text:
Ja
 5
 Brændstofindsprøjtning (benzin og diesel)
 Forfilter
 Ja
 Flowmeter
 Ja
 Pumpe
 Ja
 Højtryksrør
 Ja
 Injektor
 Ja
 Elektronisk styresystem, sensorer, osv.
 Ja
 Regulator/styresystem
 Ja
 Automatisk fuldlaststop for reguleringsstang afhængigt af de atmosfæriske betingelser
 Ja
 6
 Væskekøling
 Køler
 Antal
 Ventilator
 Antal
 Ventilatorskærm
 Antal
 Vandpumpe
 Ja (5)
 Termostat
 Ja (6)
 7
 Luftkøling
 Ventilatorskærm
 Nej (7)
 Ventilator eller blæser
 Nej (7)
 Temperaturreguleringsenhed
 Antal
 8
 Elektrisk anlæg
 Generator
 Ja (8)
 Tændingsfordelersystem
 Ja
 Tændspole(r)
 Ja
 Kabler
 Ja
 Tændrør
 Ja
 Elektronisk motorstyring med bankeføler/tilbagestilling af tænding
 Ja
 9
 Trykladeudstyr
 Kompressor drevet direkte af motoren og/eller af udstødningen
 Ja
 Ladeluftkøler
 Ja (7)
 (9)
 Kølemiddelpumpe eller ventilator (motordrevet)
 Nej (7)
 Kontrolsystem for kølervæskegennemstrømning
 Ja
 10
 Hjælpeventilator til prøvebænk
 Ja, om nødvendigt
 11
 Enhed til forureningsbegrænsning
 Ja, standardudstyr (10)
 12
 Standardudstyr
 Ja eller prøvebænkudstyr (11)
 13
 Smøreoliepumpe
 Ja
 2.4. Indstillinger
 Indstillingerne under prøvningen med henblik på bestemmelse af nettoeffekten er angivet i tabel 2.
 Tabel 2
 Indstillinger
 1.
 Indstilling af karburator(er), fordamper/trykregulator
 Indstilling i henhold til fabrikantens specifikationer og anvendt uden yderligere ændring, hvad angår den særlige anvendelse.
 2.
 Indstilling af indsprøjtningspumpens gennemstrømningsmængde
 3.
 Tændings- eller indsprøjtningsindstilling (indstillingskurve)
 4.
 Indstilling af regulator
 5.
 Emissionsbegrænsende anordninger
 6.
 Ladetryksregulering
 3. DATA, DER SKAL REGISTRERES
 3.1. Data, der skal registreres, er anført i punkt 4 i tillægget til dette bilag. Målingerne skal foretages under normale og stabiliserede funktionsbetingelser; motorens lufttilførsel skal være tilstrækkelig. Forbrændingskamrene kan indeholde afsætninger, men i begrænset omfang. Prøvningsbetingelserne, såsom indsugningsluftens temperatur, skal vælges så tæt som muligt på standardbetingelserne (se punkt 5.2 i dette bilag) for at nedsætte korrektionsfaktoren.
 3.2. Temperaturen af motorens indsugningsluft skal måles i indsugningskanalerne. Målingen af indsugningsvakuummet skal udføres i samme punkt. Termometer eller termoelement skal beskyttes mod forstøvet brændstof og strålevarme og placeres direkte i luftstrømmen. Der skal anvendes et tilstrækkeligt antal positioner til at give en repræsentativ gennemsnitstemperatur på indsugningsluften.
 3.3. Indsugningsvakuummet skal måles neden for indløbskanaler, luftfilter, indsugningslyddæmper og hastighedsbegrænser (hvis monteret).
 3.4. Det absolutte tryk ved indgangen til motoren neden for kompressoren og varmeveksleren (hvis monteret) skal måles i indsugningsmanifolden og i ethvert andet punkt, hvor trykket skal måles for at beregne korrektionsfaktorer.
 3.5. Udstødningsmodtrykket skal måles i et punkt mindst tre rørdiametre neden for udstødningsmanifoldens(-ernes) flange(r) og nedenfor ved turboladeren(-erne) (hvis monteret). Placeringen skal specificeres.
 3.6. Der må ikke foretages målinger, før omdrejningsmoment, hastighed og temperaturer i det væsentlige har været konstante i mindst 1 minut.
 3.7. Motorhastigheden i en prøvning eller måling må ikke afvige fra den valgte hastighed med mere end ± 1 % eller ± 10 min, idet den største værdi er gældende.
 3.8. Målingerne af bremsebelastning, brændstofforbrug og temperatur af indsugningsluften skal foretages samtidigt, og som resultat skal gælde gennemsnittet af to stabiliserende, på hinanden følgende målinger; der ikke afviger med mere end 2 % for så vidt angår bremsebelastningen.
 3.9. Kølervæskens temperatur ved udløbet fra motoren skal holdes på den af fabrikanten foreskrevne værdi.
 Har fabrikanten ikke foreskrevet nogen temperatur, skal denne være 353 K ± 5 K. For luftkølede motorer skal temperaturen i et af fabrikanten angivet målepunkt holdes inden for + 0/– 20


text:
K af den af fabrikanten angivne maksimale værdi ved referencebetingelserne.
 3.10. For motorer med kompressionstænding skal brændstoftemperaturen måles ved indgangen til brændstofindsprøjtningspumpen og holdes inden for 306-316 K (33-43 °C); for motorer med styret tænding skal brændstoftemperaturen måles så tæt som muligt på indgangen til karburatoren eller indsprøjtningsventilarrangementet og holdes inden for 293-303 K (20-30 °C).
 3.11. Temperaturen af smøremidlet, målt i oliepumpen eller ved afgangen fra eventuel oliekøler, skal være inden for de af motorfabrikanten fastsatte grænser.
 3.12. Der kan anvendes et ekstra reguleringssystem, hvis dette er nødvendigt for at holde temperaturen inden for de i punkt 3.9, 3.10 og 3.11 ovenfor angivne grænser.
 4. MÅLENØJAGTIGHED
 4.1. Drejningsmoment: ± 1 % af det målte drejningsmoment. Systemet til måling af drejningsmomentet skal være kalibreret, således at der tages højde for friktionstab. Tilladt unøjagtighed i nederste halvdel af måleskalaen på dynamometerbænken: ± 2 % af det målte drejningsmoment.
 4.2. Motorhastighed: 0,5 % af den målte hastighed.
 4.3. Brændstofforbrug: ± 1 % af det målte forbrug.
 4.4. Brændstoftemperatur: ± 2 K.
 4.5. Indsugningsluftens temperatur: ± 2 K.
 4.6. Barometertryk: ± 100 Pa.
 4.7. Vakuum i indsugningssystemet: ± 50 Pa.
 4.8. Modtryk i udstødningssystemet: ± 200 Pa.
 5. EFFEKTKORREKTIONSFAKTORER
 5.1. Definition
 Effektkorrektionsfaktoren er den koefficient, hvormed motoreffekten bestemmes ved de i punkt 5.2 nedenfor specificerede atmosfæriske referencebetingelser.
 Po = α P
 hvor:
 Po er den korrigerede effekt (dvs. effekt under atmosfæriske referencebetingelser)
 α er korrektionsfaktoren (αa eller αd)
 P er den målte effekt (prøvningseffekt)
 5.2. Atmosfæriske referencebetingelser
 5.2.1. Temperatur (To): 298 K (25 °C)
 5.2.2. Tørt tryk (Pso): 99 kPa
 Det tørre atmosfæriske tryk er baseret på et samlet barometertryk på 100 kPa og et vanddamptryk på 1 kPa.
 5.3. Atmosfæriske betingelser under prøvningen
 De atmosfæriske betingelser under prøvningen skal være følgende:
 5.3.1.
 Temperatur (T)
 For motorer med styret tænding
 :
 288 K < T < 308 K
 For motorer med kompressionstænding
 :
 283 K < T < 313 K
 5.3.2.
 Tryk (ps)
 90 kPa < ps < 110 kPa
 5.4. Bestemmelse af korrektionsfaktor αa og αd
 (12)
 5.4.1. Motorer med styret tænding (naturlig indsugning eller trykladning)
 Korrektionsfaktoren αa fås ved anvendelse af følgende formel:
 hvor:
 ps
 det samlede tørre atmosfæretryk i kilopascal (kPa); dvs. det samlede barometertryk minus vanddamptryk
 T
 den absolutte temperatur i kelvin (K) for motorens indsugningsluft.
 Betingelser, der skal opfyldes i laboratoriet
 En prøve er kun gyldig, hvis det for korrektionsfaktoren gælder, at:
 0,93 < αa < 1,07
 Hvis disse grænser overskrides, skal den korrigerede målte værdi og prøvningsbetingelserne (temperatur og tryk) nøje angives i prøvningsrapporten.
 5.4.2. Motorer med kompressionstænding — faktor αd
 Korrektionsfaktoren (αd) for motorer med kompressionstænding ved konstant brændstofgennemstrømningshastighed fås ved anvendelse af følgende formel:
 αd = (fa)fm
 hvor:
 fa er den atmosfæriske faktor
 fm er karakteristikparametret for hver motortype og indstilling.
 5.4.2.1. Atmosfærisk faktor fa
 Denne faktor angiver de omgivende forholds (tryk, temperatur og luftfugtighed) indvirkning på motorens indsugningsluft. Formlen for den atmosfæriske faktor er forskellig fra motortype til motortype.
 5.4.2.1.1. Motorer med naturlig indsugning og mekanisk trykladning
 5.4.2.1.2. Turboladede motorer med eller uden ladeluftkøling

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
5.4.2.2. Motorfaktor fm
 fm er en funktion af qc (korrigeret brændstofforbrug) som følger:
 fm = 0,036 qc – 1,14
 samt
 qc = q/r
 hvor:
 q er brændstofforbruget i milligram pr. arbejdsgang pr. liter samlet cylindervolumen (mg/(l.arbejdsgang))
 r er trykforholdet mellem kompressorudgang og kompressorindsugning, i tilfælde af at flere turboladere r repræsenterer det samlede kompressionsforhold (r = 1 for motorer med naturlig indsugning).
 Denne formel er gyldig for en qc-værdi, der ligger mellem 37,2 mg/(l.arbejdsgang) og 65 mg/(l.arbejdsgang).
 Ved qc-værdier under 37,2 mg/(l.arbejdsgang) vil fm blive sat til en konstant værdi af 0,2 (fm = 0,2).
 Ved qc-værdier under 65 mg/(l.arbejdsgang) vil fm blive sat til en konstant værdi af 1,2 (fm = 1,2).
 5.4.2.3. Betingelser, der skal opfyldes i laboratoriet
 En prøvning er kun gyldig, hvis det for korrektionsfaktoren αa gælder, at:
 0,93 < αa < 1,07
 Hvis disse grænser overskrides, skal den korrigerede målte værdi og prøvningsbetingelserne (temperatur og tryk) nøje angives i prøvningsrapporten.
 (1) Det komplette indsugningssystem skal være monteret, som det leveres til den påtænkte anvendelse:
 i)
 når der er risiko for en mærkbar påvirkning af motoreffekten
 ii)
 i tilfælde af motorer med gnisttænding og naturlig indsugning
 iii)
 når fabrikanten kræver dette.
 I andre tilfælde kan et ækvivalent system anvendes, og det skal konstateres, at indsugningstrykket ikke afviger mere end 100 Pa fra den af fabrikanten angivne øvre grænseværdi for et rent luftfilter.
 (2) Det komplette udstødningssystem skal være monteret, som det leveres til den påtænkte anvendelse:
 i)
 når der er risiko for en mærkbar påvirkning af motoreffekten
 ii)
 i tilfælde af motorer med gnisttænding og naturlig indsugning
 iii)
 når fabrikanten kræver dette.
 I andre tilfælde kan et lignende system monteres, forudsat at trykket ikke afviger mere end 1 000 Pa fra den af fabrikanten angivne øvre grænseværdi.
 (3) Har motoren udstødningsbremse, skal gasspjældet være fastgjort i helt åben stilling.
 (4) Brændstoftilførselstrykket kan om nødvendigt justeres, så det reproducerer det tryk, der forefindes i motorkonfigurationen (navnlig når der anvendes et »brændstofretursystem«).
 (5) Cirkulation af kølevæske må kun ske ved hjælp af motorens vandpumpe. Kølingen kan ske gennem et ydre kredsløb, under forudsætning af at dette kredsløbs tryktab og pumpeindgangstryk i det væsentlige er de samme som i motorens kølesystem.
 (6) Termostaten kan fastgøres i helt åben stilling.
 (7) Når der monteres kølerventilator eller blæser med henblik på prøvningen, skal den optagne effekt tillægges resultatet bortset fra motorer, hvor sådant udstyr er integreret i motoren (som for luftkølede motorer med ventilatoren monteret direkte på krumtapakslen). Effekten af ventilator eller blæser bestemmes ved de hastigheder, som anvendes ved prøvningerne, enten ved beregning ud fra standardspecifikationerne eller gennem praktiske prøvninger.
 (8) Generatorens minimumseffekt: generatoren skal kun afgive den nødvendige elektriske effekt til drift af det tilbehør, som er nødvendigt for motorens funktion. Hvis det er nødvendigt at tilslutte et batteri, skal dette være i god stand og fuldstændigt opladet.
 (9) Motorer med ladeluftkøling skal afprøves med ladeluftkøling, hvad enten de er væske- eller luftkølede, men et prøvebænksystem kan efter motorfabrikantens ønske erstatte luftkøleren. I begge tilfælde skal effektmålingen ved hver


