text: nomenklatur, betragtes som værende alene af vejledende karakter, eftersom varerne i hver kategori bestemmes i dette bilag af KN-koder. Er der anført "ex" foran KN-koden, bestemmes varerne i hver kategori af KN-koden og den tilsvarende varebeskrivelse.(1) I 2002 blev dette bilag offentliggjort i EFT L 357 af 31.12.2002.B. Brev fra regeringen for Republikken AserbajdsjanHr.,Jeg har den ære hermed at anerkende modtagelsen af Deres brev af ... med følgende ordlyd:"Hr.,1. Jeg har den ære at henvise til aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken Aserbajdsjan om handel med tekstilvarer, paraferet den 20. september 1993, senest ændret ved aftalen i form af brevveksling, paraferet den 26. november 1999 (i det følgende benævnt 'aftalen').2. Da aftalen udløber den 31. december 2003, foreslår Det Europæiske Fællesskab i overensstemmelse med aftalens artikel 20, stk. 4, at forlænge aftalens varighed med en yderligere periode på et år med følgende ændringer og på følgende betingelser:2.1. Bilag I, hvori angives de i aftalens artikel 1 omhandlede produkter, erstattes med tillæg 1 til dette brev.2.2. Artikel 20, stk. 1, andet og tredje punktum, i aftalen affattes således:'Den anvendes indtil den 31. december 2004.'2.3. Tekstilkategori 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 12, 13, 20 og 136 er undtaget fra ordningen med dobbeltkontrol, der er omhandlet i aftalens artikel 2, stk. 3, og nærmere specificeret i protokol A. Hvis importen af varer i disse tekstilkategorier i et givet år overstiger de satser, der er angivet i aftalens artikel 5, stk. 2, genindføres ordningen med dobbeltkontrol automatisk for disse kategorier.3. Skulle Republikken Aserbajdsjan blive medlem af Verdenshandelsorganisationen inden datoen for aftalens udløb, anvendes bestemmelserne i artikel 2, stk. 2-6, artikel 3, 6, 7, 8, 9, 11-19, protokol A, protokol B, protokol C, godkendt protokollat nr. 1, godkendt protokollat nr. 2, godkendt protokollat nr. 3 og godkendt protokollat nr. 4 fortsat som et administrativt arrangement, jf. artikel 2, stk. 17, i WTO-aftalen om tekstilvarer og beklædningsgenstande.4. Jeg ville være Dem taknemmelig, såfremt De vil bekræfte, at ovenstående kan accepteres af Deres regering. Er dette tilfældet, udgør dette brev og tillægget hertil og Deres brev om accept en aftale i form af brevveksling, som træder i kraft på den første dag i måneden efter den dag, på hvilken parterne har meddelt hinanden, at de nødvendige juridiske procedurer i så henseende er afsluttet. I mellemtiden anvendes den midlertidigt fra den 1. januar 2004 på betingelse af gensidighed.Modtag, hr., forsikringen om min mest udmærkede højagtelse."Jeg har den ære hermed at bekræfte, at min regering er indforstået med indholdet af den pågældende skrivelse.Modtag, hr., forsikringen om min mest udmærkede højagtelse.For regeringen for Republikken Aserbajdsjan


text:
 7.2.2019
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 36/44
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 93/2017
 af 5. maj 2017
 om ændring af bilag IV (Energi) til EØS-aftalen [2019/205]
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 713/2009 af 13. juli 2009 om oprettelse af et agentur for samarbejde mellem energireguleringsmyndigheder (1) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 714/2009 af 13. juli 2009 om betingelserne for netadgang i forbindelse med grænseoverskridende elektricitetsudveksling og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1228/2003 (2) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (3)
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 715/2009 af 13. juli 2009 om betingelserne for adgang til naturgastransmissionsnet og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1775/2005 (3), som berigtiget i EUT L 229 af 1.9.2009, s. 29, og EUT L 309 af 24.11.2009, s. 87, skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (4)
 Kommissionens forordning (EU) nr. 543/2013 af 14. juni 2013 om indsendelse og offentliggørelse af data på elektricitetsmarkederne og om ændring af bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 714/2009 (4) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (5)
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/72/EF af 13. juli 2009 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ophævelse af direktiv 2003/54/EF (5) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (6)
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/73/EF af 13. juli 2009 om fælles regler for det indre marked for naturgas og om ophævelse af direktiv 2003/55/EF (6) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (7)
 Kommissionens afgørelse 2010/685/EU af 10. november 2010 om ændring af afsnit 3 i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 715/2009 om betingelserne for adgang til naturgastransmissionsnet (7) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (8)
 Kommissionens afgørelse 2012/490/EU af 24. august 2012 om ændring af bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 715/2009 om betingelserne for adgang til naturgastransmissionsnet (8) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (9)
 Forordning (EF) nr. 714/2009 ophæver Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1228/2003 (9), som er indarbejdet i aftalen, og som derfor skal udgå af EØS-aftalen.
 (10)
 Forordning (EF) nr. 715/2009 ophæver Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1775/2005 (10), som er indarbejdet i aftalen, og som derfor skal udgå af EØS-aftalen.
 (11)
 Direktiv 2009/72/EF ophæver Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/54/EF (11), som er indarbejdet i aftalen, og som derfor skal udgå af EØS-aftalen.
 (12)
 Direktiv 2009/73/EF ophæver Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/55/EF (12), som er indarbejdet i aftalen, og som derfor skal udgå af EØS-aftalen.
 (13)
 Afgørelse 2011/280/EU (13) ophæver Kommissionens afgørelse 2003/796/EF (14), som er indarbejdet i EØS-aftalen, og som derfor skal udgå af EØS-aftalen.
 (14)
 EFTA-staternes transmissionssystemoperatører betragtes med henblik på ENTSO for elektricitet og ENTSO for gas ikke som operatører fra tredjelande.
 (15)
 Bilag IV til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 I bilag IV til EØS-aftalen foretages følgende ændringer:
 1)
 Punkt 20 (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1228/2003) affattes således:
 »32009 R 0714: Europa-Parlamentets og Rådets

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
forordning (EF) nr. 714/2009 af 13. juli 2009 om betingelserne for netadgang i forbindelse med grænseoverskridende elektricitetsudveksling og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1228/2003 (EUT L 211 af 14.8.2009, s. 15), som ændret ved:
 —
 32013 R 0543: Kommissionens forordning (EU) nr. 543/2013 af 14. juni 2013 (EUT L 163 af 15.6.2013, s. 1).
 Forordningens bestemmelser gælder i forbindelse med denne aftale med følgende tilpasninger:
 a)
 I artikel 3, stk. 3, og artikel 15, stk. 6, læses »Kommissionen«, hvad angår EFTA-staterne, som »EFTA-Tilsynsmyndigheden«.
 b)
 Bestemmelserne om agenturets bindende beslutninger, jf. artikel 17, stk. 5, erstattes af følgende bestemmelser i sager, der berører en EFTA-stat:
 »i)
 I sager, der berører en eller flere EFTA-stater, træffer EFTA-Tilsynsmyndigheden en beslutning rettet til de nationale regulerende myndigheder i den eller de berørte EFTA-stater.
 ii)
 Agenturet er berettiget til at deltage fuldt ud arbejdet i EFTA-Tilsynsmyndigheden og dets forberedende organer, når EFTA-Tilsynsmyndigheden, for så vidt angår EFTA-staterne, udfører agenturets funktioner som fastsat i denne aftale, men har ikke stemmeret.
 iii)
 EFTA-Tilsynsmyndigheden er berettiget til at deltage fuldt ud i arbejdet i agenturet og dets forberedende organer, men har ikke stemmeret.
 iv)
 Agenturet og EFTA-Tilsynsmyndigheden arbejder ved vedtagelsen af beslutninger, udtalelser og henstillinger tæt sammen.
 Beslutninger truffet af EFTA-Tilsynsmyndigheden vedtages uden ugrundet ophold på grundlag af udkast udarbejdet af agenturet på eget initiativ eller efter anmodning fra EFTA-Tilsynsmyndigheden.
 Når agenturet udarbejder et udkast til EFTA-Tilsynsmyndigheden i overensstemmelse med denne forordning, underretter agenturet EFTA-Tilsynsmyndigheden. EFTA-Tilsynsmyndigheden fastsætter under fuld hensyntagen til sagens hastende karakter, kompleksitet og mulige følger en frist, inden for hvilken de nationale regulerende myndigheder i EFTA-staterne har mulighed for at fremføre deres synspunkter.
 De nationale regulerende myndigheder i EFTA-staterne kan anmode EFTA-Tilsynsmyndigheden om at genoverveje sin beslutning. EFTA-Tilsynsmyndigheden videresender denne anmodning til agenturet. Agenturet skal i så fald overveje at udarbejde et nyt udkast til EFTA-Tilsynsmyndigheden og svare uden ugrundet ophold.
 Hvis agenturet ændrer, suspenderer eller tilbagekalder en beslutning, der er parallel med den beslutning, som er truffet af EFTA-Tilsynsmyndigheden, udarbejder agenturet uden ugrundet opholdet udkast med samme virkning til EFTA-Tilsynsmyndigheden.
 v)
 I tilfælde af uenighed mellem agenturet og EFTA-Tilsynsmyndigheden vedrørende anvendelsen af disse bestemmelser indkalder direktøren for agenturet og EFTA-Tilsynsmyndighedens kollegium uden ugrundet ophold og under hensyntagen til sagens hastende karakter til et møde med henblik på at nå til enighed. Hvis der ikke opnås enighed, kan direktøren for agenturet eller EFTA-Tilsynsmyndighedens kollegium anmode de kontraherende parter om at indbringe sagen for Det Blandede EØS-Udvalg, som behandler den i overensstemmelse med denne aftales artikel 111, der finder tilsvarende anvendelse. Ifølge artikel 2 i Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse nr. 1/94 af 8. februar 1994 om fastsættelse af Det Blandede EØS-Udvalgs forretningsorden (*1) kan en kontraherende part anmode om øjeblikkelig afholdelse af møder i hastetilfælde. Uanset dette afsnit kan en kontraherende part til enhver tid indbringe sagen for Det Blandede EØS-Udvalg på eget initiativ i henhold til denne aftales artikel 5 eller 111.
 vi)
 EFTA-staterne såvel som fysiske eller juridiske personer kan anlægge sag ved EFTA-Domstolen, jf. artikel 36 og 37 i tilsyns- og domstolsaftalen,


text:
mod EFTA-Tilsynsmyndigheden.
 (*1) EFT L 85 af 30.3.1994, s. 60.«"
 c)
 Følgende tilføjes i artikel 20:
 »En anmodning fra Kommissionen vedrørende de oplysninger, der er omhandlet i artikel 20, stk. 2 og 5, indgives for så vidt angår EFTA-staterne af EFTA-Tilsynsmyndigheden til den pågældende virksomhed.«
 d)
 I artikel 22, stk. 2, tilføjes følgende:
 »Opgaverne i artikel 22, stk. 2, gennemføres, for så vidt angår de pågældende virksomheder i EFTA-staterne, af EFTA-Tilsynsmyndigheden.«
 e)
 I artikel 23 tilføjes følgende:
 »Repræsentanterne for EFTA-staterne deltager fuldt ud i arbejdet i det i artikel 23 omhandlede udvalg, men har ikke stemmeret.««
 (*1) EFT L 85 af 30.3.1994, s. 60.«"
 2)
 Punkt 22 (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/54/EF) affattes således:
 »32009 L 0072: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/72/EF af 13. juli 2009 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ophævelse af direktiv 2003/54/EF (EUT L 211 af 14.8.2009, s. 55).
 Direktivets bestemmelser gælder med henblik på denne aftale med følgende tilpasninger:
 a)
 Henvisninger til traktatens bestemmelser gælder som henvisninger til de tilsvarende bestemmelser i aftalen.
 b)
 Direktivet finder ikke anvendelse på elledninger og tilhørende faciliteter fra et landbaseret sammenkoblingspunkt til faciliteter til olieproduktion.
 c)
 Artikel 7, stk. 2, litra j), gælder ikke for EFTA-staterne.
 d)
 I artikel 9, stk. 1, gælder for EFTA-staterne et år efter ikrafttrædelsen af Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse nr. 93/2017 af 5. maj 2017.
 e)
 I artikel 10, stk. 7, læses »Kommissionen«, hvad angår EFTA-staterne, som »EFTA-Tilsynsmyndigheden«.
 f)
 Artikel 11, stk. 3, litra b), artikel 11, stk. 5, litra b), og artikel 11, stk. 7, finder ikke anvendelse på EFTA-staterne.
 g)
 I artikel 37, stk. 1, litra d), erstattes »agenturet« af »EFTA-Tilsynsmyndigheden«.
 h)
 Artikel 37, stk. 1, litra s), finder ikke anvendelse på EFTA-staterne.
 i)
 I artikel 40, stk. 1, læses »Kommissionen«, hvad angår EFTA-staterne, som »EFTA-Tilsynsmyndigheden«.
 j)
 Artikel 44, stk. 2, affattes således:
 »Artikel 9 finder ikke anvendelse på Cypern, Luxembourg, Malta, Liechtenstein og/eller Island. Derudover finder artikel 26, 32 og 33 ikke anvendelse på Malta.
 Hvis Island, efter at denne afgørelse er trådt i kraft, kan påvise, at der er betydelige problemer forbundet med driften af dets systemer, kan Island anmode om undtagelser fra artikel 26, 32 og 33, som vil kunne indrømmes af EFTA-Tilsynsmyndigheden. EFTA-Tilsynsmyndigheden underretter under iagttagelse af kravet om fortrolighed EFTA-staterne og Kommissionen om disse ansøgninger, inden den træffer beslutning. Beslutningen offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg.«
 k)
 Repræsentanterne for EFTA-staterne deltager fuldt ud i arbejdet i det i artikel 46 omhandlede udvalg, men har ikke stemmeret.«
 3)
 Punkt 23 (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/55/EF) affattes således:
 »32009 L 0073: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/73/EF af 13. juli 2009 om fælles regler for det indre marked for naturgas og om ophævelse af direktiv 2003/55/EF (EUT L 211, 14.8.2009, s. 94).
 Direktivets bestemmelser gælder med henblik på denne aftale med følgende tilpasninger:
 a)
 Henvisninger til traktatens bestemmelser gælder som henvisninger til de tilsvarende bestemmelser i aftalen.
 b)
 Direktivet finder ikke anvendelse på Island.
 c)
 I artikel 2, nr. 11), tilføjes følgende:
 »»LNG-facilitet« omfatter


