindre korrekt fastholdelse af barnet, eller tegn på betydelig korrosion, når delene undersøges med det blotte øje af en sagkyndig iagttager. Derefter foretages de dynamiske prøvninger.
 6.7.
 Forskrifter for fastholdelsesanordningens enkelte dele
 Dette punkt gælder for alle komponenter, der findes på den forbedrede barnefastholdelsesanordning, uanset fastholdelsesanordning.
 6.7.1.
 Lukkebeslag
 6.7.1.1.
 Lukkebeslaget skal være konstrueret, så ukorrekt betjening er udelukket. Dette betyder bl.a., at lukkebeslaget ikke må kunne være delvist låst; dets dele må ikke utilsigtet kunne forbyttes, når beslaget lukkes; lukkebeslaget må kun kunne låses, når alle dele er i indgreb. Når lukkebeslaget er i berøring med barnet, må det ikke være smallere end gjordens mindstebredde som fastlagt i punkt 6.7.4.1.1 nedenfor. Dette punkt finder ikke anvendelse på seler, der i forvejen er godkendt efter FN-regulativ nr. 16 eller en tilsvarende gældende standard. For fastholdelsesanordninger »til særlige behov« behøver kun lukkebeslaget på det primære fastholdelsesmiddel opfylde kravene i punkt 6.7.1.2 til og med 6.7.1.8.
 6.7.1.2.
 Lukkebeslaget skal forblive lukket uanset dets stilling, også når det ikke er belastet. Det skal være let at betjene og gribe fat i. Det skal kunne åbnes ved tryk på en knap eller tilsvarende anordning.
 Den overflade, som man skal trykke på, skal i faktisk oplåsestilling, og når den projiceres ind i et plan


text:
vinkelret på knappens indledende bevægelsesretning:
 a)
 for indkapslede anordninger have en overflade på mindst 4,5 cm2 med en bredde på mindst 15 mm
 b)
 for ikkeindkapslede anordninger have en overflade på mindst 2,5 cm2 med en bredde på mindst 10 mm. Bredden er det mindste af de to mål, der danner det foreskrevne areal, og skal måles vinkelret på udløserknappens bevægelsesretning.
 6.7.1.3.
 Lukkebeslagets udløsningsflade skal være farvet rød. Ingen anden del af lukkebeslaget må have denne farve.
 6.7.1.4.
 Man skal kunne frigøre barnet af fastholdelsesanordningen ved et simpelt indgreb på ét lukkebeslag. Der kan anvendes yderligere ét simpelt indgreb til at udløse en skuldergjordregulator, hvis en sådan forefindes. I sådanne tilfælde skal skuldergjordregulatoren kunne udløses før og efter udløsning af lukkebeslaget eller samtidigt hermed. Det godtages, at barnet tages ud sammen med anordninger som babyautostol, lift eller liftsele, hvis den forbedrede barnefastholdelsesanordning kan udløses ved hjælp af højst to lukkebeslag.
 6.7.1.4.1.
 Skuldergjordregulator
 Hvis der forefindes en skuldergjordregulator, skal den være konstrueret således, at ukorrekt betjening forhindres. Det må ikke være muligt at anvende den på en måde, som får skuldergjordene til at tvinde. Det skal være muligt at spænde anordningen med én enkelt handling. Den kraft, der er nødvendig for at spænde anordningen, må højst være 15 N.
 6.7.1.4.2.
 Skuldergjordregulatoren skal være let at betjene og gribe fat i. Det skal være muligt at åbne den ved en enkelt betjening, men det skal være vanskeligt for barnet i anordningen at manipulere åbnemekanismen. Den kraft, der er nødvendig for at åbne anordningen, må højst være 15 N.
 6.7.1.4.3.
 Skuldergjordregulatoren må ikke have en højde på over 60 mm.
 6.7.1.5.
 Ved oplukning af lukkebeslaget skal barnet kunne udtages uafhængigt af en eventuel »stol«, »stoleunderstøtning« eller et eventuelt »kollisionsværn«, og hvis anordningen er forsynet med skridtgjord, skal denne udløses ved betjening af samme lukkebeslag.
 6.7.1.6.
 Lukkebeslaget skal kunne opfylde kravene for temperaturafhængighed i funktionsprøven i punkt 7.2.7 nedenfor og gentagen betjening og skal, inden den dynamiske prøve i punkt 7.1.3 nedenfor, gennemgå en prøve bestående af 5 000 ± 5 åbne- og lukkecyklusser under normale anvendelsesbetingelser.
 6.7.1.7.
 Lukkebeslaget underkastes følgende åbningsprøvninger:
 6.7.1.7.1.
 Prøvning under belastning
 6.7.1.7.1.1.
 Til denne prøvning anvendes en forbedret barnefastholdelsesanordning, der i forvejen har været underkastet den dynamiske prøvning i punkt 7.1.3 nedenfor.
 6.7.1.7.1.2.
 Den til åbning af lukkebeslaget nødvendige kraft under prøvningen i punkt 7.2.1.1 nedenfor må højst være 80 N.
 6.7.1.7.2.
 Prøvning uden belastning
 6.7.1.7.2.1.
 Til denne prøvning anvendes et lukkebeslag, der ikke tidligere har været udsat for belastning. Den nødvendige kraft til åbning af lukkebeslaget, når dette er ubelastet, skal være mellem 40 og 80 N i prøven i punkt 7.2.1.2 nedenfor.
 6.7.1.8.
 Styrke
 6.7.1.8.1.
 Under prøvningen i punkt 7.2.1.3.2 nedenfor må ingen del af lukkebeslaget eller de tilstødende gjorde eller justeringsanordninger svigte eller løsne sig.
 6.7.1.8.2.
 Afhængigt af hvilken massegrænse, fabrikanten har oplyst, skal et lukkebeslag kunne modstå:
 6.7.1.8.2.1.
 4 kN, hvis massegrænsen er mindre end eller lig med 13 kg
 6.7.1.8.2.2.
 10 kN, hvis massegrænsen er større end 13 kg
 6.7.1.8.3.
 Den typegodkendende myndighed kan


text:
dispensere fra kravet om prøvning af lukkebeslagets styrke, hvis de foreliggende oplysninger gør denne prøvning overflødig.
 6.7.2.
 Justeringsanordning
 6.7.2.1.
 Justeringsområdet skal være tilstrækkeligt til at give mulighed for korrekt justering af den forbedrede barnefastholdelsesanordning i hele det størrelsesområde, som anordningen er beregnet til, og til at muliggøre tilfredsstillende montering i alle i-Size-kompatible køretøjer.
 6.7.2.2.
 Alle justeringsanordninger skal være af typen med »kvikjustering«.
 6.7.2.3.
 Anordninger af typen med »kvikjustering« skal være lette at nå, når den forbedrede barnefastholdelsesanordning er korrekt monteret, og barnet eller prøvedukken er på plads.
 6.7.2.4.
 Anordninger af typen med »hurtigjustering« skal let kunne justeres efter barnets fysik. Specielt må den nødvendige betjeningskraft for en manuel justeringsanordning ikke overstige 50 N ved prøvning efter punkt 7.2.2.1 nedenfor.
 6.7.2.5.
 To prøver af justeringsanordningerne til den forbedrede barnefastholdelsesanordning gennemgår funktionsprøvning for temperaturafhængighed efter kravene i punkt 7.2.7.1 og punkt 7.2.3 nedenfor.
