text:
med et ERS-system, eller hvis ERS-system ikke fungerer, må ikke sejle ind i Mauretaniens fiskerizone for at fiske.
 3. ERS-data sendes i overensstemmelse med procedurerne i flagstaten til FOC i flagstaten.
 4. Flagstatens FOC fremsender straks automatisk hastebeskeder (COE, COX, PNO), der er modtaget fra fartøjet, til Mauretaniens FOC. De daglige fangstopgørelser stilles straks automatisk til rådighed for Mauretaniens FOC.
 5. Flagstaten og Mauretanien skal sikre, at deres FOC har det nødvendige it-udstyr og software til automatisk at fremsende ERS-data i XML-format (tilgængeligt via hjemmesiden for Europa-Kommissionens Generaldirektorat Maritime Anliggender og Fiskeri) og har indbyggede back up-procedurer, der gemmer og lagrer ERS-data i et format, som er læsbart for computere i mindst tre år.
 6. Enhver ændring eller opdatering af dette format skal være identificeret og dateret og skal være operationelt seks måneder efter, at det er taget i anvendelse.
 7. Til fremsendelsen af ERS-data anvendes elektroniske kommunikationsmidler, der forvaltes af Europa-Kommissionen på EU's vegne, og som går under betegnelsen DEH (Data Exchange Highway).
 8. Flagstaten og Mauretanien skal hver især udpege en ERS-ansvarlig, der skal fungere som kontaktperson.
 9. De ERS-ansvarlige udpeges for en periode på mindst seks måneder.
 10. Flagstatens og Mauretaniens FOC udveksler oplysninger (navn, adresse, telefon, telex, e-mail) på deres respektive ERS-ansvarlige, så snart ERS-systemet er operationelt. Enhver ændring i den ERS-ansvarliges kontraktoplysninger skal straks meddeles.
 Fastlæggelse og fremsendelse af ERS-data
 11. EU-fartøjet skal:
 a)
 dagligt registrere ERS-data for hver dag, det har befundet sig i Mauretaniens fiskerizone
 b)
 for hvert not- eller trawltræk eller langlinesæt registrere mængden af hver art, der fanges og beholdes om bord som målart eller bifangst, eller som smides ud igen
 c)
 for hver art, der angives i den fiskeritilladelse, som er udstedt af Mauretanien, ligeledes indberette nulfangster
 d)
 identificere hver art ved hjælp af FAO's alfa-3-kode
 e)
 angive mængden i kilogram levende vægt eller, hvis det kræves, antal fisk
 f)
 for hver art registrere i ERS-systemet de mængder, der omlades og/eller landes
 g)
 ved hver indsejling i (meddelelse »COE«) eller udsejling fra (meddelelse »COX«) Mauretaniens fiskerizone registrere en specifik meddelelse som ERS-data for hver art, der angives i den fiskeritilladelse, som er udstedt af Mauretanien, og angive hvilke mængder, der findes om bord ved hver indsejling/udsejling
 h)
 dagligt elektronisk fremsende ERS-data til flagstatens FOC, jf. nr. 4, i XML-format, senest kl. 23:59 UTC.
 12. Fartøjsføreren har ansvaret for, at de registrerede og transmitterede ERS-data er nøjagtige.
 13. Flagstatens FOC stiller automatisk og hurtigst muligt ERS-data til rådighed for Mauretaniens FOC, jf. nr. 4, i XML-format.
 14. Mauretaniens FOC skal bekræfte modtagelsen af alle modtagne ERS-meddelelser i form af en returmeddelelse (RET).
 15. Mauretaniens FOC behandler alle ERS-data fortroligt.
 Svigt i ERS-systemet om bord på fartøjet og/eller ved fremsendelsen af ERS-data mellem fartøjet og flagstatens FOC
 16. Flagstaten informerer straks føreren af et fartøj, som fører dens flag, og/eller ejeren af et fartøj eller dennes repræsentant, om enhver teknisk fejl i ERS-systemet på dennes fartøj eller i fremsendelsen af ERS-data mellem fartøjet og flagstatens FOC.
 17. Flagstaten underretter Mauretanien om den


text:
konstaterede fejl og om, hvilke foranstaltninger, der er truffet for at rette fejlen.
 18. Hvis ERS-systemet svigter om bord på fartøjet, skal fartøjsføreren og/eller ejeren sørge for, at ERS-systemet repareres eller udskiftes inden for ti arbejdsdage. Hvis fartøjet gør ophold i en mauretansk havn inden for disse 10 arbejdsdage, må det først genoptage fiskeriet i Mauretaniens fiskerizone, når dets FOS-system er fuldt ud funktionsdygtigt, med mindre Mauretanien giver dispensation hertil.
 19. Efter et svigt i sit ERS-system må fartøjet forlade en havn, når:
 a)
 det over for flagstaten er godtgjort, at systemet igen er operationelt, eller
 b)
 før, hvis det får flagstatens tilladelse hertil. I sidstnævnte tilfælde informerer flagstaten Mauretanien om sin beslutning før fartøjets afsejling.
 20. Ethvert EU-fartøj, der fisker i Mauretaniens fiskerizone med teknisk svigt i ERS-system, fremsender dagligt og senest kl. 23:59 UTC ERS-data til flagstatens FOC ved hjælp af ethvert andet disponibelt elektronisk kommunikationsmiddel.
 21. De ERS-data, der er omhandlet i nr. 11, som det ikke har været muligt at stille til Mauretaniens rådighed på grund af teknisk svigt, fremsendes af flagstatens FOC til Mauretaniens FOC i en anden elektronisk form, der aftales indbyrdes. Denne alternative overførsel skal betragtes som prioriteret, eftersom de frister, der normalt gælder, ikke længere kan overholdes.
 22. Hvis Mauretaniens FOC ikke modtager ERS-data fra et fartøj i tre på hinanden følgende dage, kan Mauretanien give fartøjet instruks om straks at anløbe en havn, som Mauretanien vælger med henblik på en undersøgelse.
 Svigt i FOC — Manglende modtagelse af ERS-data i Mauretaniens FOC
 23. Når et FOC ikke modtager ERS-data, underretter den ERS-ansvarlige straks det andet FOC's ERS-ansvarlige og bistår om nødvendigt med at løse problemet, så længe det er påkrævet.
 24. Flagstagens FOC og Mauretaniens FOC aftaler indbyrdes, hvilke alternative elektroniske fremsendelsesmetoder, der skal anvendes til fremsendelse af ERS-oplysninger, hvis der opstår fejl i FOC, og underretter også straks hinanden om eventuelle ændringer.
 25. Hvis Mauretaniens FOC meddeler, at ERS-data ikke er modtaget, skal flagstatens FOC finde årsagerne til problemet og træffe passende foranstaltninger til at løse problemet. FOC i flagstaten underretter inden for en frist på 24 timer Mauretaniens FOC og EU om resultatet af analysen og de foranstaltninger, der er truffet.
 26. Tager det mere end 24 timer at løse problemet, fremsender flagstagens FOC straks de manglende ERS-data til Mauretaniens FOC ved hjælp af en af de alternative fremsendelsesmetoder, som er angivet i nr. 24.
 27. Mauretanien underretter sine kompetente kontrolmyndigheder, så disse ikke træffer foranstaltninger mod EU-fartøjer for ikke at have sendt ERS-data på grund af svigt i et FOC.
 Vedligeholdelse hos et FOC
 28. Planlagte vedligeholdelsesarbejder i et FOC (vedligeholdelsesprogram), som kan hindre afsendelse og modtagelse af ERS-data, skal meddeles det andet FOC mindst 72 timer i forvejen og om muligt med angivelse af dato og varighed. Ved ikke planlagte vedligeholdelsesarbejder skal disse oplysninger snarest muligt sendes til det andet FOC.
 29. Mens vedligeholdelsesarbejdet pågår, kan udarbejdelsen af ERS-data udsættes, indtil systemet igen er operationelt. Når vedligeholdelsesarbejdet er afsluttet, stilles de pågældende ERS-data herefter omgående til rådighed.