text:
given hastighed foretages med det maksimale trykfald og det minimale temperaturfald i motorluften efter passage af ladeluftkøleren i prøvebænksystemet som angivet af fabrikanten.
 (10) Dette kan f.eks. omfatte udstødningsgasrecirkultationssystem (EGR-system), katalysator, varmereaktor, sekundært lufttilførselssystem og system til modvirkning af brændstoffordampning.
 (11) Effekten til elektriske og andre startsystemer skal leveres fra prøvebænken.
 (12) Prøvningerne kan udføres i luftkonditionerede prøverum, hvor de atmosfæriske betingelser kan reguleres.
 Når det drejer sig om motorer med automatisk styring af lufttemperaturen, og dersom denne anordning er således indrettet, at der ved fuld belastning ved 25 °C ikke tilføres opvarmet luft, skal prøvningen udføres med anordningen helt lukket. Hvis derimod anordningen stadig er i funktion ved 25 °C, skal prøvningen udføres med anordningen i normal funktion, og eksponenten for temperaturangivelsen i korrektionsfaktoren skal sættes til nul (dvs. ingen temperaturkorrektion).
 Tillæg
 RESULTATER AF PRØVNINGER TIL MÅLING AF NETTOMOTOREFFEKT
 Dette skema udfyldes af det laboratorium, der foretager prøvningen.
 1. Prøvningsbetingelser
 1.1. Placering af målepunkt for registrering af udstødningsmodtryk
 1.2. Placering af målepunkt for registrering af indsugningsvakuum
 1.3. Specifikationer for dynamometeret
 1.3.1. Fabrikat: ... Model: ...
 1.3.2 Type: ...
 2. Brændstof
 2.1. For motorer med styret tænding, der kører på flydende brændstof
 2.1.1. Fabrikat: ...
 2.1.2. Varespecifikation: ...
 2.1.3. Antibankemiddel (bly osv.): ...
 2.1.3.1. Type: ...
 2.1.3.2. Indhold: ... mg/l
 2.1.4. RON-oktantal: ... (ASTM D 26 99-70)
 2.1.4.1. Specifik massefylde: ... g/cm3 ved 288 K
 2.1.4.2. Nedre brændværdi: ... kJ/kg
 2.2. For motorer med styret tænding med gasbrændstof
 2.2.1. Fabrikat: ...
 2.2.2. Varespecifikation: ...
 2.2.3. Oplagringstryk: ... bar
 2.2.4. Anvendelsestryk: ... bar
 2.2.5. Nedre brændværdi: ... kJ/kg
 2.3. For motorer med kompressionstænding, der kører på gasformige brændstoffer
 2.3.1. Fødesystem: ... gas
 2.3.2. Specifikation af den anvendte gas: ...
 2.3.3. Brændstof: forholdet olie/gas: ...
 2.3.4. Nedre brændværdi: ...
 2.4. For motorer med kompressionstænding med flydende brændstof
 2.4.1. Fabrikat: ...
 2.4.2. Specifikation af det anvendte brændstof: ...
 2.4.3. Cetantal (ASTM D 976-71): ...
 2.4.4. Specifik massefylde: ... g/cm3 ved 288 K
 2.4.5. Nedre brændværdi: ... kJ/kg
 3. Smøremiddel
 3.1. Fabrikat: ...
 3.2. Varespecifikation: ...
 3.3. SAE-viskositet: ...
 4. De enkelte måleresultater (1)
 Motorhastighed (min– 1)
 Målt drejningsmoment, Nm
 Målt effekt, kW
 Målt brændstoftilførsel, g/h
 Barometertryk, kPa
 Vandamptryk, kPa
 Indsugningsluftens temperatur, K
 Effekt, som skal lægges til for udstyr og tilbehør ud over tabel 1, kW
 I alt, kW
 nr. 1
 nr. 2
 nr. 3
 Effektkorrektionsfaktor
 Korrigeret effekt, kW
 Målt drejningsmoment, Nm
 Korrigeret specifikt brændstofforbrug g/(kWh) (3)
 Kølevæsketemperatur ved fraløb, K
 Smøreolietemperatur i målepunkt, K
 Lufttemperatur efter tryklader, K (2)
 Brændstoftemperatur ved indsprøjtningspumpens indgang, K
 Lufttemperatur efter ladeluftkøler, K (2)
 Tryk efter tryklader, kPa
 Tryk efter ladeluftkøler, kPa
 Indsugningsvakuum, Pa
 Udstødningsmodtryk, Pa
 Brændstofmængde, mm3/takt eller arbejdsgang (2)
 (1) Karakteristikkurverne for nettoeffekten og nettodrejningsmomentet tegnes som funktion af motorhastigheden.
 (2) Det ikke gældende overstreges.
 (3) Beregnet med nettoeffekten for motorer med kompressionstænding og motorer med styret tænding; i sidstnævnte tilfælde multipliceret med effektkorrektionsfaktoren.
 BILAG 5
 HOVEDSPECIFIKATIONER FOR MOTORFAMILIEN
 1. GENERELT
 En motorfamilie er karakteriseret ved dens konstruktionsparametre. Disse skal være fælles for alle motorer i familien. Motorfabrikanten kan bestemme, hvilke motorer der tilhører en


text:
motorfamilie, når blot de kriterier, der er anført i punkt 3.1, opfyldes. Motorfamilien skal godkendes af den typegodkendende myndighed. Da valget af motorfamilie har væsentlige følger for motorens udstødning, indeholder punkt 2.1 yderligere oplysninger (ændringsserie 03 til regulativ nr. 96), der er nyttige for fabrikanten og den typegodkendende myndighed ved vurderingen af motorfamilie og valg af stammotor.
 2. SÆRLIGE TILFÆLDE
 2.1. Interaktion mellem parametre
 I visse tilfælde kan der være interaktion mellem parametrene, som kan forårsage emissionsændringer. Dette skal tages i betragtning, således at det sikres, at kun motorer med tilsvarende egenskaber med hensyn til udstødningsemission indgår i samme motorfamilie. Disse tilfælde skal identificeres af fabrikanten og meddeles den typegodkendende myndighed. Dette indgår så som et kriterium for oprettelse af en ny motorfamilie.
 2.2. Anordninger eller karakteristika, som har stor indflydelse på emissionerne
 I tilfælde af anordninger eller karakteristika, der ikke er anført i punkt 3.1, men som har stor indflydelse på emissionsniveauet, skal sådant udstyr identificeres af fabrikanten ud fra et velbegrundet teknisk skøn og meddeles den typegodkendende myndighed. Dette indgår så som et kriterium for oprettelse af en ny motorfamilie.
 2.3. Supplerende kriterier
 Ud over de parametre, der er anført i punkt 3.1, kan fabrikanten indføre yderligere kriterier, der gør det muligt at definere en motorfamilie af mere begrænset omfang. Disse parametre skal ikke nødvendigvis være parametre, der har indflydelse på emissionsniveauet.
 3. PARAMETRE, DER ER BESTEMMENDE FOR MOTORFAMILIEN
 3.1. Forbrændingscyklus:
 a)
 totakts
 b)
 firtakts
 c)
 drejestempelmotor
 d)
 andet.
 3.2. Brændstoftype:
 a)
 diesel
 b)
 benzin
 c)
 gasbrændstof (NG eller LPG)
 3.3. Cylindrenes konfiguration
 3.3.1. Cylindrenes placering i blokken:
 a)
 V
 b)
 række
 c)
 radialt
 d)
 andet (F, W osv.).
 3.3.2. Cylindrenes relative placering
 Motorer med samme blok kan tilhøre samme familie, hvis deres boringsmål (centrum til centrum) er de samme.
 3.4. Vigtigste kølemiddel:
 a)
 luft
 b)
 vand
 c)
 olie.
 3.5. De enkelte cylindres slagvolumen
 Mellem 85 % og 100 % af det største slagvolumen i motorfamilien for motorer med et enhedsslagvolumen på ≥ 0,75 dm3.
 Mellem 70 % og 100 % af det største slagvolumen i motorfamilien for motorer med et enhedsslagvolumen på < 0,75 dm3.
 3.6. Luftindtagstype:
 a)
 naturlig
 b)
 trykladet
 c)
 trykladet med ladeluftkøler.
 3.7. Forbrændingskammerets type/konstruktion:
 a)
 åbent kammer
 b)
 delt kammer
 c)
 for andre typer.
 3.8. Ventiler og porte:
 a)
 arrangement
 b)
 antal ventiler pr. cylinder
 c)
 cylindervæg
 d)
 krumtaphus.
 3.9. Type brændstoftilførsel
 3.9.1. For motorer med kompressionstænding:
 a)
 pumpe, (højtryks-)ledning og indsprøjtningsdyse
 b)
 in-line-pumpe eller fordelerpumpe
 c)
 enheds-injektor
 d)
 common rail.
 3.9.2. Motorer med styret tænding:
 a)
 karburator
 b)
 indirekte brændstofindsprøjtning
 c)
 direkte brændstofindsprøjtning.
 3.10. Forskellige anordninger
 a)
 udstødningsrecirkulation (EGR)
 b)
 vandindsprøjtning
 c)
 luftindsprøjtning
 d)
 andet.
 3.11. Elektronisk styrestrategi
 Tilstedeværelse eller fravær af en elektronisk styreenhed (ECU) på motoren anses for at være et grundlæggende familiekriterium.
 Hvis der er tale om elektronisk styrede motorer, skal fabrikanten redegøre for de tekniske elementer, der forklarer grupperingen af de pågældende motorer i samme familie, dvs. grundene til at de pågældende motorer kan forventes at opfylde samme krav med hensyn til emissioner.
 Den elektroniske hastighedsregulering behøver ikke


text:
være af en anden familie end ved mekanisk regulering. Behovet for at adskille elektroniske motorer fra mekaniske motorer bør kun gælde for brændstofindsprøjtningsfunktionen, såsom indstilling, tryk, hastighed, form osv.
 3.12. Efterbehandlingssystemer til udstødningen
 Følgende anordningers funktion og kombination anses for tilhørskriterier til en motorfamilie:
 a)
 oxidationskatalysator
 b)
 deNOx-system med selektiv reduktion af NOx (tilsætning af reduktionsmiddel)
 c)
 andre deNOx-systemer
 d)
 partikelfilter med passiv regenerering
 e)
 partikelfilter med aktiv regenerering
 f)
 andre partikelfiltre
 g)
 andre anordninger.
 Når en motor er blevet certificeret uden efterbehandlingssystem, enten som stammotor eller som en motor i en motorfamilie, kan den, når den udstyres med en oxidationskatalysator (ikke med partikelfilter), indgå i samme motorfamilie, hvis den ikke kræver andre brændstofspecifikationer.
 Hvis den kræver særlige brændstofspecifikationer (f.eks. partikelfiltre, der kræver særlige tilsætningsmidler i brændstoffet for at sikre regenereringsprocessen), skal afgørelsen om at lade motoren indgå i samme familie baseres på tekniske elementer meddelt af fabrikanten. Disse elementer skal vise, at det forventede emissionsniveau for motoren forsynet med oxidationskatalysator overholder de samme grænseværdier som en motor, der ikke er udstyret med en sådan katalysator.
 Når en motor er blevet certificeret med efterbehandlingssystem, enten som stammotor eller som en motor i en motorfamilie, hvis stammotor er udstyret med samme efterbehandlingssystem, kan den, når den er monteret uden et efterbehandlingssystem, ikke indgå i samme motorfamilie.
 BILAG 6
 KONTROL AF PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE
 1. GENERELT
 Disse krav harmonerer med prøvningerne af produktionens overensstemmelse i henhold til dette regulativs punkt 6.2.
 2. PRØVNINGSPROCEDURER
 Prøvningsmetoder og måleinstrumenter skal være som beskrevet i bilag 4 til dette regulativ.
 3. UDTAGNING AF STIKPRØVER
 3.1. I tilfælde af en motortype
 Der udvælges én motor som prøveeksemplar. Opfylder denne motor ikke forskrifterne i regulativet efter prøvningen i henhold til punkt 5.1 nedenfor, gennemføres der prøvning af endnu to motorer.
 3.2. I tilfælde af motorfamilier
 Meddeles der godkendelse af en motorfamilie, skal der foretages prøvning af produktionens overensstemmelse på ét medlem af motorfamilien, som ikke er stammotoren. Opfylder denne motor ikke kravene, gennemføres der prøvning af endnu to motorer af samme medlemstype.
 4. MÅLEKRITERIER
 4.1. Nettoeffekt og specifikt brændstofforbrug for forbrændingsmotorer
 Der foretages målinger ved et sådant antal omdrejningshastigheder, at det er muligt at fastlægge kurverne for effekt, drejningsmoment og specifikt brændstofforbrug korrekt mellem den af fabrikanten anbefalede laveste og højeste hastighed som defineret i punkt 2.9 og 2.11 i dette regulativ.
 De korrigerede værdier, der måles for motoren i stikprøven, må ikke afvige med mere end de værdier, der er angivet i nedenstående tabel, og med mere end ± 10 procent for specifikt brændstofforbrug.
 Motortype
 Mærkenettoeffekt (drejningsmoment) (%)
 Andre målepunkter på kurven (%)
 Tolerance for motorhastighed (%)
 Generelt
 ± 5
 ± 10
 ± 5
 Benzindrevne motorer med styret tænding med regulator
 ± 8
 ± 12
 ± 8
 Benzindrevne motorer med styret tænding uden regulator
 ± 8
 ± 20
 ± 8
 5. EVALUERING AF RESULTATERNE
 Hvis tallene for nettoeffekt og brændstofforbrug for den i punkt 3 omhandlede anden og/eller tredje motor ikke opfylder kravene i punkt 4 ovenfor, anses produktionen ikke for at opfylde dette regulativ krav, og bestemmelsen