 6.7.2.5.1.
 Glidning af gjorden må ikke overstige 25 mm for én justeringsanordning eller 40 mm for alle justeringsanordninger.
 6.7.2.6.
 Der må ikke forekomme brud eller løsning af anordningen, når den prøves som foreskrevet i punkt 7.2.2.1 nedenfor.
 6.7.2.7.
 Justeringsanordninger, der er monteret direkte på barnefastholdelsesanordningen, skal kunne modstå gentagen brug og skal, inden den dynamiske prøve i punkt 7.1.3, gennemgå en prøvning bestående af 5 000 ± 5 åbne- og lukkecyklusser som angivet i punkt 7.2.6.1.
 Justeringsanordninger, der er monteret på gjorden, skal kunne modstå gentagen brug og skal, inden den dynamiske prøve i punkt 7.1.3, gennemgå en prøvning bestående af 5 000 ± 5 åbne- og lukkecyklusser, der anvender principperne for prøvning, som angivet i punkt 7.2.3. Denne prøvning fastlægges af den tekniske tjeneste i samråd med fabrikanten.
 6.7.3.
 Retraktorer
 6.7.3.1.
 Automatiske retraktorer
 6.7.3.1.1.
 Gjorden med automatisk retraktor må ikke bevæge sig mere end 30 mm mellem retraktorens låsestillinger. Bevæger bæreren sig bagud, skal gjorden enten forblive i sin udgangsstilling eller automatisk vende tilbage til denne stilling, når bæreren på ny bevæger sig fremad.
 6.7.3.1.2.
 Er retraktoren en del af en hoftesele, skal tilbagetrækningskraften være mindst 7 N, målt i henhold til punkt 7.2.4.1 nedenfor på den frie længde mellem prøvedukken og retraktoren. Hører retraktoren til brystgjorden, skal tilbagetrækningskraften på gjorden være mindst 2 N og højst 7 N målt på tilsvarende måde. Såfremt gjorden går igennem en bøjle eller en rulle, skal tilbagetrækningskraften måles på den frie længde mellem prøvedukken og bøjlen eller trissen. Har anordningen en manuel eller automatisk mekanisme, som forhindrer gjorden i at blive trukket helt tilbage, skal denne mekanisme være sat ud af funktion ved udførelse af målingerne.
 6.7.3.1.3.
 Man trækker gentagne gange gjorden ud af retraktoren og lader den rulle sig ind under de i punkt 7.2.4.2 nedenfor foreskrevne betingelser. indtil der er gennemført 5 000 cyklusser. Retraktoren gennemgår derefter prøven for temperaturafhængig funktion efter kravene i punkt 7.2.7.1, korrosionsprøven i punkt 7.1.1 nedenfor og støvbestandighedsprøven i punkt 7.2.4.5 nedenfor. Den skal derefter på tilfredsstillende vis fuldføre yderligere 5 000 cyklusser med udtrækning og tilbagetrækning. Efter ovennævnte prøver skal retraktoren fortsat fungere korrekt og opfylde kravene i punkt 6.7.3.1.1 og 6.7.3.1.2 ovenfor.


text:
6.7.3.2.
 Inerti-retraktorer
 6.7.3.2.1.
 En inerti-retraktor skal ved prøvning efter forskrifterne i punkt 7.2.4.3 opfylde nedenstående krav:
 6.7.3.2.1.1.
 Retraktoren skal låse, når køretøjets deceleration når 0,45 g.
 6.7.3.2.1.2.
 Den må ikke låse ved en acceleration af gjorden på under 0,8 g, målt i gjordens udtrækningsretning.
 6.7.3.2.1.3.
 Den må ikke låse ved, at dens føler hælder 12° eller derunder i nogen retning i forhold til den af fabrikanten angivne monteringsretning.
 6.7.3.2.1.4.
 Den skal låse ved, at dens føler hælder mere end 27° i en vilkårlig retning i forhold til den af fabrikanten angivne monteringsretning.
 6.7.3.2.2.
 Når retraktorens afhænger af et ydre signal med hensyn til energitilførsel, skal konstruktionen sikre, at retraktoren låser automatisk ved svigt eller afbrydelse af signalet eller energikilden.
 6.7.3.2.3.
 Dobbeltvirkende inerti-retraktorer skal opfylde ovenstående krav. Desuden gælder, at hvis en af følsomhedsfaktorerne er knyttet til udtrækning af gjorden, skal gjorden låse ved en gjord-acceleration på 1,5 g, målt i gjordens udtrækningsretning.
 6.7.3.2.4.
 I de i punkt 6.7.3.2.1.1 og 6.7.3.2.3 ovenfor omhandlede prøvninger må højst 50 mm gjord kunne udrulles ud over den i punkt 7.2.4.3.1 nedenfor fastsatte længde, før retraktoren låser. I den i punkt 6.7.3.2.1.2 ovenfor omhandlede prøvning må låsning ikke finde sted i løbet af de 50 mm udtrækning af gjorden, der begynder ved den i punkt 7.2.4.3.1 nedenfor fastsatte udtrækningslængde.
 6.7.3.2.5.
 Er retraktoren en del af en hoftesele, skal tilbagetrækningskraften være mindst 7 N, målt i henhold til punkt 7.2.4.1 nedenfor på den frie længde mellem prøvedukken og retraktoren. Hører retraktoren til brystgjorden, skal tilbagetrækningskraften på gjorden være mindst 2 N og højst 7 N målt på tilsvarende måde. Såfremt gjorden går igennem en bøjle eller en rulle, skal tilbagetrækningskraften måles på den frie længde mellem prøvedukken og bøjlen eller trissen. Har anordningen en manuel eller automatisk mekanisme, som forhindrer gjorden i at blive trukket helt tilbage, skal denne mekanisme være sat ud af funktion ved udførelse af målingerne.
 6.7.3.2.6.
 Gjorden trækkes gentagne gange ud af retraktoren og ruller sig ind under de i dette regulativs punkt 7.2.4.2 foreskrevne betingelser, indtil der er gennemført 40 000 cyklusser. Retraktoren gennemgår derefter prøve for temperaturafhængig funktion efter kravene i punkt 7.2.7, korrosionsprøven i punkt 7.1.1 og støvbestandighedsprøven i punkt 7.2.4.5.
 6.7.4.
 Gjorde
 6.7.4.1.
 Bredde
 6.7.4.1.1.
 Mindstebredden af de af barnefastholdelsesanordningens gjorde, der er i berøring med prøvedukken, er 25 mm. Disse mål skal tages under den i punkt 7.2.5.1 nedenfor foreskrevne prøve for gjordlængde, uden at maskinen standes og under en belastning svarende til 75 procent af gjordens brudbelastning.
 6.7.4.2.
 Styrke efter rumkonditionering
 6.7.4.2.1.
 På to gjordprøver, der er konditioneret som foreskrevet i punkt 7.2.5.2.1, bestemmes gjordens brudbelastning som foreskrevet i punkt 7.2.5.1.2 nedenfor.
 6.7.4.2.2.
 Forskellen mellem brudbelastningerne for de to prøver må ikke være over 10 % af den højeste målte brudbelastning.
 6.7.4.3.
 Styrke efter særlig konditionering
 6.7.4.3.1.
 På to gjorde, der er konditioneret som foreskrevet i en af bestemmelserne i punkt 7.2.5.2 nedenfor (undtagen punkt 7.2.5.2.1 nedenfor), skal gjordens brudbelastning være mindst 75 procent af gennemsnittet af de belastninger, der er bestemt i den i punkt


text:
7.2.5.1 nedenfor omhandlede prøvning.