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
30. Hvis vedligeholdelsesarbejdet varer mere end 24 timer, sendes ERS-dataene til det andet FOC via et af de alternative elektroniske midler, som er angivet i nr. 24.
 31. Mauretanien underretter sine kompetente kontrolmyndigheder, så disse ikke træffer foranstaltninger mod EU-fartøjer for ikke at have sendt ERS-data på grund af vedligeholdelsesarbejde i et FOC.
 Tillæg 11
 RAPPORT FRA DEN VIDENSKABELIGE OBSERVATØR
 Observatørens navn: ...
 Fartøj: ...Nationalitet: ...
 Registreringsnummer og hjemstedshavn: ...
 Kendetegn: ..., tonnage: ...GT, Effekt: ...hk
 Licens: ...nr.: ...Type: ...
 Fartøjsførers navn: ...Nationalitet: ...
 Ombordtagning af observatør: Dato: ..., Havn: ...
 Landsætning af observatør: Dato: ..., Havn: ...
 Tilladt fangstmetode ...
 Anvendte fiskeredskaber: ...
 Maskestørrelse og/eller mål: ...
 Besøgte fiskerizoner: ...
 Afstand fra kysten: ...
 Antal påmønstrede mauretanske sømænd: ...
 Meddelelse om indsejling i: .../.../... og udsejling af .../.../... fiskerizonen
 Observatørens vurdering
 Samlet fangst (kg): ...Angivet i fangstopgørelsen/logbogen ...
 Bifangster: art: ..., Anslået procentsats: ...%
 Udsmid: Art: ..., Mængde (kg): ...
 Arter beholdt om bord
 Mængde (kg)
 Arter beholdt om bord
 Mængde (kg)
 Forhold konstateret af observatøren:
 Konstateringernes art
 Dato
 Position
 Observatørens bemærkninger (generelle bemærkninger): ...
 ...
 ...
 ...
 Udfærdiget i ..., den ...
 Observatørens underskrift ...
 Fartøjsførerens bemærkninger ...
 ...
 ...
 Kopi af rapport modtaget den ...Fartøjsførerens underskrift ...
 Rapporten sendt til ...
 Vurdering: ...
 Tillæg 12
 KONTAKTOPLYSNINGER FOR DEN EUROPÆISKE UNION OG MAURETANIEN
 De nærmere kontaktoplysninger for de institutioner, som er anført nedenfor, meddeles af parterne på det første møde i Den Blandede Komité.
 DEN EUROPÆISKE UNION
 —
 Europa-Kommissionen — Generaldirektoratet for Maritime Anliggender og Fiskeri (GD MARE)
 —
 Den Europæiske Unions delegation — Nouakchott (Mauretanien)
 MAURETANIEN
 —
 Ministeriet for fiskeri og maritim økonomi
 —
 Den mauretanske kystvagt
 —
 Regionale direktorater for maritime anliggender
 Tillæg 13
 MODELLER FOR KVARTALSVISE FANGSTOPGØRELSER
 Andre fartøjer end tunfiskerfartøjer og pelagiske fartøjer
 Pelagiske fartøjer
 Tunfiskerfartøjer
 BILAG 2
 ØKONOMISK STØTTE TIL FREMME AF ET ANSVARLIGT OG BÆREDYGTIGT FISKERI
 1. Mål og beløb
 I henhold til protokollens artikel 3 omfatter den økonomiske støtte til fremme af et ansvarligt og bæredygtigt fiskeri fire følgende indsatsområder:
 Mulige foranstaltninger
 Område I: VIDENSKABELIGT OG TEKNISK SAMARBEJDE OG UDDANNELSE
 Ressourceovervågning og -forvaltning og gennemførelse af fiskeriforvaltningsplaner
 Område II: OVERVÅGNING
 Havovervågning inden for fiskeriet
 Område III: MILJØ
 Bevarelse af hav- og kystmiljøet
 Område IV: INFRASTRUKTURUDVIKLING
 Støtte til udvikling af den landbaserede forarbejdningsindustri for havprodukter
 2. Gennemførelsesramme
 Når protokollen er trådt i kraft, fastsætter Den Europæiske Union og Mauretanien i fællesskab inden for rammerne af Den Blandede Komité, jf. aftalens artikel 10, kriterierne for støtteberettigelse, retsgrundlaget, programplanlægningen, overvågningen, evalueringen og betingelserne for udbetaling til Mauretanien.
 3. Gennemsigtighed og forvaltning af sektorstøtten
 Med henblik på en gennemsigtig og effektiv forvaltning af sektorstøtten tilrettelægges mekanismen for gennemførelsen af sektorstøtten som et instrument, hvormed begge parter råder over enkle kontrolmidler, herunder navnlig:
 —
 Meddelelse om, når EU har overført en rate af sektorstøtten (Den Europæiske Union sender et dokument til Mauretanien)
 —
 Meddelelse om den finanslov og/eller alle andre retsakter, der danner grundlag for udbetalingen af raten af sektorstøtten, på den konto, der er angivet i protokollens artikel 3, punkt 3.10 (Den Europæiske Union sender


text:
et dokument til Mauretanien)
 —
 Effektiv gennemførelse af projekter på stedet, navnlig gennem beretninger til Den Europæiske Union udarbejdet af de organer, der er ansvarlige for gennemførelsen, fælles besøg på stedet af EU og Fiskeriministeriet, foranstaltningernes synlighed i medierne og officiel indvielse med deltagelse af lederen af EU-delegationen.
 4. Flerårig programplanlægning
 Med henblik på artikel 2, punkt 4, i protokollen sender gennemførelsesorganet inden for tre måneder efter dets oprettelse parterne forslaget til den flerårige programplanlægning for gennemførelsen af sektorstøtten med angivelse af navnlig:
 —
 de projekter, der kan komme i betragtning til finansiering
 —
 det eller de kompetente organer, som er ansvarlig for gennemførelsen
 —
 finansieringsbehovet for hvert projekt
 —
 en overvågningsindikator for hvert projekt
 —
 den vejledende tidsplan for gennemførelsen
 —
 indikatorer for indvirkningen på den mauretanske fiskerisektor
 —
 beløbenes fordeling pr. år og pr. projekt.
 Parterne kan senest 30 dage efter modtagelsen af den flerårige programplanlægning fremsætte bemærkninger. Herefter godkendes programplanlægningen i fællesskab inden for rammerne af Den Blandede Komité. Hvad denne godkendelse angår, sørger Den Blandede Komité for, at bevillingerne for de forskellige projekter og deres årlige fordeling er sammenhængende med hensyn til arten af projekterne og med betingelserne og begrænsningerne for deres gennemførelse.
 5. Overvågningsindikatorer og virkningsindikatorer
 Overvågningsindikator
 Det i artikel 3 i protokollen omhandlede gennemførelsesorgan fastlægger for hvert projekt, der indgår i dets programplanlægning, en overvågningsindikator, med angivelse af det endelige mål, målsætningen, der skal være opnået ved udgangen af hvert gennemførelsesår (N + 1,2,3), og det beløb, der afsættes til indikatoren pr. år, udtrykt som det beløb, den årlige rate udgør af sektorstøtten Indikatoren skal kunne verificeres kvantitativt.
 Indikatorer for virkningen på den mauretanske fiskerisektor
 Det i artikel 3 i protokollen omhandlede gennemførelsesorgan meddeler for hvert projekt, der indgår i dets programplanlægning, en række indikatorer for virkningen på fiskerisektoren. Disse indikatorer baseres på offentlige eller ikke-offentlige statistiske data, som er kvantitativt eller kvalitativt verificerbare, og udformes på en sådan måde, at de forventede økonomiske og sociale virkninger af de projekter, der finansieres af sektorstøtten, kan verificeres.
 6. Årlig programplanlægning og rapportering
 I henhold til artikel 3 i protokollen er sektorstøtten underlagt en årlig programplanlægning, en kontinuerlig overvågning og en årlig rapportering om resultaterne.
 I henhold til artikel 3, punkt 3.2, i protokollen sender gennemførelsesorganet senest den 31. december hvert år en statusrapport, som er udfærdiget efter modellen i dette bilag, om de gennemførte projekter i det forløbne år og de planlagte projekter i det følgende år. Rapporten indeholder navnlig følgende:
 —
 en henvisning til programplanlægningen af sektorstøtten i år N med målene for det forløbne år for hvert projekt
 —
 Resultatindikatorerne og de opnåede og ikke-opnåede målsætninger med en beskrivelse af de opståede vanskeligheder, de afhjælpende foranstaltninger og forbruget af den rate, som er udbetalt af EU
 —
 Fastlæggelsen af den årlige rate, som EU skal betale, på grundlag af det beløb, der skal betales for hvert opnået indikatormål. For hver målsætning fastlagt pr. projekt og opnået for år N svarer en andel af den årlige bevilling; denne andel er nærmere angivet i den