text:
i dette regulativs punkt 7 tages i anvendelse.
 BILAG 7
 TEKNISKE DATA FOR REFERENCEBRÆNDSTOFFER
 1. Tekniske data for lpg-referencebrændstoffer
 Parametre
 Enhed
 Grænseværdier brændstof A
 Grænseværdier brændstof B
 Prøvningsmetode
 Min.
 Maks.
 Min.
 Maks.
 Motoroktantal
 1
 92,5 (1)
 92,5
 EN 589, bilag B
 Sammensætning:
 C3-indhold
 % vol.
 48
 52
 83
 87
 C4-indhold
 % vol.
 48
 52
 13
 17
 ISO 7941
 Olefiner
 % vol.
 12
 14
 Fordampningsrest
 maks. 10
 50
 50
 NFM 41-015
 Totalt svovlindhold
 ppm-masse (1)
 50
 50
 EN 24260
 Hydrogensulfid
 —
 ingen
 ingen
 ISO 8819.
 Kobberstrimmelkorrosion
 klassificering
 klasse 1
 klasse 1
 ISO 6251 (2)
 Vand ved 0 °C
 fri
 fri
 visuel inspektion
 2. Tekniske data for ng-referencebrændstoffer
 På det europæiske marked sælges to brændstoftyper:
 —
 Brændstoffer i H-området, hvor referencebrændstofferne GR og G23 ligger højest og lavest
 —
 Brændstoffer i L-området, hvor referencebrændstofferne G23 og G25 ligger højest og lavest.
 Specifikationerne for referencebrændstofferne GR, G23 og G25 er givet nedenfor:
 Referencebrændstof GR
 Variabler
 Enheder
 Grundlag
 Grænser
 Prøvningsmetode
 Min.
 Maks.
 Sammensætning:
 Methan
 87
 84
 89
 Ethan
 13
 11
 15
 Rest (3)
 mol-%
 —
 —
 1
 ISO 6974
 Svovlindhold
 mg/m3
 (4)
 —
 —
 10
 ISO 6326-5
 Referencebrændstof G23
 Variabler
 Enheder
 Grundlag
 Grænser
 Prøvningsmetode
 Min.
 Maks.
 Sammensætning:
 Methan
 92,5
 91,5
 93,5
 Rest (5)
 mol-%
 —
 —
 1
 ISO 6974
 N2
 7,5
 6,5
 8,5
 Svovlindhold
 mg/m3
 (6)
 —
 —
 10
 ISO 6326-5
 Referencebrændstof G25
 Variabler
 Enheder
 Grundlag
 Grænser
 Prøvningsmetode
 Min.
 Maks.
 Sammensætning:
 Methan
 86
 84
 88
 Rest (7)
 mol-%
 —
 —
 1
 ISO 6974
 N2
 14
 12
 16
 Svovlindhold
 mg/m3
 (8)
 —
 —
 10
 ISO 6326-5
 3. Referencebrændstof for motorer med styret tænding
 Parameter
 Enhed
 Grænseværdier (9)
 Prøvningsmetode
 Offentliggørelse
 Min.
 Max.
 Research-oktantal (RON)
 95,0
 —
 EN 25164
 1993
 Motoroktantal (MON)
 85,0
 —
 EN 25163
 1993
 Massefylde ved 15 °C
 kg/m3
 748
 775
 ISO 3675
 1995
 Reid-damptryk
 kPa
 56,0
 95,0
 EN 12
 1993
 Destillation:
 —
 begyndelseskogepunkt
 °C
 24
 40
 EN-ISO 3405
 1988
 —
 fordampet ved 100 °C
 % v/v
 49,0
 57,0
 EN-ISO 3405
 1988
 —
 fordampet ved 150 °C
 % v/v
 81,0
 87,0
 EN-ISO 3405
 1988
 —
 slutkogepunkt
 °C
 190
 215
 EN-ISO 3405
 1988
 Rest
 %
 —
 2
 EN-ISO 3405
 Carbonhydridanalyse:
 —
 olefiner
 % v/v
 —
 10
 ASTM D 1319
 1995
 —
 aromater
 % v/v
 28,0
 40,0
 ASTM D 1319
 1995
 —
 benzen
 % v/v
 —
 1,0
 pr. EN 12177
 1998
 —
 mættede forbindelser
 —
 Rest
 ASTM D 1319
 1995
 Carbon/hydrogen-forhold
 Rapportering
 Rapportering
 Oxidationsstabilitet (10)
 mn.
 480
 —
 EN-ISO 7536
 1996
 Oxygenindhold
 % m/m
 —
 2,3
 EN 1601
 1997
 Harpiks
 mg/ml
 —
 0,04
 EN-ISO 6246
 1997
 Svovlindhold (11)
 mg/kg
 —
 100
 pr. EN-ISO 14596
 1998
 Kobberkorrosion ved 50 °C
 —
 1
 EN-ISO 2160
 1995
 Blyindhold
 g/l
 —
 0,005
 EN 237
 1996
 Fosforindhold
 g/l
 —
 0,0013
 ASTM D 3231
 1994
 4. Referencebrændstof for motorer med kompressionstænding (1)
 Tabel 1
 (12)
 (22)
 Landbrugs- og skovbrugstraktorer og mobile ikke-vejgående maskiner — Referencebrændstof til forbrændingsmotorer med kompressionstænding, der er typegodkendt i henhold til grænseværdierne for effektområde D til G
 Grænseværdier og enheder (13)
 Prøvningsmetode
 Cetantal (15)
 Min. 45 (18)
 Maks. 50
 ISO 5165
 Massefylde ved 15 °C
 Min. 835 kg/m3


text:
Maks. 845 kg/m3
 (21)
 ISO 3675, ASTM D 4052
 Destillation (14) — 95 procentpoint
 Maks. 370 °C
 ISO 3405
 Viskositet ved 40 °C
 Min. 2,5 mm2/s
 Maks. 3,5 mm2/s
 ISO 3104
 Svovlindhold
 Min. 0,1 masseprocent (20)
 Maks. 0,2 masseprocent (19)
 ISO 8754, EN 24260
 Flammepunkt
 Min. 55 °C
 ISO 2719
 Koldfilterpunkt (CFPP)
 Min. —
 Maks. + 5 °C
 EN 116
 Kobberkorrosion
 Maks. 1
 ISO 2160
 Carbonrest efter Conradson
 (10 % destillationsrest)
 Maks. 0,3 masseprocent
 ISO 10370
 Askeindhold
 Maks. 0,01 masseprocent
 ASTM D 482 (23)
 Vandindhold
 Maks. 0,05 masseprocent
 ASTM D 95, D 1744
 Syretal (stærk syre)
 Min. 0,20 mg KOH/g
 Oxidationsstabilitet (16)
 Maks. 2,5 mg/100 ml
 ASTM D 2274
 Additiver (17)
 Tabel 2
 Landbrugs- og skovbrugstraktorer og mobile ikke-vejgående maskiner — Referencebrændstof til forbrændingsmotorer med kompressionstænding, der er typegodkendt i henhold til grænseværdierne for effektområde H til K
 Parametre
 Enhed
 Grænseværdier (24)
 Prøvningsmetode
 Min.
 Maks.
 Cetantal (25)
 52,0
 54,0
 pr. EN-ISO 5165
 Massefylde ved 15 °C
 kg/m3
 833
 837
 EN-ISO 3675
 Destillation:
 50 %-punkt
 °C
 245
 —
 EN-ISO 3405
 95 %-punkt
 °C
 345
 350
 EN-ISO 3405
 Slutkogepunkt
 °C
 —
 370
 EN-ISO 3405
 Flammepunkt
 °C
 55
 —
 EN 22719
 Koldfilterpunkt (CFPP)
 °C
 —
 – 5
 EN 116
 Viskositet ved 40 °C
 mm2/s
 2,5
 3,5
 EN-ISO 3104
 Polycykliske aromatiske kulbrinter
 % m/m
 3,0
 6,0
 ISO 391
 Svovlindhold (26)
 mg/kg
 —
 300
 ASTM D 5453
 Kobberkorrosion
 —
 klasse 1
 EN-ISO 2160
 Kulstofrest efter Conradson (10 % tørstofrest)
 % m/m
 —
 0,2
 EN-ISO 10370
 Askeindhold
 % m/m
 —
 0,01
 EN-ISO 6245
 Vandindhold
 % m/m
 —
 0,05
 EN-ISO 12937
 Syretal (stærk syre)
 mg KOH/g
 —
 0,02
 ASTM D 974
 Oxidationsstabilitet (27)
 mg/ml
 —
 0,025
 EN-ISO 12205
 Tabel 3
 Landbrugs- og skovbrugstraktorer og mobile ikke-vejgående maskiner — Referencebrændstof til forbrændingsmotorer med kompressionstænding, der er typegodkendt i henhold til grænseværdierne for effektområde L til R
 Parametre
 Enhed
 Grænseværdier (28)
 Prøvningsmetode
 Min.
 Maks.
 Cetantal (29)
 54,0
 EN-ISO 5165
 Massefylde ved 15 °C
 kg/m3
 833
 865
 EN-ISO 3675
 Destillation:
 50 %-punkt
 °C
 245
 —
 EN-ISO 3405
 95 %-punkt
 °C
 345
 350
 EN-ISO 3405
 Slutkogepunkt
 °C
 —
 370
 EN-ISO 3405
 Flammepunkt
 °C
 55
 —
 EN 22719
 Koldfilterpunkt (CFPP)
 °C
 —
 – 5
 EN 116
 Viskositet ved 40 °C
 mm2/s
 2,3
 3,3
 EN-ISO 3104
 Polycykliske aromatiske kulbrinter
 % m/m
 3,0
 6,0
 ISO 391
 Svovlindhold (30)
 mg/kg
 —
 10
 ASTM D 5453
 Kobberkorrosion
 —
 klasse 1
 EN-ISO 2160
 Kulstofrest efter Conradson (10 % tørstofrest)
 % m/m
 —
 0,2
 EN-ISO 10370
 Askeindhold
 % m/m
 —
 0,01
 EN-ISO 6245
 Vandindhold
 % m/m
 —
 0,02
 EN-ISO 12937
 Syretal (stærk syre)
 mg KOH/g
 —
 0,02
 ASTM D 974
 Oxidationsstabilitet (31)
 mg/ml
 —
 0,025
 EN-ISO 12205
 Smøreevne (diameter af HFRR-slidmærke ved 60 °C)
 μm
 —
 400
 CEC F-06-A-96
 FAME
 Ikke tilladt
 (1) Værdien bestemmes ved standardbetingelserne 293,2 K (20 °C) og 101,3 kPa.
 (2) Denne metode giver ikke nødvendigvis en nøjagtig bestemmelse af tilstedeværende korroderende stoffer, hvis prøven indeholder korrosionsinhibitorer eller andre kemikalier, som nedsætter korrosiviteten af prøven over for kobberstrimlen. Tilsætning af sådanne forbindelser alene med det formål at påvirke prøvningsmetoden er derfor forbudt.
 (3) Inerte


text:
+ C2+
 (4) Værdien bestemmes ved standardbetingelserne 293,2 K (20 °C) og 101,3 kPa.
 (5) Inerte (forskellig fra N2) + C2/C2+
 (6) Værdien bestemmes ved standardbetingelserne 293,2 K (20 °C) og 101,3 kPa.
 (7) Inerte (forskellig fra N2) + C2 /C2+
 (8) Værdien bestemmes ved standardbetingelserne 293,2 K (20 °C) og 101,3 kPa.
 (9) De i specifikationerne anførte værdier er »sande værdier«. Deres grænseværdier er fastsat i henhold til ISO 4259 »Petroleum products — Determination and application of precision data in relation to methods of test«, idet minimumsværdien er fastsat på grundlag af en minimumsforskel på 2R over nul. For maksimums- og minimumsværdi har minimumsforskellen været 4R (R = reproducerbarhed). Uanset denne værdi, som er nødvendig af tekniske årsager, bør brændstoffabrikanten tilstræbe en nulværdi, hvor den anførte maksimumsværdi er 2R, og en gennemsnitsværdi, hvor der anføres maksimums- og minimumsgrænseværdier. Dersom det bliver nødvendigt at afgøre, om et brændstof opfylder kravene i specifikationerne, anvendes ISO 4259.
 (10) Brændstoffet kan indeholde oxidationsinhibitorer og metaldeaktivatorer, som normalt anvendes til stabilisering af benzinproduktionen på raffinaderier, men additiver i form af detergenter eller dispergerende stoffer eller opløsningsolier må ikke tilsættes.
 (11) Det faktiske svovlindhold i det brændstof, der anvendes, indberettes.
 (12) Hvis en motors eller et køretøjs termiske virkningsgrad skal beregnes, kan brændstoffets brændværdi beregnes af:
 Specifik energi (brændværdi) (netto) MJ/kg = (46,423 – 8,792 * d2 + 3,17 * d) * (1 – (x + y + s)) + 9,42 * s – 2,499 * x
 hvor:
 d
 =
 er massefylden ved 288 K (15 °C)
 x
 =
 er vandindholdet i massebrøk (%/100)
 y
 =
 er askeindholdet i massebrøk (%/100)
 s
 =
 er svovlindholdet i massebrøk (%/100).
 (13) De i specifikationerne anførte værdier er »sande værdier«. Ved fastsættelse af deres grænseværdier er retningslinjerne i ISO 4259 om fastlæggelse af grundlaget for bestemmelse af olieprodukters kvalitet blevet anvendt, og ved fastsættelse af en minimumsværdi er der taget udgangspunkt i en minimumsforskel på 2R over nul. For maksimums- og minimumsværdi har minimumsforskellen været 4R (R = reproducerbarhed).
 Til trods for dette mål, som er nødvendigt af statistiske grunde, bør brændstoffabrikanten tilstræbe en værdi på nul, når den foreskrevne maksimumsværdi er 2R, og en gennemsnitsværdi i tilfælde, hvor der angives maksimums- og minimumsværdier. Hvis det bliver nødvendigt at afgøre, om et brændstof opfylder kravene i specifikationerne, anvendes ISO 4259.
 (14) Tallene viser de fordampede mængder (% genvinding + % tab).
 (15) Det angivne interval for cetan opfylder ikke kravet om et interval på mindst 4R. I tilfælde af tvist mellem brændstofleverandør og -bruger kan bestemmelserne i ISO 4259 imidlertid anvendes til afgørelse af tvistigheder, forudsat at målingerne gentages et tilstrækkeligt antal gange til, at den fornødne præcision kan opnås. Dette må foretrækkes frem for enkeltstående målinger.
 (16) Selv om iltningsstabiliteten kontrolleres, må holdbarheden antages at være begrænset. Der bør indhentes retningslinjer for opbevaring og holdbarhed fra leverandøren.
 (17) Dette brændstof skal være baseret på straight-run og krakdestillater af kulbrinter; afsvovling er tilladt. Det må ikke indeholde metaladditiver eller cetanforbedrende additiver.
 (18) Lavere værdier er tilladt, i hvilket