 6.7.4.3.2.
 Endvidere skal brudstyrken være mindst 3,6 kN for seler i forbedrede i-Size barnefastholdelsesanordninger.
 6.7.4.3.3.
 Den typegodkendende myndighed kan dispensere fra kravet om en eller flere af disse prøvninger, hvis det anvendte materiales sammensætning eller allerede foreliggende oplysninger gør prøvningerne overflødige.
 6.7.4.3.4.
 Den i punkt 7.2.5.2.6 nedenfor fastlagte slidkonditionering af type 1 behøver kun udføres, når den i punkt 7.2.3 nedenfor fastlagte mikroglideprøve giver et resultat, der er over 50 procent af den i punkt 6.7.2.5.1 ovenfor foreskrevne grænseværdi.
 6.7.4.4.
 Det må ikke være muligt at trække hele gjorden gennem nogen justeringsanordninger, lukkebeslag eller forankringer.
 6.7.5.
 Specifikationer for Isofix-beslag
 6.7.5.1.
 Isofix-beslag og indgrebsindikatorer skal kunne modstå gentagen betjening, og skal, inden den dynamiske prøvning i dette regulativs punkt 7.1.3, gennemgå en prøvning bestående af 2 000 ± 5 åbne- og lukkecyklusser under normale anvendelsesbetingelser.
 6.7.5.2.
 Isofix-beslag skal have en låsemekanisme, som opfylder de krav, der er angivet i a) og b):
 a)
 udløsning af lukkemekanismen på det komplette sæde skal kræve to på hinanden følgende handlinger, hvor den første skal opretholdes, mens den anden udføres, eller
 b)
 åbningskraften på Isofix-beslaget skal være mindst 50 N ved prøvning efter forskrifterne i punkt 7.2.8 nedenfor.
 6.7.6.
 Låseanordning
 6.7.6.1.
 Låseanordningen skal være permanent fastgjort til den forbedrede barnefastholdelsesanordning.
 6.7.6.2.
 Låseanordningen må ikke nedsætte voksenselens holdbarhed og skal gennemgå prøvning for temperaturafhængig funktion efter kravene i punkt 7.2.7.1.
 6.7.6.3.
 Låseanordningen må ikke forhindre hurtig frigørelse af barnet.
 6.7.6.4.
 Anordning af klasse A
 Gjordens slip må ikke være over 25 mm efter den i punkt 7.2.9.1 nedenfor beskrevne prøvning.
 6.7.6.5.
 Anordning af klasse B
 Gjordens slip må ikke være over 25 mm efter den i punkt 7.2.9.2 nedenfor beskrevne prøvning.
 6.8.
 Klassificering
 6.8.1.
 Forbedrede barnefastholdelsesanordninger kan dække alle størrelser, forudsat kravene for hele størrelsesområdet er opfyldt.
 7. Prøvning
 7.1.
 Prøvning af den samlede forbedrede barnefastholdelsesanordning
 7.1.1.
 Korrosion
 7.1.1.1.
 Metalgenstande i den forbedrede barnefastholdelsesanordning anbringes i et prøvekammer som foreskrevet i bilag 4. For forbedrede barnefastholdelsesanordninger med retraktor trækkes gjorden ud i sin fulde længde minus 100 ± 3 mm. Bortset fra korte afbrydelser, der måtte være nødvendige, til f.eks. kontrol og supplering af saltopløsningen, fortsættes prøvningen uafbrudt i 50 ± 0,5 timer.
 7.1.1.2.
 Ved afslutning af eksponeringen afvaskes den forbedrede barnefastholdelsesanordnings metaldele forsigtigt eller dyppes i rent rindende vand med temperatur højst 38 °C for at fjerne eventuelle dannede saltbelægninger, hvorefter den tørrer ved rumtemperatur på 18 til 25 °C i 24 ± 1 timer, før den inspiceres i henhold til punkt 6.6.1.2 ovenfor.
 7.1.2.
 Væltning
 7.1.2.1.
 Prøvedukken skal være udstyret med en af de belastningsanordninger, som foreskrives i dette regulativs bilag 21. Attrappen anbringes i fastholdelsesanordningen, der er monteret i overensstemmelse med dette regulativ og fabrikantens vejledning, idet den standardslaphed, der foreskrives i punkt 7.1.3.5 nedenfor, finder anvendelse på alle anordninger.
 7.1.2.2.
 Fastholdelsesanordningen skal være fastgjort til prøvebænken eller køretøjets sæde. Hele den forbedrede barnefastholdelsesanordning drejes om en vandret akse beliggende i den forbedrede barnefastholdelsesanordnings langsgående midterplan gennem en vinkel på 540 ± 5 grader med en hastighed på 2-5


text:
grader pr. sekund og standses i denne stilling. Til brug ved denne prøve kan anordninger, der er bestemt til anvendelse i nærmere bestemte personbiler, fastgøres til det i bilag 6 beskrevne prøvebænk.
 7.1.2.3.
 I denne omvendte stilling påføres en masse svarende til 4 gange prøvedukkens (med en tolerance på - 0/+ 5 % i forhold til dukkens nominelle masse i bilag 8) i nedadgående retning i et plan vinkelret på rotationsaksen, samtidigt med at prøvedukken anvender den i bilag 21 beskrevne belastningsanordning. Belastningen påføres gradvist og kontrolleret med en hastighed, der ikke overstiger tyngdeaccelerationen eller 400 mm/min. Den foreskrevne maksimale belastning fastholdes i 30 - 0/+ 5 sekunder.
 7.1.2.4.
 Belastningen fjernes med en hastighed på højst 400 mm/min, og restforskydningen måles.
 7.1.2.5.
 Hele sædet drejes 180°, så det er tilbage i udgangspositionen.
 7.1.2.6.
 Denne prøvningscyklus gentages med drejning i den modsatte retning. Idet drejningsaksen ligger i det vandrette plan og danner en vinkel på 90° med aksen i de to foregående prøver, gentages proceduren i begge drejningsretninger.
 7.1.2.7.
 Prøvningerne gennemføres med både den mindste og den største pågældende prøvedukke for det størrelsesområde, som fastholdelsesanordningen er beregnet til. Under den komplette cyklus må der ikke foretages justering af prøvedukken eller den forbedrede barnefastholdelsesanordning.
 7.1.3.
 Dynamisk prøvning for frontalsammenstød, sidekollision og påkørsel bagfra:
 a)
 Frontalsammenstødsprøvninger udføres på alle forbedrede barnefastholdelsesanordninger inden for dette regulativs anvendelsesområde.
 b)
 Prøvninger med påkørsel bagfra foretages på alle bagudvendende og sidevendende forbedrede barnefastholdelsesanordninger inden for dette regulativs anvendelsesområde.
 c)
 Sidekollisionsprøvninger udføres på alle forbedrede barnefastholdelsesanordninger inden for dette regulativs anvendelsesområde, bortset fra indbyggede anordninger og selepuder.
 d)
 Den forbedrede barnefastholdelsesanordning prøves i den mest oprette position. Hvis denne oprette position rager ud over sædefiksturet, skal denne position stadig vælges. Med breddepositioner uden for sædefiksturet skal der dog ved sidekollisionsprøvningen vælges en breddeposition for sidestøddæmpere, som stadig passer ind i køretøjets sædefikstur.
 e)
 De(n) sideværts dynamiske prøvning(er) vil blive udført i dette/disse system(er).
 f)
 For frontalsammenstød og påkørsel bagfra udføres prøvningerne med den forbedrede barnefastholdelsesanordning justeret til størrelsen af de(n) prøvedukke(r), der er valgt til at dække hele størrelsesområdet, på barnesiddepladsen, og de repræsenterer det værst tænkelige tilfælde for denne prøvedukke og anslagsretningen.
 g)
 En antitilbageslagsanordning, der virker på køretøjets ryglæn, skal forblive inden for sædefiksturet i én position, men kan rage ud over sædefiksturet i sin justerede position i henhold til brugervejledningen.