text:
årlige programplanlægning
 —
 planlægningen for år N + 1 og den ajourførte den flerårige programplanlægning.
 Senest 30 dage efter deres indgivelse skal statusrapporten vedrørende år N og programplanlægningen for år N + 1 godkendes i fællesskab inden for rammerne af Den Blandede Komité. Hvis der inden for denne frist ikke kan afholdes et møde i Den Blandede Komité, kan godkendelsen også ske efter en skriftlig procedure gennem en brevveksling.
 Parterne fremmer fælles tekniske besøg, som på anmodning af en af de to parter kan tilrettelægges og give mulighed for at tilvejebringe alle yderligere oplysninger, som er nødvendige for en god forvaltning af midlerne.
 7. Betingelser for overførelsen af sektorstøtten gennem Den Europæiske Union
 Så snart programplanlægningen for år N + 1 er godkendt, overfører Den Europæiske Union den modsvarende rate af sektorstøtten. Den Europæiske Unions udbetaling af raterne af sektorstøtten sker på grundlag af resultater ved gennemførelsen af projekterne:
 i)
 I protokollens første år er det beløb, der overføres i form af sektorstøtte, det beløb, der er godkendt af Den Blandede Komité for den årlige og den flerårige programplanlægning
 ii)
 Raterne af sektorstøtten for de følgende år udbetales som følger:
 —
 Beløbet overføres fuldt ud
 : 100 % af den årlige bevilling (X mio. EUR) for år N + 1 overføres af Den Europæiske Union, hvis alle overvågningsindikatorerne for hvert projekt, således som de er fastlagt i den årlige programplanlægning, er opnået for år N.
 —
 Delvis overførsel
 : Hvis overvågningsindikatoren for et bestemt projekt ikke opnås 100 %, udgør overførselsbeløbet for år N + 1 produktet af i) den indikatorens opnåelsesgrad og ii) det pågældendes projekts andel af den årlige sektorstøtte. Indikatorens opnåelsesgrad er forholdet mellem i) den faktisk opnåede indikatorværdi og ii) målsætningen for indikatoren, som skulle være opnået i løbet af det pågældende år. Den del af den årlige bevilling, som er afsat til projektet, men ikke er overført, kan inden for 6 måneder efter den oprindelige dato for udbetaling af midlerne overføres, hvis virkningsindikatoren for år N opnås fuldt ud. Er dette ikke tilfældet, overføres den del at den årlige bevilling, som er afsat til projektet, men som ikke er overført, udbetalt efter kontrollen for det følgende år.
 —
 Ingen overførsel
 : Hvis den opnåede indikatorværdi for et projekt ikke er angivet eller ikke er begrundet i statusrapporten, kan EU ikke overføre den andel, som projektet udgør af den årlige bevilling for år N + 1. Den ikke overførte projektandel af den årlige bevilling kan inden for højst 6 måneder efter den oprindelige dato for frigivelse af midlerne overføres, hvis den fastlagte værdi for virkningsindikatoren for år N i sidste ende angives eller begrundes.
 iii)
 Ved godkendelsen af programlægningen for år N + 1 tager Den Blandede Komité hensyn til det faktiske omfang af forbruget i år N af de årlige bevillinger, som er afsat til hvert af projekterne.
 iv)
 Hvis den oprindeligt planlagte gennemførelse af et projekt hindres på grund af omstændigheder, som projektlederen ingen indflydelse har på, kan Den Blandede Komité ved godkendelsen af


text:
programplanlægningen for år N + 1 undtagelsesvis og på grundlag af en behørig begrundelse beslutte at overføre et andet beløb end det, der ville være resultatet af anvendelsen af bestemmelserne i ii).
 8. Revision og suspension
 Hvis der opstår vanskeligheder ved anvendelsen af bestemmelserne i det foregående bilag og i protokollens artikel 3, enes parterne om straks afhjælpende foranstaltninger til at løse disse vanskeligheder.
 Hvis bestemmelserne i det foregående bilag og i protokollens artikel 3 tilsidesættes, enes parterne straks om afhjælpende foranstaltninger for igen at sikre en gennemførelse af sektorstøtten, som er i overensstemmelse med reglerne. Den Europæiske Union forbeholder sig i givet fald muligheden for at suspendere enhver yderligere betaling i henhold til artikel 10 i protokollen.
 9. Synlighed
 Mauretanien sørger for, at foranstaltningerne, der gennemføres inden for rammerne af denne støtte, er synlige. Med henblik herpå koordinerer støttemodtagerne deres indsats med Den Europæiske Unions delegation i Nouakchott for at gennemføre de »retningslinjer for synliggørelse« (Lignes directrices en termes de visibilité), som Europa-Kommissionen har fastlagt. Således skal hvert projekt ledsages af en klausul, som fastsætter, at støtten fra Den Europæiske Union skal være synlig, navnlig gennem anvendelse af logoet (EU-symbolet). Endelig tilrettelægges og gennemføres hver indvielse af Mauretanien i tæt samarbejde med Den Europæiske Union.
 MODEL
 INDBERETNING/BERETNING OM ANVENDELSEN AF RATERNE AF SEKTORSTØTTEN
 I. Projekter, der startes inden for rammerne af sektorstøtten
 I protokollens [N'te] år er [X] projekter startet, og [Y] andre projekter er videreført i overensstemmelse med afgørelser truffet af Den Blandede Komité i [måned/år]. Beskrivelsen af disse projekter, det aktuelle gennemførelsesstade og den forventede virkning er anført i det følgende:
 1) Projekt 1:
 a)
 Beskrivelse af projektet
 b)
 Projektets gennemførelsesstade
 c)
 Tidligere udbetalinger til projektet og den andel af sektorstøtten, som er afsat til projektet
 d)
 Ajourføring af forventede økonomiske virkninger
 2) Projekt 2:
 a)
 Beskrivelse af projektet
 b)
 Projektets gennemførelsesstade
 c)
 Tidligere udbetalinger til projektet og den andel af sektorstøtten, som er tildelt projektet
 d)
 Ajourføring af forventede økonomiske virkninger
 3) Projekt N:
 a)
 Beskrivelse af projektet
 b)
 Projektets gennemførelsesstade
 c)
 Tidligere udbetalinger til projektet og den andel af sektorstøtten, som er tildelt projektet
 d)
 Ajourføring af forventede økonomiske virkninger
 II. Oversigt over iværksatte projekter i år N
 Følgende sammenfattende oversigt indeholder oplysninger om, i hvilket omfang de fastlagte overvågningsindikatorer for indeværende år er gennemført, og hvilke finansielle midler, der er tilflydt projekterne, angivet i følgende format:
 Projekt
 Samlede investeringer
 (MRO)
 Sektorstøtte afsat til projektet i år N
 (mio. EUR)
 Overvågningsindikator for projektets løbetid
 Målsætning for indikatoren for år N
 Gennemførelse for år N
 Indikatorens opnåelsesgrad i år N (procent)
 Projekt 1:
 Projekt 2:
 Projekt 3:
 Projekt N:
 I alt
 X mio. EUR
 III. Beskrivelse af projekter for år N + 1
 Projekt
 Samlede investeringer
 (MRO)
 Oprindeligt afsat sektorstøtte til projektet for indeværende år (mio. EUR) (1)
 Overvågningsindikator
 Opnåelsesgrad for indikatoren i år N-1 (procent)
 Målsætning for indikatoren ved udløbet af indeværende år
 Sektorstøtte i alt afsat til projektet i år N
 (mio. EUR)
 Projekt 1:
 Projekt 2:
 Projekt 3:
 Projekt N:
 I alt
 X


text:
mio. EUR
 IV. Forslag om overførslen
 På grundlag af ovennævnte evaluering og kriterierne for udbetaling af raterne i ovennævnte punkt er gennemførelsesorganet af den opfattelse, at status for sektorstøttens gennemførelse begrunder en overførsel på et beløb på [det samlede beløb angives]
 Bilag
 1.
 Anmodning om overførsel
 2.
 Bevisdokumenter (for alle indikatorer)
 (1) Stemmer overens med den del af sektorstøtten, der er afsat til projektet, ud fra den antagelse, at raten for det foregående år er fuldt ud overført.