text:
ikke faciliteter til flydendegørelse af naturgas inden for rammerne af et offshore olie- eller gasproduktionsprojekt som f.eks. Melkøya-faciliteten«.
 d)
 I artikel 2, nr. 12), tilføjes følgende:
 »»LNG-systemoperatør« omfatter ikke operatører af faciliteter til flydendegørelse af naturgas inden for rammerne af et offshore olie- eller gasproduktionsprojekt som f.eks. Melkøya-faciliteten«.
 e)
 Artikel 6 finder ikke anvendelse på EFTA-staterne.
 f)
 I artikel 10, stk. 7, læses »Kommissionen«, hvad angår EFTA-staterne, som »EFTA-Tilsynsmyndigheden«.
 g)
 Artikel 11, stk. 3, litra b), artikel 11, stk. 5, litra b), og artikel 11, stk. 7, finder ikke anvendelse på EFTA-staterne.
 h)
 Bestemmelserne om agenturets bindende afgørelser, jf. artikel 36, stk. 4, tredje afsnit, erstattes af følgende bestemmelser i sager, der omfatter en EFTA-stat:
 »i)
 I sager, der berører en eller flere EFTA-stater, træffer EFTA-Tilsynsmyndigheden en beslutning rettet til de nationale regulerende myndigheder i den eller de berørte EFTA-stater.
 ii)
 Agenturet er berettiget til at deltage fuldt ud arbejdet i EFTA-Tilsynsmyndigheden og dets forberedende organer, når EFTA-Tilsynsmyndigheden, for så vidt angår EFTA-staterne, udfører agenturets funktioner som fastsat i denne aftale, men har ikke stemmeret.
 iii)
 EFTA-Tilsynsmyndigheden er berettiget til at deltage fuldt ud i arbejdet i agenturet og dets forberedende organer, men har ikke stemmeret.
 iv)
 Agenturet og EFTA-Tilsynsmyndigheden arbejder ved vedtagelsen af beslutninger, udtalelser og henstillinger tæt sammen.
 Beslutninger truffet af EFTA-Tilsynsmyndigheden vedtages uden ugrundet ophold på grundlag af udkast udarbejdet af agenturet på eget initiativ eller efter anmodning fra EFTA-Tilsynsmyndigheden.
 Når agenturet udarbejder et udkast til EFTA-Tilsynsmyndigheden i overensstemmelse med denne forordning, underretter det EFTA-Tilsynsmyndigheden herom. EFTA-Tilsynsmyndigheden fastsætter under fuld hensyntagen til sagens hastende karakter, kompleksitet og mulige følger en frist, inden for hvilken de nationale regulerende myndigheder i EFTA-staterne har mulighed for at fremføre deres synspunkter.
 De nationale regulerende myndigheder i EFTA-staterne kan anmode EFTA-Tilsynsmyndigheden om at genoverveje sin beslutning. EFTA-Tilsynsmyndigheden videresender denne anmodning til agenturet. Agenturet skal i så fald overveje at udarbejde et nyt udkast til EFTA-Tilsynsmyndigheden og svare uden ugrundet ophold.
 Hvis agenturet ændrer, suspenderer eller tilbagekalder en beslutning, der er parallel med den beslutning, som er truffet af EFTA-Tilsynsmyndigheden, udarbejder agenturet uden ugrundet opholdet udkast med samme virkning til EFTA-Tilsynsmyndigheden.
 v)
 I tilfælde af uenighed mellem agenturet og EFTA-Tilsynsmyndigheden vedrørende anvendelsen af disse bestemmelser indkalder direktøren for agenturet og EFTA-Tilsynsmyndighedens kollegium uden ugrundet ophold og under hensyntagen til sagens hastende karakter til et møde med henblik på at nå til enighed. Hvis der ikke opnås enighed, kan direktøren for agenturet eller EFTA-Tilsynsmyndighedens kollegium anmode de kontraherende parter om at indbringe sagen for Det Blandede EØS-Udvalg, som behandler den i overensstemmelse med denne aftales artikel 111, der finder tilsvarende anvendelse. Ifølge artikel 2 i Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse nr. 1/94 af 8. februar 1994 om fastsættelse af Det Blandede EØS-Udvalgs forretningsorden (*2) kan en kontraherende part anmode om øjeblikkelig afholdelse af møder i hastetilfælde. Uanset dette afsnit kan en kontraherende part til enhver tid indbringe sagen for Det Blandede EØS-Udvalg på eget initiativ i henhold til denne aftales artikel 5 eller 111.
 vi)
 EFTA-staterne såvel som fysiske eller juridiske personer kan anlægge sag


text:
ved EFTA-Domstolen, jf. artikel 36 og 37 i tilsyns- og domstolsaftalen, mod EFTA-Tilsynsmyndigheden.
 (*2) EFT L 85 af 30.3.1994, s. 60.«"
 i)
 I artikel 36, stk. 8 og 9, læses »Kommissionen«, hvad angår EFTA-staterne, som »EFTA-Tilsynsmyndigheden«.
 j)
 I artikel 41, stk. 1, litra d), erstattes »agenturet« af »EFTA-Tilsynsmyndigheden«.
 k)
 I artikel 44, stk. 1, og artikel 49, stk. 4 og 5, læses »Kommissionen«, hvad angår EFTA-staterne, som »EFTA-Tilsynsmyndigheden«.
 l)
 I artikel 49, stk. 5, tilføjes følgende:
 »Følgende geografisk begrænsede områder i Norge er undtaget fra bestemmelserne i artikel 24, 31 og 32 i højst 20 år efter ikrafttrædelsen af Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse nr. 93/2017 af 5. maj 2017:
 i)
 Jæren og Ryfylke
 ii)
 Hordaland.
 Hvorvidt der er behov for videreførelse af undtagelsesbestemmelsen, besluttes af den norske regulerende myndighed hvert femte år efter ikrafttrædelsen af Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse nr. 93/2017 af 5. maj 2017 under hensyntagen til kriterierne i denne artikel. Den norske regulerende myndighed underretter Det Blandede EØS-Udvalg og EFTA-Tilsynsmyndigheden om sin beslutning og den vurdering, der ligger til grund for beslutningen. EFTA-Tilsynsmyndigheden kan inden for en periode på to måneder fra dagen efter modtagelsen af beslutningen vedtage en beslutning, som pålægger den norske regulerende myndighed at ændre eller tilbagekalde sin beslutning. Denne periode kan forlænges efter aftale med både EFTA-Tilsynsmyndigheden og den norske regulerende myndighed. Den norske regulerende myndighed skal efterkomme EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning inden for en måned og skal underrette Det Blandede EØS-Udvalg og EFTA-Tilsynsmyndigheden herom.«
 m)
 Artikel 49, stk. 6, affattes således:
 »Artikel 9 finder ikke anvendelse på Cypern, Luxembourg, Malta og/eller Liechtenstein.«
 n)
 Repræsentanterne for EFTA-staterne deltager fuldt ud i arbejdet i det i artikel 51 omhandlede udvalg, men har ikke stemmeret.«
 (*2) EFT L 85 af 30.3.1994, s. 60.«"
 4)
 Punkt 27 (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1775/2005) affattes således:
 »32009 R 0715: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 715/2009 af 13. juli 2009 om betingelserne for adgang til naturgastransmissionsnet og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1775/2005 (EUT L 211 af 14.8.2009, s. 36), som berigtiget i EUT L 229 af 1.9.2009, s. 29, og EUT L 309 af 24.11.2009, s. 87, som ændret ved:
 —
 32010 D 0685: Kommissionens afgørelse 2010/685/EU af 10. november 2010 (EUT L 293 af 11.11.2010, s. 67)
 —
 32012 D 0490: Kommissionens afgørelse 2012/490/EU af 24. august 2012 (EUT L 231 af 28.8.2012, s. 16).
 Forordningens bestemmelser gælder i forbindelse med denne aftale med følgende tilpasninger:
 a)
 Forordningen finder ikke anvendelse på Island.
 b)
 I artikel 3, stk. 3, og artikel 20 læses »Kommissionen«, hvad angår EFTA-staterne, som »EFTA-Tilsynsmyndigheden«.
 c)
 Repræsentanterne for EFTA-staterne deltager fuldt ud i arbejdet i det i artikel 28 omhandlede udvalg, men har ikke stemmeret.
 d)
 I artikel 30 læses »Kommissionen«, hvad angår EFTA-staterne, som »EFTA-Tilsynsmyndigheden«.«
 5)
 Følgende punkt indsættes efter punkt 46 (Kommissionens afgørelse 2013/114/EU):
 »47.
 32009 R 0713: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 713/2009 af 13. juli 2009 om oprettelse af et agentur for samarbejde mellem energireguleringsmyndigheder (EUT L 211 af 14.8.2009, s. 1).
 Forordningens bestemmelser gælder i forbindelse


text:
med denne aftale med følgende tilpasninger:
 a)
 De nationale regulerende myndigheder i EFTA-staterne deltager fuldt ud i det arbejde, der udføres af agenturet for samarbejde mellem energireguleringsmyndigheder, i det følgende benævnt »agenturet«, og alle forberedende organer, herunder arbejdsgrupper, udvalg og taskforcer, der er tilknyttet agenturet, bestyrelsen og repræsentantskabet, men har ikke stemmeret.
 b)
 Uanset bestemmelserne i protokol 1 til aftalen anses det i forordningen anvendte udtryk »medlemsstat(er)« for også at omfatte EFTA-staterne.
 c)
 Hvad angår EFTA-staterne, bistår agenturet alt efter omstændighederne, og når det er relevant, EFTA-Tilsynsmyndigheden eller det Stående Udvalg ved udøvelsen af deres respektive opgaver.
 d)
 Bestemmelserne om agenturets bindende afgørelser, jf. artikel 7, 8 og 9, erstattes af følgende bestemmelser i sager, der berører en EFTA-stat:
 »i)
 I sager, der berører en eller flere EFTA-stater, træffer EFTA-Tilsynsmyndigheden en beslutning rettet til de nationale regulerende myndigheder i den eller de berørte EFTA-stater.
 ii)
 Agenturet er berettiget til at deltage fuldt ud arbejdet i EFTA-Tilsynsmyndigheden og dets forberedende organer, når EFTA-Tilsynsmyndigheden, for så vidt angår EFTA-staterne, udfører agenturets funktioner som fastsat i denne aftale, men har ikke stemmeret.
 iii)
 EFTA-Tilsynsmyndigheden er berettiget til at deltage fuldt ud i arbejdet i agenturet og dets forberedende organer, men har ikke stemmeret.
 iv)
 Agenturet og EFTA-Tilsynsmyndigheden arbejder ved vedtagelsen af beslutninger, udtalelser og henstillinger tæt sammen.
 Beslutninger truffet af EFTA-Tilsynsmyndigheden vedtages uden ugrundet ophold på grundlag af udkast udarbejdet af agenturet på eget initiativ eller efter anmodning fra EFTA-Tilsynsmyndigheden.
 Når agenturet udarbejder et udkast til EFTA-Tilsynsmyndigheden i overensstemmelse med denne forordning, underretter agenturet EFTA-Tilsynsmyndigheden. EFTA-Tilsynsmyndigheden fastsætter under fuld hensyntagen til sagens hastende karakter, kompleksitet og mulige følger en frist, inden for hvilken de nationale regulerende myndigheder i EFTA-staterne har mulighed for at fremføre deres synspunkter.
 De nationale regulerende myndigheder i EFTA-staterne kan anmode EFTA-Tilsynsmyndigheden om at genoverveje sin beslutning. EFTA-Tilsynsmyndigheden videresender denne anmodning til agenturet. Agenturet skal i så fald overveje at udarbejde et nyt udkast til EFTA-Tilsynsmyndigheden og svare uden ugrundet ophold.
 Hvis agenturet ændrer, suspenderer eller tilbagekalder en beslutning, der er parallel med den beslutning, som er truffet af EFTA-Tilsynsmyndigheden, udarbejder agenturet uden ugrundet opholdet udkast med samme virkning til EFTA-Tilsynsmyndigheden.
 v)
 I tilfælde af uenighed mellem agenturet og EFTA-Tilsynsmyndigheden vedrørende anvendelsen af disse bestemmelser indkalder direktøren for agenturet og EFTA-Tilsynsmyndighedens kollegium uden ugrundet ophold og under hensyntagen til sagens hastende karakter til et møde med henblik på at nå til enighed. Hvis der ikke opnås enighed, kan direktøren for agenturet eller EFTA-Tilsynsmyndighedens kollegium anmode de kontraherende parter om at indbringe sagen for Det Blandede EØS-Udvalg, som behandler den i overensstemmelse med denne aftales artikel 111, der finder tilsvarende anvendelse. Ifølge artikel 2 i Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse nr. 1/94 af 8. februar 1994 om fastsættelse af Det Blandede EØS-Udvalgs forretningsorden (*3) kan en kontraherende part anmode om øjeblikkelig afholdelse af møder i hastetilfælde. Uanset dette afsnit kan en kontraherende part til enhver tid indbringe sagen for Det Blandede EØS-Udvalg på eget initiativ i henhold til denne aftales artikel 5 eller 111.
 vi)
 EFTA-staterne såvel som fysiske eller juridiske personer