 7.1.3.1.
 Prøvninger med prøvevogn og prøvebænk
 7.1.3.1.1.
 Prøvning ved frontalsammenstød
 7.1.3.1.1.1.
 Prøvevognen og den prøvebænk, der bruges i den dynamiske prøvning, skal opfylde kravene i bilag 6 til dette regulativ.
 7.1.3.1.1.2.
 Prøvevognen skal forblive vandret under deceleration eller acceleration.
 7.1.3.1.1.3.
 Prøvebænken drejes 180° ved prøvning efter kravene for påkørsel bagfra.
 7.1.3.1.1.4.
 Ved prøvning af en bagudvendende forbedret barnefastholdelsesanordning bestemt til brug på forsædet skal køretøjets instrumentbræt være repræsenteret af en stiv stang, der fastgøres til prøvevognen på en sådan måde, at al energioptagelse finder sted i den forbedrede barnefastholdelsesanordning.
 7.1.3.1.1.5.
 Decelerations- eller accelerationsanordninger
 Ansøgeren skal vælge mellem en af følgende to anordninger:
 7.1.3.1.1.5.1.
 Prøvevognens deceleration opnås ved hjælp af det i bilag 6 til dette


text:
regulativ beskrevne apparat eller med enhver anden anordning, der giver tilsvarende resultater. Apparatets præstationer skal svare til forskrifterne i punkt 7.1.3.4 og nedenfor beskrevne forskrifter:
 For så vidt angår frontalsammenstød, skal prøvevognen fremdrives således, at dens hastighed ved prøvningens begyndelse er 50 + 0/- 2 km/h, og dens accelerationskurve befinder sig inden for det skraverede område i grafen i bilag 7, tillæg 1.
 For påkørsel bagfra skal prøvevognen fremdrives således, at dens hastighed ved prøvningens begyndelse er 30 + 2/- 0 km/h, og dens accelerationskurve befinder sig inden for det skraverede område i grafen i bilag 7, tillæg 2.
 Prøvninger udført ved en højere hastighed og/eller en acceleration, der overstiger det skraverede områdes øvre grænse, anses for tilfredsstillende, hvis barnefastholdelsesanordningen opfylder ydelseskravene til prøvningen.
 Prøvninger udført ved en lavere acceleration anses kun for tilfredsstillende, hvis accelerationskurven krydser det skraverede områdes nederste grænse i en samlet periode på op til 3 ms.
 Til opfyldelsen af ovennævnte krav skal den tekniske tjeneste benytte en prøvevogn med en masse (udstyret med sæde), jf. punkt 1 i bilag 6, på over 380 kg.
 7.1.3.1.1.5.2.
 Anordning til accelerationsprøvning
 Dynamiske prøvningsbetingelser:
 For så vidt angår frontalsammenstød skal prøvevognen fremdrives således, at dens samlede hastighedsændring ΔV under prøvningen er 52 + 0 – 2 km/h, og dens accelerationskurve befinder sig inden for det skraverede område i grafen i bilag 7, tillæg 1, og hele tiden ligger over det segment, der afgrænses af koordinaterne (5 g, 10 ms) og (9 g, 20 ms). Anslagets starttidspunkt (T0) defineres i henhold til ISO 17 373 for et accelerationsniveau på 0,5 g.
 For så vidt angår påkørsel bagfra skal prøvevognen fremdrives således, at dens samlede hastighedsændring ΔV under prøvningen er 32 + 2 – 0 km/h, og dens accelerationskurve befinder sig inden for det skraverede område i grafen i bilag 7, tillæg 2, og hele tiden ligger over det segment, der afgrænses af koordinaterne (5 g, 5 ms) og (10 g, 10 ms). Anslagets starttidspunkt (T0) defineres i henhold til ISO 17 373 for et accelerationsniveau på 0,5 g.
 Uanset opfyldelsen af ovenstående forskrifter anvender den tekniske tjeneste en prøvevogn (med dens prøvebænk), som specificeret i punkt 1 i bilag 6, med en masse på over 380 kg.
 Hvis ovennævnte prøvninger imidlertid blev udført ved en højere hastighed, og/eller hvis accelerationskurven har overskredet det skraverede område, og den forbedrede barnefastholdelsesanordning opfylder kravene, anses prøvningen dog for tilfredsstillende.
 7.1.3.1.1.6.
 Der foretages målinger af følgende:
 7.1.3.1.1.6.1.
 prøvevognens hastighed umiddelbart før anslag (kun for decelerationsslæder, nødvendig til beregning af standselængde)
 7.1.3.1.1.6.2.
 standselængde (kun for decelerationsslæder), som kan beregnes ved dobbelt integrering af den registrerede slædedeceleration
 7.1.3.1.1.6.3.
 forskydningen af prøvedukkens hoved i lodret og vandret prøveretning med alle Q-prøvedukker, som er nødvendige for den givne i-Size-betegnelse, som minimum for de første 300 ms
 7.1.3.1.1.6.4.
 de parametre, der er nødvendige for at foretage læsionsvurdering efter de kriterier, som er nævnt i punkt 6.6.4.3.1 ovenfor, som minimum for de første 300 ms
 7.1.3.1.1.6.5.
 prøvevognens acceleration eller deceleration som minimum for de første 300 ms.
 7.1.3.1.1.7.
 Efter sammenstødet


text:
underkastes den forbedrede barnefastholdelsesanordning en visuel undersøgelse, uden at lukkebeslaget åbnes, for at fastslå, om der er indtrådt svigt eller brud.
 7.1.3.1.2.
 Påkørsel bagfra
 7.1.3.1.2.1.
 Prøvebænken drejes 180° ved prøvning efter kravene for påkørsel bagfra.
 7.1.3.1.2.2.
 Ved prøvning af en bagudvendende barnefastholdelsesanordning bestemt til brug på forsædet skal køretøjets instrumentbræt være repræsenteret af en stiv stang, der fastgøres til prøvevognen på en sådan måde, at al energioptagelse finder sted i barnefastholdelsesanordningen.
 7.1.3.1.2.3.
 Decelerationen skal opfylde forskrifterne i bilag 7, tillæg 2.
 Accelerationen skal opfylde forskrifterne i bilag 7, tillæg 2.
 7.1.3.1.2.4.
 Der skal foretages målinger svarende til målingerne i punkt 7.1.3.1.1.4 til 7.1.3.1.1.5 ovenfor.
 7.1.3.1.3.
 Sidekollision
 7.1.3.1.3.1.
 Prøvebænken drejes 90° ved prøvning efter kravene for sidekollision.