text:
 26.10.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 326/1
 PROTOKOL (Nr. 8)
 VEDRØRENDE ARTIKEL 6, STK. 2, I TRAKTATEN OM DEN EUROPÆISKE UNION OM UNIONENS TILTRÆDELSE AF DEN EUROPÆISKE KONVENTION TIL BESKYTTELSE AF MENNESKERETTIGHEDER OG GRUNDLÆGGENDE FRIHEDSRETTIGHEDER
 DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER
 ER BLEVET ENIGE OM følgende bestemmelser, der knyttes som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde:
 Artikel 1
 Aftalen om Unionens tiltrædelse af den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder (i det følgende benævnt »den europæiske menneskerettighedskonvention«), jf. artikel 6, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Union, skal afspejle nødvendigheden af at bevare Unionens og EU-rettens særlige karakteristika, navnlig for så vidt angår:
 a)
 de nærmere bestemmelser for Unionens eventuelle deltagelse i den europæiske menneskerettighedskonventions kontrolinstanser
 b)
 de mekanismer, der er nødvendige for at sikre, at sager indbragt af ikke-medlemsstater samt individuelle klager henføres korrekt til medlemsstaterne og/eller Unionen afhængigt af det enkelte tilfælde.
 Artikel 2
 Den aftale, der er nævnt i artikel 1, skal sikre, at tiltrædelsen hverken berører Unionens kompetencer eller institutionernes beføjelser. Den skal sikre, at intet heri berører medlemsstaternes situation i forhold til den europæiske menneskerettighedskonvention, navnlig i forhold til protokollerne hertil, foranstaltninger truffet af medlemsstaterne, der fraviger konventionen i overensstemmelse med dennes artikel 15, og forbehold med hensyn til konventionen, som medlemsstater har taget i overensstemmelse med dennes artikel 57.
 Artikel 3
 Den aftale, der er nævnt i artikel 1, berører ikke artikel 344 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.


text:
 Avis juridique important
 |
 22002A0316(01)
 Aftale i form af en brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og De Forenede Nationers Hjælpeorganisation for Palæstinaflygtninge (UNRWA) om yderligere finansiering i henhold til EF-UNRWA-konventionen for årene 1999-2001
 EF-Tidende nr. L 075 af 16/03/2002 s. 0047 - 0048
 Aftalei form af en brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og De Forenede Nationers Hjælpeorganisation for Palæstinaflygtninge (UNRWA) om yderligere finansiering i henhold til EF-UNRWA-konventionen for årene 1999-2001A. Brev fra Det Europæiske FællesskabUdfærdiget i Bruxelles, den 20. december 2001Hr. ...Jeg skal hermed henvise til forhandlingerne mellem Det Europæiske Fællesskabs repræsentant og UNRWA om yderligere finansiering i henhold til den konvention, der blev undertegnet den 19. september 1999, mellem Det Europæiske Fællesskab og UNRWA om bistand til flygtningene i landene i Mellemøsten for årene 1999-2001.Det er os en glæde i henhold til artikel 6 i nævnte konvention at kunne meddele Dem, at Fællesskabet er indforstået med at yde et bidrag til UNRWA ud over det bidrag for året 2001, der er angivet i artikel 2. Dette yderligere bidrag består af 12,7 mio. EUR til uddannelsesprogrammet og 2,3 mio. EUR til det generelle sundhedsprogram.Alle andre betingelser i konventionen ændres ikke.De bedes bekræfte, at UNRWA er indforstået med ovenstående.Modtag, hr. ..., forsikringen om min mest udmærkede højagtelse.På Det Europæiske Fællesskabs vegneB. Brev fra UNRWAUdfærdiget i Gaza by, den 20. december 2001Hr. ...Jeg skal hermed anerkende modtagelsen af Deres brev af dags dato med følgende ordlyd: "Jeg skal hermed henvise til forhandlingerne mellem Det Europæiske Fællesskabs repræsentant og UNRWA om yderligere finansiering i henhold til den konvention, der blev undertegnet den 19. september 1999, mellem Det Europæiske Fællesskab og UNRWA om bistand til flygtningene i landene i Mellemøsten for årene 1999-2001.Det er os en glæde i henhold til artikel 6 i nævnte konvention at kunne meddele Dem, at Fællesskabet er indforstået med at yde et bidrag til UNRWA ud over det bidrag for året 2001, der er angivet i artikel 2. Dette yderligere bidrag består af 12,7 mio. EUR til uddannelsesprogrammet og 2,3 mio. EUR til det generelle sundhedsprogram.Alle andre betingelser i konventionen ændres ikke.De bedes bekræfte, at UNRWA er indforstået med ovenstående."Jeg kan hermed bekræfte, at UNRWA er indforstået med ovenstående.Modtag, hr. ..., forsikringen om min mest udmærkede højagtelse.På UNRWA's vegne


text:
 31.10.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 291/49
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 85/2013
 af 3. maj 2013
 om ændring af bilag XI (Elektronisk kommunikation, audiovisuelle tjenesteydelser og informationssamfund) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 733/2002 af 22. april 2002 om implementering af topdomænet .eu (1) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 874/2004 af 28. april 2004 om generelle retningslinjer for implementeringen af topdomænet .eu og dets funktioner samt principperne for registrering (2) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (3)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 1654/2005 af 10. oktober 2005 om ændring af forordning (EF) nr. 874/2004 om generelle retningslinjer for implementeringen af topdomænet .eu og dets funktioner samt principperne for registrering (3) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (4)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 1255/2007 af 25. oktober 2007 om ændring af forordning (EF) nr. 874/2004 om generelle retningslinjer for implementeringen af topdomænet .eu og dets funktioner samt principperne for registrering (4) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (5)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 560/2009 af 26. juni 2009 om ændring af forordning (EF) nr. 874/2004 om generelle retningslinjer for implementeringen af topdomænet .eu og dets funktioner samt principperne for registrering (5), berigtiget i EUT L 291 af 7.11.2009, s. 42, og EUT L 80 af 20.3.2012, s. 39, skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (6)
 Kommissionens beslutning 2003/375/EF af 21. maj 2003 om udpegelse af en administrator for topdomænet .eu (6) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (7)
 Bilag XI til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende indsættes efter punkt 5o (udgået) i bilag XI til EØS-aftalen:
 »5oa.
 32002 R 0733: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 733/2002 af 22. april 2002 om implementering af topdomænet .eu (EFT L 113 af 30.4.2002, s. 1).
 5oaa.
 32003 D 0375: Kommissionens beslutning 2003/375/EF af 21. maj 2003 om udpegelse af en administrator for topdomænet .eu (EUT L 128 af 24.5.2003, s. 29).
 5oab.
 32004 R 0874: Kommissionens forordning (EF) nr. 874/2004 af 28. april 2004 om generelle retningslinjer for implementeringen af topdomænet .eu og dets funktioner samt principperne for registrering (EUT L 162 af 30.4.2004, s. 40), ændret ved:
 —
 32005 R 1654: Kommissionens forordning (EF) nr. 1654/2005 af 10. oktober 2005 (EUT L 266 af 11.10.2005, s. 35)
 —
 32007 R 1255: Kommissionens forordning (EF) nr. 1255/2007 af 25. oktober 2007 (EUT L 282 af 26.10.2007, s. 16)
 —
 32009 R 0560: Kommissionens forordning (EF) nr. 560/2009 af 26. juni 2009 (EUT L 166 af 27.6.2009, s. 3), berigtiget i EUT L 291 af 7.11.2009, s. 42, og EUT L 80 af 20.3.2012, s. 39.
 Forordningens bestemmelser gælder i forbindelse med aftalen med følgende tilpasning:
 Listerne over navne, som kan reserveres af henholdsvis Island, Liechtenstein og Norge, jf. punkt 2 i bilaget, skal forstås som lister over navne, der kan registreres af henholdsvis Island, Liechtenstein og Norge i punkt 1 i bilaget.«
 Artikel 2
 Den islandske og