text:
kan anlægge sag ved EFTA-Domstolen, jf. artikel 36 og 37 i tilsyns- og domstolsaftalen, mod EFTA-Tilsynsmyndigheden.
 (*3) EFT L 85 af 30.3.1994, s. 60.«"
 e)
 Følgende indsættes i artikel 12:
 »EFTA-staternes nationale regulerende myndigheder deltager fuldt ud i bestyrelsen, men har ikke stemmeret. Bestyrelsens forretningsorden skal sikre EFTA-staternes nationale regulerende myndigheders ret til fuld deltagelse.«
 f)
 Følgende indsættes i artikel 14:
 »EFTA-staternes nationale regulerende myndigheder deltager fuldt ud i repræsentantskabet og alle agenturets forberedende organer. De har ikke stemmeret i repræsentantskabet. Repræsentantskabets forretningsorden skal sikre EFTA-staternes nationale regulerende myndigheders ret til fuld deltagelse.«
 g)
 Artikel 19 affattes således:
 »Hvis klagen vedrører en beslutning fra agenturet i en sag, hvor tvisten også involverer en eller flere EFTA-staters nationale regulerende myndigheder, opfordrer klagenævnet de nationale regulerende myndigheder i de berørte EFTA-stater til at fremsætte bemærkninger til meddelelser fra parterne i klagesagen inden for nærmere fastsatte tidsfrister. De berørte EFTA-staters nationale regulerende myndigheder har ret til at afgive mundtlige udtalelser. Hvis klagenævnet ændrer, suspenderer eller ophæver en beslutning, der er parallel med den beslutning, som er truffet af EFTA-Tilsynsmyndigheden, udarbejder agenturet uden ugrundet ophold et udkast til beslutning med samme virkning til EFTA-Tilsynsmyndigheden.«
 h)
 Bestemmelserne i artikel 20 finder ikke anvendelse i sager, der omfatter en eller flere EFTA-stater.
 i)
 Følgende tilføjes i artikel 21:
 »EFTA-staterne deltager i finansieringen af agenturet. Med henblik herpå finder procedurerne i artikel 82, stk. 1, litra a), og protokol 32 til aftalen anvendelse.«
 j)
 Følgende tilføjes i artikel 27:
 »EFTA-staterne tilstår agenturet privilegier og immuniteter svarende til dem, der er indeholdt i protokollen om Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter.«
 k)
 Følgende tilføjes i artikel 28:
 »Uanset artikel 12, stk. 2, litra a), og artikel 82, stk. 3, litra a), i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union kan statsborgere i EFTA-staterne, der råder over deres fulde borgerlige rettigheder, ansættes på kontrakt af agenturets direktør.
 Uanset artikel 12, stk. 2, litra e), artikel 82, stk. 3, litra e), og artikel 85, stk. 3, i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte betragter agenturet for så vidt angår dets personale de sprog, der er omhandlet i EØS-aftalens artikel 129, stk. 1, som sprog i Unionen i henhold til artikel 55, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Union.«
 l)
 I artikel 30, stk. 1, tilføjes følgende:
 »Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter finder ved anvendelsen af denne forordning ligeledes anvendelse på alle agenturets dokumenter vedrørende EFTA-staterne.«
 m)
 Følgende tilføjes i artikel 32:
 »Repræsentanterne for EFTA-staterne deltager fuldt ud i arbejdet i det i artikel 32 omhandlede udvalg, men har ikke stemmeret.««
 (*3) EFT L 85 af 30.3.1994, s. 60.«"
 6)
 Følgende punkt indsættes efter punkt 47 (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 713/2009):
 »48.
 32013 R 0543: Kommissionens forordning (EU) nr. 543/2013 af 14. juni 2013 om indsendelse og offentliggørelse af data på elektricitetsmarkederne og om ændring af bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 714/2009 (EUT L 163 af 15.6.2013, s. 1).«


text:
7)
 Punkt 21 (Kommissionens afgørelse 2003/796/EF) udgår.
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af forordning (EF) nr. 713/2009, (EF) nr. 714/2009, (EF) nr. 715/2009 som berigtiget i EUT L 229 af 1.9.2009, s. 29, og EUT L 309 af 24.11.2009, s. 87, samt af forordning (EU) nr. 543/2013, direktiv 2009/72/EF og 2009/73/EF og afgørelse 2010/685/EU og 2012/490/EU, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 6. maj 2017, eller dagen efter at den sidste meddelelse er indgivet til Det Blandede EØS-Udvalg, jf. artikel 103, stk. 1, alt efter hvilken af disse datoer der er den seneste (*4).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 5. maj 2017.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Claude MAERTEN
 Formand
 (1) EUT L 211 af 14.8.2009, s. 1.
 (2) EUT L 211 af 14.8.2009, s. 15.
 (3) EUT L 211 af 14.8.2009, s. 36.
 (4) EUT L 163 af 15.6.2013, s. 1.
 (5) EUT L 211 af 14.8.2009, s. 55.
 (6) EUT L 211 af 14.8.2009, s. 94.
 (7) EUT L 293 af 11.11.2010, s. 67.
 (8) EUT L 231 af 28.8.2012, s. 16.
 (9) EUT L 176 af 15.7.2003, s. 1.
 (10) EUT L 289 af 3.11.2005, s. 1.
 (11) EUT L 176 af 15.7.2003, s. 37.
 (12) EUT L 176 af 15.7.2003, s. 57.
 (13) EUT L 129 af 17.5.2011, s. 14.
 (14) EUT L 296 af 14.11.2003, s. 34.
 (*4) Forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 Avis juridique important
 |
 21986D0521(01)
 Afgørelse nr. 1/86 truffet af Den blandede Komité EØF- Østrig den 25. marts 1986 om supplering og ændring af liste A og B, der er knyttet som bilag til protokol nr. 3 angående definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og angående metoderne for administrativt samarbejde
 EF-Tidende nr. L 134 af 21/05/1986 s. 0002 - 0005
 AFGOERELSE Nr. 1/86 TRUFFET AF DEN BLANDEDE KOMITÉ EOEF-OESTRIG den 25. marts 1986 om supplering og aendring af liste A og B, der er knyttet som bilag til protokol nr. 3 angaaende definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og angaaende metoderne for administrativt samarbejdeDEN BLANDEDE KOMITÉ HAR -under henvisning til overenskomsten mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og republikken OEstrig, undertegnet i Bruxelles den 22. juli 1972,under henvisning til protokol nr. 3 angaaende definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og angaaende metoderne for administrativt samarbejde, i det foelgende benaevnt »protokol nr. 3«, saerlig artikel 28, ogud fra foelgende betragtning:Erfaringen har vist, at oprindelsesreglerne for visse varer i protokol nr. 3 maa tilpasses til udviklingen saavel i fremstillingsmetoderne for disse varer som i de internationale oekonomiske vilkaar for handelen med disse varer -TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:Artikel 1I liste A, der er knyttet som bilag til protokol nr. 3, erstattes rubrikkerne vedroerende pos. 19.05, 37.01, 43.03, ex 59.02 (foerste ex-pos.), 59.03, ex 59.17 (de to ex-pos.), 65.03, 65.05 og ex 96.01 med de rubrikker, der er anfoert i bilag I til denne afgoerelse.Artikel 2Liste B, der er knyttet som bilag til protokol nr. 3, aendres saaledes:- i bestemmelsen i tredje kolonne i begyndelsen af listen aendres »pos. 97.07 og 98.03« til «pos. 97.06, 97.07, 98.03 og 98.10«;- pos. ex 22.09, ex 25.04, 29.35, ex 71,12, ex 71.16 og ex 98.10 samt de tilsvarende rubrikker som angivet i bilag II i naervaerende afgoerelse indsaettes i liste B;- affattes teksten til ex kapitel 28-37 og teksten til pos. ex 43.02 som anfoert i bilag II til denne afgoerelse.Artikel 3Denne afgoerelse traeder i kraft den 1. april 1986.Udfaerdiget i Bruxelles, den 25. marts 1986.Paa Den blandede Komités vegneM. SCHEICHFormandBILAG I >TABELPOSITION>BILAG II >TABELPOSITION>


text:
 30.6.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 171/11
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 14/2011
 af 1. april 2011
 om ændring af bilag II (Tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Bilag II til aftalen blev ændret ved Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse nr. 128/2010 af 10. december 2010 (1).
 (2)
 Kommissionens direktiv 2010/5/EU af 8. februar 2010 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF med henblik på at optage acrolein som et aktivt stof i bilag I hertil (2) skal indarbejdes i aftalen.
 (3)
 Kommissionens direktiv 2010/8/EU af 9. februar 2010 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF med henblik på at optage warfarinnatrium som et aktivt stof i bilag I hertil (3) skal indarbejdes i aftalen.
 (4)
 Kommissionens direktiv 2010/9/EU af 9. februar 2010 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF med henblik på at udvide optagelsen af aluminiumphosphid, der frigiver phosphin, i direktivets bilag I til at omfatte produkttype 18 som defineret i direktivets bilag V (4) skal indarbejdes i aftalen.
 (5)
 Kommissionens direktiv 2010/10/EU af 9. februar 2010 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF med henblik på at optage brodifacoum som et aktivt stof i bilag I hertil (5) skal indarbejdes i aftalen.
 (6)
 Kommissionens direktiv 2010/11/EU af 9. februar 2010 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF med henblik på at optage warfarin som et aktivt stof i bilag I hertil (6) skal indarbejdes i aftalen.
 (7)
 Kommissionens afgørelse 2010/122/EU af 25. februar 2010 om tilpasning til den videnskabelige og tekniske udvikling af bilaget til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/95/EF for så vidt angår en undtaget anvendelse af cadmium (7) skal indarbejdes i aftalen —
 BESTEMT FØLGENDE:
 Artikel 1
 I kapitel XV i bilag II til aftalen foretages følgende ændringer:
 1)
 Følgende led indsættes i punkt 12n (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF):
 »—
 32010 L 0005: Kommissionens direktiv 2010/5/EU af 8. februar 2010 (EUT L 36 af 9.2.2010, s. 24)
 —
 32010 L 0008: Kommissionens direktiv 2010/8/EU af 9. februar 2010 (EUT L 37 af 10.2.2010, s. 37)
 —
 32010 L 0009: Kommissionens direktiv 2010/9/EU af 9. februar 2010 (EUT L 37 af 10.2.2010, s. 40)
 —
 32010 L 0010: Kommissionens direktiv 2010/10/EU af 9. februar 2010 (EUT L 37 af 10.2.2010, s. 44)
 —
 32010 L 0011: Kommissionens direktiv 2010/11/EU af 9. februar 2010 (EUT L 37 af 10.2.2010, s. 47).«
 2)
 Følgende led indsættes i punkt 12q (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/95/EF):
 »—
 32010 D 0122: Kommissionens afgørelse 2010/122/EU af 25. februar 2010 (EUT L 49 af 26.2.2010, s. 32).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af direktiv 2010/5/EU, 2010/8/EU 2010/9/EU, 2010/10/EU og 2010/11/EU og af afgørelse 2010/122/EU, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder


text:
i kraft den 2. april 2011, forudsat at alle meddelelser er indgivet til Det Blandede EØS-udvalg, jf. aftalens artikel 103, stk. 1 (8).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 1. april 2011.
 På Det Blandede EØS-udvalgs vegne
 Gianluca GRIPPA
 Fungerende formand
 (1) EUT L 85 af 31.3.2011, s. 11.
 (2) EUT L 36 af 9.2.2010, s. 24.
 (3) EUT L 37 af 10.2.2010, s. 37.
 (4) EUT L 37 af 10.2.2010, s. 40.
 (5) EUT L 37 af 10.2.2010, s. 44.
 (6) EUT L 37 af 10.2.2010, s. 47.
 (7) EUT L 49 af 26.2.2010, s. 32.
 (8) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 Avis juridique important
 |
 22002A0430(03)
 Aftale mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om godstransport og personbefordring med jernbane og ad landevej - Slutakt - Fælles erklæringer - Underretning om ikrafttrædelsen af syv aftaler med Det Schweiziske Forbund inden for sektorerne fri bevægelighed for personer, luft- og landtransport, offentlige indkøb, videnskabeligt og teknisk samarbejde, gensidig anerkendelse af overensstemmelsesvurdering og handel med landbrugsprodukter
 EF-Tidende nr. L 114 af 30/04/2002 s. 0091 - 0131
 Aftalemellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om godstransport og personbefordring med jernbane og ad landevejDET SCHWEIZISKE FORBUND, i det følgende benævnt "Schweiz", ogDET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB, i det følgende benævnt "Fællesskabet",i det følgende under ét benævnt "de kontraherende parter",SOM ER SIG BEVIDST, at de har en gensidig interesse i at fremme samarbejdet og samhandelen, især ved at indrømme hinanden adgang til deres respektive transportmarkeder, således som det er bestemt i artikel 13 i aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Det Schweiziske Edsforbund om godstransport ad landevej og med jernbane af 2. maj 1992, i det følgende benævnt aftalen af 1992,SOM ØNSKER at udvikle en samordnet transportpolitik for at fremme anvendelsen af mere miljøvenlige gods- og persontransportmidler med henblik på at forene miljøbeskyttelse med effektive transportsystemer, især i Alpeområdet,SOM ØNSKER at sikre en sund konkurrence mellem transportformerne, og som finder, at de forskellige transportformer skal dække de omkostninger, som de giver anledning til,SOM ER SIG BEVIDST, at det er nødvendigt at sikre sammenhængen mellem den schweiziske transportpolitik og Fællesskabets almindelige transportpolitiske principper, særlig i forbindelse med gennemførelsen af samordnede love og forskrifter,ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:AFSNIT IALMINDELIGE BESTEMMELSERArtikel 1Almindelige principper og mål1. Målet med denne aftale mellem Fællesskabet og Schweiz er dels at liberalisere de kontraherende parters adgang til hinandens marked for godstransport og personbefordring ad landevej og med jernbane, således at der sikres en mere effektiv afvikling af trafikken ad de ruter, som teknisk, geografisk og økonomisk egner sig bedst til samtlige de transportformer, der er omfattet af aftalen, og dels at fastlægge retningslinjerne for en samordnet transportpolitik.2. Aftalens bestemmelser og disses anvendelse bygger på principperne om gensidighed og frit valg af transportform.3. De kontraherende parter forpligter sig til ikke at træffe diskriminerende foranstaltninger inden for rammerne af denne aftale.Artikel 2Anvendelsesområde1. Denne aftale finder anvendelse på bilateral godstransport og personbefordring ad landevej mellem de kontraherende parter, transittrafik gennem de kontraherende parters områder med forbehold af aftalen af 1992, jf. dog artikel 7, stk. 3, trekantstransport (gods og personer) ad landevej samt "grand cabotage" (udenrigskystfart) for Schweiz.2. Denne aftale finder anvendelse på international godstransport og personbefordring med jernbane samt på international kombineret transport. Aftalen gælder ikke jernbanetransportvirksomheder, hvis aktiviteter er begrænset til transport i byer og forstæder eller regional transport.3. Denne aftale finder anvendelse på transport udført af vej- eller jernbanetransportvirksomheder, der har hjemsted hos en af de kontraherende parter.Artikel 3Definitioner1. LandevejstransportI denne aftale forstås ved:- erhverv med godstransport ad landevej: den aktivitet, der udøves af enhver virksomhed, som for fremmed regning udfører godstransport med et motorkøretøj eller med et sæt køretøjer- erhverv med personbefordring


text: ad landevej: den aktivitet, der udøves af enhver virksomhed, som for fremmed regning udfører international personbefordring med bus- virksomhed: enhver fysisk eller juridisk person, der arbejder med eller uden gevinst for øje, enhver sammenslutning eller kreds af personer uden status som juridisk person, der arbejder med eller uden gevinst for øje, samt ethvert organ, der henhører under en offentlig myndighed, hvad enten det selv har status som juridisk person eller er undergivet en myndighed, der har en sådan status- køretøj: et motorkøretøj, som er indregistreret hos en kontraherende part, eller et sæt køretøjer, hvoraf i det mindste motorkøretøjet er indregistreret hos en kontraherende part, og som udelukkende er beregnet til godstransport, eller et motorkøretøj, som ved sin indretning og sit udstyr er egnet til at befordre mere end 9 personer, føreren indbefattet, og som er bestemt til sådant brug- international transport: kørsel med et køretøj, som kører fra en kontraherende parts område til den anden kontraherende parts område eller til et tredjeland og omvendt, samt tomkørsel ad den omtalte rute; såfremt kørslen påbegyndes eller afsluttes i et tredjeland, skal transporten udføres af et køretøj, der er indregistreret hos den kontraherende part, på hvis område kørslen påbegyndes eller afsluttes- transit: godstransport eller personbefordring (uden læsning og aflæsning) samt tomkørsel gennem en kontraherende parts område- "grand cabotage" for Schweiz: godstransport for fremmed regning fra én EF-medlemsstat til en anden foretaget med et i Schweiz indregistreret køretøj, uanset om køretøjet under den pågældende kørsel og efter den sædvanlige ruteplan kører i transit gennem Schweiz eller ej- trekantstransport til og fra tredjelande: godstransport eller personbefordring fra en kontraherende part til et tredjeland og omvendt foretaget med et køretøj, der er indregistreret hos den anden kontraherende part, uanset om køretøjet under den pågældende kørsel og efter den sædvanlig ruteplan kører i transit gennem indregistreringslandet eller ej- tilladelse: tilladelser eller koncessioner, der kræves efter den kontraherende parts lovgivning,2. JernbanetransportI denne aftale forstås ved:- jernbanevirksomhed: en privat eller offentlig virksomhed, hvis hovedaktivitet består i godstransport og/eller personbefordring med jernbane, og som er forpligtet til at sørge for jernbanedriften; jernbanedriften kan sikres under anvendelse af materiel, der ikke ejes af den pågældende jernbanevirksomhed, og personale, der ikke er den pågældende jernbanevirksomheds eget personale- international sammenslutning: en sammenslutning af mindst to jernbanevirksomheder, der er etableret i hver sin EF-medlemsstat eller - for den enes vedkommende - i Schweiz, med henblik på at drive international transportvirksomhed mellem Fællesskabet og Schweiz- infrastrukturforvalter: et offentligt organ eller en virksomhed, der bl.a. anlægger og vedligeholder jernbaneinfrastruktur, og som er ansvarlig for forvaltningen af regulerings- og sikkerhedssystemerne- tilladelse: en tilladelse udstedt af den kompetente myndighed hos en kontraherende part til en virksomhed, der er anerkendt som jernbanevirksomhed. Karakteren af jernbanevirksomhed kan være begrænset til udførelsen af særlige former for transportydelser- tilladelsesudstedende myndighed: de organer, der af hver kontraherende part har fået til opgave at udstede tilladelser- kanal: den infrastrukturkapacitet, der er nødvendig for, at et tog kan køre fra ét punkt til et andet på et bestemt tidspunkt- tildeling: et tildelingsorgans allokering af jernbaneinfrastrukturkapacitet-


text: tildelingsorgan: den myndighed og/eller infrastrukturforvalter, som en af de kontraherende parter har udpeget til at tildele infrastrukturkapacitet- transport i byer og forstæder: transportydelser til opfyldelse af behovene i en by eller et byområde samt transportbehovene mellem denne by eller dette byområde og forstæderne- regional transport: transportydelser til opfyldelse af en regions transportbehov- kombineret transport: godstransport foretaget med landevejskøretøjer eller lasteenheder, som forsendes med jernbane for en del af strækningens vedkommende og ad landevej på de indledende og/eller afsluttende strækninger- konkurrencedygtige jernbanepriser: jernbanepriserne anses for konkurrencedygtige, når de gennemsnitlige jernbanepriser i Schweiz ikke er højere end omkostningerne ved vejtransport som defineret i bilag 9 for tilsvarende strækninger.Artikel 4Forbehold for aftalen af 1992Med forbehold af de undtagelser, der er indført ved denne aftale, berøres de kontraherende parters rettigheder og pligter i henhold til aftalen af 1992 ikke af denne aftale.AFSNIT IIINTERNATIONAL VEJTRANSPORTA. FÆLLES BESTEMMELSERArtikel 5Adgang til erhvervet1. Virksomheder, som ønsker at udøve erhverv med landevejstransport skal:a) være hæderligeb) være i besiddelse af passende økonomisk evnec) opfylde betingelsen med hensyn til faglig dygtighed.2. De nærmere bestemmelser herom findes i bilag 1, afdeling 1.Artikel 6Sociale bestemmelserDe sociale bestemmelser, der finder anvendelse, er anført i bilag 1, afdeling 2.Artikel 7Tekniske bestemmelser1. Schweiz vedtager senest seks måneder efter denne aftales undertegnelse ordninger svarende til den EF-lovgivning om de tekniske vilkår for vejtransport, hvortil der henvises i bilag 1, afdeling 3, jf. dog stk. 2 og 3.2. Schweiz indrømmes en overgangsperiode på to år fra denne aftales ikrafttræden, inden for hvilken landet skal bringe sin lovgivning vedrørende syn af køretøjer i overensstemmelse med fællesskabsretten.3. Fra 1. januar 2001 må den faktiske totalvægt i Schweiz for leddelte køretøjer og lastvognstog ikke overstige 34 tons for alle trafikformer.Fra 1. januar 2005 bringer Schweiz sin lovgivning om den tilladte totalvægt for disse køretøjer i overensstemmelse med de regler, der gælder i Fællesskabet på tidspunktet for aftalens undertegnelse.4. Indførelsen af de vejafgifter, der er fastlagt i artikel 40, finder sted sideløbende med den gradvise forhøjelse af den i stk. 3 fastsatte vægtgrænse.5. Hver kontraherende part forpligter sig til ikke at underkaste køretøjer, som er godkendt i den anden kontraherende part, strengere bestemmelser end dem, der gælder på dens eget område.Artikel 8Overgangsordning for køretøjers vægt1. Med henblik på den gradvise indførelse af den endelige ordning i henhold til artikel 7, stk. 3, andet afsnit, er godstransport med køretøjer, hvis faktiske totalvægt med last overstiger 28 tons (før den 31.12.2000) eller 34 tons (mellem 1.1.2001 og 31.12.2004), men ikke overstiger 40 tons, fra Fællesskabet til et sted på den anden side af det schweiziske grænseområde som defineret i bilag 6 (og omvendt) eller i transit gennem Schweiz, omfattet af en kontingentordning, som indebærer betaling af en afgift for anvendelsen af infrastrukturen efter de retningslinjer, der er fastsat i stk. 2, 3 og 4. For køretøjer indregistreret i Schweiz kan kontingentordningen ligeledes anvendes for transport inden for schweizisk område.2. Fællesskabet tildeles et kontingent på 250000 tilladelser for år 2000. Schweiz får tildelt et kontingent på 250000 tilladelser for år 2000. Såfremt aftalen ikke træder