text:
tilfælde det anvendte referencebrændstofs cetantal skal angives i rapporten.
 (19) Højere værdier er tilladt, i hvilket tilfælde det anvendte referencebrændstofs svovlindhold skal registreres.
 (20) Revurderes løbende på baggrund af markedstendenserne. Når ansøgeren anmoder om en førstegangsgodkendelse af en motor uden efterbehandling af udstødningsgassen, tillades på ansøgerens anmodning et mindste svovlindhold på 0,050 masseprocent, og den målte partikelkoncentration skal i så fald korrigeres opad til den gennemsnitsværdi, der nominelt er angivet for brændstoffets svovlindhold (0,150 masseprocent) efter nedenstående ligning:
 PTadj = PT + [SFC * 0,0917 * (NSLF – FSF)]
 hvor:
 PTadj
 =
 justeret PT-værdi (g/kWh)
 PT
 =
 målt vægtet specifik emissionsværdi for partikelemission (g/kWh)
 SFC
 =
 vægtet specifikt brændstofforbrug (g/kWh) beregnet efter nedenstående formel
 NSLF
 =
 gennemsnitligt nominelt svovlindhold i massebrøk (dvs. 0,15 %/100)
 FSF
 =
 brændstoffets svovlindhold i massebrøk (%/100)
 Ligning til beregning af vægtet specifikt brændstofforbrug:
 hvor:
 Pi = Pm,i + PAE,i
 Med henblik på vurdering af produktionens overensstemmelse i henhold til punkt 6 i dette regulativ skal forskrifterne opfyldes ved anvendelse af referencebrændstof med et svovlindhold, som ikke afviger fra minimums-/maksimumsniveauet på 0,1/0,2 masseprocent.
 (21) Højere værdier er tilladt (op til 855 kg/m3), i hvilket tilfælde det anvendte referencebrændstofs massefylde skal registreres. Med henblik på vurdering af produktionens overensstemmelse i henhold til punkt 6 i dette regulativ skal forskrifterne opfyldes ved anvendelse af referencebrændstof, som ikke afviger fra minimums-/maksimumsniveauet på 835/845 kg/m3.
 (22) Alle brændstoffets specifikationer og grænseværdier skal løbende revurderes på baggrund af markedsudviklingen.
 (23) Erstattes med EN/ISO 6245 med virkning fra vedtagelsesdatoen.
 (24) De i specifikationerne anførte værdier er »sande værdier«. Deres grænseværdier er fastsat i henhold til ISO 4259 »Petroleum products — Determination and application of precision data in relation to methods of test«, idet minimumsværdien er fastsat på grundlag af en minimumsforskel på 2R større end nul; for maksimums- og minimumsværdi har minimumsforskellen været 4R (R = reproducerbarhed).
 Til trods for denne foranstaltning, som er nødvendig af statistiske grunde, bør brændstoffabrikanten tilstræbe en værdi på nul, når den foreskrevne maksimumsværdi er 2R, og en gennemsnitsværdi i tilfælde, hvor der angives maksimums- og minimumsværdier. Hvis det bliver nødvendigt at afgøre, om et brændstof opfylder kravene i specifikationerne, anvendes ISO 4259.
 (25) Det angivne interval for cetantal opfylder ikke kravet om et interval på mindst 4R. I tilfælde af tvist mellem brændstofleverandør og -bruger kan bestemmelserne i ISO 4259 imidlertid anvendes, forudsat at målingerne gentages et tilstrækkeligt antal gange til, at den fornødne præcision kan opnås. Dette må foretrækkes frem for enkeltstående målinger.
 (26) Det faktiske svovlindhold i det brændstof, der anvendes til prøvningen, indberettes.
 (27) Selv om iltningsstabiliteten kontrolleres, må holdbarheden antages at være begrænset. Der bør indhentes retningslinjer for opbevaring og holdbarhed fra leverandøren.
 (28) De i specifikationerne anførte værdier er »sande værdier«. Deres grænseværdier er fastsat i henhold til ISO 4259 »Petroleum products — Determination and application of precision data in relation to methods of test«, idet minimumsværdien er fastsat på grundlag af en minimumsforskel på 2R større end nul; for maksimums- og minimumsværdi har minimumsforskellen været 4R (R = reproducerbarhed).
 Til


text:
trods for denne foranstaltning, som er nødvendig af statistiske grunde, bør brændstoffabrikanten tilstræbe en værdi på nul, når den foreskrevne maksimumsværdi er 2R, og en gennemsnitsværdi i tilfælde, hvor der angives maksimums- og minimumsværdier. Dersom det bliver nødvendigt at afgøre, om et brændstof opfylder kravene i specifikationerne, anvendes ISO 4259.
 (29) Det angivne interval for cetantal opfylder ikke kravet om et interval på mindst 4R. I tilfælde af tvist mellem brændstofleverandør og -bruger kan bestemmelserne i ISO 4259 imidlertid anvendes til afgørelse af tvistigheder, forudsat at målingerne gentages et tilstrækkeligt antal gange til, at den fornødne præcision kan opnås. Dette må foretrækkes frem for enkeltstående målinger.
 (30) Det faktiske svovlindhold i det brændstof, der anvendes til type I-prøvning, angives.
 (31) Selv om iltningsstabiliteten kontrolleres, må holdbarheden antages at være begrænset. Der bør indhentes retningslinjer for opbevaring og holdbarhed fra leverandøren.


text:
 Vigtig juridisk meddelelse
 |
 12008M/PRO/32
 Konsolideret udgave af Traktaten om Den Europæiske Union - PROTOKOLLER - Protokol (nr. 32) om ejendomserhvervelse i Danmark
 EU-Tidende nr. 115 af 09/05/2008 s. 0318 - 0318
 PROTOKOL (nr. 32)OM EJENDOMSERHVERVELSE I DANMARKDE HØJE KONTRAHERENDE PARTER,SOM ØNSKER at finde en løsning på visse særlige problemer, der er af interesse for Danmark,ER BLEVET ENIGE OM følgende bestemmelse, der knyttes som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde:Uanset bestemmelserne i traktaterne kan Danmark opretholde den gældende lovgivning om erhvervelse af ejendomme, der ikke er helårsboliger.--------------------------------------------------


text:
 Avis juridique important
 |
 21980A0322(02)
 Aftaler i form af brevvekslinger om berigtigelse af visse kontingenter med nul-told åbnet af Det Forenede Kongerige i henhold til protokol nr. 1 til frihandelsoverenskomsterne mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Kongeriget Norge
 EF-Tidende nr. L 076 af 22/03/1980 s. 0011 - 0012
 A. Brev fra Faellesskabet til regeringen for kongeriget Norge Excellence, I henhold til protokol nr. 1 til frihandelsoverenskomsten mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og kongeriget Norge undertegnet i Bruxelles den 14. maj 1973 har Det forenede Kongerige siden januar 1974 aabnet toldkontingenter for pap uden belaegning (48.01) og for pap med belaegning (48.07). De tilladte lofter for disse kontingenter blev fastsat paa grundlag af de foreliggende statistiske oplysninger for perioden 1968-1971. I referenceperioden for fastsaettelsen af kontingenterne (1968-1971) blev de norske udfoersler af pap med tynd belaegning til Det forenede Kongerige anmeldt som pap uden belaegning. Dette pap indfoertes derfor under pos. 48.01 i Det forenede Kongeriges toldtarif. Importstatistikken for pap uden belaegning (48.01) udviste saaledes for store tal, og statistikken for pap med belaegning (48.07) for smaa tal. Da dette blev konstateret, kraevede Det forenede Kongeriges toldmyndigheder, at pap med tynd belaegning skulle tariferes under pos. 48.07. Denne berigtigelse kraever en tilsvarende berigtigelse af statistikkerne for referenceperioden og derfor af de kontingenter med nul-told, der er anfoert i bilag A til protokol nr. 1. Da de oprindelige kontingenter blev fastsat ved en forhoejelse af gennemsnittet af de aarlige handelstal for perioden 1968-1971 med fire gange 5 % paa kumultativ basis, boer den til korrektionen svarende maengde saaledes ogsaa foroeges med fire gange 5 % og den paagaeldende stoerrelse fratraekkes 1974-kontingentet for pap uden belaegning og laegges til det i bilag A til protokol nr. 1 anfoerte kontingent for pap med belaegning. Dette giver foelgende resultat: I.48.01 ex F. Andet pap >PIC FILE= "T0012677"> II. 48.07 C. og ex D. Andre varer, undtagen papir til trykning og skrivning >PIC FILE= "T0012678"> Jeg ville vaere Dem taknemmelig, saafremt De over for mig vil bekraefte, at Deres regering er indforstaaet med det ovenfor anfoerte. Modtag, Excellence, forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse. Paa vegne Raadet for De europaeiske Faellesskaber B. Brev fra regeringen for kongeriget Norge Hr. formand, Jeg har den aere hermed at anerkende modtagelsen af Deres skrivelse af dags dato med foelgende ordlyd: »I henhold til protokol nr. 1 til frihandelsoverenskomsten mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og kongeriget Norge undertegnet i Bruxelles den 14. maj 1973 har Det forenede Kongerige siden januar 1974 aabnet toldkontingenter for pap uden belaegning (48.01) og for pap med belaegning (48.07). De tilladte lofter for disse kontingenter blev fastsat paa grundlag af de foreliggende statistiske oplysninger for perioden 1968-1971. I referendeperioden for fastsaettelsen af kontingenter (1968-1971) blev de norske udfoersler af pap med tynd belaegning til Det forenede Kongerige anmeldt som pap uden belaegning. Dette pap indfoertes derfor under pos. 48.01 i Det forenede Kongeriges toldtarif. Importstatistikken for pap uden belaegning (48.01) udviste saaledes for store tal, og statistikken for pap med belaegning (48.07) for smaa


text: tal. Da dette blev konstateret, kraevede Det forenede Kongeriges toldmyndigheder, at pap med tynd belaegning skulle tariferes under pos. 48.07. Denne berigtigelse kraever en tilsvarende berigtigelse af statistikkerne for referenceperioden og derfor af de kontingenter med nul-told, der er anfoert i bilag A til protokol nr. 1. Da de oprindelige kontingenter blev fastsat ved en forhoejelse af gennemsnittet af de aarlige handelstal for perioden 1968-1971 med fire gange 5 % paa kumultativ basis, boer den til korrektionen svarende maengde saaledes ogsaa foroeges med fire gange 5 % og den paagaeldende stoerrelse fratraekkes 1974-kontingentet for pap uden belaegning og laegges til det i bilag A til protokol nr. 1 anfoerte kontingent for pap med belaegning. Dette giver foelgende resultat: I. 48.01 ex F. Andet pap >PIC FILE= "T0012679"> II. 48.07 C. og ex D. Andre varer, undtagen papir til trykning og skrivning >PIC FILE= "T0012680"> Jeg ville vaere Dem taknemmelig, saafremt De over for mig vil bekraefte, at Deres regering er indforstaaet med det ovenfor anfoerte.«. Jeg har den aere over for Dem at bekraefte, at min regering er indforstaaet med indholdet af den paagaeldende skrivelse. Modtag, hr. formand, forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse. For regeringen for kongeriget Norge


text:
 Avis juridique important
 |
 21999D1028(05)
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-Udvalg nr. 110/98 af 1. december 1998 om ændring af bilag IX (Finansielle tjenesteydelser) til EØS-aftalen
 EF-Tidende nr. L 277 af 28/10/1999 s. 0046 - 0047
 AFGØRELSE TRUFFET AF DET BLANDEDE EØS-UDVALGNr. 110/98af 1. december 1998om ændring af bilag IX (Finansielle tjenesteydelser) til EØS-aftalenDET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR -under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som tilpasset ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt "aftalen", særlig artikel 98, ogud fra følgende betragtninger:Bilag IX til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 74/98 truffet af Det Blandede EØS-Udvalg den 17. juli 1998(1);Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/33/EF af 22. juni 1998 om ændring af artikel 12 i Rådets direktiv 77/780/EØF om adgang til at optage og udøve virksomhed som kreditinstitut og artikel 2, 5, 6, 7, 8 og bilag II og III i Rådets direktiv 89/647/EØF om solvensnøgletal for kreditinstitutter samt artikel 2 og bilag II i Rådets direktiv 93/6/EØF om kravene til investeringsselskabers og kreditinstitutters kapitalgrundlag(2) bør indarbejdes i aftalen;tilpasningerne til Rådets direktiv 77/780/EØF i kapitel XI, B, III, punkt 1, i bilag I til akten vedrørende vilkårene for Republikken Østrigs, Republikken Finlands og Kongeriget Sveriges tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union(3), bør indarbejdes i aftalen -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Følgende led indsættes i punkt 15 (Rådets direktiv 77/780/EØF) efter andet led (Rådets andet direktiv 89/646/EØF) i bilag IX til aftalen: "- 1 94 N: Akt vedrørende vilkårene for Republikken Østrigs, Republikken Finlands og Kongeriget Sveriges tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union (EFT C 241 af 29.8.1994, s. 21, tilpasset ved EFT L 1 af 1.1.1995, s. 1)."Artikel 2Følgende led indsættes i punkt 15 (Rådets direktiv 77/780/EØF), punkt 18 (Rådets direktiv 89/647/EØF) og punkt 30a (Rådets direktiv 93/6/EØF) i bilag IX til aftalen: "- 398 L 0033: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/33/EF af 22. juni 1998 (EFT L 204 af 21.7.1998, s. 29)."Artikel 3Teksterne til direktiv 98/33/EF og tilpasningerne til direktiv 77/780/EØF i kapitel XI, B, III, punkt 1, i bilag I til akten vedrørende vilkårene for Republikken Østrigs, Republikken Finlands og Kongeriget Sveriges tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union, på islandsk og norsk, som er knyttet til de respektive sproglige udgaver af denne afgørelse, er autentiske.Artikel 4Denne afgørelse træder i kraft den 2. december 1998, forudsat at Det Blandede EØS-Udvalg har modtaget alle fornødne meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1.Artikel 5Denne afgørelse offentliggøres i EØS-afsnittet i og EØS-tillægget til De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 1. december 1998.På Det Blandede EØS-udvalgs vegneN. v. LIECHTENSTEINFormand(1) EFT L 172 af 8.7.1999, s. 53.(2) EFT L 204 af 21.7.1998, s. 29.(3) EFT C 241 af 29.8.1994, s. 21, tilpasset ved EFT L 1 af 1.1.1995, s. 1.