text:
den norske udgave af forordning (EF) nr. 733/2002, (EF) nr. 874/2004, (EF) nr. 1654/2005, (EF) nr. 1255/2007 og (EF) nr. 560/2009 og afgørelse 2003/375/EF, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 4. maj 2013, forudsat at alle meddelelser er indgivet til Det Blandede EØS-udvalg, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (7).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 3. maj 2013.
 På Det Blandede EØS-udvalgs vegne
 Gianluca GRIPPA
 Formand
 (1) EFT L 113 af 30.4.2002, s. 1.
 (2) EUT L 162 af 30.4.2004, s. 40.
 (3) EUT L 266 af 11.10.2005, s. 35.
 (4) EUT L 282 af 26.10.2007, s. 16.
 (5) EUT L 166 af 27.6.2009, s. 3.
 (6) EUT L 128 af 24.5.2003, s. 29.
 (7) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
29 . 6. 77 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 159/ 13
 AFTALE
 om forlængelse af interimsaftalen mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og
 Den Tunesiske Republik
 RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
 på den ene side, og
 PRÆSIDENTEN FOR DEN TUNESISKE REPUBLIK
 på den anden side,
 HAR —
 I BETRAGTNING AF, at interimsaftalen mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og
 Den tunesiske republik, undertegnet i Tunis den 25. april 1976, udløber senest den 30. juni 1977,
 I BETRAGTNING AF, at det er vigtigt at forlænge interimsaftalen, indtil samarbejdsaftalen
 mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og Den tunesiske Republik, undertegnet i Tunis
 samme dag, træder i kraft —
 VEDTAGET at indgå denne aftale og har med henblik herpå som befuldmægtigede udpeget:
 RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER :
 PRÆSIDENTEN FOR DEN TUNESISKE REPUBLIK :
 SOM efter at have udvekslet deres fuldmagter, der er fundet i god og behørig form, er blevet
 enige om følgende bestemmelser:
 Artikel 1
 Datoen 30. juni 1977, der er anført i artikel 42, stk. 2, andet afsnit, i interimsaftalen mel
 lem Det europæiske økonomiske Fællesskab og Den tunesiske Republik, erstattes af
 datoen 31 . december 1977 .
 Artikel 2
 Teksten til bilag B og C til interimsaftalen erstattes af den i bilag I og II til denne aftale
 anførte tekst.
 Artikel 3
 De kontraherende parters fælleserklæring, der er knyttet som bilag til denne aftale, og
 som vedrører olivenolie, der ikke er raffineret, henhørende under pos. 15.07 A II i den
 fælles toldtarif, optages i interimsaftalens slutakt.
 ---pagebreak--- Nr . L 159 / 14 De Europæiske Fællesskabers Tidende 29 . 6 . 77
 Artikel 4
 Datoen 30. juni 1977, der er anført i artikel 30, stk. 2, i interimsaftalens protokol vedrø
 rende definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og vedrørende metoderne
 for administrativt samarbejde, erstattes af 31 . december 1977.
 Artikel 5
 Denne aftale er udfærdiget i to eksemplarer på dansk, engelsk, fransk, italiensk, neder
 landsk, tysk og arabisk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.
 Artikel 6
 Denne aftale træder i kraft den 1 . juli 1977.
 BILAG
 Fælleserklæring fra de kontraherende parter om bilag B vedrørende olivenolie, som ikke
 er raffineret, henhørende under pos. 15.07 A II i den fælles toldtarif
 De kontraherende parter er enige om, at det eventuelle tillægsbeløb, der skal anvendes
 for produktionsåret 1977/1978, vil kunne opretholdes på sit tidligere niveau, såfremt
 den usædvanlige situation, der begrunder fastsættelsen af tillægsbeløbet til 10 regnings
 enheder pr. 100 kg for den periode, som slutter den 31 . oktober 1977, endnu måtte være
 rådende på dette tidspunkt.
 ---pagebreak--- 29 . 6. 77 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 159/ 15
 BILAG 1
 BILAG B
 vedrørende olivenolie, som ikke er raffineret, henhørende under pos. 15.07 A II i den fælles
 toldtarif
 1 . For at tage hensyn til
 — olivenoliesektorens betydning for Tunesiens økonomi;
 — Tunesiens programmer og bestræbelser for sanering og forbedring af vilkårene for landets
 oliemarked ;
 — de traditionelle handelsmønstre for denne vare mellem Tunesien og Det europæiske
 økonomiske Fællesskab,
 kan det beløb, der skal fradrages afgiftsbeløbet


text:
i henhold til aftalens artikel 9, stk. 1 , litra b),
 vedrørende olivenolie, som ikke er raffineret, henhørende under pos. 15.07 A II i den fælles
 toldtarif, forhøjes med et tillægsbeløb på samme vilkår og efter samme retningslinjer som
 dem, der er fastsat for anvendelsen af aftalens artikel 9, stk. 1 , litra b).
 2. Det i stk. 1 omhandlede eventuelle tillægsbeløb fastsættes for hvert anvendelsesår ved brev
 veksling mellem de kontraherende parter afhængigt af markedsbetingelserne for olivenolie.
 3. For den periode, der udløber den 31 . oktober 1977, fastsættes tillægsbeløbet, under hensynta
 gen til de usædvanlige omstændigheder, der i øjeblikket påvirker markedet for olivenolie, til
 10 regningsenheder.
 ---pagebreak--- Nr. L 159/ 16 De Europæiske Fællesskabers Tidende 29 . 6. 77
 BILAG II
 BILAG C
 Mindstepriser, der finder anvendelse fra den 1. juli 1977
 Drænet Halvbrutto Mindstepriser inkl . told
 Format Indhold Koefficient RE pr. kasse med
 vægt vægt
 100 dåser
 Fællesskabet
 Handels Højde i alt Ounces Gram Gram Cm5
 betegnelse mm
 i anden
 i olivenolie
 slags lage
 Firkantet bund
 V10 club 20 2 56 95 53 0,60 11,70 10,80
 V8 club 25 2% 80 120 75 0,70 13,65 12,60
 V4 reduceret 18 2 5/8 74 130 73 0,77 15,02 13,86
 1/8 club 30 3 V4 90 140 93 0,80 15,60 14,40
 V4 special 25 3Va 90 140 90 0,85 16,58 15,30
 V8 flad lav 24 3 3/8 95 145 96 0,90 17,55 16,20
 V4 club 30 4 3/8 125 190 125
 V, P 25 176 125
 1,00
 V4 almindelig 22 3 3/4 105 180 106 19,50 18,00
 V8 (club 30) 188 130
 1/4 almindelig 24 4 3/8 125 195 125 1,10 21,45 19,80
 V4 almindelig 30 5 V4 150 240 169
 V4 club 40 6V4 175 250 178 1,30 25,35 23,40
 V4 P 30 250 187
 V4 amerikansk 30 7 200 300 207 1,60 31,20 28,80
 V4 almindelig 40 9 1/4 260 326 250
 v3 P 337 250 1,80 35,10 32,40
 V4 lang club 40 8 3/4 248 320 241
 V2 flad 30 9V4 260 370 245 2,20 42,90 39,60
 V4 alm. lang 40 11 v2 325 423 313 2,50 48,75 45,00
 V4 almindelig 48 11 310 390 297 2,60 50,70 46,80
 V2 høj 40 11 v2 325 460 330
 2,70 52,65 48,60
 v2 P 476 375
 1/1 902 750
 4,65 90,68 83,70
 4/4 80 27 V2 780 950 771
 Oval bund
 V2 oval 40 15 425 555 452 3,40 66,30 61,20