text: i kraft den 1. januar 2000, reduceres antallet af tilladelser for år 2000 forholdsmæssigt.3. Fællesskabet tildeles et kontingent på 300000 tilladelser for såvel år 2001 som år 2002. Schweiz får tildelt et kontingent på 300000 tilladelser for såvel år 2001 som år 2002.4. Fællesskabet tildeles et kontingent på 400000 tilladelser for såvel år 2003 som år 2004. Schweiz får tildelt et kontingent på 400000 tilladelser for såvel år 2003 som år 2004.5. Anvendelsen af de i stk. 2, 3, og 4 omhandlede tilladelser er for hver schweizisk eller fællesskabstransportkøber betinget af betaling af en afgift for anvendelsen af den schweiziske infrastruktur, som beregnes og opkræves efter de i bilag 2 fastsatte retningslinjer.6. Fra 1. januar 2005 er køretøjer, som opfylder de tekniske bestemmelser, der er fastsat i artikel 7, stk. 3, andet afsnit, i henhold til artikel 32 fritaget fra enhver ordning med kontingenter eller tilladelser.B. INTERNATIONAL VEJGODSTRANSPORTArtikel 9Godstransport mellem parternes områder1. International vejgodstransport for fremmed regning samt tomkørsel mellem de kontraherende parters områder udføres på grundlag af den EF-tilladelse for EF-transportvirksomheder, der er omhandlet i forordning (EØF) nr. 881/92, jf. modellen i bilag 3, og på grundlag af en tilsvarende schweizisk tilladelse for schweiziske transportvirksomheder.2. For transport omfattet af denne aftale træder de således udstedte tilladelser i stedet for de bilaterale tilladelser, som udveksles mellem EF-medlemsstaterne og Schweiz, og som var nødvendige indtil denne aftales ikrafttrædelse.3. De i bilag 4 omhandlede transporter er fritaget for enhver ordning med tilladelser.4. Fremgangsmåderne for udstedelse, anvendelse, fornyelse og inddragelse af tilladelser samt fremgangsmåderne for den gensidige assistance er omfattet af forordning (EØF) nr. 881/92 for så vidt angår fællesskabstransportvirksomhederne og af tilsvarende schweiziske bestemmelser.Artikel 10Godstransport i transit gennem parternes områder1. International vejgodstransport for fremmed regning samt tomkørsel i transit gennem de kontraherende parters områder er liberaliseret. Disse transporter udføres på grundlag af de i artikel 9 fastsatte tilladelser.2. Artikel 9, stk. 2, 3 og 4, finder anvendelse.Artikel 11Transit gennem ØstrigEt system med økopoint svarende til det, der er fastsat i artikel 11 i protokol nr. 9 til akten vedrørende Østrigs tiltrædelse af Den Europæiske Union, finder anvendelse ved schweiziske transportvirksomheders transitkørsel gennem østrigsk område i protokollens løbetid. Beregningsmetoden og de nærmere regler samt procedurerne for forvaltning af og kontrol med økopointene fastsættes på grundlag af en administrativ ordning, som de kontraherende parter efter fælles overenskomst indfører ved indgåelsen af denne aftale, og som mutatis mutandis svarer til bestemmelserne i ovennævnte protokol nr. 9.Artikel 12"Grand cabotage" for Schweiz1. Fra år 2001 er det tilladt at udføre "grand cabotage" for Schweiz på følgende betingelser:- cabotagekørslen udføres på grundlag af den schweiziske tilladelse, der er omhandlet i artikel 9, stk. 1- cabotagekørslen begrænser sig til én transport på hjemvejen efter en godstransport mellem Schweiz og en EF-medlemsstat.2. Indtil år 2001 kan eksisterende rettigheder i henhold til gældende bilaterale aftaler dog fortsat udøves. Bilag 5 indeholder en liste over disse rettigheder.3. Fra år 2005 er "grand cabotage" for Schweiz fuldstændig liberaliseret. Transporten udføres på grundlag af den schweiziske tilladelse, der er omhandlet i artikel 9, stk.


text: 1.Artikel 13Trekantstransport til og fra tredjelande1. Ordningen for trekantstransport til og fra tredjelande fastsættes efter fælles overenskomst efter indgåelsen af den nødvendige aftale mellem Fællesskabet og det pågældende tredjeland på den ene side og Schweiz og det pågældende tredjeland på den anden side. Ordningen skal sikre gensidighed i behandlingen af fællesskabstransportkøbere og schweiziske transportkøbere i forbindelse med trekantstransport.2. Indtil indgåelsen af aftaler mellem Fællesskabet og de pågældende tredjelande berører denne aftale ikke de bestemmelser vedrørende trekantstransport, der er fastsat i de bilaterale aftaler mellem EF-medlemsstaterne og Schweiz om transport til og fra tredjelande. I bilag 5 til denne aftale findes en liste over disse rettigheder.3. Efter fastsættelsen af ordningen i henhold til stk. 1 indgår Schweiz bilaterale aftaler med disse tredjelande eller tilpasser eksisterende aftaler i fornødent omfang.Artikel 14Transport mellem to punkter på en EF-medlemsstats område eller mellem to punkter på schweizisk områdeDenne aftale giver ikke tilladelse til transport mellem to punkter på en EF-medlemsstats område udført med et i Schweiz indregistreret køretøj eller til transport mellem to punkter på schweizisk område med et i en EF-medlemsstat indregistreret køretøj.Artikel 15Forbud mod nat- og søndagskørsel og undtagelser fra vægtgrænsen1. Forbuddet mod natkørsel på schweizisk område gælder alene tidsrummet mellem kl. 22 og kl. 05.2. Undtagelserne fra vægtgrænsen og fra forbuddet mod nat- og søndagskørsel er anført i bilag 6.3. Undtagelserne fra forbuddet mod natkørsel indrømmes uden forskelsbehandling og kan opnås ved henvendelse til ét kontor. De opnås mod betaling af et gebyr til dækning af administrationsomkostningerne.Artikel 16Bortfald af visse undtagelser fra vægtgrænsenFra denne aftales ikrafttrædelse finder bestemmelserne i bilag 6, nr. IIi, punkt 3 og 4 i aftalen af 1992 ikke længere anvendelse.C. INTERNATIONAL PERSONBEFORDRING MED BUSArtikel 17Betingelser, der skal opfyldes af transportvirksomheder1. En transportvirksomhed, der udfører personbefordring for fremmed regning, kan udføre denne befordring, som defineret i bilag 7, artikel 1, uden at der må ske forskelsbehandling på grundlag af nationalitet eller hjemsted, hvis virksomheden:- i den EF-medlemsstat, hvor den har hjemsted, eller i Schweiz har tilladelse til at udføre personbefordring med bus i form af rutekørsel, speciel rutekørsel eller lejlighedsvis kørsel,- overholder bestemmelserne om trafiksikkerhed gældende for køretøjer og førere heraf.2. En transportvirksomhed, der udfører personbefordring for egen regning, kan udføre befordring, som defineret i bilag 7, artikel 1, nr. 3, uden at der må ske forskelsbehandling på grundlag af nationalitet eller hjemsted, hvis virksomheden:- i den EF-medlemsstat, hvor den har hjemsted, eller i Schweiz har tilladelse til at udføre personbefordring med bus på de betingelser for adgang til markedet, der er fastsat i national lovgivning,- overholder bestemmelserne om trafiksikkerhed gældende for køretøjer og førere heraf3. Enhver transportvirksomhed, som opfylder kriterierne i stk. 1, skal for at udføre international personbefordring med bus være i besiddelse af en EF-tilladelse for EF-transportvirksomheder eller en tilsvarende schweizisk tilladelse for schweiziske transportvirksomheder.Modellen samt procedurerne for udstedelse, anvendelse og fornyelse af tilladelserne er omfattet af forordning (EØF) nr. 684/92 som ændret ved forordning (EF) nr. 11/98 for EF-transportvirksomheder og af tilsvarende schweiziske bestemmelser.Artikel 18Adgang til markedet1. Der kræves ingen tilladelse for lejlighedsvis kørsel, som


text: defineret i bilag 7, artikel 1, nr. 2.1.2. Der kræves ingen tilladelse for speciel rutekørsel, som defineret i bilag 7, artikel 1, nr. 1.2, hvis den specielle rutekørsel på Fællesskabets område er omfattet af en kontrakt mellem den, der har tilrettelagt kørslen, og transportvirksomheden.3. Der kræves ej heller nogen tilladelse for tomkørsel i forbindelse med den kørsel, der er omhandlet i stk. 1 og 2.4. Der kræves tilladelse i henhold til bilag 7, artikel 2 ff., for rutekørsel.5. Der kræves tilladelse i henhold til bilag 7, artikel 2 ff., for speciel rutekørsel, der ikke er omfattet af en kontrakt mellem den, der har tilrettelagt kørslen, og transportvirksomheden.I Schweiz kræves ingen tilladelse for sådan kørsel.6. Befordring ad landevej for egen regning, som defineret i bilag 7, artikel 1, nr. 3, kræver ingen tilladelse, men er på Fællesskabets område underkastet en ordning med attester.Artikel 19Trekantstransport til og fra tredjelande1. Ordningen for trekantstransport til og fra tredjelande fastsættes efter fælles overenskomst efter indgåelsen af den nødvendige aftale mellem Fællesskabet og det pågældende tredjeland på den ene side og Schweiz og det pågældende tredjeland på den anden side. Ordningen skal sikre gensidighed i behandlingen af fællesskabstransportkøbere og schweiziske transportkøbere i forbindelse med trekantstransport.2. Indtil indgåelsen af aftaler mellem Fællesskabet og de pågældende tredjelande berører denne aftale ikke de bestemmelser vedrørende den i stk. 1 omhandlede transport, der er fastsat i bilaterale aftaler mellem EF-medlemsstaterne og Schweiz om transport til og fra tredjelande. Bilag 8 til denne aftale indeholder en liste over disse rettigheder.3. Efter fastsættelsen af ordningen i henhold til stk. 1 indgår Schweiz bilaterale aftaler med disse tredjelande eller tilpasser eksisterende aftaler i fornødent omfang.Artikel 20Transport mellem to punkter på samme kontraherende parts område1. Denne aftale giver ikke tilladelse til befordring mellem to punkter på samme kontraherende parts område udført af transportvirksomheder med hjemsted på den anden kontraherende parts område.2. Dog kan eksisterende rettigheder i henhold til gældende bilaterale aftaler mellem EF-medlemsstaterne og Schweiz fortsat udøves, forudsat at der ikke sker forskelsbehandling mellem Fællesskabets transportvirksomheder eller konkurrencefordrejning. Bilag 8 til denne aftale indeholder en liste over disse rettigheder.Artikel 21ProcedurerProcedurerne i forbindelse med udstedelse, anvendelse, fornyelse og bortfald af tilladelser samt procedurerne vedrørende gensidig assistance er omfattet af bestemmelserne i bilag 7.Artikel 22OvergangsbestemmelseTilladelser til kørsel, som allerede er givet på tidspunktet for denne aftales ikrafttræden, gælder fortsat indtil deres udløb, for så vidt der fortsat kræves tilladelse for den pågældende kørsel.AFSNIT IIIINTERNATIONAL JERNBANETRANSPORTArtikel 23Forvaltningsmæssig uafhængighedDe kontraherende parter forpligter sig til:- at sikre jernbanevirksomhedernes forvaltningsmæssige uafhængighed, bl.a. ved at give dem en uafhængig status, gøre det muligt for dem at tilpasse deres aktiviteter til markedet og forvalte aktiviteterne under deres ledelsesorganers ansvar- at adskille forvaltningen af jernbaneinfrastrukturen fra jernbanevirksomhedernes transportaktiviteter, i det mindste på regnskabsområdet; støtte, der ydes til en af disse to aktiviteter, kan ikke overføres til den anden.Artikel 24Ret til adgang til jernbaneinfrastrukturen og ret til at benytte denne til transittrafik1. Jernbanevirksomheder og internationale sammenslutninger har de adgangs- og/eller transitrettigheder, der er fastsat i den EF-lovgivning, hvortil der henvises i bilag 1, afdeling