 7.1.3.1.3.2
 De nedre Isofix-forankringer bør kunne bevæges i Y-retningen for at undgå beskadigelse af prøvningsudstyrets beslag. Isofix-forankringerne skal være fastgjort til et glidende system, der muliggør en bevægelse på 200 mm – 0 mm + 50 mm. Når der måles med et dynamometer med en hastighed på 600-1 200 mm/min anbragt i et plan parallelt med den glidende overflade og rettet ind efter den glidende overflades midterakse, må den kraft, der kræves for at bevæge det glidende system (begge forankringer sammen) i hele dets interval, ikke overstige 100 N. Denne efterprøvning foretages for hver 50. test eller hver 6. måned, alt efter hvad der først indtræffer.
 7.1.3.1.3.3.
 Belastningen af den forbedrede barnefastholdelsesanordning ved sidekollision skal genereres af dørpanelet som defineret i bilag 6, tillæg 3. Panelets overflade skal være polstret som angivet i bilag 6, tillæg 3.
 7.1.3.1.3.4.
 Prøveopstillingen skal frembringe en relativ hastighed mellem dørpanelet og prøvebænken i overensstemmelse med bilag 7, tillæg 3. Dørpanelets maksimale indtrængningsdybde er defineret i bilag 6, tillæg 3. Den relative hastighed mellem dørpanelet og prøvebænken må ikke påvirkes af kontakten med den forbedrede barnefastholdelsesanordning og skal forblive inden for det i bilag 7, tillæg 3, definerede område. I en prøve, hvor døren er stationær på tidspunktet t0, fastgøres døren, og prøvedukkens hastighed ved jorden på tidspunktet t0 skal være mellem 6,375 m/s og 7,25 m/s. I en prøve, hvor døren bevæger sig ved t0, skal dørens hastighed ved jorden forblive inden for det område, der er defineret i bilag 7, tillæg 3, som minimum indtil indtrængningen når det maksimale punkt, og prøvedukken skal være stationær ved t0.
 7.1.3.1.3.5.
 På tidspunktet t0 som defineret bilag 7, tillæg 3, skal prøvedukken være i sin udgangsstilling som defineret i punkt 7.1.3.5.2.1 nedenfor.
 7.1.3.2.
 Prøvninger på prøvevogn og karrosseri
 7.1.3.2.1.
 Prøvning ved frontalsammenstød
 7.1.3.2.1.1.
 Metoden, der anvendes til fastholdelse af køretøjet under prøvning, må ikke styrke forankringspunkterne af sæder eller voksenseler eller af eventuelle supplerende forankringspunkter, der er nødvendige til at fastgøre barnefastholdelsesanordningen, eller nedsætte den normale deformation af konstruktionen. Ingen del af køretøjets må medtages under forsøget, hvis det ved at begrænse prøvedukkens bevægelse kan tænkes at formindske den belastning, der påføres fastholdelsesanordningen. De manglende dele kan erstattes af dele af en tilsvarende modstandsdygtighed på betingelse af, at disse ikke hindrer prøvedukkens bevægelse.
 7.1.3.2.1.2.
 Et befæstigelsesbeslag anses for tilfredsstillende, såfremt


text:
det ikke har nogen indvirkning på en overflade, der dækker hele opbygningens bredde, og såfremt køretøjet eller opbygningen blokeres eller standses fortil i en afstand på mindst 500 mm fra fastholdelsesanordningens forankringspunkt. Bagtil skal opbygningen fæstnes tilstrækkeligt langt fra forankringspunkterne til, at alle krav i punkt 7.1.3.2.1.1 ovenfor er opfyldt.
 7.1.3.2.1.3.
 Køretøjets sæde og den forbedrede barnefastholdelsesanordning skal være anbragt i en position, som af den tekniske tjeneste, der udfører godkendelsesprøvningen, vælges som den mest ugunstige med henblik på styrken, som er forenelig med anbringelsen af prøvedukken i køretøjet. Placeringen af køretøjssædets ryglæn og af den forbedrede barnefastholdelsesanordning angives i rapporten. Hvis køretøjsryglænet har justerbar hældning, skal det være låst som foreskrevet af fabrikanten, eller i mangel af sådan forskrift, i en faktisk ryglænsvinkel så tæt som muligt på 25°.
 7.1.3.2.1.4.
 Medmindre andet kræves i monterings- og brugsvejledningen, skal forsædet være i den længst fremadrykkede normalt anvendte stilling for barnefastholdelsesanordninger bestemt til brug på forsædet, og den bageste normalt anvendte stilling for barnefastholdelsesanordninger bestemt til brug på bagsædet.
 7.1.3.2.1.5.
 Decelerationen skal opfylde forskrifterne i punkt 7.1.3.4 nedenfor. Som prøvesæde skal anvendes det, der faktisk hører til det pågældende køretøj.
 7.1.3.2.1.6.
 Der foretages målinger af følgende:
 7.1.3.2.1.6.1.
 prøvevognens hastighed umiddelbart før anslag (kun for decelerationsslæder, nødvendig til beregning af standselængde)
 7.1.3.2.1.6.2.
 standselængde (kun for decelerationsslæder), som kan beregnes ved dobbelt integrering af den registrerede slædedeceleration
 7.1.3.2.1.6.3.
 eventuel berøring af prøvedukkens hoved med indersiden af karrosseriet
 7.1.3.2.1.6.4.
 de parametre, der er nødvendige for at foretage læsionsvurdering efter de kriterier, som er nævnt i punkt 6.6.4.3.1 ovenfor, som minimum for de første 300 ms
 7.1.3.2.1.6.5.
 prøvevognen og karrosseriets acceleration eller deceleration for mindst de første 300 ms.
 7.1.3.2.1.7.
 Efter sammenstødet underkastes barnefastholdelsesanordningen en visuel undersøgelse, uden at lukkebeslaget åbnes, for at fastslå, om der er indtrådt svigt.
 7.1.3.2.2.
 Prøvning ved påkørsel bagfra
 7.1.3.2.2.1.
 Ved prøvning med påkørsel bagfra drejes køretøjets karrosseri 180° på prøvevognen.
 7.1.3.2.2.2.
 Der gælder de samme krav som for frontalsammenstød (punkt 7.1.3.2.1.1 til 7.1.3.2.1.5 ovenfor).
 7.1.3.3.
 Prøvning med komplet køretøj
 7.1.3.3.1.
 Decelerationen skal opfylde forskrifterne i punkt 7.1.3.4 nedenfor.
 7.1.3.3.2.
 Ved frontalsammenstødsprøvning anvendes fremgangsmåden i bilag 9 til dette regulativ.
 7.1.3.3.3.
 Ved prøvning med påkørsel bagfra anvendes fremgangsmåden i bilag 10 til dette regulativ.
 7.1.3.3.4.
 Der foretages målinger af følgende:
 7.1.3.3.4.1.
 køretøjets/slaglegemets hastighed umiddelbart før anslag (kun for decelerationsslæder, nødvendig til beregning af standselængde)
 7.1.3.3.4.2.
 eventuel berøring af prøvedukkens hoved med indersiden af køretøjet
 7.1.3.3.4.3.
 de parametre, der er nødvendige for at foretage belastningsvurdering efter de kriterier, som er nævnt i punkt 6.6.4.3.1 ovenfor, som minimum for de første 300 ms.
 7.1.3.3.5.
 Hvis forsædernes hældning kan indstilles, låses de i overensstemmelse med fabrikantens anvisninger; i mangel af sådanne anvisninger låses de, så ryglænets hældning er så tæt som muligt på 25°.