text:
Nr. L 108/ 56 De Europæiske Fællesskabers Tidende 26 . 4. 80
 KONVENTION
 mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og De forenede Nationers hjæl
 peorganisation for Palæstinaflygtninge (UNRWA) om bistand til flygtninge i lan
 dene i Det nære Østen i 1979 og 1980
 Artikel I Artikel III
 Med henblik på at videreføre sit bistandsprogram for
 Palæstinaflygtninge indgår Det europæiske økonomi Supplerende fødevareprogram
 ske Fællesskab, i det følgende benævnt »Fællesskabet«,
 denne konvention med De forenede Nationers hjælpe 1. Fællesskabet leverer til UNRWA i hvert af årene
 organisation for Palæstinaflygtninge, i det følgende omfattet af denne konvention følgende varer til anven
 benævnt »UNRWA«, vedrørende levering af naturalier delse inden for rammerne af det supplerende fødevare
 og udbetaling af kontanter til UNRWA i en toårig pe program :
 riode, bestemt til anvendelse inden for rammerne af
 programmet for basisrationer og det supplerende føde — 2 150 tons hvedemel (svarende til 2 860 tons
 vareprogram . korn),
 — 152 tons ris (svarende til 440 tons korn),
 Artikel II
 — 700 tons skummetmælkspulver i 1979 og 900
 Program for basisrationer tons skummetmælkspulver i 1980,
 1. Fællesskabet leverer til UNRWA i hvert af årene — 86 tons sukker,
 omfattet af denne konvention følgende varer til anven — 165 tons butteroil .
 delse inden for rammerne af programmet for basisra
 tioner :
 2. Fællesskabet er ansvarligt for varernes transport
 1979 frem til udskibningshavnene. De nærmere gennemfø
 relsesbestemmelser fastsættes ved aftale mellem de to
 — 27 593 tons hvedemel (svarende til 36 700 tons
 parter.
 korn),
 — 3 200 tons butteroil ,
 3 . a) Fællesskabet udbetaler til UNRWA for hvert af
 — 6 000 tons sukker ; årene omfattet af denne konvention et beløb på
 1980
 3 266 000 US $ i 1979 og 3 600 000 US $ i
 1980 som bidrag til omkostningerne ved gen
 — 27 593 tons hvedemel (svarende til 36 700 tons nemførelsen af det supplerende fødevarepro
 korn), gram .
 — 3 735 tons butteroil ,
 b) En del af dette beløb skal anvendes til køb på
 — 650 tons skummetmælkspulver, Fællesskabets marked af varer til anvendelse in
 — 6 000 tons sukker. den for rammerne af det supplerende fødevare
 program, herunder mindst 340 tons corned beef
 2. Fællesskabet er ansvarligt for varernes transport og mindst 26 tons tomatkoncentrat i hvert af
 frem til udskibningshavnene. De nærmere gennemfø årene omfattet af denne konvention .
 relsesbestemmelser fastsættes ved aftale mellem de to
 parter.
 4. UNRWA distribuerer gratis varerne som tilbe
 3. Fællesskabet udbetaler til UNRWA et beløb på redte føde-eller drikkevarer til palæstinaflygtninge, der
 35 US $ pr. ton af hver leveret vare som bidrag til er omfattet af det supplerende fødevareprogram . Skum
 omkostningerne ved indenlandsk transport og distribu metmælkspulveret kan tillige distribueres i pulverform
 tion i 1979 og 1980 . på sundhedsplejestationer.
 4. UNRWA distribuerer varerne som rationer til
 palæstinaflygtninge, der er omfattet af programmet for 5. Vareleverancer, der overstiger behovene, anven
 des udelukkende inden for rammerne af andre
 basisrationer, gratis og til disses eget forbrug.
 UNRWA-programmer. Udbetalinger, der overstiger
 5. UNRWA


text:
fremsender inden den 1 . marts hvert år behovene, overføres til UNRWA's almindelige budget
 til Fællesskabet en rapport om pogrammet for basisra efter forud indhentet samtykke fra Kommissionen for
 tioner, navnlig om anvendelsen af de bidrag i form af De europæiske Fællesskaber. I så fald kan Fællesska
 varer og kontanter, der ydes i henhold til denne kon bet reducere sine bidrag i naturalier eller kontanter for
 vention . det efterfølgende år.
 ---pagebreak--- 26. 4. 80 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 108 /57
 6. UNRWA fremsender inden den 1 . marts og den Artikel VI
 1 . september hvert år til Fællesskabet en rapport om
 det supplerende fødevareprogram . Rapporten skal om Konventionens løbetid og revision
 fatte oplysninger om :
 Denne konvention gælder for de to kalenderår 1979
 — hvorledes programmet fungerer, navnlig om antal og 1980 . Den kan dog ændres, såfremt en af parterne
 let og kategorien af modtagere og disses opholds indgiver anmodning herom inden den 1 . oktober det
 sted, samt om de leverede ydelser, foregående år.
 — de med programmet forbundne omkostninger, her
 under udgifter til personale og til indkøb af lev De to parter kan herefter træffe afgørelse om en æn
 nedsmidler og andre varer, dring efter gensidig aftale. Såfremt ingen afgørelse er
 — anvendelsen af Fællesskabets bidrag i form af natu truffet herom senest den 31 . december det foregående
 ralier og kontanter. år, suspenderes anvendelsen af konventionen, indtil en
 sådan afgørelse foreligger.
 Artikel IV
 Artikel VII
 Forvaltningen af varerne
 UNRWA er ansvarlig for varernes transport og distri UNRWA yder enhver mulig hjælp til personer, som
 bution efter leveringen . Organisationen udviser påpas Kommissionen måtte udpege til at overvåge organisa
 selighed med varerne og forsikrer dem mod tab eller tionens modtagelse, oplagring og distribution af Fæl
 beskadigelse i det omfang, en sådan forsikring er mu lesskabets bistand. UNRWA giver ligeledes sådanne
 lig. I tilfælde af tab eller beskadigelse erstatter supplerende oplysninger, som med rimelighed kan for
 UNRWA varerne, hvad enten de er forsikret eller langes af de udpegede personer.
 ikke, således at Fællesskabets bidrag restitueres, med
 mindre der er tale om uroligheder, oprør eller væb Artikel VIII
 nede konflikter eller om risici, mod hvilke ingen forsi
 kring kunne være tegnet på rimelige betingelser. Ethvert spørgsmål i forbindelse med denne konven
 tion afgøres ved samråd mellem de to parter på begæ
 Artikel V ring af en af disse.
 Information
 Artikel IX
 UNRWA træffer alle hensigtsmæssige foranstaltninger
 for at underrette palæstinaflygtningene og værtslande Denne aftale er udfærdiget i to eksemplarer på dansk,
 nes myndigheder om den støtte, der modtages fra Fæl engelsk, fransk, italiensk, nederlandsk og tysk, idet
 lesskabet og dets medlemsstater. hver af disse tekster har samme gyldighed.