text: 4.2. Jernbanevirksomheder, der er etableret på en kontraherende parts område, har adgang til infrastrukturen på den anden kontraherende parts område med henblik på at udføre kombineret international transport.3. De jernbanevirksomheder og internationale sammenslutninger, som udøver deres adgangs- og/eller transitrettigheder, indgår de nødvendige administrative, tekniske og finansielle aftaler med forvalterne af den benyttede jernbaneinfrastruktur for at løse spørgsmål vedrørende trafikregulering og -sikkerhed i forbindelse med den internationale transport, der er omhandlet i stk. 1 og 2.Artikel 25Jernbanetilladelser1. En tilladelse gældende for den pågældende type jernbaneydelse er en forudsætning for at ansøge om adgang til jernbaneinfrastrukturen eller tilladelse til at udføre transittrafik og således også for tilladelsen til at udføre transport. Tilladelsen giver ikke i sig selv ret til adgang til jernbaneinfrastrukturen.2. En jernbanevirksomhed kan ansøge om tilladelse i Schweiz eller i den EF-medlemsstat, hvor den har sit hjemsted. De kontraherende parter udsteder ikke tilladelse og forlænger ikke tilladelsens gyldighed, hvis kravene i denne aftale ikke er opfyldt.3. Tilladelser udstedes af den specielt udpegede tilladelsesudstedende myndighed til eksisterende og nye virksomheder under de kontraherende parters ansvar.4. Anerkendelsen af tilladelserne i Fællesskabet eller i Schweiz bygger på gensidighed.5. For at opnå tilladelse skal visse krav stillet af de kontraherende parter med hensyn til hæderlighed, finansiel kapacitet og faglig kompetence være opfyldt i hele licensens gyldighedsperiode. De gældende bestemmelser på dette område er anført i bilag 1, afdeling 4.6. En tilladelse er gyldig, så længe jernbanevirksomheden opfylder de i ovennævnte lovbestemmelser fastsatte forpligtelser. Den ansvarlige myndighed kan dog bestemme, at der skal foretages en fornyet vurdering heraf med jævne mellemrum.7. Procedurerne for kontrol, ændring, suspension eller tilbagekaldelse af en tilladelse er underkastet ovennævnte lovbestemmelser.Artikel 26Tildeling af sikkerhedcertifikat1. De kontraherende parter bestemmer, at jernbanevirksomhederne endvidere skal fremlægge et sikkerhedscertifikat, der fastsætter de sikkerhedsmæssige krav, som jernbanevirksomhederne skal opfylde med henblik på at sikre en risikofri kørsel på de berørte strækninger.2. Jernbanevirksomheden kan ansøge en instans, der er udpeget af den kontraherende part, på hvis område den anvendte infrastruktur befinder sig, om sikkerhedscertifikatet.3. For at få udstedt sikkerhedscertifikatet skal jernbanevirksomheden overholde schweizisk lovgivning for så vidt angår den del af den kørte strækning, der er beliggende i Schweiz, og fællesskabslovgivningen for så vidt angår den del af den kørte strækning, der er beliggende på Fællesskabets område.Artikel 27Tildeling af kanaler1. Hver kontraherende part udpeger det organ, der skal være ansvarligt for kapacitetsfordelingen, enten der er tale om en særlig myndighed eller om infrastrukturforvalteren. Tildelingsorganet, der skal have kendskab til alle disponible kanaler, skal specielt sikre:- at jernbaneinfrastrukturkapaciteten fordeles på et retfærdigt og ikke-diskriminerende grundlag- at fordelingsproceduren muliggør en effektiv og optimal udnyttelse af infrastrukturen, jf. dog stk. 3 og 4.2. Den jernbanevirksomhed eller internationale sammenslutning som ansøger om tildeling af en eller flere kanaler, henvender sig til tildelingsorganet eller tildelingsorganerne hos den kontraherende part, på hvis område afgangsstedet for den pågældende ydelse er beliggende. Det tildelingsorgan, som ansøgningen indgives til, orienterer straks de øvrige tildelingsorganer, der berøres af ansøgningen. Sidstnævnte træffer en afgørelse senest en måned efter, at de nødvendige oplysninger er modtaget; det enkelte tildelingsorgan kan


text: afslå en ansøgning. Det tildelingsorgan, som ansøgningen er blevet indgivet til, træffer - efter samråd med de øvrige berørte tildelingsorganer - afgørelse om ansøgningen senest to måneder efter, at alle nødvendige oplysninger er indgivet. Procedurerne for behandling af en ansøgning om infrastrukturkapacitet er underkastet bestemmelserne i bilag 1, afdeling 4.3. Fællesskabet og Schweiz kan træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at der ved fordelingen af jernbaneinfrastrukturkapacitet gives fortrinsstilling til følgende jernbaneydelser:a) tjenester, der udføres af hensyn til offentlighedenb) tjenester, der helt eller delvis udføres på grundlag af infrastrukturer, der er specielt konstrueret eller tilpasset til disse tjenester (f.eks. højhastighedslinjer eller særlige godslinjer).4. Fællesskabet og Schweiz kan, hvis det sker uden forskelsbehandling, pålægge tildelingsorganet ved tildelingen af infrastrukturkapacitet at indrømme særlige rettigheder til jernbanevirksomheder, der leverer visse typer tjenester eller leverer disse i visse regioner, såfremt sådanne rettigheder er en nødvendig forudsætning for at sikre en offentlig trafikbetjening på et rimeligt niveau eller en effektiv anvendelse af infrastrukturkapaciteten eller for at muliggøre finansiering af nye infrastrukturer.5. De kontraherende parter kan fastsætte, at der ved ansøgninger om adgang til infrastruktur skal stilles depositum eller tilsvarende sikkerhed.6. Fællesskabet og Schweiz vedtager og offentliggør procedurerne for fordeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet. De underretter desuden det ved artikel 51 oprettede blandede udvalg herom.Artikel 28Regnskaber og afgifter1. Infrastrukturforvalterens regnskaber skal over en rimelig periode udvise i det mindste balance mellem på den ene side indtægterne fra disse afgifter og eventuelle statstilskud og på den anden side infrastrukturudgifterne.2. Infrastrukturforvalteren opkræver en afgift for brugen af den jernbaneinfrastruktur, som han forvalter, hos de jernbanevirksomheder eller internationale sammenslutninger, der anvender denne infrastruktur.3. Infrastrukturafgifterne fastsættes bl.a. efter ydelsens art, tidspunktet for ydelsen, markedssituationen og infrastrukturens art og grad af slitage.4. Afgifterne betales til infrastrukturforvalteren(-forvalterne).5. Efter høring af infrastrukturforvalteren fastlægger hver kontraherende part de nærmere bestemmelser for afgiftsfastsættelsen. Der må ikke ske forskelsbehandling ved opkrævningen af afgifter for ydelser af tilsvarende art på samme marked.6. Infrastrukturforvalteren skal i god tid informere de jernbanevirksomheder eller internationale sammenslutninger, der benytter de pågældende infrastrukturer til de i artikel 24 omhandlede ydelser, om enhver væsentlig ændring af den pågældende infrastrukturs kvalitet eller kapacitet.Artikel 29Klageadgang1. Fællesskabet og Schweiz træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de afgørelser, der træffes om fordeling af infrastrukturkapacitet eller om opkrævning af afgifter, kan indbringes for en uafhængig instans. Denne instans træffer afgørelse senest to måneder efter, at alle de nødvendige oplysninger er indgivet.2. De kontraherende parter træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de afgørelser, der træffes i henhold til stk. 1 og i henhold til artikel 25, stk. 3, underkastes en retslig prøvelse.AFSNIT IVSAMORDNET TRANSPORTPOLITIKA. ALMINDELIGE BESTEMMELSERArtikel 30Mål1. De kontraherende parter er enige om i fornødent omfang at fastlægge en samordnet politik for godstransport og personbefordring. Formålet med denne politik er at forene hensynet til effektive transportsystemer med hensynet til miljøbeskyttelse og således sikre en bæredygtig mobilitet.2. De kontraherende parter bestræber sig på at indføre en høj grad af sammenlignelighed mellem transportvilkårene, herunder de skattemæssige vilkår, på deres respektive områder, bl.a. for at undgå omdirigering af trafikken i


text: Alpeområderne eller opnå en bedre fordeling af trafikken i disse områder.Artikel 31Foranstaltninger1. For at opnå dette mål træffer de kontraherende parter foranstaltninger til at sikre en sund konkurrence mellem og inden for de forskellige transportformer og fremme anvendelsen af mere miljøvenlige godstransport- og personbefordringsmidler.2. Disse foranstaltninger omfatter ud over bestemmelserne i afsnit II og III:- etablering af jernbaneinfrastrukturer gennem Alperne og indførelse af ydelser i form af jernbanetransport og kombineret transport, der kan konkurrere på pris og kvalitet;- indførelse af egnede vejtransportafgifter;- ledsageforanstaltninger.3. De foranstaltninger, som de kontraherende parter træffer som led i denne aftale, gennemføres gradvis og om muligt på samordnet måde.Artikel 32PrincipperDe i artikel 31 omhandlede foranstaltninger skal overholde følgende principper, jf. dog bestemmelserne i artikel 47:- ingen direkte eller indirekte forskelsbehandling på grundlag af transportvirksomhedens nationalitet, køretøjets indregistreringssted eller transportens oprindelses- og/eller bestemmelsessted,- frit valg af transportmiddel,- ingen ensidige kvantitative restriktioner,- territorialitet,- proportionalitet mellem beskatningen og transportomkostningerne, herunder på grundlag af kriterier vedrørende køretøjstype,- gennemsigtighed,- sammenlignelighed mellem vilkårene for anvendelse af de forskellige transalpine passager,- ingen skævvridning af trafikstrømmene i Alpeområderne- gensidighed.B. JERNBANETRANSPORT OG KOMBINERET TRANSPORTArtikel 33Mål1. De kontraherende parter er enige om som mål at sørge for et udbud af jernbaneydelser og kombinerede transportydelser, som har tilstrækkelig kapacitet, og som prismæssigt og kvalitetsmæssigt kan konkurrere med vejtransporten i Alpeområdet under overholdelse af principperne i artikel 32, idet markedskræfternes frie spil skal sikres, bl.a. i forbindelse med åbningen af adgangen til jernbaneinfrastrukturen i henhold til afsnit III. Også jernbanevirksomhedernes uafhængighed skal sikres.2. Med henblik herpå skal de kontraherende parter:- inden for rammerne af deres beføjelser træffe infrastrukturelle og driftsmæssige foranstaltninger i Schweiz og på Fællesskabets område for at sikre de schweiziske ydelsers levedygtighed på længere sigt, sammenhæng med og integration i et jernbanesystem, der dækker store afstande,- ligeledes forpligte sig til at fremme sammenkoblingsmulighederne og interoperabiliteten mellem deres jernbanenet og kombinerede transportnet. De kontraherende parter sørger for, at der i fornødent omfang samarbejdes herom med de relevante internationale organisationer samt institutioner, og pålægger Det Blandede Udvalg at følge op på disse aspekter.3. De kontraherende parter forpligter sig til at gennemføre de bestemmelser, der er nødvendige, for at den gradvise indførelse af de i artikel 40 omhandlede afgiftsregler sker samtidig med, at brugerne får rådighed over jernbaneydelser og kombinerede transportydelser, som kapacitetsmæssigt, prismæssigt og kvalitetsmæssigt er egnede til at sikre en rimelig trafikfordeling mellem de forskellige transalpine passager.Artikel 34Jernbanekapaciteten1. De kontraherende parter bekræfter deres respektive forpligtelser, jf. artikel 5 og 6 i aftalen af 1992, ifølge hvilken Schweiz skal bygge den nye jernbanelinje gennem Alperne, mens Fællesskabet skal udvide kapaciteten på tilkørselsvejene nord og syd for den nye jernbanelinje. De kontraherende parter er enige om, at disse nye jernbaneinfrastrukturer skal bygges med fritrumsprofilen C som defineret af Den Internationale Jernbaneunion (UIC).2. For så vidt angår Fællesskabet træffes de i stk. 1 omhandlede infrastrukturforanstaltninger inden for rammerne af og i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning 1692/96/EF om Fællesskabets retningslinjer for udvikling af det transeuropæiske transportnet, herunder hovedlinjerne gennem Alperne, der benyttes til jernbanetransport og kombineret transport, navnlig tilslutningsvejene