 7.1.3.3.6.
 Efter sammenstødet foretages en visuel undersøgelse af barnefastholdelsesanordningen, uden at lukkebeslaget åbnes, for at fastslå, om der er indtrådt svigt eller brud.
 7.1.3.4.
 Betingelserne ved den dynamiske prøvning er sammenfattet i tabel 6:
 Tabel 6
 Frontalsammenstød
 Påkørsel bagfra
 Sidekollision
 Prøvning
 Fastholdelsesanordning
 Hastighed km/h
 Testimpuls nr.
 Standselængde under prøvning


text:
(mm)
 Hastighed km/h
 Testimpuls nr.
 Standselængde under prøvning (mm)
 Relativ dør/bænk-hastighed
 Standselængde under prøvning (mm) Maksimal indtrængen
 Prøvevogn med prøvebænk
 Fremadvendende
 50 + 0
 -2
 1
 650 ± 50
 I.r.
 I.r.
 I.r.
 3
 250 ± 50
 Bagudvendende
 50 + 0
 -2
 1
 650 ± 50
 30 + 2
 -0
 2
 275 ± 25
 3
 250 ± 50
 Sidevendende
 50 + 0
 -2
 1
 650 ± 50
 30 + 2
 -0
 2
 275 ± 25
 3
 250± 50
 Forklaring:
 Testimpuls nr. 1 — Som foreskrevet i bilag 7/tillæg 1 — frontalsammenstød.
 Testimpuls nr. 2 — Som foreskrevet i bilag 7/tillæg 2 — påkørsel bagfra.
 Testhastighedsområdets kurve nr. 3 — Som foreskrevet i bilag 7/tillæg 3 — sidekollision
 TBD: Endnu ikke fastlagt
 I.r.: ikke relevant
 7.1.3.5.
 Prøvedukker til dynamisk prøvning
 7.1.3.5.1.
 Den forbedrede barnefastholdelsesanordning prøves med de prøvedukker, der foreskrives i bilag 8 til dette regulativ.
 7.1.3.5.2.
 Montering til prøvning for frontalsammenstød, sidekollision og påkørsel bagfra.
 7.1.3.5.2.1.
 Montering af integrerede universelle forbedrede Isofix-barnefastholdelsesanordninger (i-Size) eller integrerede køretøjsspecifikke forbedrede Isofix-barnefastholdelsesanordninger på prøvebænken.
 Den ubenyttede forbedrede Isofix-barnefastholdelsesanordning fastgøres til Isofix-forankringssystemet.
 Ved fastgørelsen af Isofix-beslagene til de nedre Isofix-forankringer tillades det at trække den ubenyttede forbedrede barnefastholdelsesanordning hen imod disse forankringer.
 Der påføres en yderligere kraft på 135 ± 15 N i et plan parallelt med overfladen af prøvebænkens sædehynde. Kraften skal påføres langs den forbedrede barnefastholdelsesanordnings midterlinje og i en højde højst 100 mm over sædehynden.
 En eventuel topstrop justeres til en spænding på 50 ± 5 N. Alternativt justeres et eventuelt støtteben efter anvisninger fra fabrikanten af den forbedrede barnefastholdelsesanordning.
 Den forbedrede barnefastholdelsesanordnings midterlinje skal være rettet ind efter prøvebænkens midterlinje.
 Prøvedukken anbringes i den forbedrede barnefastholdelsesanordning adskilt fra ryglænet af et fleksibel afstandsstykke. Afstandsstykket skal være 2,5 cm tyk og 6 cm bredt. Det skal have en længde svarende til skulderhøjde minus lårhøjde både i siddende stilling og passende til den størrelse prøvedukke, der prøves. Den deraf følgende højde af afstandsstykket er angivet i nedenstående tabel for de forskellige størrelser prøvedukker. Brættet skal følge stolens krumning så tæt som muligt og dets nederste ende skal være i højde med prøvedukkens hofteled.
 Tabel 7
 Q0
 Q1
 Q1.5
 Q3
 Q6
 Q10
 (designmål)
 Dimensioner i mm
 Højde af afstandsstykket til placering af prøvedukken
 173 ± 2
 229 ± 2
 237 ± 2
 250 ± 2
 270 ± 2
 359 ± 2
 Den forbedrede barnefastholdelsesanordnings sele indstilles efter fabrikantens vejledning, men med en spænding, der er 250 ± 25 N over justeringskraften, og med en afbøjning af gjorden ved justeringsanordningen på 45 ± 5°, eller, alternativt, den af fabrikanten foreskrevne vinkel.
 Afstandsstykket fjernes herefter, og prøvedukken skubbes mod ryglænet. Slækket fordeles jævnt over hele selen.
 Det langsgående plan gennem prøvedukkens midterlinje skal være midt mellem den forbedrede barnefastholdelsesanordnings to underste seleforankringer, dog skal der også tages hensyn til punkt 7.1.3.2.1.3 ovenfor.
 7.1.3.5.2.2.
 Montering af en forbedret barnefastholdelsesanordning uden integreret sele på prøvebænken.
 Den ubenyttede ikkeintegrerede forbedrede barnefastholdelsesanordning anbringes på prøvebænken.
 Hvis de er til stede og afprøvet, tillades det ved fastgørelsen af Isofix-beslagene til de nedre


text:
Isofix-forankringer at trække den ubenyttede forbedrede barnefastholdelsesanordning hen imod disse forankringer. Der påføres en yderligere kraft på 135 ± 15 N i et plan parallelt med overfladen af prøvebænkens sædehynde. Kraften skal påføres langs den forbedrede barnefastholdelsesanordnings midterlinje og i en højde højst 100 mm over prøvebænkens sædehynde.
 Prøvedukken anbringes i den forbedrede barnefastholdelsesanordning.
 Belastningscelle 1 monteres på yderpositionen som vist i figur 6. Den forbedrede barnefastholdelsesanordning monteres i korrekt position. Hvis den forbedrede barnefastholdelsesanordning har en låseanordning og virker på diagonalselen, anbringes belastningscelle 2 et passende sted bag den forbedrede barnefastholdelsesanordning mellem spærreanordningen og lukkebeslaget som vist ovenfor. Er der ingen låseanordning, eller er låseanordningen monteret på lukkebeslaget, anbringes lukkebeslaget i en passende position mellem vendebeslaget på stolpen og den forbedrede barnefastholdelsesanordning.
 Juster hoftedelen af referenceselen til en spænding på 50 N ± 5 N ved belastningscelle 1. Sæt et kridtmærke på det sted af gjorden, hvor denne passerer gennem det simulerede lukkebeslag.
 Mens selen fastholdes i denne position, indstilles diagonalen til en spænding på 50 N ± 5 N ved belastningscelle 2 ved enten at låse gjorden ved den forbedrede barnefastholdelsesanordnings gjordlås eller ved at trække i selen mellem selens fastspændingsanordning og standardretraktoren. Hvis spændingen i belastningscelle 2 opnås ved at trække selen mellem fastspændingsanordningen og retraktoren, skal fastspændingsanordningen nu låses.
 Træk al gjord ud af retraktorens rulle, og rul den overskydende gjord tilbage med en spænding af selen på 4 ± 3 N mellem retraktoren og vendebeslaget på stolpen. Rullen skal være låst inden den dynamiske prøve. Udfør den dynamiske sammenstødsprøve.
 7.1.3.5.2.3.