text:
Nr. L 122/ 6 De Europæiske Fællesskabers Tidende 6 . 5 . 81
 AFTALE
 I form af brevveksling vedrørende ændring af bilag A til interimsaftalen mellem
 Det europæiske økonomiske Fællesskab og Den socialistiske føderative republik
 Jugoslavien om samhandel og handelssamarbejde
 Brev nr. 1
 Beograd, den 3 . april 1981
 Fru formand,
 Jeg har den ære at meddele Dem, at der er konstateret en materiel fejl i bilag A til inte
 rimsaftalen om samhandel og handelssamarbejde, der er undtegnet mellem Det europæi
 ske økonomiske Fællesskab og Den socialistiske føderative republik Jugoslavien.
 Da denne fejl medfører et andet end det af parterne tilsigtede resultat for så vidt angår
 import af visse varer henhørende under pos. 29.04 i den fælles toldtarif og med oprindelse
 i Jugoslavien, bør bilag A affattes således :
 Position
 i den fælles Varebeskrivelse
 toldtarif
 v
 05.03
 til > uændret
 24.02 )
 29.04 Acycliske alkoholer samt halogen-, sulfo-, nitro- og nitrosoderivater deraf :
 C. Polyvalente alkoholer :
 II. D-Mannitol (mannitol)
 III . D-Glucitol (sorbitol)
 35.01 )
 til > uændret
 38.19 )
 Jeg ville være Dem taknemmelig, såfremt De vil anerkende modtagelsen af denne skri
 velse og samtidig bekræfte, at Deres delegation er indforstået med dens indhold.
 Modtag, fru formand, forsikringen om min mest udmærkede højagtelse.
 På vegne
 Rådet for De europæiske Fællesskaber
 ---pagebreak--- 6. 5 . 81 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 122/7
 Brev )ir. 2
 Beograd, den 3. april 1981
 Hr. formand,
 Ved skrivelse af dags dato har De meddelt mig følgende :
 »Jeg har den ære at meddele Dem, at der er konstateret en materiel fejl i bilag A til
 interimsaftalen om samhandel og handelssamarbejde, der er undertegnet mellem Det
 europæiske økonomiske Fællesskab og Den socialistiske føderative republik Jugosla
 vien .
 Da denne fejl medfører et andet end det af parterne tilsigtede resultat for så vidt an
 går import af visse varer henhørende under pos. 29.04 i den fælles toldtarif og med
 oprindelse i Jugoslavien, bør bilag A affattes således :
 Position
 i den fælles Varebeskrivelse
 toldtarif
 05.03 .
 til > uændret
 24.02 >
 29.04 Acycliske alkoholer samt halogen -, sulfo-, nitro- og nitrosoderivater deraf :
 C. Polyvalente alkoholer :
 II . D-Mannitol (mannitol)
 III . D-Glucitol (sorbitol)
 35.01 )
 til > uændret
 38.19 )
 Jeg ville være Dem taknemmelig, såfremt De vil anerkende modtagelsen af denne
 skrivelse og samtidig bekræfte, at Deres delegation er indforstået med dens indhold.«.
 Jeg har den ære at anerkende modtagelsen af Deres skrivelse og bekræfte, at min delega
 tion er indforstået med dens indhold.
 Modtag, hr. formand, forsikringen om min mest udmærkede højagtelse.
 For
 Det føderative Eksekutivråd for
 Den socialistiske føderative
 republik Jugoslavien


text:
 15.12.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 341/44
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 151/2015
 af 11. juni 2015
 om ændring af bilag II (Tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen [2016/2186]
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionens forordning (EU) 2015/282 af 20. februar 2015 om ændring af bilag VIII, IX og X til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH) for så vidt angår en udvidet reproduktionstoksicitetsundersøgelse i én generation (1) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Bilag II til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende led indsættes i punkt 12zc (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006) i kapitel XV i bilag II til EØS-aftalen:
 »—
 32015 R 0282: Kommissionens forordning (EU) 2015/282 af 20. februar 2015 (EUT L 50 af 21.2.2015, s. 1).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af forordning (EU) 2015/282, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 12. juni 2015, forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (*1).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 11. juni 2015.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Gianluca GRIPPA
 Formand
 (1) EUT L 50 af 21.2.2015, s. 1.
 (*1) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 20.11.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 304/1
 Kun de originale FN/ECE-tekster har retlig virkning i henhold til folkeretten. Dette regulativs nuværende status og ikrafttrædelsesdato bør kontrolleres i den seneste version af FN/ECE's statusdokument TRANS/WP.29/343, der findes på adressen:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Regulativ nr. 16 fra De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (FN/ECE) — Ensartede forskrifter for godkendelse af:
 I.
 Sikkerhedsseler, barnefastholdelsesanordninger og Isofix-barnefastholdelsesanordninger for personer i motorkøretøjer
 II.
 Køretøjer udstyret med sikkerhedsseler, selealarmer, fastholdelsesanordninger, barnefastholdelsesanordninger, Isofix-barnefastholdelsesanordninger og i-Size-barnefastholdelsesanordninger [2015/2059]
 Omfattende al gældende tekst frem til:
 Supplement 5 til ændringsserie 06 — ikrafttrædelsesdato: 10. juni 2014
 INDHOLDSFORTEGNELSE
 REGULATIV
 1.
 Anvendelsesområde
 2.
 Definitioner
 3.
 Ansøgning om godkendelse
 4.
 Mærkning
 5.
 Godkendelse
 6.
 Specifikationer
 7.
 Prøvninger
 8.
 Krav vedrørende montering i køretøjet
 9.
 Produktionens overensstemmelse
 10.
 Sanktioner i tilfælde af produktionens manglende overensstemmelse
 11.
 Ændring og udvidelse af godkendelsen af en køretøjstype eller en type af sikkerhedssele eller fastholdelsesanordning
 12.
 Endeligt ophør af produktionen
 13.
 Anvisninger
 14.
 Navne og adresser på de tekniske tjenester, der er ansvarlige for udførelse af godkendelsesprøvningerne, og på de typegodkendende myndigheder
 15.
 Overgangsbestemmelser
 BILAG
 1A
 Meddelelse vedrørende godkendelse, udvidelse eller nægtelse af godkendelse eller inddragelse af en godkendelse, eller endeligt ophør af produktionen af en køretøjstype med hensyn til sikkerhedsseler i henhold til regulativ nr. 16
 1B
 Meddelelse vedrørende godkendelse, udvidelse eller nægtelse af godkendelse eller inddragelse af godkendelse eller endeligt ophør af produktionen af en type af sikkerhedsseler eller fastholdelsesanordning for voksne i motorkøretøjer i henhold til regulativ nr. 16
 2.
 Udformning af godkendelsesmærker
 3.
 Skitse over apparatur til prøvning af retraktormekanismens holdbarhed
 4.
 Skitse over apparatur til prøvning af inerti-retraktorers låsemekanisme
 5.
 Skitse over apparatur til prøvning af retraktorer for støvmodstandsdygtighed
 6.
 Beskrivelse af vognen, sædet, forankringerne og stopanordning
 7.
 Beskrivelse af attrappen
 8.
 Beskrivelse af prøvevognens decelerations- eller accelerationskurve som funktion af tiden
 9.
 Anvisninger
 10.
 Prøvning af dobbelte lukkebeslag
 11.
 Prøvning af slid og glidning
 12.
 Korrosionsprøvning
 13.
 Prøvningsrækkefølge
 14.
 Kontrol med produktionens overensstemmelse
 15.
 Metode til bestemmelse af H-punkt og faktisk torsovinkel for siddepladser i motorkøretøjer
 16.
 Minimumskrav for sikkerhedsseler og retraktorer
 17.
 Forskrifter for montering af sikkerhedsseler og fastholdelsesanordninger til voksne personer på fremadvendte sæder og for montering af Isofix-barnefastholdelsesanordninger og i-Size-barnefastholdelsesanordninger i motordrevne køretøjer
 18.
 Prøvning af selealarmer
 1. ANVENDELSESOMRÅDE
 Dette regulativ finder anvendelse på:
 1.1.
 Køretøjer i klasse M, N, O, L2, L4, L5, L6, L7 og T (1) med hensyn til montering af sikkerhedsseler og fastholdelsesanordninger, som skal bruges enkeltvis, dvs. som individuel udrustning, til voksne personer i fremad-, bagud- eller sidevendte sæder.
 1.2.
 Sikkerhedsseler og fastholdelsesanordninger, som skal bruges enkeltvis, dvs. som individuel udrustning, til voksne personer i fremad- eller bagudvendte sæder, og som er beregnet til montering i køretøjer i klasse M, N, O, L2, L4, L5, L6, L7 og T1.
 1.3.
 Køretøjer i klasse M1 og N1
 1 med hensyn til montering af barnefastholdelsesanordninger, Isofix-barnefastholdelsesanordninger og i-Size-barnefastholdelsesanordninger.
 1.4.
 Køretøjer i klasse M1 med hensyn til selealarm (2).
 1.5.
 På fabrikantens anmodning finder det desuden anvendelse på montering af barnefastholdelsesanordninger og Isofix-barnefastholdelsesanordninger bestemt til montering i


text:
køretøjer i klasse M2 og M3
 1.
 1.6.
 På fabrikantens anmodning finder det desuden anvendelse på montering af sikkerhedsseler bestemt til montering i sidevendte sæder i køretøjer i klasse M3 (gruppe II, III og B1).
 1.7.
 På fabrikantens anmodning finder det desuden anvendelse på montering af i-Size-barnefastholdelsesanordninger, såfremt fabrikanten har defineret i-Size-siddepladser
 2. DEFINITIONER
 2.1. Sikkerhedssele (sædebælte, sele)
 Et arrangement af gjorde med lukkebeslag, justeringsanordninger og befæstelsesbeslag, der kan fastgøres indvendig i et motordrevet køretøj, og som er udformet således, at det reducerer risikoen for kvæstelser af brugeren i tilfælde af kollision eller pludselig reduktion af køretøjets hastighed, idet kroppens bevægelsesmuligheder begrænses. Dette arrangement betegnes under ét som et »sæt«, idet denne betegnelse også dækker enhver anordning på selen, der virker energiabsorberende, samt retraktorer.
 Dette arrangement kan prøves og godkendes som sikkerhedsselesæt eller fastholdelsesanordning.
 2.1.1. Hoftesele
 Topunktssele, som passerer over forsiden af bærerens hofter.
 2.1.2. Diagonalsele
 En sele, som passerer tværs over forsiden af bærerens brystkasse fra hofte til modsatte skulder.
 2.1.3. Trepunktssele
 En sele, som grundlæggende er en kombination af en hoftesele og en diagonalsele.
 2.1.4. S-sele
 Andre selearrangementer end trepunktsseler eller hofteseler.
 2.1.5. H-sele
 Et selearrangement af S-typen bestående af en hoftesele og skuldergjord; en H-sele kan være forsynet med en supplerende skridtgjord.
 2.2. Seletype
 Seler af forskellige »typer« er grundlæggende forskellige fra hinanden; forskellene kan navnlig vedrøre:
 2.2.1.
 de stive dele (lukkebeslag, befæstelsesbeslag, retraktorer osv.)
 2.2.2.
 materiale, vævning, mål, farve af gjordene eller
 2.2.3.
 sættets geometri.
 2.3. Gjord
 En bøjelig bestanddel, der skal holde kroppen tilbage og overføre påvirkninger til forankringsbeslagene.
 2.4. Lukkebeslag
 Beslag af en type med hurtig udløsning, som sikrer, at bæreren fastholdes af selen. Beslaget kan indeholde en justeringsanordning, undtagen beslag til H-seler.
 2.5. Justeringsanordning
 En anordning, der gør det muligt at tilpasse sikkerhedsselen til den enkelte bærer og til sædets stilling. Justeringsanordningen kan være en del af lukkebeslaget eller være en retraktor eller en anden del af sikkerhedsselen.
 2.6. Selestrammer
 En supplerende eller integreret anordning, der strammer sikkerhedsselen, så den lægges tættere an i tilfælde af en kollision.
 2.7. »Referenceområdet«: rummet mellem to lodrette planer i længderetningen med en afstand på 400 mm og symmetrisk i forhold til punktet H, som defineres ved, at det hovedformede apparat, som beskrives i regulativ nr. 21, bilag 1, roteres fra lodret til vandret stilling. Apparatet anbringes som beskrevet i nævnte bilag til regulativ nr. 21 og indstilles til maksimumslængden 840 mm.
 2.8. »Airbag-sæt«: en anordning, som er monteret som et supplement til sikkerhedsseler og fastholdelsesanordninger i motordrevne køretøjer, dvs. et system, som i tilfælde af et kraftigt stød mod køretøjet automatisk udfolder en fleksibel struktur med det formål gennem sammentrykning af luftarten inde i strukturen at begrænse konsekvenserne af, at en eller flere af en persons kropsdele kommer i kontakt med passagerkabinens interiør.
 2.9. »Passager-airbag«: en airbag, der er beregnet til at beskytte en eller flere passager(er) på andre sæder end førersædet i tilfælde af en frontal kollision.
 2.10. »Barnefastholdelsesanordning«: en anordning som defineret i regulativ nr. 44 eller regulativ nr. 129.
 2.11. »Bagudvendt«: rettet modsat


text:
køretøjets normale køreretning.
 2.12. Befæstelsesbeslag
 De dele af sættet samt de nødvendige fastgørelsesdele, som gør det muligt at fæstne dette til forankringerne.
 2.13. Energiafledende anordning
 Anordning beregnet til at bortlede energi uafhængigt af gjorden eller sammen med denne, og som udgør en del af et sæt.
 2.14. Retraktor
 Anordning til oprulning af en del af eller hele sikkerhedsselens gjord.
 2.14.1. Retraktor uden låsemekanisme (type 1)
 En retraktor, hvorfra gjorden i hele sin længde udrulles ved et let træk udefra, og som ikke tillader justering af den udrullede gjords længde.
 2.14.2. Manuel retraktor (type 2)
 En retraktor, som brugeren låser op ved hjælp af en håndbetjent anordning for at kunne rulle den ønskede længde gjord ud, og som automatisk låses, når brugeren ophører med at betjene denne anordning.
 2.14.3. Automatisk retraktor (type 3)
 En retraktor, som gør det muligt at rulle den ønskede længde gjord ud, og som automatisk tilpasser gjorden til brugeren, når selen er låst. Yderligere udrulning kan kun finde sted ved brugerens forsætlige indgriben.
 2.14.4. Interti-retraktor (type 4)
 En retraktor, som under normale kørselsforhold ikke hæmmer bevægelsesfriheden for bæreren. Retraktoren indeholder en længdejusteringsanordning, som automatisk tilpasser selen til bæreren samt en låsemekanisme, der aktiveres af:
 2.14.4.1.
 reduktion af køretøjets hastighed (enkeltvirkende)
 2.14.4.2.
 en kombination af en reduktion af køretøjets hastighed, selens bevægelse eller andre automatiske metoder (dobbeltvirkende).
 2.14.5. Interti-retraktor med forhøjet reaktionstærskel (type 4N)
 En retraktor af den type, der defineres i punkt 2.14.4, men med særlige egenskaber med henblik på anvendelse i køretøjer i klasserne M2, M3, N1, N2 og N3
 (3).
 2.14.6. Anordning til højdeindstilling af sele
 En anordning, der gør det muligt at tilpasse sikkerhedsselens øverste gjord til den enkelte bærer og til sædets stilling. Justeringsanordningen kan betragtes som en del af sikkerhedsselen eller en del af selens forankring.
 2.15. Forankringer
 De dele af køretøjets stel eller sædekonstruktionen eller enhver anden del af køretøjet, hvortil sikkerhedsselerne fastgøres.
 2.16. Køretøjstype med hensyn til sikkerhedsseler og fastholdelsesanordninger
 Klasse af motordrevne køretøjer, som ikke udviser væsentlige indbyrdes forskelle navnlig med hensyn til dimensioner, form og materiale af de dele, der indgår i køretøjets stel eller sædekonstruktionen eller andre dele af køretøjet, hvortil sikkerhedsselerne eller fastholdelsesanordningerne fæstnes.
 2.17. Fastholdelsesanordning
 System til en bestemt køretøjstype eller en type defineret af køretøjsfabrikanten, som er godkendt af prøveanstalten, bestående af et sæde og en sele, der er fastgjort til køretøjet på behørig vis, og som desuden består af alle dele, som har til formål at begrænse risikoen for kvæstelser på bæreren i tilfælde af en hurtig reduktion af køretøjets hastighed, idet kroppens bevægelsesmuligheder begrænses.
 2.18. Sæde
 En konstruktion, der — uanset om den er en integrerende del af køretøjets stel eller ej — er forsynet med betræk og beregnet til at tjene som siddeplads for en voksen person. Udtrykket dækker både et enkelt sæde og en del af et bænkesæde med plads til én person.
 2.18.1.
 »Forreste passagersæde«: et sæde, hvis »forreste H-punkt« befinder sig i eller foran det lodrette tværgående plan gennem førerens R-punkt.
 2.18.2.
 »Fremadvendt sæde«: et sæde, som kan