text: til de schweiziske jernbaneinfrastrukturer samt installationerne til brug for kombineret transport.3. De to kontraherende parter samarbejder for at gøre det muligt for deres respektive kompetente myndigheder at planlægge og samordne gennemførelsen af de infrastrukturforanstaltninger vedrørende jernbanetransport og kombineret transport, der er nødvendige for at opfylde forpligtelserne i stk. 1 og 2, samt at harmonisere tidsplanen for arbejdet på grundlag af kapacitetsbehovet. Sideløbende hermed tilstræber parterne at opnå det fastsatte mål, nemlig rentable investeringer. Parterne træffer i Det Blandede Udvalg alle hensigtsmæssige foranstaltninger med henblik herpå.4. Det Blandede Udvalg kan oprette et underudvalg, der skal overvåge samordningen af infrastrukturprojekterne i Alpeområdet. Underudvalgets medlemmer er repræsentanter for Schweiz, Fællesskabet og de EF-medlemsstater, der ligger i Alpeområdet.Artikel 35Økonomiske parametre1. De kontraherende parter træffer alle nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af det i artikel 33 fastsatte mål. Med henblik herpå sørger de for, at godstransporten med jernbane og den kombinerede transport gennem Schweiz forbliver konkurrencedygtige, også for så vidt angår den ledsagede kombinerede transport, og fastholder et pris- og kvalitetsniveau, der kan sammenlignes med niveauet for vejtransporten på samme rute, idet garantien for jernbanevirksomhedernes uafhængighed respekteres.2. For at sikre et egnet udbud af jernbaneydelser og kombinerede transportydelser kan de kontraherende parter yde økonomisk støtte til investeringer i jernbaneinfrastruktur, det nødvendige faste eller mobile udstyr til omladning mellem forskellige former for landtransport, transportmateriel, der særlig er tilpasset kombineret transport og anvendes hertil, samt i den udstrækning, deres respektive lovgivninger tillader det, til driftsomkostningerne i forbindelse med kombinerede transporter, der føres i transit gennem schweizisk område, for så vidt som disse foranstaltninger bidrager til en styrkelse af kvaliteten og mere konkurrencedygtige priser for jernbanetransport og kombineret transport og ikke fordrejer konkurrencen mellem virksomhederne i uforholdsmæssig grad. Fastsættelsen af priserne for jernbanestrækningen påhviler fortsat de kompetente myndigheder eller enheder.3. De kontraherende parter kan ligeledes indgå aftaler om offentlig tjeneste med jernebanevirksomhederne for at sikre tilstrækkelige jernebanetransportydelser, navnlig under hensyntagen til sociale og miljømæssige faktorer.4. De kontraherende parter drager inden for grænserne af deres respektive beføjelser omsorg for, at de markedsmæssige virkninger af eventuel offentlig støtte fra en af de kontraherende parter ikke modvirkes af interventioner fra den anden kontraherende part eller fra en enhed beliggende på den førstnævnte kontraherende parts eget område eller på den anden kontraherende parts område.5. Det Blandede Udvalg overvåger de kontraherende parters anvendelse af bestemmelserne i denne artikel.Artikel 36Kvalitetsparametre1. De kontraherende parter er enige om at træffe alle nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af det i artikel 33 fastsatte mål. Med henblik herpå forpligter de sig til at fremme kombineret transport.2. I den i artikel 8 omhandlede overgangsfase forpligter Schweiz sig i henhold til afsnit II i aftalen af 1992 ligeledes til at tilbyde mulighed for ledsaget kombineret transport ("rullende vej"), der kan konkurrere med vejtransport med hensyn til kvalitet og pris.3. De kontraherende parter træffer alle nødvendige foranstaltninger for at fremme den kombinerede transport. Parterne sørger navnlig for gennemførelsen af følgende bestemmelser:- overholdelse af de tekniske og sociale bestemmelser gældende for vejtransport, bl.a. for så vidt angår køre- og hviletid, hastighedsbegrænsninger og de øvre


text: grænser for vægt og mål,- begrænsning af grænsekontrollen i forbindelse med jernbanetransport og flytning af denne kontrol til læsnings- eller aflæsningsstedet, jf. konventionen af 20. maj 1987 mellem Fællesskabet og Schweiz samt mellem EFTA-landene vedrørende en fælles transitordning,- lettere tilrettelæggelse af den kombinerede transport gennem en forenkling af de love og forskrifter, som hver af de kontraherende parter er underkastet,- tilskyndelse til de kombinerede transportvirksomheder og jernbanevirksomheder til at forbedre deres servicekvalitet.Bilag 9 indeholder en liste over jernbaneparametre. Der skal tages hensyn til disse parametre, såfremt artikel 46 bringes i anvendelse.4. De kontraherende parter søger på deres kompetenceområde at træffe egnede foranstaltninger med henblik på hurtig oprettelse af jernbanefragtkorridorer. Parterne informerer regelmæssigt hinanden om de foranstaltninger, de planlægger med hensyn til disse jernbanekorridorer.5. Det Blandede Udvalg udarbejder hvert andet år en rapport om gennemførelsen af de i denne artikel omhandlede foranstaltninger.C. VEJTRANSPORTAFGIFTERArtikel 37MålI overensstemmelse med målene i afsnit III i aftalen af 1992 sætter de kontraherende parter sig som mål på deres kompetenceområde og efter deres respektive procedurer gradvis at indføre afgiftssystemer, hvor de omkostninger, som forårsages af køretøjerne eller af andre transportformer, overvæltes på disse.Artikel 38Principper1. Afgiftssystemerne bygger på principperne i artikel 32, bl.a. ikke-diskrimination, proportionalitet og gennemsigtighed.2. Afgifterne består af afgifter på køretøjer, brændstofafgifter og vejafgifter.3. Ved gennemførelsen af de i artikel 37 omhandlede mål vælges fortrinsvis de foranstaltninger, som ikke leder trafikken bort fra den rute, der teknisk, økonomisk og geografisk er den bedste rute mellem transportens afgangssted og endelige bestemmelsessted.4. Foranstaltningerne gennemføres således, at de ikke hindrer den frie bevægelighed for varer og tjenester mellem de kontraherende parter, især for så vidt angår administrationen og opkrævningen af bompenge eller vejafgifter, undgåelse af systematisk kontrol ved grænsen mellem de kontraherende parter og af overdrevne formaliteter. For at undgå vanskeligheder i denne forbindelse bestræber Schweiz sig på at anvende de gældende fællesskabsregler på dette område.5. Bestemmelserne i dette kapitel gælder for køretøjer med en tilladt totalvægt (TTV), som fremgår af indregistreringsattesten, på 12 tons og derover. Denne aftale er dog ikke til hinder for, at hver kontraherende part på sit eget område træffer foranstaltninger vedrørende køretøjer med en TTV på under 12 tons.6. De kontraherende parter yder hverken direkte eller indirekte statsstøtte til virksomheder, navnlig transportvirksomheder, for at afhjælpe konsekvenserne for disse af, at omkostningerne ved transporten påhviler dem i form af de ved denne aftale fastsatte afgifter.Artikel 39Systemernes interoperabilitetDe kontraherende parter rådfører sig med hinanden i Det Blandede Udvalg for at opnå en passende grad af interoperabilitet mellem deres elektroniske systemer til opkrævning af vejafgifter.Artikel 40Schweiziske foranstaltninger1. For at opnå de i artikel 37 fastsatte mål indfører Schweiz med henblik på de forhøjelser af de øvre vægtgrænser, der er fastsat i artikel 7, stk. 3, en ikke-diskriminerende afgiftsordning for køretøjer; ordningen indføres i to etaper, som begynder henholdsvis den 1. januar 2001 og den 1. januar 2005. Afgiftsordningen bygger bl.a. på principperne i artikel 38, stk. 1, samt retningslinjerne i bilag 10.2. Afgifterne differentieres på grundlag af tre emissionsnormkategorier (EURO). I den aftgiftsordning, der gælder fra den


text: 1. januar 2005, skal afgiftsforskellen mellem kategorierne være så stor som muligt, men må ikke overstige 15 % af det vægtede gennemsnit af de i stk. 4 omhandlede afgifter.3. a) I den afgiftsordning, der gælder fra den 1. januar 2001, må maksimumbeløbene for et køretøj, hvis faktiske totalvægt ikke overstiger 34 tons, og som tilbagelægger en 300 km lang strækning gennem Alperne, ikke overstige henholdsvis 205 CHF for køretøjer, der ikke opfylder EURO-normerne, 172 CHF for køretøjer, der opfylder EURO I-normen, og 145 CHF for køretøjer, der opfylder EURO II-normen.b) Uanset litra a tildeles Fællesskabet i perioden fra den 1. januar 2001 til den 31. december 2004 et årligt kontingent gældende for 220000 enkeltture med tomkørsel eller kørsel med lette produkter, forudsat at køretøjets faktiske totalvægt ikke overstiger 28 tons, i transit gennem de schweiziske Alper mod betaling af en infrastrukturafgift på 50 CHF i år 2001, 60 CHF i år 2002, 70 CHF i år 2003 og 80 CHF i år 2004. Schweiz tildeles ligeledes et kontingent på samme betingelser. Disse kørsler underkastes den sædvanlige kontrolprocedure.4. Det vægtede gennemsnit af afgifterne efter den afgiftsordning, der gælder fra den 1. januar 2005, må ikke overstige 325 CHF for køretøjer, hvis faktiske totalvægt med last ikke overstiger 40 tons, og som kører på en 300 km lang strækning gennem Alperne. Afgiften for den mest forurenende kategori må ikke overstige 380 CHF.5. En del af de i stk. 3 og 4 omhandlede afgifter kan bestå af bompenge for anvendelse af de særlige infrastrukturer i Alperne. Denne del må ikke udgøre mere end 15 % af de i stk. 3 og 4 omhandlede afgifter.6. Den i stk. 4 omhandlede vægtning afhænger af antallet af køretøjer i hver EURO-normkategori, der kører i Schweiz. Antallet af køretøjer i hver kategori fastslås på grundlag af optællinger, der gennemgås af Det Blandede Udvalg. Det Blandede Udvalg træffer afgørelse om vægtningen på grundlag af undersøgelser, der gennemføres hvert andet år, første gang inden den 1. juli 2004, for at tage hensyn til udviklingen i den schweiziske vognparks sammensætning og i EURO-normerne.Artikel 41FællesskabsforanstaltningerFællesskabet fortsætter udviklingen af afgiftsordninger, der finder anvendelse på dets område, og som har sammenhæng med omkostningerne ved at anvende infrastrukturen. Disse systemer bygger på princippet om brugerbetaling.Artikel 42Revision af afgiftsniveauet1. Med virkning fra den 1. januar 2007 og hvert andet år derefter reguleres de i artikel 40, stk. 4, fastsatte afgiftslofter for at tage hensyn til inflationen i Schweiz i de forløbne to år. Til brug for denne regulering meddeler Schweiz senest den 30. september i det år, der går forud for reguleringen, Det Blandede Udvalg de statistikker, der er nødvendige for at begrunde den påtænkte regulering. Det Blandede Udvalg træder efter anmodning fra Fællesskabet sammen inden 30 dage efter at have fået meddelt de nævnte statistikker for at foretage høringer angående reguleringen.Såfremt den gennemsnitlige inflationstakt i Schweiz i perioden mellem undertegnelsen af denne aftale og den 31. december 2004 overstiger 2 % årligt, reguleres de i artikel 40, stk. 4, fastsatte afgiftslofter således, at der


text: alene tages hensyn til den inflation, der ligger over gennemsnitsniveauet på 2 % årligt. Fremgangsmåden i første afsnit finder anvendelse.2. Det Blandede Udvalg kan fra den 1. januar 2007 efter anmodning fra en af de kontraherende parter tage de i artikel 40, stk. 4, fastsatte afgiftslofter op til fornyet overvejelse med henblik på en regulering, der besluttes efter fælles overenskomst. Denne revision finder sted på grundlag af følgende kriterier:- afgiftsniveauet og -strukturen hos de to kontraherende parter, særlig for sammenlignelige passager gennem Alperne- fordelingen af trafikken mellem sammenlignelige passager gennem Alperne- udviklingen i fordelingen mellem de forskellige transportformer i Alpeområdet- udviklingen af jernbaneinfrastrukturen gennem Alperne.D. LEDSAGEFORANSTALTNINGERArtikel 43Lempelse af grænsekontrollen1. De kontraherende parter forpligter sig til at lette og forenkle transportformaliteterne, særlig på toldområdet.2. Aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Det Schweiziske Edsforbund om forenkling af kontrol og formaliteter i forbindelse med godstransport af 21. november 1990, konventionen om en fælles forsendelsesprocedure af 20. maj 1987 samt for så vidt angår jernbanetransport aftalen mellem jernbanevirksomheder om syn i forbindelse med overdragelse af godsvogne i international trafik udgør grundlaget for de foranstaltninger, som de kontraherende parter træffer i medfør af stk. 1.Artikel 44Økologiske normer for lastvogne1. For at fremme miljøbeskyttelsen stræber de kontraherende parter bl.a. efter at indføre høje miljøbeskyttelsesnormer for at reducere emissionen af udstødningsgas, svævestøv og støj fra tunge lastvogne, uden at dette dog berører forpligtelserne i henhold til artikel 7.2. De kontraherende parter rådfører sig regelmæssigt med hinanden under udarbejdelsen af disse normer.3. Såfremt de tunge køretøjers emissionskategori (EURO) (som defineret i EF-lovgivningen) ikke fremgår af køretøjets indregistreringsattest, skal kategorien kontrolleres fra køretøjets første ibrugtagningsdato, som fremgår af denne attest eller eventuelt af et særligt tillægsdokument udstedt af de kompetente myndigheder i udstedelseslandet.Artikel 45Trafikovervågningscenter1. Fra denne aftales ikrafttræden oprettes der et permanent center for overvågning af vej- og jernbanetrafikken samt den kombinerede trafik i Alpeområdet. Centret aflægger hvert år rapport om trafikkens udvikling for det ved artikel 51 oprettede blandede udvalg. Det Blandede Udvalg kan ligeledes anmode centret om at udarbejde en særlig rapport, bl.a. i tilfælde af anvendelse af bestemmelserne i artikel 46 og 47.2. Centrets arbejde finansieres af de kontraherende parter, idet fordelingsnøglen fastsættes af Det Blandede Udvalg.3. De kontraherende parter fastsætter de administrative retningslinjer for centrets drift ved en beslutning, som Det Blandede Udvalg skal træffe på sit første møde.E. KORRIGERENDE FORANSTALTNINGERArtikel 46Ensidige beskyttelsesforanstaltninger1. Såfremt der efter den 1. januar 2005 trods konkurrencedygtige jernbanepriser og korrekt anvendelse af de i artikel 36 fastsatte foranstaltninger vedrørende kvalitetsparametre opstår vanskeligheder med afviklingen af landevejstrafikken gennem de schweiziske Alper, og såfremt den gennemsnitlige kapacitetsudnyttelse for udbuddet af jernbaneydelser på schweizisk område (kombineret ledsaget og uledsaget transport) i en tiugers periode er under 66 %, kan Schweiz som en undtagelse fra reglerne i artikel 40, stk. 4 og 5, forhøje de i artikel 40, stk. 4, fastsatte afgifter med højst 12,5 %. Hele provenuet af forhøjelsen anvendes til jernbanetransporten og den kombinerede transport for at gøre disse mere konkurrencedygtige i forhold til vejtransporten.2. Fællesskabet kan, hvis de i stk.