 Montering af en forbedret barnefastholdelsesanordning med integreret sele (»universalsele«) eller et køretøjsspecifikt sæde med sele på prøvebænken.
 Den ubenyttede forbedrede barnefastholdelsesanordning med sele anbringes på prøvebænken.
 Belastningscelle 1 monteres på yderpositionen som vist i figur 1. Den forbedrede barnefastholdelsesanordning monteres i korrekt position. Hvis den forbedrede barnefastholdelsesanordning har en låseanordning og virker på diagonalselen, anbringes belastningscelle 2 et passende sted bag den forbedrede barnefastholdelsesanordning mellem spærreanordningen og lukkebeslaget som vist ovenfor. Er der ingen låseanordning, eller er låseanordningen monteret på lukkebeslaget, anbringes lukkebeslaget i en passende position mellem vendebeslaget på stolpen og den forbedrede barnefastholdelsesanordning.
 Juster hoftedelen af referenceselen til en spænding på 50 N ± 5 N ved belastningscelle 1. Sæt et kridtmærke på det sted af gjorden, hvor denne passerer gennem det simulerede lukkebeslag.
 Mens selen fastholdes i denne position, indstilles diagonalen til en spænding på 50 N ± 5 N ved belastningscelle 2 ved enten at låse gjorden med den forbedrede barnefastholdelsesanordnings gjordlås eller ved at trække i selen mellem selens fastspændingsanordning og standardretraktoren. Hvis spændingen i belastningscelle 2 opnås ved at trække selen mellem fastspændingsanordningen og retraktoren, skal fastspændingsanordningen nu låses.
 Træk al gjord ud af retraktorens rulle, og rul den overskydende gjord tilbage med en spænding af selen på 4 ± 3 N mellem retraktoren og vendebeslaget på stolpen. Rullen skal være låst inden den dynamiske prøve.
 Prøvedukken anbringes i den forbedrede barnefastholdelsesanordning adskilt fra ryglænet af et fleksibel afstandsstykke. Afstandsstykket skal være 2,5 cm tyk og 6 cm bredt.


text:
Det skal have en længde svarende til skulderhøjde minus lårhøjde både i siddende stilling og passende til den størrelse prøvedukke, der prøves. Den deraf følgende højde af afstandsstykket er angivet i nedenstående tabel for de forskellige størrelser prøvedukker. Brættet skal følge sædets krumning så tæt som muligt og dets nederste ende skal være i højde med prøvedukkens hofteled.
 Tabel 7
 Q0
 Q1
 Q1.5
 Q3
 Q6
 Q10
 (designmål)
 Dimensioner i mm
 Højde af afstandsstykket til placering af prøvedukken
 173 ± 2
 229± 2
 237 ± 2
 250 ± 2
 270 ± 2
 359 ± 2
 Den forbedrede barnefastholdelsesanordnings sele justeres efter fabrikantens vejledning, men med en spænding, der er 250 ± 25 N over den kraft, der er nødvendig for at overvinde friktionen mellem gjorden og justeringsanordningen, og med en afbøjning af gjorden ved justeringsanordningen på 45 ± 5°, eller, alternativt, den af fabrikanten foreskrevne vinkel.
 Afstandsstykket fjernes herefter, og prøvedukken skubbes mod ryglænet. Slækket fordeles jævnt over hele selen.
 Hvis der er tale om en babyautostol, skal prøvedukken fastholdes i den forbedrede barnefastholdelsesanordning, inden den monteres på prøvebænken. Alle andre krav i punktet skal være opfyldt som beskrevet ovenfor.
 7.1.3.5.2.4.
 Efter montering
 Efter montering justeres prøvedukkens placering på følgende måde:
 Prøvedukkens midterlinje og den forbedrede barnefastholdelsesanordnings midterlinje rettes ind efter prøvebænkens midterlinje.
 Prøvedukkens arme placeres symmetrisk. Albuerne placeres, så overarmene flugter med brystbenet.
 Hænderne placeres på lårene.
 Benene placeres parallelt med hinanden eller i det mindste symmetrisk.
 I forbindelse med sidekollision træffes der aktive foranstaltninger for at sikre, at prøvedukken forbliver stabil indtil t0, hvilket skal bekræftes ved hjælp af videoanalyse. De midler, der anvendes til at stabilisere prøvedukken før t0, må ikke påvirke dukkens kinematik efter t0.
 Da prøvebænksædets skumpolstring vil blive sammenpresset efter montering af den forbedrede barnefastholdelsesanordning, skal den dynamiske prøvning udføres senest 10 minutter efter monteringen.
 For at prøvebænksædets polstring kan rejse sig, skal der gå mindst 20 minutter mellem to prøvninger med samme sæde.
 Eksempel på armenes placering:
 7.1.3.6.
 Størrelsesangivelse
 De dynamiske prøver skal udføres med den største og den mindste prøvedukke som defineret i følgende tabeller, afhængigt af det størrelsesområde som fabrikanten af den forbedrede barnefastholdelsesanordning har angivet.
 Tabel 8
 Udvælgelseskriterier for prøvedukkens i henhold til størrelsesområdet
 Angivelse af størrelsesområde (i cm)
 ≤ 60
 60 < x ≤ 75
 75 < x ≤ 87
 87 < x ≤ 105
 105 < x ≤ 125
 > 125
 Prøvedukke
 Q0
 Q1
 Q1.5
 Q3 (5)
 Q6
 Q10 (4)
 Hvis det er nødvendigt med betydelige justeringer af den forbedrede barnefastholdelsesanordning i forbindelse med forskellige størrelser (f.eks. ved konvertible forbedrede barnefastholdelsesanordninger), eller hvis størrelsesområdet dækker mere end tre størrelser, foretages prøvning med en eller flere passende mellemstørrelsesdukker foruden den/de dukker, der er defineret ovenfor.
 7.1.3.6.1.
 Er den forbedrede barnefastholdelsesanordning bestemt til to eller flere børn, udføres én prøvning med de tungeste prøvedukker på alle siddepladser. Der udføres endnu en prøvning med den letteste og den tungeste af de ovenfor foreskrevne prøvedukker. Til prøvningerne anvendes den prøvebænk, der er vist i bilag 6, tillæg 3, figur 3. Hvis prøvningslaboratoriet finder


text:
det tilrådeligt, kan det supplere med en tredje prøve med enhver kombination af prøvedukker eller tomme sædepladser.
 7.1.3.6.2.
 Hvis den forbedrede barnefastholdelsesanordning anvender en topstrop, udføres en prøvning med den mindste prøvedukke med den korteste topstropafstand (forankringspunkt G1). Der udføres en anden prøvning med den tungeste prøvedukke med den længste topstropafstand (forankringspunkt G2). Topstroppen justeres til en spænding på 50 ± 5 N. I forbindelse med sidekollision prøves den forbedrede Isofix-barnefastholdelsesanordning udelukkende med den korteste topstropafstand.
 7.1.3.6.3.