text:
 Avis juridique important
 |
 22003X0830(07)
 Indgåelse af et aftalememorandum med Polen om deltagelse i et program for Fællesskabets indsats inden for folkesundhed (2003-2008)
 EU-Tidende nr. C 205 af 30/08/2003 s. 0007 - 0007
 Indgåelse af et aftalememorandum med Polen om deltagelse i et program for Fællesskabets indsats inden for folkesundhed (2003-2008)(2003/C 205/11)Aftalememorandummet mellem Europa-Kommissionen på Det Europæiske Fællesskabs vegne og regeringen for Polen om deltagelse i et program for Fællesskabets indsats inden for folkesundhed (2003-2008) blev undertegnet den 7. april 2003.Aftalememorandummets fulde tekst på engelsk findes på følgende netside:http://europa.eu.int/comm/ enlargement/pas/ocp/ocp_index.htm


text:
 25.9.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 244/1
 Aftalememorandum mellem Den Europæiske Ombudsmand og Den Europæiske Investeringsbank om information om Bankens politikker, standarder og procedurer samt behandlingen af klager, heriblandt klager fra personer, der ikke er borgere og ikke har bopæl i Den Europæiske Union
 (2008/C 244/01)
 1. Baggrund og mål for nærværende aftalememorandum
 Den Europæiske Ombudsmand (EO) og Den Europæiske Investeringsbank (EIB) udgør en del af, og fungerer inden for, Den Europæiske Unions institutionelle rammer.
 EIB er Den Europæiske Unions finansieringsinstitution. EIB's kapital er tegnet af EU's medlemsstater. EIB har status som juridisk person og har finansiel selvbestemmelsesret inden for EU-systemet. EIB tilvejebringer betydelige beløb på kapitalmarkedet, som udlånes på favorable vilkår til projekter, der fremmer EU's politiske målsætninger. Uden for EU er EIB's långivning (»ekstern långivning«) baseret på EU's eksterne samarbejds- og udviklingspolitikker.
 EO, som vælges af og rapporterer til Europa-Parlamentet, skal udføre sit hverv i fuldstændig uafhængighed. EO har beføjelse til at foretage undersøgelser vedrørende tilfælde af fejl eller forsømmelser i forbindelse med handlinger foretaget af Fællesskabets institutioner eller organer, med undtagelse af Domstolen og Retten i Første Instans under udøvelsen af deres domstolsfunktioner. Undersøgelserne kan foretages på EO's eget initiativ eller efter en klage. Borgere i Den Europæiske Union og fysiske og juridiske personer med bopæl eller hjemsted i en medlemsstat har ret til at klage til EO.
 Nærværende aftalememorandum er baseret på erfaringerne med et godt samarbejde mellem EIB og EO i forbindelse med EO's undersøgelser af eventuelle fejl eller forsømmelser begået af EIB.
 EO og EIB har som fælles mål at »hæve niveauet« med hensyn til interessenters engagement og beskyttelse i forbindelse med EIB's aktiviteter og især at udvide denne beskyttelse til fysiske og juridiske personer, som ikke er borgere eller har bopæl eller hjemsted i en af EU's medlemsstater. Nærværende memorandum danner grundlag for et konstruktivt samarbejde om at nå dette mål.
 2. Principielle punkter
 EO og EIB har samme holdning vedrørende følgende principielle punkter:
 I.
 EIB bør informere offentligheden om de politikker, standarder og procedurer, der gælder for de miljømæssige, sociale og udviklingsmæssige aspekter af dens virke.
 II.
 Det af EO anvendte begreb »fejl og forsømmelser« omfatter manglende overholdelse af menneskerettighederne, af gældende lov og af princippet om god forvaltningsskik.
 III.
 God forvaltningsskik kræver blandt andet, at EIB overholder sine fastlagte politikker, standarder og procedurer.
 IV.
 Klagere bør have adgang til en effektiv intern klageprocedure i EIB, før de henvender sig til EO.
 På grundlag af disse principielle punkter og den erfaring, der er vundet gennem det hidtidige gode samarbejde, erklærer EO og EIB:
 —
 EIB erklærer følgende:
 1)
 EIB har indført en politik for klageadgang, der tager sigte på at stille en institutionel, EIB-intern procedure for behandling af klager til rådighed for offentligheden. Politikken for klageadgang omfatter EIB's forpligtelse til at sikre interessenters fyldestgørende engagement samt interne procedurer til dette formål
 2)
 med henblik på at forbedre den information, der er til rådighed for offentligheden, vedrørende de relevante standarder og politikker, som gælder for EIB's virke, indeholder bilag I til


text:
politikken for klageadgang en liste over relevante dokumenter, som også er tilgængelige på EIB's netsted
 3)
 EIB forpligter sig til at iværksætte et offentligt samråd om dens politik for klageadgang i begyndelsen af 2009.
 —
 EO erklærer følgende:
 1)
 såfremt den eneste grund til, at EO skulle undlade at undersøge en klage med påstand om fejl og forsømmelser fra EIB's side, er, at klageren ikke er borger eller ikke har bopæl i EU, forpligter EO sig til at gøre brug af sine beføjelser til på eget initiativ at indlede en undersøgelse af sagen
 2)
 EO finder det ikke hensigtsmæssigt at sætte sin bedømmelse i stedet for EIB's, hvad angår væsentlige miljømæssige, sociale og udviklingsmæssige spørgsmål, der måtte opstå i forbindelse med en undersøgelse af eventuelle fejl og forsømmelser. EO mener, at hans opgave er at undersøge, om EIB har givet en relevant og rimelig redegørelse for sit standpunkt vedrørende disse spørgsmål
 3)
 EO mener, at de foreliggende dokumenter og oplysninger om, hvordan EIB har håndteret den sag, som klagen vedrører, via Bankens egne interne instanser og procedurer, er det korrekte udgangspunkt for hans egen undersøgelse. Klager bør derfor indeholde en redegørelse for, hvorfor klageren bestrider disse dokumenter og oplysninger eller EIB's standpunkt, der er angivet heri (1).
 3. Afsluttende bestemmelser
 Hensigten med nærværende aftalememorandum er ikke at skabe juridiske rettigheder eller forpligtelser, hverken i forholdet mellem EO og EIB eller overfor tredjemand.
 Bestemmelserne i dette aftalememorandum skal ikke fortolkes således, at de på nogen måde griber ind i de to parters uafhængige beslutningstagning inden for deres respektive aktivitetsområder eller strider mod, eller ændrer, den ene eller anden parts juridiske forpligtelser.
 EIB og EO vil bestræbe sig på at mødes regelmæssigt, i princippet mindst en gang om året, for at udveksle synspunkter vedrørende den praktiske gennemførelse af bestemmelserne i nærværende aftalememorandum og drøfte mulige forbedringer. De har især til hensigt at gennemgå nærværende aftalememorandum for at tage højde for resultaterne af EIB's offentlige samråd om Bankens politik for klageadgang.
 Dette aftalememorandum kan tages op til revision, hvis en af parterne anmoder om det, og hver af parterne har ret til, til hver en tid, at udtræde af aftalememorandummet.
 Luxembourg, den 9. juli 2008.
 P. Nikiforos DIAMANDOUROS
 Europæisk Ombudsmand
 Philippe MAYSTADT
 Formand for Den Europæiske Investeringsbank
 (1) Artikel 2, stk. 4, i Ombudsmandens statut bestemmer, at der »forinden [klagen skal] være rettet de fornødne administrative henvendelser til de berørte institutioner eller organer«.