text: 1 omhandlede omstændigheder optræder på dets område, under sammenlignelige forhold anvende tilsvarende foranstaltninger for at afhjælpe situationen.3. a) De i stk. 1 og 2 fastsatte beskyttelsesforanstaltningers rækkevidde og varighed begrænses til det absolut nødvendige for at afhjælpe situationen. Varigheden er højst seks måneder, men kan én gang forlænges med seks måneder. Det Blandede Udvalg kan vedtage yderligere forlængelser efter fælles overenskomst.b) Såfremt en kontraherende part allerede tidligere har anvendt de i stk. 1 eller 2 omhandlede foranstaltninger, er denne kontraherende parts anvendelse af foranstaltningerne underkastet følgende betingelser:- såfremt den tidligere anvendelsesperiode ikke oversteg seks måneder, kan der først anvendes nye foranstaltninger tolv måneder efter udløbet af den tidligere anvendelsesperiode- såfremt anvendelsesperioden oversteg seks måneder, kan der først anvendes nye foranstaltninger atten måneder efter udløbet af den tidligere anvendelsesperiode- der kan under ingen omstændigheder være mere end to perioder med anvendelse af beskyttelsesforanstaltninger i en femårsperiode regnet fra begyndelsen af den første periode med anvendelse af beskyttelsesforanstaltninger.Det Blandede Udvalg kan i særlige tilfælde efter fælles overenskomst fravige ovennævnte begrænsninger.4. Før anvendelsen af de i ovensstående stykker fastsatte foranstaltninger underretter den pågældende kontraherende part Det Blandede Udvalg om sin hensigt. Det Blandede Udvalg træder sammen for at behandle spørgsmålet. Træffer Det Blandede Udvalg ikke anden afgørelse, kan den pågældende kontraherende part træffe den pågældende foranstaltning efter en frist på 30 dage fra anmeldelsen af foranstaltningen til Det Blandede Udvalg.Artikel 47Beskyttelsesforanstaltninger efter fælles overenskomst1. I tilfælde af alvorlig skævvridning af trafikstrømmen gennem Alperne, som bringer opnåelsen af de mål, der er fastsat i denne aftales artikel 30, i fare, træder Det Blandede Udvalg efter anmodning fra en af de kontraherende parter sammen for at beslutte, hvilke foranstaltninger der skal træffes for at afhjælpe situationen. Den pågældende kontraherende part underretter straks Trafikovervågningscentret herom, og Centret udarbejder inden 14 dage en rapport om situationen og om de foranstaltninger, der eventuelt skal træffes.2. Det Blandede Udvalg træder sammen senest 15 dage efter anmodningen. Det undersøger situationen under behørig hensyntagen til rapporten fra Trafikovervågningscentret. Det Blandede Udvalg vedtager de foranstaltninger, der eventuelt skal træffes, senest 60 dage efter sit første møde om spørgsmålet. Disse frister kan forlænges efter fælles overenskomst.3. Disse beskyttelsesforanstaltninger begrænses med hensyn til anvendelsesområde og varighed til det absolut nødvendige for at afhjælpe situationen. Der skal først og fremmest vælges de foranstaltninger, som er mindst forstyrrende for aftalens gennemførelse.Artikel 48KriseforanstaltningerSåfremt der opstår en situation, hvor trafikken gennem Alperne forstyrres alvorligt på grund af force majeure, f.eks. i tilfælde af naturkatastrofer, skal de kontraherende parter efter samråd og for deres respektive områder træffe alle nødvendige foranstaltninger for at sikre trafikafviklingen. Visse følsomme transporter som f.eks. transport af letfordærvelige fødevarer får prioritet.AFSNIT VALMINDELIGE OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSERArtikel 49Iværksættelse af aftalen1. De kontraherende parter træffer alle almindelige eller særlige foranstaltninger, der kan sikre opfyldelsen af forpligtelserne i denne aftale.2. Parterne afholder sig fra at træffe foranstaltninger, der kan bringe gennemførelsen af aftalens mål i fare.3. Aftalens bestemmelser om den tilladte totalvægt for leddelte køretøjer og vogntog og om fastsættelse af transportafgifter vil blive iværksat i to etaper, som


text: løber fra den 1. januar 2001 til den 31. december 2004 og fra den 1. januar 2005.Artikel 50Foranstaltninger til sikring af ligevægtenSåfremt en kontraherende part konstaterer, at den anden kontraherende part ikke opfylder forpligtelserne i henhold til denne aftale, eller at den anden kontraherende part ikke gennemfører en beslutning truffet af Det Blandede Udvalg, kan den krænkede kontraherende part efter en høring i Det Blandede Udvalg træffe egnede foranstaltninger til opretholdelse af ligevægten i aftalen. De kontraherende parter forelægger Det Blandede Udvalg alle hensigtsmæssige oplysninger til brug for en grundig undersøgelse af situationen.Artikel 51Blandet udvalg1. Der nedsættes et blandet udvalg, benævnt "Landtransportudvalget Fællesskabet/Schweiz", som består af repræsentanter for de kontraherende parter, og som er ansvarlig for forvaltningen og gennemførelsen af denne aftale. Det Blandede Udvalg afgiver henstillinger med henblik herpå. Det træffer beslutninger i de i aftalen fastsatte tilfælde; de kontraherende parter gennemfører disse beslutninger efter regler, som de selv fastsætter. Det Blandede Udvalg udtaler sig efter fælles overenskomst.2. Det Blandede Udvalg sikrer navnlig opfølgning og anvendelse af bestemmelserne i denne aftale, bl.a. artikel 27, stk. 6, artikel 33, 34, 35, 36, 39, 40, 42, 45, 46, 47 og 54. Udvalget iværksætter de i artikel 52 og 55 fastsatte tilpasnings- og revisionsbestemmelser.3. For at sikre en korrekt gennemførelse af denne aftale udveksler de kontraherende parter regelmæssigt oplysninger og rådfører sig med hinanden i Det Blandede Udvalg efter anmodning fra en af de kontraherende parter. De kontraherende parter meddeler hinanden oplysningerne fra de myndigheder, der skal anvende denne aftale og bl.a. udstede tilladelser og foretage kontrol. Disse myndigheder brevveksler direkte med hinanden.4. Det Blandede Udvalg fastsætter ved en beslutning sin forretningsorden, som bl.a. indeholder reglerne for mødeindkaldelse, udpegning af formand og fastlæggelse af formandens mandat.5. Det Blandede Udvalg træder sammen efter behov, dog mindst én gang om året. Hver kontraherende part kan anmode om indkaldelse af et møde.6. Det Blandede Udvalg kan beslutte at nedsætte arbejdsgrupper eller ekspertgrupper, der skal bistå udvalget i udførelsen af dets hverv.7. Udvalget udøver ligeledes de funktioner, der tidligere blev udøvet af Det Blandede Udvalg "Landtransportudvalget Fællesskabet/Schweiz", som blev nedsat ved artikel 18 i aftalen af 1992.Artikel 52Ændring af lovgivning1. Denne aftale anfægter ikke hver kontraherende parts ret til under overholdelse af princippet om ikke-diskrimination og bestemmelserne i denne aftale selvstændigt at ændre sin interne lovgivning på de områder, der er omfattet af denne aftale.2. Når en kontraherende part udarbejder en ny lovgivning på et område, der er omfattet af denne aftale, indhenter den uformelt en ekspertudtalelse fra den anden kontraherende part. I perioden før den officielle vedtagelse af den nye lovgivning holder de kontraherende parter sig underrettet og foretager om nødvendigt høringer. På anmodning af en af de kontraherende parter udveksles der først synspunkter i Det Blandede Udvalg, navnlig om de konsekvenser, som en sådan ændring har for aftalens gennemførelse.3. Så snart den ændrede lovgivning er vedtaget, dog senest otte dage efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende eller i Samlingen af forbundslove, meddeler den pågældende kontraherende part den anden kontraherende part ordlyden af disse


text: nye bestemmelser. På anmodning af en af de kontraherende parter udveksles der i Det Blandede Udvalg synspunkter om ændringens konsekvenser for denne aftales gennemførelse senest to måneder efter datoen for anmodningen.4. Det Blandede Udvalg:- vedtager en beslutning om revision af bilag 1, 3, 4 og 7 eller foreslår om nødvendigt en revision af bestemmelserne i denne aftale for på grundlag af gensidighed om nødvendigt at integrere ændringerne af den pågældende lovgivning i aftalen eller bilagene, eller- vedtager en beslutning, ifølge hvilken ændringerne af den pågældende lovgivning anses for at være i overensstemmelse med denne aftale, eller- vedtager enhver anden foranstaltning, der skal sikre gennemførelsen af denne aftale.5. Det Blandede Udvalg vedtager retningslinjerne for tilpasningen af denne aftale til de relevante bestemmelser i de i artikel 13 og 19 omhandlede fremtidige aftaler mellem Fællesskabet eller Schweiz på den side og tredjelande på den anden side.6. For at opnå målene i denne aftale træffer de kontraherende parter efter den i artikel 49 fastsatte tidsplan alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at der i deres indbyrdes relationer gælder samme rettigheder og forpligtelser som dem, der er fastsat i de i bilag 1 omhandlede fællesskabsretsakter.Artikel 53FortrolighedDe kontraherende parters repræsentanter, eksperter og andre befuldmægtigede må, selv efter nedlæggelsen af deres hverv, ikke videregive oplysninger, der er opnået som led i denne aftale, og som ifølge deres natur er omfattet af tavshedspligt.Artikel 54Afgørelse af tvisterHver kontraherende part kan indbringe en tvist om fortolkningen eller anvendelsen af denne aftale for Det Blandede Udvalg. Dette bestræber sig på at afgøre tvisten. Alle oplysninger, på grundlag af hvilke Det Blandede Udvalg kan behandle sagen grundigt og finde en acceptabel løsning, forelægges dette udvalg. Det Blandede Udvalg undersøger alle muligheder for at sikre aftalens fortsatte gennemførelse.Artikel 55Revision af aftalen1. Ønsker en kontraherende part en revision af bestemmelserne i denne aftale, underretter den Det Blandede Udvalg herom. Ændringen af denne aftale træder i kraft efter gennemførelsen af de respektive interne procedurer, jf. dog stk. 2 og 3.2. Bilag 1, 3, 4 og 7 kan ved en beslutning truffet af Det Blandede Udvalg i henhold til artikel 51, stk. 1, ændres for at tage hensyn til ændringer af Fællesskabets lovgivning på det pågældende område.3. Bilag 5, 6, 8 og 9 kan ved en beslutning truffet af Det Blandede Udvalg i henhold til artikel 51, stk. 1, ændres.Artikel 56BilagBilag 1-10 udgør en integrerende del af denne aftale.Artikel 57Territorialt anvendelsesområdeDenne aftale gælder på den ene side for de områder, hvor traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab finder anvendelse, og på de betingelser, der er fastsat i denne traktat, og på den anden side for, Schweiz' område.Artikel 58Afsluttende bestemmelser1. Denne aftale ratificeres eller godkendes af de kontraherende parter i overensstemmelse med deres egne procedurer. Den træder i kraft den første dag i den anden måned efter meddelelsen om deponeringen af ratificerings- eller godkendelsesinstrumenterne for alle følgende syv aftaler:- aftale om godstransport og personbefordring med jernbane og ad landevej- aftale om fri bevægelighed for personer- aftale om luftfart- aftale om handel med landbrugsprodukter- aftale om