 Hvis der er tale om en forbedret barnefastholdelsesanordning, der anvender et støtteben som antirotationsanordning, udføres den dynamiske prøvning nedenfor således:
 a)
 frontalsammenstødsprøvninger udføres med støttebenet justeret til det maksimum, der er foreneligt med prøvevognens vognbunds placering. Prøvninger af påkørsler bagfra skal udføres med placering som i »værste tilfælde«, udvalgt af den tekniske tjeneste. Under prøvningerne skal støttebenet understøttes af prøvevognens vognbund som beskrevet i bilag 6, tillæg 2, figur 2
 b)
 hvis der er tale om støtteben, der ikke befinder sig i symmetriplanet, udvælges »værste tilfælde« af den tekniske tjeneste til prøvningen
 c)
 hvis der er tale om kategorien »køretøjsspecifik«, justeres støttebenet efter anvisningerne fra den forbedrede barnefastholdelsesanordnings fabrikant
 d)
 støttebenets længde skal kunne indstilles på en sådan måde, at det er i stand til at dække samtlige de vognbundsniveauer, der i henhold til FN-regulativ nr. 16, bilag 17, er tilladt for bilsæder, der skal godkendes til montering af forbedrede i-Size-barnefastholdelsesanordninger.
 7.1.3.6.4.
 Den i punkt 6.6.4.1.6.2 ovenfor omhandlede prøvning er kun påkrævet for den største prøvedukke, som barnefastholdelsesanordningen er konstrueret til.
 7.1.3.6.5.
 Den i punkt 6.6.4.1.8 ovenfor omhandlede prøvning er kun påkrævet for:
 7.1.3.6.5.1.
 den mindste prøvedukke, som den forbedrede barnefastholdelsesanordning er beregnet til, hvis fastholdelsesanordningen er et kollisionsværn
 7.1.3.6.5.2.
 den største prøvedukke, som den forbedrede barnefastholdelsesanordning er beregnet til, hvis fastholdelsesanordningen er en sele.
 7.1.3.7.
 Tilbageholdelse af selepuder
 Der lægges en bomuldsklud på prøvebænkens siddeflade. Selepuden lægges på prøvebænken, den underste torsoblok anbringes som beskrevet i figur 1 i bilag 26 på sædeoverfladen, og 3-punkts voksensikkerhedsselen anbringes og spændes som foreskrevet i punkt 7.1.3.5.2.2. Med et stykke 25 mm bred gjord eller lignende bundet omkring selepuden påføres en belastning på 250 ± 5 N i retningen af pilen »A« (se bilag 26, figur 2) på linje med prøvebænkens sædeflade.
 Selepuden må ikke trækkes helt ud af 3-punkts voksensikkerhedsselen og skal forblive under torsoblokken under prøvningen.
 7.2.
 Prøvning af de enkelte komponenter
 7.2.1.
 Lukkebeslag
 7.2.1.1.
 Oplukningsprøve under belastning
 7.2.1.1.1.
 Til denne prøvning anvendes en forbedret barnefastholdelsesanordning, der i forvejen har været underkastet den dynamiske afprøvning i punkt 7.1.3 ovenfor.
 7.2.1.1.2.
 Den forbedrede barnefastholdelsesanordning fjernes fra prøvebænken eller køretøjet, uden at lukkebeslaget åbnes. Lukkebeslaget påføres en belastning på 200 ± 2 N. Hvis lukkebeslaget er fastgjort til en stiv del, skal kraften påføres med samme vinkel som den vinkel, der blev dannet mellem lukkebeslaget og den pågældende stive del under den dynamiske prøvning.
 7.2.1.1.3.
 Ved en hastighed på 400 ± 20 mm/min. påføres det geometriske centrum for den trykknap, hvormed lukkemekanismen åbnes, en belastning langs en fast akse, der forløber parallelt med knappens oprindelige


text:
bevægelsesretning; det geometriske centrum henviser til den del af lukkebeslagets overflade, som udløsningstrykket påføres. Lukkebeslaget skal være fastgjort til en stiv understøtning under påføring af åbningskraften.
 7.2.1.1.4.
 Lukkebeslagets åbningskraft påføres med anvendelse af et dynamometer eller tilsvarende anordning på en måde og i en retning svarende til normal brug. Berøringsfladen skal være en poleret halvkugleformet metaloverflade med radius på 2,5 ± 0,1 mm.
 7.2.1.1.5.
 Lukkebeslagets åbningskraft måles, og ethvert svigt af lukkebeslaget noteres.
 7.2.1.2.
 Åbningsprøvning, ubelastet
 7.2.1.2.1.
 Et lukkebeslag, der ikke tidligere har været udsat for belastning, monteres og anbringes i ubelastet tilstand.
 7.2.1.2.2.
 Til måling af lukkebeslagets åbningskraft benyttes metoden i punkt 7.2.1.1.3 og 7.2.1.1.4 ovenfor.
 7.2.1.2.3.
 Lukkebeslagets åbningskraft måles.
 7.2.1.3.
 Styrkeprøve
 7.2.1.3.1.
 Til styrkeprøven anvendes to prøveeksemplarer. Alle justeringsanordninger, bortset fra anordninger monteret direkte på en forbedret barnefastholdelsesanordning, skal omfattes af prøvningen.
 7.2.1.3.2.
 Bilag 16 viser en typisk anordning til prøvning af styrken af lukkebeslag. Lukkebeslaget anbringes på den øverste runde plade (A) i forsænkningen. Alle tilstødende gjorde har en længde på mindst 250 mm og anbringes hængende ned fra den øverste plade i forhold til deres position på lukkebeslaget. De frie ender af gjorden føres derefter omkring den underste runde plade (B), indtil de kommer frem ved pladens indvendige åbning. Alle gjorde skal være lodrette mellem A og B. Den runde spændplade (C) spændes derefter let mod undersiden af (B), således at gjorden stadig har en vis bevægelsesmulighed mellem dem. Med strækanordningen spændes gjordene let og trækkes mellem (B) og (C), indtil alle gjorde er belastet i forhold til deres anbringelse. Lukkebeslaget skal forblive frit af plade (A) og alle dele ved (A) under denne operation og under selve prøvningen. (B) og (C) klemmes derefter fast sammen, og trækstyrken øges med en vandringshastighed på 100 ± 20 mm/min, indtil de ønskede værdier er nået.
 7.2.2.
 Justeringsanordning
 7.2.2.1.
 Indstillingsmuligheder
 7.2.2.1.1.
 Ved prøvning af håndbetjente justeringsanordninger trækkes gjorden ud af anordningen på normal måde under hensyntagen til normale brugsvilkår ved en hastighed af ca. 100 ± 20 mm/min, og maksimumsbelastningen bestemmes til nærmeste hele antal N, efter at gjorden har bevæget sig de første 25 ± 5 mm.
 7.2.2.1.2.
 Gjordens bevægelse gennem justeringsanordningen prøves i begge retninger, og gjorden skal gennemføre 10 komplette cyklusser før måling.
 7.2.3.
 Mikroglideprøve (se bilag 5, figur 3)
 7.2.3.1.
 De komponenter eller anordninger, der skal underkastes mikroglideprøven, opbevares i mindst 24 timer ved en lufttemperatur på 20 ± 5 °C og en relativ luftfugtighed på 65 ± 5 procent. Prøvningen gennemføres ved en temperatur på mellem 15 og 30 °C.
 7.2.3.2.
 Gjordens frie ende anbringes, som når anordningen er i brug i køretøjet, og må ikke fastgøres til nogen anden del.
 7.2.3.3.
 Justeringsanordningen anbringes på et lodret stykke gjord, hvis ene ende belastes med 50 ± 0,5 N (styret således, at loddet ikke kan svinge, og gjorden ikke bliver snoet). Den frie ende af gjorden fra justeringsanordningen monteres lodret opad eller nedad, ligesom den er i køretøjet. Den anden ende føres over en styrerulle med sin vandrette akse parallel med planet af den del