text:
bruges, mens køretøjet er i bevægelse, og som vender mod køretøjets forende på en sådan måde, at sædets lodrette symmetriplan danner en vinkel på mindre end + 10 o eller – 10 o i forhold til køretøjets lodrette symmetriplan.
 2.18.3.
 »Bagudvendt sæde«: et sæde, som kan bruges, mens køretøjet er i bevægelse, og som vender mod køretøjets bagende på en sådan måde, at sædets lodrette symmetriplan danner en vinkel på mindre end + 10 o eller – 10 o i forhold til køretøjets lodrette symmetriplan.
 2.18.4.
 »Sidevendt sæde«: et sæde, som kan bruges, mens køretøjet er i bevægelse, og som vender mod køretøjets side på en sådan måde, at sædets lodrette symmetriplan danner en vinkel på 90o (± 10o) i forhold til køretøjets lodrette symmetriplan
 2.19. Sædegruppe
 Enten en bænk eller adskilte sæder, der er monteret side om side (det vil sige fastgjort på en sådan måde, at et af sædernes forreste forankringer flugter med et andet sædes forreste eller bageste forankringer eller befinder sig mellem dettes forankringer), og som frembyder siddeplads til en eller flere voksne personer.
 2.20. Bænk
 En konstruktion med betræk, der tjener som siddeplads for mindst to voksne personer.
 2.21. Indstillingsanordning til sæde
 Hele den anordning, der gør det muligt at indstille sædet eller dets bestanddele, således at det passer til den siddendes legemsform. Denne indstillingsanordning kan navnlig muliggøre:
 2.21.1.
 længdeindstilling
 2.21.2.
 højdeindstilling
 2.21.3.
 vinkelindstilling.
 2.22. Sædets forankring
 De anordninger, hvormed hele sædet er fastgjort til køretøjet, herunder de deraf berørte dele af køretøjet.
 2.23. Sædetype
 En kategori af sæder, der ikke udviser forskelle indbyrdes på væsentlige områder som f.eks.:
 2.23.1.
 udformning, dimensioner og materialer anvendt til sædekonstruktionen
 2.23.2.
 indstillingssystemernes og alle låsesystemernes type og mål
 2.23.3.
 type og dimensioner af sikkerhedsselernes forankringer på sædet, af sædets forankring og de deraf berørte dele af køretøjets stel.
 2.24. Forskydningsanordning til sæde
 En anordning, der gør det muligt at foretage en vinkel- eller længdeforskydning af sædet eller dets bestanddele uden nogen fast mellemstilling (for at lette passagerernes adgang til køretøjet).
 2.25. Spærreanordning til sæde
 En anordning, der sikrer fastholdelse af sædet og dele deraf i enhver brugsstilling.
 2.26. Indkapslet knap til udløsning af lukkebeslag
 Udløserknap til lukkebeslag, så lukkebeslaget ikke kan udløses med en kugle med en diameter på 40 mm.
 2.27. Ikke-indkapslet knap til udløsning af lukkebeslag
 Udløserknap til lukkebeslag, så lukkebeslaget kan udløses med en kugle med en diameter på 40 mm.
 2.28. Slække-anordning
 En anordning, som er indbygget i retraktoren, og som automatisk slækker trækket på selen, når denne fæstnes. Når denne udløses, slår anordningen automatisk fra.
 2.29. »Isofix«: et system til fastgørelse af en barnefastholdelsesanordning i køretøjer med to stive forankringer i køretøjet, to tilsvarende stive fastgørelsesbeslag på barnefastholdelsesanordningen og en anordning til begrænsning af barnefastholdelsesanordningens rotation.
 2.30. »Isofix-barnefastholdelsesanordning«: en barnefastholdelsesanordning, der opfylder forskrifterne i regulativ nr. 44 eller regulativ nr. 129, som skal fastgøres til et Isofix-forankringssystem, der opfylder forskrifterne i regulativ nr. 14.
 2.31. »Isofix-position«: et system der tillader montering af:
 a)
 enten en universal fremadvendt Isofix-barnefastholdelsesanordning som defineret i regulativ nr.


text:
44
 b)
 eller en semi-universal fremadvendt Isofix-barnefastholdelsesanordning som defineret i regulativ nr. 44
 c)
 eller en semi-universal bagudvendt Isofix-barnefastholdelsesanordning som defineret i regulativ nr. 44
 d)
 eller en semi-universal sidevendt Isofix-barnefastholdelsesanordning som defineret i regulativ nr. 44
 e)
 eller en specifik Isofix-barnefastholdelsesanordning som defineret i regulativ nr. 44
 f)
 eller en i-Size-barnefastholdelsesanordning som defineret i regulativ nr. 129
 g)
 eller en specifik Isofix-barnefastholdelsesanordning som defineret i regulativ nr. 129.
 2.32. »Isofix-forankringssystem«: er et system bestående af to nedre Isofix-forankringer, der opfylder forskrifterne i regulativ nr. 14, og som er konstrueret til fastgørelse af en Isofix-barnefastholdelsesanordning sammen med en antirotationsanordning.
 2.33. »Nedre Isofix-forankring«: en stiv, rund horisontal stang med en diameter på 6 mm, der stikker ud fra køretøjets eller sædets konstruktion til fastgørelse og fastholdelse af en Isofix-barnefastholdelsesanordning ved hjælp af Isofix-beslag.
 2.34. »Antirotationsanordning«:
 a)
 en antirotationsanordning for en universal Isofix-barnefastholdelsesanordning består af en Isofix-topstrop
 b)
 en antirotationsanordning for en Isofix semi-universal barnefastholdelsesanordning består af en topstrop, køretøjets instrumentbræt eller et støtteben, der skal begrænse fastholdelsesanordningens rotation ved frontalt sammenstød
 c)
 en antirotationsanordning for en i-Size-barnefastholdelsesanordning består af enten en topstrop eller et støtteben, der skal begrænse fastholdelsesanordningens rotation ved frontalt sammenstød
 d)
 for så vidt angår i-Size og universale og semi-universale Isofix-barnefastholdelsesanordninger udgør køretøjets sæde i sig selv ikke en antirotationsanordning.
 2.35. »Isofix-topstropforankring«: en anordning, der opfylder forskrifterne i regulativ nr. 14, f.eks. en stang, der er placeret i et nærmere bestemt område og er beregnet til fastgørelse af en Isofix-topstropkonnektor og overførsel af fastholdelseskraften til køretøjets stel.
 2.36. »Styreanordning«: en anordning der skal hjælpe den person, der monterer Isofix-barnefastholdelsesanordningen, ved fysisk at styre Isofix-beslagene på Isofix-barnefastholdelsesanordningen, så de rettes korrekt ind efter de nedre Isofix-forankringer og lettere går i indgreb med disse.
 2.37. Isofix-afmærkning: en mærkning, der fortæller en person, der ønsker at montere en Isofix-barnefastholdelsesanordning, hvor i køretøjet Isofix-positionerne og de enkelte Isofix-forankringssystemer er placeret.
 2.38. »Barnefastholdelsesfikstur« (»fikstur«): en fastholdelsesanordning i henhold til en af de otte Isofix-størrelsesklasser defineret i punkt 4 i bilag 17, tillæg 2 til dette regulativ, og hvis mål er opgivet i figur 1 til 7 i nævnte punkt 4. Disse barnefastholdelsesfiksturer (»fiksturer«) bruges i dette regulativ til at bestemme, hvilke størrelsesklasser af Isofix-barnefastholdelsesanordninger, der kan anbringes i køretøjets Isofix-positioner. Et af fiksturerne, det såkaldte ISO/F2 (B), som beskrives i figur 2 i ovennævnte punkt 4, anvendes også i regulativ nr. 14 til at kontrollere placering af og adgangsmulighederne til eventuelle Isofix-forankringssystemer.
 2.39. Vurderingsvolumen for montering af i-Size-støtteben: en volumen, som sikrer, at støttebenet på en i-Size-barnefastholdelsesanordning og en i-Size-siddeplads er kompatible med hensyn til dimensioner og geometri.
 2.40. i-Size-siddeplads: siddeplads som defineret af køretøjsfabrikanten, som er konstrueret til anbringelse af en i-Size-barnefastholdelsesanordning som defineret i regulativ nr. 129, og som opfylder kravene i nævnte regulativ.
 2.41. »Selealarm«: et system, som advarer føreren i tilfælde af, at han/hun ikke benytter sikkerhedsselen. Systemet fungerer ved at detektere en ikke spændt sikkerhedssele og har to føreradvarselsniveauer: en niveau 1-advarsel og en niveau 2-advarsel.
 2.42. »Visuel advarsel«: en advarsel i form af et synligt signal (lys,


text:
blink eller visning af et symbol eller en besked).
 2.43. »Akustisk advarsel«: en advarsel i form af et lydsignal.
 2.44. »Niveau 1-advarsel«: en visuel advarsel, som aktiveres, når tændingskontakten drejes (uanset om motoren kører eller ej) og førerens sikkerhedssele ikke er spændt. Dette kan suppleres med en akustisk advarsel.
 2.45. »Niveau 2-advarsel«: en visuel og akustisk advarsel, som aktiveres, når føreren kører køretøjet uden at have spændt sikkerhedsselen.
 2.46. »Sikkerhedsselen er ikke spændt«: betyder alt efter fabrikantens valg enten, at lukkebeslaget i førerens sikkerhedssele ikke er lukket, eller at den længde af gjorden, som er rullet ud af retraktoren, er 100 mm eller derunder.
 2.47. »Køretøj i normal drift«: køretøjet er i fremadgående bevægelse ved en hastighed på over 10 km/h.
 3. ANSØGNING OM GODKENDELSE
 3.1. Køretøjstype
 3.1.1.
 Ansøgning om typegodkendelse af en køretøjstype med hensyn til sikkerhedsselernes og fastholdelsesanordningernes forankring indgives af køretøjsfabrikanten eller dennes behørigt godkendte repræsentant.
 3.1.2.
 Ansøgningen skal ledsages af nedennævnte dokumenter i tre eksemplarer og af følgende:
 3.1.2.1.
 Tegninger over hele køretøjets stel i en passende målestok, der angiver sikkerhedsselernes placering, og detailtegninger over sikkerhedsselerne og den steldel, de er forankret til.
 3.1.2.2.
 Angivelse af anvendte materialer, der kan have indflydelse på sikkerhedsselernes modstandsdygtighed.
 3.1.2.3.
 Teknisk beskrivelse af sikkerhedsselerne.
 3.1.2.4.
 Ved sikkerhedsseler fastgjort til sædet.
 3.1.2.5.
 Detaljeret beskrivelse af køretøjets type med hensyn til sædernes udformning, forankringen af sæderne og deres indstillings- og spærreanordninger.
 3.1.2.6.
 Tegninger af sæderne, af deres forankring til køretøjet og af deres indstillings- og spærreanordninger, i passende målestok og tilstrækkeligt detaljerede.
 3.1.3.
 Fabrikanten skal enten forsyne den tekniske tjeneste med et køretøj, der er repræsentativt for den type, der skal godkendes, eller med de dele af køretøjet, der af den tekniske tjeneste, der foretager godkendelsesprøvningerne, betragtes som væsentlige for prøvning af sikkerhedsselerne.
 3.2. Type af sikkerhedssele
 3.2.1.
 Ansøgning om godkendelse for en type sikkerhedsseler indgives af indehaveren af varemærket eller af dennes befuldmægtigede. For så vidt angår fastholdelsesanordninger indgives ansøgningen om godkendelse for en type fastholdelsesanordninger af indehaveren af varemærket eller dennes befuldmægtigede eller af fabrikanten af det køretøj, hvortil den skal anvendes, eller dennes befuldmægtigede.
 3.2.2.
 Ansøgningen ledsages af:
 3.2.2.1.
 En detaljeret teknisk beskrivelse af seletypen med oplysninger om gjordene og de stive dele, ledsaget af tegninger af sættets dele; tegningerne skal vise, hvor godkendelsesnummer og tillægssymboler påregnes anbragt i forhold til godkendelsesmærkets cirkel. I beskrivelsen skal opgives farven på det eksemplar, der forelægges til godkendelse, samt hvilke køretøjstyper, denne seletype er beregnet til. For så vidt angår retraktorer medleveres monteringsvejledningen for føleren, og for selestrammeranordninger eller -systemer medleveres en fuldstændig teknisk beskrivelse af konstruktionen og funktionen, herunder føleren, hvis en sådan forefindes, med en beskrivelse af aktiveringsmetoden og alle nødvendige metoder til at undgå, at den aktiveres uforvarende. For så vidt angår fastholdelsesanordninger skal beskrivelsen omfatte: tegninger af køretøjets stel og sædernes konstruktion, justeringsanordninger og befæstelsesbeslag, som tilstrækkelig detaljeret angiver placeringen af sædernes og selernes befæstelse og forstærkninger; specifikation af anvendte materialer, der kan have indflydelse på modstandsdygtigheden af sæders og selers forankringer; en teknisk beskrivelse af forankringspunkter for


text:
sæder og seler. Hvis selen er beregnet til fastgørelse til køretøjets stel gennem en anordning til højdejustering af selen, angives det i den tekniske beskrivelse, hvorvidt denne anordning betragtes som en del af selen.
 3.2.2.2.
 Seks prøver af seletypen, heraf en til referenceformål.
 3.2.2.3.
 10 meter af hver type gjord, der er anvendt i selen.
 3.2.2.4.
 Den tekniske tjeneste, der udfører prøverne med henblik på typegodkendelse, kan udbede sig flere prøver.
 3.2.3.
 For så vidt angår fastholdelsesanordninger, skal fabrikanten til den tekniske tjeneste, der foretager prøvningerne til typegodkendelse, levere to prøveeksemplarer, der kan omfatte to af de i punkt 3.2.2.2 og 3.2.2.3 ovenfor nævnte prøveeksemplarer, samt efter eget valg enten et køretøj, der er repræsentativt for den type, der skal godkendes, eller de dele af køretøjet, som den tekniske tjeneste betragter som væsentlige for prøvning af fastholdelsesanordningen.
 4. MÆRKNING
 Prøveeksemplarerne af en seletype eller af en type fastholdelsesanordning, som indgives til typegodkendelse i overensstemmelse med punkt 3.2.2.2, 3.2.2.3 og 3.2.2.4 ovenfor, skal på let læselig og ikke sletbar vis være forsynet med fabrikantens navn, initialer eller fabriks- eller varemærke.
 5. GODKENDELSE
 5.1. En attest svarende til modellen i punkt 5.1.1 eller 5.1.2 nedenfor, skal vedhæftes typegodkendelsesattesten:
 5.1.1.
 Bilag 1A for ansøgninger, som omtales i stk. 3.1.
 5.1.2.
 Bilag 1B for ansøgninger, som omtales i stk. 3.2.
 5.2. Køretøjstype
 5.2.1.
 Hvis et køretøj, der indstilles til godkendelse i henhold til dette regulativ, opfylder kravene i punkt 8 nedenfor og i bilag 15 og 16 til dette regulativ, skal der meddeles typegodkendelse til denne køretøjstype.
 5.2.2.
 Hver godkendt type tildeles et godkendelsesnummer. De første to cifre (i øjeblikket 06 svarende til ændringsserie 06) angiver den serie ændringer, som omfatter de seneste vigtige tekniske ændringer af regulativet på godkendelsens udstedelsestidspunkt. Samme kontraherende part må ikke tildele en anden køretøjstype samme nummer som angivet i punkt 2.16 ovenfor.
 5.2.3.
 Meddelelse om godkendelse, udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelse eller endeligt ophør af produktionen af en køretøjstype i henhold til dette regulativ fremsendes til de kontraherende parter i overenskomsten af 1958, som anvender dette regulativ, ved hjælp af en formular svarende til modellen i bilag 1A til dette regulativ.
 5.2.4.
 Ethvert køretøj, som er i overensstemmelse med en type, som er godkendt efter dette regulativ, skal på et let synligt og let tilgængeligt sted, der er angivet i godkendelsesattesten, være påført et internationalt godkendelsesmærke bestående af følgende:
 5.2.4.1.
 en cirkel, som omslutter bogstavet »E« efterfulgt af kendingsnummeret på den stat, som har meddelt godkendelse (4)
 5.2.4.2.
 nummeret på dette regulativ efterfulgt af bogstavet »R«, en bindestreg og godkendelsesnummeret til højre for den cirkel, der foreskrives i punkt 5.2.4.1 ovenfor.
 5.2.5.
 Er køretøjet i overensstemmelse med en køretøjstype, som efter et eller flere af regulativerne i bilaget til overenskomsten er godkendt i den stat, som har meddelt godkendelse efter dette regulativ, behøver det i punkt 5.2.4.1 foreskrevne symbol ikke gentages; i så tilfælde skal yderligere godkendelsesnumre og symboler for alle de regulativer, som godkendelsen er udstedt efter i det land, hvor godkendelsen er udstedt i henhold


text:
til dette regulativ, placeres i lodrette kolonner til højre for det symbol, der er beskrevet i punkt 5.2.4.1 ovenfor.
 5.2.6.
 Godkendelsesmærket skal være let læseligt og må ikke kunne fjernes.
 5.2.7.
 Godkendelsesmærket skal anbringes tæt ved eller på den fabrikationsplade, fabrikanten har anbragt på køretøjet.
 5.3. Type af sikkerhedssele
 5.3.1.
 Hvis prøverne på en seletype, der indleveres i overensstemmelse med bestemmelserne i punkt 3.2 ovenfor, opfylder kravene i punkt 4, 5.3 og 6 i dette regulativ, meddeles godkendelse.
 5.3.2.
 Hver godkendt type tildeles et godkendelsesnummer. De første to cifre (i øjeblikket 06 svarende til ændringsserie 06) angiver den serie ændringer, som omfatter de seneste vigtige tekniske ændringer af regulativet på godkendelsens udstedelsestidspunkt. Samme kontraherende part må ikke tildele en anden seletype eller type af fastholdelsesanordning samme nummer.
 5.3.3.
 Meddelelse om godkendelse, udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelse af en type af sikkerhedssele eller fastholdelsesanordning i henhold til dette regulativ fremsendes til de kontraherende parter i overenskomsten af 1958, som anvender dette regulativ, ved hjælp af en formular svarende til modellen i bilag 1B til dette regulativ.
 5.3.4.
 Ud over påskrifterne, som kræves i henhold til punkt 4 ovenfor, anføres følgende på et passende sted for alle seler, der er i overensstemmelse med en type, der godkendes under dette regulativ:
 5.3.4.1.
 Et internationalt godkendelsesmærke bestående af:
 5.3.4.1.1.
 en cirkel, som omslutter bogstavet »E« efterfulgt af kendingsnummeret på den stat, som har meddelt godkendelse (5)
 5.3.4.1.2.
 et godkendelsesnummer
 5.3.4.2.
 Følgende supplerende symboler:
 5.3.4.2.1.
 bogstavet »A« for en trepunktssele, bogstavet »B« for en hoftesele og bogstavet »S« for en særlig seletype.
 5.3.4.2.2.
 Symbolerne i punkt 5.3.4.2.1 suppleres med følgende:
 5.3.4.2.2.1.
 bogstavet »e« for en sele med en energiafledende anordning
 5.3.4.2.2.2.
 bogstavet »r« for en sele med retraktor efterfulgt af symbolet (1, 2, 3, 4 eller 4N) på den anvendte retraktor i overensstemmelse med punkt 2.14 i dette regulativ, og bogstavet »m«, hvis retraktoren er en dobbeltvirkende inerti-retraktor
 5.3.4.2.2.3.
 bogstavet »p« for en sele med selestrammeranordning
 5.3.4.2.2.4.
 bogstavet »t« for en sele med retraktor med indbygget slække-anordning
 5.3.4.2.2.5.
 seler med en retraktor af typen 4N forsynes desuden med et symbol bestående af et rektangel, hvor et køretøj i klasse M1 er krydset over, hvilket viser, at denne retraktortype er forbudt i køretøjer i denne klasse
 5.3.4.2.2.6.
 hvis sikkerhedsselen er godkendt i henhold til bestemmelserne i punkt 6.4.1.3.3 i dette regulativ, mærkes den med ordet »AIRBAG« i et rektangel.
 5.3.4.2.3.
 Såfremt selen indgår i en fastholdelsesanordning, anbringes bogstavet »Z« foran symbolerne i punkt 5.3.4.2.1.
 5.3.5.
 Punkt 2 i bilag 2 til dette regulativ indeholder eksempler på udformning af godkendelsesmærker.
 5.3.6.
 Angivelserne i punkt 5.3.4 skal enten ved hjælp af en mærkat eller direkte mærkning på selen anbringes let læseligt og således, at de ikke kan udviskes. Mærkaten eller mærkningen skal være modstandsdygtig over for slid.
 5.3.7.
 Mærkaterne, som omtales i punkt 5.3.6 ovenfor, kan enten udleveres af den typegodkendende myndighed, der har meddelt godkendelsen, eller med samme myndigheds godkendelse, af fabrikanten.
 6. SPECIFIKATIONER
 6.1. Almindelige forskrifter
 6.1.1. Alle prøver, der indleveres i overensstemmelse med punkt


text:
3.2.2.2, 3.2.2.3 og 3.2.2.4 ovenfor, skal opfylde specifikationerne i punkt 6 i dette regulativ.
 6.1.2. Sikkerhedsselen eller fastholdelsesanordningen skal være konstrueret og fremstillet således, at den, når den er korrekt monteret og korrekt anvendt af brugeren, fungerer effektivt og nedsætter risikoen for kvæstelser i tilfælde af en ulykke.
 6.1.3. Sikkerhedsselernes eller fastholdelsesanordningernes gjorde må ikke kunne udsætte bæreren for farer.
 6.1.4. Brugen af materialer med polyamid 6's egenskaber hvad angår væskeretention er forbudt i alle mekaniske dele, hvor et sådant fænomen kan have negative konsekvenser for deres funktion.
 6.2. Stive dele
 6.2.1. Generelt
 6.2.1.1. Sikkerhedsselens stive dele, som lukkebeslag, justeringsanordninger, befæstelsesbeslag osv., må ikke have skarpe kanter, der kan fremkalde slid eller brud på gjordene ved gnidning.
 6.2.1.2. Alle dele af et sæt, der kan udsættes for korrosion, skal være passende korrosionsbeskyttede. Efter korrosionsprøven, som de skal underkastes i henhold til punkt 7.2 nedenfor, må der hverken vise sig forandringer, som kan skade anordningens korrekte funktion, eller tegn på betydelig korrosion, når delene undersøges med det blotte øje af en sagkyndig iagttager.
 6.2.1.3. Stive dele, der skal aflede energi eller underkastes eller videreføre en belastning, må ikke være skrøbelige.
 6.2.1.4. Sikkerhedsselens stive dele og dele fremstillet af plast skal anbringes og monteres således, at de ved normal brug af et motorkøretøj ikke bliver fastklemt under et sæde, der kan forskydes, eller i døren på dette køretøj. Såfremt en af disse dele ikke er i overensstemmelse med ovennævnte krav, skal den underkastes slagsejhedsprøvning som angivet i punkt 7.5.4. nedenfor. Hvis plastovertræk eller -dæksler efter prøvningen udviser synlige brud, skal hele den pågældende plastdel fjernes, og det skal kontrolleres, hvorvidt de øvrige dele stadig yder samme sikkerhed. Hvis de øvrige dele af sættet fortsat yder sikkerhed, og hvis der ikke konstateres synlige brud, skal det på ny kontrolleres, om sættet opfylder kravene i punkt 6.2.2, 6.2.3 og 6.4 nedenfor.
 6.2.2. Lukkebeslag
 6.2.2.1. Lukkebeslaget skal være konstrueret således, at ukorrekt anvendelse er udelukket. Dette betyder bl.a., at lukkebeslaget ikke må kunne være låst halvt. Måden, det åbnes på, skal være helt indlysende. De dele af lukkebeslaget, der kan komme i kontakt med bærerens krop, skal omfatte en del på mindst 20 cm2 og mindst 46 mm i bredden målt i et plan, der højst er placeret 2,5 mm fra kontaktfladen. For lukkebeslag til H-seler betragtes sidstnævnte krav som værende opfyldt, hvis lukkebeslagets kontaktflade med bærerens krop ligger mellem 20 og 40 cm2.
 6.2.2.2. Lukkebeslaget skal forblive lukket, også når det ikke er belastet, uanset køretøjets stilling. Det må ikke kunne åbnes uforvarende, ved et uheld eller ved en belastning på mindre end 1 daN. Lukkebeslaget skal være let at bruge og gribe; når det ikke er under belastning, og når det er udsat for den belastning, der angives i punkt 7.8.2 nedenfor, skal det kunne udløses af bæreren med en enkelt bevægelse med én hånd i én retning; når sættene skal anvendes på de yderste siddepladser foran, undtagen til H-seler, skal lukkebeslaget også kunne lukkes af bæreren med en enkelt bevægelse med én


text:
hånd i én retning. Lukkebeslaget skal åbnes ved tryk på en knap eller ved lignende anordning. Overfladen, som skal udsættes for dette tryk, skal have følgende dimensioner med knappen i den faktiske udløserstilling, når denne projiceres over i et plan vinkelret på knappens oprindelige bevægelsesretning: mindst 4,5 cm2 med en mindste bredde på 15 mm for indbyggede anordninger; mindst 2,5 cm2 med en mindste bredde på 10 mm for ikke indbyggede anordninger; lukkebeslagets udløsningsoverflade skal være rød. Ingen anden del af beslaget må have denne farve. Når sædet er i brug, tillades rødt advarselslys i en vilkårlig del af lukkebeslaget, forudsat at det slukkes, når personen er spændt fast.
 6.2.2.3. Lukkebeslaget skal fungere normalt, når det udsættes for den i punkt 7.5.3 angivne prøvning.
 6.2.2.4. Lukkebeslaget skal kunne modstå gentagen brug og skal åbnes og lukkes 5 000 gange under normale brugsbetingelser, før det underkastes den dynamiske prøvning i punkt 7.7 nedenfor. For lukkebeslag til H-seler kan prøvningen udføres, uden at alle tunger indføres.
 6.2.2.5. Den til åbning af lukkebeslaget nødvendige kraft under prøvningen i punkt 7.8 må ikke overstige 6 daN.
 6.2.2.6. Lukkebeslaget skal prøves for modstandsdygtighed i henhold til punkt 7.5.1 og i påkommende tilfælde 7.5.5 nedenfor. Det må ikke brydes, deformeres væsentligt eller åbne sig ved den foreskrevne belastning.
 6.2.2.7. For lukkebeslag, der omfatter en fælles komponent for to sæt, skal prøvningerne af modstandsdygtighed og udløsning i punkt 7.7 og 7.8 nedenfor ligeledes udføres for den del af beslaget i det ene sæt, der skal samles med den modsvarende del af det andet sæt, hvis det er muligt at samle lukkebeslaget på den måde under normal brug.
 6.2.3. Justeringsanordning
 6.2.3.1. Når bæreren har taget selen på, skal den enten justeres automatisk eller være konstrueret på en sådan måde, at den manuelle justeringsanordning er let tilgængelig for bæreren i siddende stilling og let at anvende. Den skal kunne strammes med én hånd for at tilpasses bærerens størrelse og sædets stilling i køretøjet.
 6.2.3.2. To prøveeksemplarer af hver justeringsanordning skal underkastes prøvning i overensstemmelse med punkt 7.3 nedenfor. Gjorden må ikke glide mere end 25 mm i den enkelte justeringsanordning, og den totale målte glidning må ikke overstige 40 mm for samtlige justeringsanordninger.
 6.2.3.3. Alle justeringsanordninger skal prøves for modstandsdygtighed i overensstemmelse med punkt 7.5.1 nedenfor. De må ikke brydes eller rive sig løs ved den foreskrevne belastning.
 6.2.3.4. Efter at prøvningen er udført i overensstemmelse med punkt 7.5.6 nedenfor, må den nødvendige kraft til at betjene justeringsanordningen manuelt ikke overstige 5 daN.
 6.2.4. Forankringer og anordninger til højdeindstilling af sele
 Forankringerne skal prøves for modstandsdygtighed som foreskrevet i punkt 7.5.1 og 7.5.2 nedenfor. De faktiske anordninger til højdeindstilling skal prøves for modstandsdygtighed i overensstemmelse med punkt 7.5.2 i dette regulativ, hvis de ikke er prøvet på køretøjet i henhold til regulativ nr. 14 (i seneste ændrede udgave) vedrørende forankringer af sikkerhedsseler. Disse dele må ikke brydes eller rive sig løs ved den foreskrevne belastning.
 6.2.5. Retraktorer
 Retraktorer skal prøves og opfylde nedenfor angivne krav til modstandsdygtighed, herunder den


text:
i punkt 7.5.1 og 7.5.2 nedenfor foreskrevne prøvning for modstandsdygtighed. (Disse krav udelukker retraktorer uden låsemekanisme.)
 6.2.5.1. Retraktorer med manuel udløsning
 6.2.5.1.1.
 Gjorden i en sikkerhedssele med en retraktor med manuel udløsning må ikke bevæge sig mere end 25 mm mellem retraktorens låsestillinger.
 6.2.5.1.2.
 Gjorden i en sikkerhedssele skal kunne trækkes ud fra en retraktor med manuel udløsning indtil 6 mm fra sin maksimumslængde, når et træk på mindst 1,4 daN og højst 2,2 daN anvendes på gjorden i den normale udtræksretning.
 6.2.5.1.3.
 Gjorden skal trækkes ud af retraktoren og rulles op igen efter den i punkt 7.6.1 beskrevne metode; denne cyklus gentages 5 000 gange. Retraktoren underkastes derefter den i punkt 7.2 anførte korrosionsprøvning og den i punkt 7.6.3 nedenfor anførte støvprøvning. Derefter skal der kunne gennemføres yderligere 5 000 udtrækninger og oprulninger. Efter ovenstående prøvninger skal retraktoren fungere korrekt og stadig opfylde bestemmelserne i punkt 6.2.5.1.1 og 6.2.5.1.2 ovenfor.
 6.2.5.2. Automatiske retraktorer
 6.2.5.2.1.
 Gjorden i en sikkerhedssele med automatisk retraktor må ikke bevæge sig mere end 30 mm mellem retraktorens låsestillinger. Bevæger bæreren sig bagud, skal sikkerhedsselen enten forblive i sin udgangsstilling eller automatisk vende tilbage til denne stilling, når bæreren på ny bevæger sig fremad.
 6.2.5.2.2.
 Såfremt retraktoren er monteret med en hoftesele, må tilbagetrækningskraften på gjorden ikke være under 0,7 daN målt i henhold til punkt 7.6.4 nedenfor på den frie længde mellem attrappen og retraktoren.
 Såfremt retraktoren udgør en del af en fastholdelsesanordning til den øvre del af torsoen, skal tilbagetrækningskraften på gjorden være mindst 0,1 daN og højst 0,7 daN målt på tilsvarende måde.
 6.2.5.2.3.
 Gjorden skal trækkes ud af retraktoren og rulles op igen efter den i punkt 7.6.1 beskrevne metode; denne cyklus gentages 5 000 gange. Retraktoren underkastes derefter den i punkt 7.2 anførte korrosionsprøvning og derefter den i punkt 7.6.3 nedenfor anførte støvprøvning. Derefter skal der kunne gennemføres yderligere 5 000 udtrækninger og oprulninger. Efter ovenstående prøvninger skal retraktoren fungere korrekt og stadig opfylde bestemmelserne i punkt 6.2.5.2.1 og 6.2.5.2.2 ovenfor.
 6.2.5.3. Inerti-retraktorer
 6.2.5.3.1.
 En inerti-retraktor skal opfylde følgende krav, når den prøves i henhold til forskrifterne i punkt 7.6.2 nedenfor. For enkeltvirkende retraktorer er kun specifikationerne i punkt 2.14.4.1 i dette regulativ vedrørende reduktion af køretøjets hastighed gældende.
 6.2.5.3.1.1.
 Fastlåsningen skal være sket, når reduktionen af køretøjets hastighed når 0,45 g (6) for type 4 eller 0,85 g for type 4N-retraktorer.
 6.2.5.3.1.2.
 Den må ikke låse ved accelerationsværdier for gjorden målt i dennes udtrækningsretning på mindre end 0,8 g for type 4 eller mindre end 1,0 g for type 4N-retraktorer.
 6.2.5.3.1.3.
 Den må ikke låse, når dens føleanordning har en hældning på 12o eller derunder i alle retninger i forhold til den af fabrikanten angivne monteringsretning.
 6.2.5.3.1.4.
 Den skal låse, når føleanordningen har en hældning på mere end 27o for type 4- eller 40o for type 4N-retraktorer uanset retning i forhold til den monteringsposition, som angives af fabrikanten.
 6.2.5.3.1.5.
 I tilfælde, hvor aktivering af en retraktor styres af et eksternt signal eller en ekstern strømkilde, skal udformningen sikre, at retraktoren


text:
låser automatisk, hvis signalet eller strømkilden får fejlfunktion eller afbrydes. Dette krav behøver imidlertid ikke være opfyldt ved dobbeltvirkende retraktorer, hvis kun en af påvirkningerne styres af et eksternt signal eller en ekstern strømkilde, og hvis fejlfunktion på signalet eller strømkilden meddeles føreren ved visuelle signaler og/eller lydsignaler.
 6.2.5.3.2.
 En dobbeltvirkende inerti-retraktor, der aktiveres af gjorden, skal, når den prøves under de i punkt 7.6.2 nedenfor angivne vilkår, tilfredsstille ovennævnte krav og skal desuden låse, hvis gjordens acceleration er over eller lig med 3,0 g, idet accelerationen måles i udtrækningsretningen.
 6.2.5.3.3.
 Ved gennemførelsen af de i ovenstående punkt 6.2.5.3.1 og 6.2.5.3.2 omtalte prøvninger, må gjorden ikke bevæge sig mere end 50 mm startende ved den længde, der angives i punkt 7.6.2.1, før retraktoren låser. Ved gennemførelsen af den i ovenstående punkt 6.2.5.3.1.2 omtalte prøvning, må låsningen ikke ske under gjordens 50 mm-bevægelse startende ved den længde, der angives i punkt 7.6.2.1 nedenfor.
 6.2.5.3.4.
 Såfremt retraktoren er monteret med en hoftesele, må tilbagetrækningskraften på gjorden ikke være under 0,7 daN målt i henhold til punkt 7.6.4 på den frie længde mellem attrappen og retraktoren.
 Såfremt retraktoren udgør en del af en fastholdelsesanordning til den øvre del af torsoen, skal tilbagetrækningskraften på gjorden være mindst 0,1 daN og højst 0,7 daN målt på tilsvarende måde, undtagen for seler med en slække-anordning, hvor den minimale tilbagetrækningskraft kun kan reduceres til 0,05 daN, når denne anordning er operationel. Såfremt gjorden går igennem en bøjle eller en rulle, skal tilbagetrækningskraften måles på den frie længde mellem attrappen og bøjlen eller trissen.
 Såfremt sættet indeholder en manuel eller automatisk mekanisme, som forhindrer gjorden i at blive trukket helt tilbage, skal denne mekanisme sættes ud af funktion, når disse krav vurderes.
 Hvis sættet indeholder en slække-anordning, skal tilbagetrækningskraften for gjorden, som beskrives ovenfor, måles med anordningen slået henholdsvis til og fra, når disse krav vurderes, før og efter holdbarhedsprøvningen i henhold til punkt 6.2.5.3.5 nedenfor.
 6.2.5.3.5.
 Gjorden skal trækkes ud af retraktoren og rulles op igen efter den i punkt 7.6.1 beskrevne metode; denne cyklus gentages 40 000 gange. Retraktoren underkastes derefter den i punkt 7.2 anførte korrosionsprøvning og derefter den i punkt 7.6.3 nedenfor foreskrevne støvprøvning. Den skal derefter gennemføre yderligere 5 000 cyklusser uden problemer (45 000 i alt).
 Hvis sættet indeholder en slække-anordning, skal ovenstående prøvninger fortages med anordningen slået henholdsvis til og fra.
 Efter ovenstående prøvninger skal retraktoren fungere korrekt og stadig opfylde bestemmelserne i punkt 6.2.5.3.1 og 6.2.5.3.3 og 6.2.5.3.4 ovenfor.
 6.2.5.4. Efter holdbarhedsprøvningen i henhold til punkt 6.2.5.3.5 og umiddelbart efter målingen af tilbagetrækningskraften i henhold til punkt 6.2.5.3.4 ovenfor, skal retraktorerne opfylde begge de følgende specifikationer:
 6.2.5.4.1.
 Når retraktorer, undtagen inerti-retraktorer, prøves i henhold til punkt 7.6.4.2 nedenfor, skal de sikre, at gjorden ikke sidder løst i forhold til torsoen, og
 6.2.5.4.2.
 når lukkebeslaget åbnes for at frigøre tungen, skal retraktoren alene kunne trække gjorden helt tilbage.
 6.2.6. Selestrammer
 6.2.6.1. Efter at have gennemgået korrosionsprøvningen i henhold til punkt 7.2 nedenfor, skal selestrammeren (inklusive føleren, som er tilsluttet anordningen med


text:
de originale stik, men uden at der passerer spænding gennem dem) fungere normalt.
 6.2.6.2. Det kontrolleres, at uforvarende aktivering af anordningen ikke indebærer risiko for kvæstelser af bæreren.
 6.2.6.3. Når der er tale om pyrotekniske selestrammere:
 6.2.6.3.1.
 Efter at have gennemgået behandlingen i henhold til punkt 7.9.1 nedenfor må selestrammeren ikke være blevet aktiveret af temperaturen, og anordningen skal fungere normalt.
 6.2.6.3.2.
 Der træffes forholdsregler til at forhindre, at de varme gasser antænder brandbare materialer i nærheden.
 6.3. Gjorde
 6.3.1. Generelt
 6.3.1.1. Gjordene skal være udformet således, at det tryk, de udøver på bærerens krop, fordeles så jævnt som muligt i hele deres bredde, og således at de selv under belastning ikke snos. De skal være i besiddelse af energiabsorberende og energiafledende egenskaber. Gjordenes kanter skal behandlet, og de må ikke blive flossede ved brug.
 6.3.1.2. Ved en belastning på 980 daN + 100 – 0 daN skal gjordens bredde være mindst 46 mm. Denne måling foretages under brudbelastningsprøvningen efter punkt 7.4.3 nedenfor, idet maskinen standes ved ovennævnte belastning (7).
 6.3.2. Styrke efter rumkonditionering
 For de to prøver af gjorden, der er konditioneret i overensstemmelse med punkt 7.4.1.1, må brudbelastningen bestemt i overensstemmelse med punkt 7.4.2 ikke være under 1 470 daN. Forskellen mellem brudbelastningerne for de to prøver må ikke være større end 10 % af den højeste målte brudbelastning.
 6.3.3. Modstandsdygtighed efter særlig konditionering
 Brudbelastningen for de to prøver af gjorden, der er konditioneret i overensstemmelse med en af bestemmelserne i punkt 7.4.1 (undtagen 7.4.1.1) nedenfor skal mindst være 75 % af den gennemsnitlige belastning bestemt ved prøvningen efter punkt 6.3.2, dog ikke under 1 470 daN. Den tekniske tjeneste kan undlade en eller flere af disse prøvninger, hvis det anvendte materiales sammensætning eller de til rådighed værende oplysninger gør dem overflødige.
 6.4. Sættet eller fastholdelsesanordningen
 6.4.1. Dynamisk prøvning
 6.4.1.1. Sættet eller fastholdelsesanordningen skal underkastes dynamisk prøvning i overensstemmelse med bestemmelserne i punkt 7.7. nedenfor.
 6.4.1.2. Den dynamiske prøvning skal udføres på to sæt, der ikke før har været udsat for belastning, med mindre sættet indgår i en fastholdelsesanordning; i så fald skal den dynamiske prøvning udføres på fastholdelsesanordningerne for en gruppe sæder, som ikke tidligere har været udsat for belastning. Lukkebeslagene til de sæt, der skal prøves, skal opfylde kravene i punkt 6.2.2.4 ovenfor. Såfremt sikkerhedsseler er udstyret med retraktorer, skal disse have været underkastet støvprøvning i henhold til punkt 7.6.3; ved sikkerhedsseler eller fastholdelsesanordninger med selestrammere, der udløses med pyrotekniske midler, skal anordningen have gennemgået den konditionering, der beskrives i punkt 7.9.1 nedenfor.
 6.4.1.2.1.
 Sikkerhedsselerne skal have gennemgået korrosionsprøvningen i henhold til punkt 7.2, hvorefter lukkebeslagene skal gennemgå yderligere 500 åbnings- og lukkecyklusser under normale brugsbetingelser.
 6.4.1.2.2.
 Sikkerhedsseler med retraktorer skal enten have gennemgået prøvningen, som beskrives i 6.2.5.2 eller i punkt 6.2.5.3 ovenfor. Hvis en retraktor allerede har gennemgået korrosionsprøvningen i overensstemmelse med bestemmelserne i punkt 6.4.1.2.1 ovenfor, behøver denne prøvning ikke gentages.
 6.4.1.2.3.
 For en sele, der er beregnet til at blive brugt sammen med en højdejusteringsanordning som defineret i punkt 2.14.6 ovenfor, skal