text:
 6.10.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 262/45
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 78/2011
 af 1. juli 2011
 om ændring af bilag IX (Finansielle tjenesteydelser) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Bilag IX til aftalen blev ændret ved Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse nr. 120/2010 af 10. november 2010 (1).
 (2)
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF af 25. november 2009 om adgang til og udøvelse af forsikrings- og genforsikringsvirksomhed (Solvens II) (2) skal indarbejdes i aftalen.
 (3)
 Direktiv 2009/138/EF ophæver med virkning fra den 1. november 2012 Rådets direktiv 64/225/EØF (3), 73/239/EØF (4), 73/240/EØF (5), 76/580/EØF (6), 78/473/EØF (7), 84/641/EØF (8), 87/344/EØF (9), 88/357/EØF (10) og 92/49/EØF (11) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/78/EF (12), 2001/17/EF (13), 2002/83/EF (14) og 2005/68/EF (15), som er indarbejdet i aftalen, og som derfor skal slettes fra aftalen med virkning fra den 1. november 2012.
 (4)
 Med direktiv 2009/138/EF er der foretaget en omarbejdning af nogle af de ophævede retsakter, og de nuværende EØS-tilpasninger til disse skal derfor delvist fastholdes —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 I bilag IX til aftalen foretages følgende ændringer:
 1)
 Overskriften »i) Skadesforsikring« i kapitel I (Forsikring) ændres til »i) Skadesforsikring og livsforsikring«.
 2)
 Punkt 1 (Rådets direktiv 64/225/EØF) ændres til punkt 1a.
 3)
 Følgende punkt indsættes før nyt punkt 1a (Rådets direktiv 64/225/EØF):
 »1.
 32009 L 0138: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF af 25. november 2009 om adgang til og udøvelse af forsikrings- og genforsikringsvirksomhed (Solvens II) (EUT L 335 af 17.12.2009, s. 1).
 Direktivets bestemmelser gælder i forbindelse med aftalen med følgende tilpasninger:
 a)
 Følgende tekst indsættes i artikel 8:
 “5)
 i Island: Viðlagatrygging Íslands.”
 b)
 Artikel 57-63 vedrørende den tilsynsmæssige vurdering af en påtænkt erhverver finder ikke anvendelse, når den påtænkte erhverver som defineret i direktivet har hjemsted eller er underlagt regulering uden for de kontraherende parters område.
 c)
 I artikel 157, stk. 2, udgår ordene »og efter forordning (EF) nr. 593/2008«.
 d)
 Artikel 171 finder ikke anvendelse. Følgende bestemmelse finder anvendelse:
 Hver kontraherende part kan ved aftale med et eller flere tredjelande indvilge i at anvende bestemmelser, der er forskellige fra direktivets artikel 162-170, under forudsætning af at forsikringstagerne og de forsikrede nyder en tilstrækkelig og tilsvarende beskyttelse. De kontraherende parter skal informere og konsultere hinanden, inden de indgår sådanne aftaler. De kontraherende parter anvender ikke bestemmelserne på filialer af forsikringsselskaber, der har deres hovedsæde uden for de kontraherende parters område, da dette ville medføre en gunstigere behandling af disse filialer sammenlignet med filialer af forsikringsselskaber, der har deres hovedsæde inden for de kontraherende parters område.
 e)
 Når Den Europæiske Union forhandler med et eller flere tredjelande på grundlag af artikel 175, skal den bestræbe sig på at opnå samme behandling for EFTA-staternes forsikrings- og genforsikringsselskaber.
 f)
 Med hensyn til tredjelandes behandling af forsikrings- og genforsikringsselskaber som omhandlet


text:
i artikel 177 gælder følgende:
 Med henblik på at opnå den størst mulige grad af konvergens i anvendelsen af en tredjelandsordning for forsikrings- og genforsikringsselskaber udveksler de kontraherende parter oplysninger som beskrevet i artikel 177, stk. 1, og der afholdes konsultationer om de i artikel 177, stk. 2, omtalte anliggender i Det Blandede EØS-udvalg og i overensstemmelse med de af de kontraherende parters aftalte procedurer.
 g)
 Artikel 178 affattes således:
 »1.
 Denne artikel finder anvendelse på de i stk. 2 omhandlede aftaler, uanset om den dækkede risiko består på en kontraherende parts område eller ej, og på alle andre forsikringsaftaler, der dækker risici, der består inden for de kontraherende parters område. Den finder ikke anvendelse på genforsikringsaftaler.
 2.
 En forsikringsaftale, der dækker store risici som defineret i artikel 13, nr. 27), er reguleret i henhold til parternes lovvalg.
 Har parterne ikke foretaget lovvalg, er forsikringsaftalen underlagt loven i det land, hvor forsikringsgiveren har sit sædvanlige opholdssted. Fremgår det af alle sagens omstændigheder klart, at aftalen har en åbenbart nærmere tilknytning til et andet land, finder loven i dette andet land anvendelse.
 3.
 Parterne foretager lovvalg i overensstemmelse med følgende bestemmelser:
 a)
 Lovvalget skal være udtrykkeligt eller klart fremgå af aftalens bestemmelser eller omstændighederne i øvrigt. Parternes lovvalg kan omfatte hele aftalen eller kun en del af den.
 b)
 Parterne kan på et hvilket som helst tidspunkt aftale at ændre lovvalget. Enhver ændring af lovvalg, som finder sted efter aftalens indgåelse, berører ikke aftalens gyldighed med hensyn til form og kan ikke forringe tredjemands rettigheder.
 c)
 Har alle andre forhold med relevans for sagen på det tidspunkt, hvor lovvalget foretages, tilknytning til et andet land end lovvalgslandet, kan parternes lovvalg ikke medføre tilsidesættelse af dette andet lands lovbestemmelser, som ikke kan fraviges ved aftale.
 d)
 Har alle andre forhold med relevans for sagen på det tidspunkt, hvor lovvalget foretages, tilknytning til en eller flere kontraherende parters område, kan parternes valg af en anden lov end loven på en kontraherende parts område ikke medføre tilsidesættelse af bestemmelser i EØS-retten — i givet fald som gennemført på den kontraherende parts område, hvor domstolen er beliggende — som ikke kan fraviges ved aftale.
 4.
 Spørgsmål om eksistens og gyldighed af parternes aftale om lovvalg afgøres efter følgende bestemmelser:
 a)
 Spørgsmål om eksistens og gyldighed af en aftale eller af en bestemmelse i en aftale afgøres efter den lov, som i henhold til denne artikel ville finde anvendelse, hvis aftalen eller bestemmelsen var gyldig.
 En part kan dog, for at godtgøre at vedkommende ikke har givet samtykke til aftalen eller bestemmelsen, påberåbe sig loven i det land, hvor vedkommende har sit sædvanlige opholdssted, såfremt det af omstændighederne fremgår, at det ikke ville være rimeligt at bestemme virkningen af vedkommendes adfærd efter den i første afsnit omhandlede lov.
 b)
 En aftale, der er indgået mellem personer, som selv eller hvis befuldmægtigede befinder sig i det samme land på tidspunktet for aftalens indgåelse, er gyldig med hensyn til form, hvis den opfylder formkravene i den lov, som


text:
i henhold til denne artikel finder anvendelse på aftalens materielle indhold, eller loven i det land, hvor aftalen er indgået.
 En aftale, der er indgået mellem personer, som selv eller hvis befuldmægtigede befinder sig i forskellige lande på tidspunktet for aftalens indgåelse, er gyldig med hensyn til form, hvis den opfylder formkravene i den lov, som i henhold til denne artikel finder anvendelse på aftalens materielle indhold, eller loven i et af de lande, hvor en af parterne eller en af disses befuldmægtigede befinder sig på tidspunktet for aftalens indgåelse, eller loven i det land, hvor en af parterne på det pågældende tidspunkt havde sit sædvanlige opholdssted.
 En ensidig viljeserklæring vedrørende en eksisterende eller påtænkt aftale er gyldig med hensyn til form, hvis den opfylder formkravene i den lov, som finder eller ville finde anvendelse på aftalens materielle indhold i henhold til denne artikel, eller loven i det land, hvor den pågældende viljeserklæring blev afgivet, eller loven i det land, hvor den person, der afgav den, på det pågældende tidspunkt havde sit sædvanlige opholdssted.
 Uanset de foregående afsnit er en aftale vedrørende en tinglig rettighed over fast ejendom eller leje eller forpagtning af fast ejendom underlagt formkravene i loven i det land, hvor ejendommen er beliggende, for så vidt disse krav ifølge denne lov:
 i)
 skal iagttages, uanset i hvilket land aftalen indgås, og uanset hvilken lov der finder anvendelse på aftalen, og
 ii)
 ikke kan fraviges ved aftale.
 c)
 Er en aftale indgået mellem personer, der befinder sig i samme land, kan en fysisk person, som ville have handleevne efter loven i dette land, kun påberåbe sig sin manglende handleevne efter loven i et andet land, såfremt den anden aftalepart ved aftalens indgåelse var eller burde have været klar over denne manglende handleevne.
 5.
 Er der tale om en anden type forsikringsaftale end den i stk. 2 omhandlede, kan parterne i overensstemmelse med stk. 3 kun foretage følgende lovvalg:
 a)
 loven på enhver kontraherende parts område, hvor risikoen består på tidspunktet for aftalens indgåelse
 b)
 loven i det land, hvor forsikringstageren har sit sædvanlige opholdssted
 c)
 for så vidt angår livsforsikringsaftaler, loven på den kontraherende parts område, hvor forsikringstageren er statsborger
 d)
 for så vidt angår forsikringsaftaler, der kun dækker risici, som er forbundet med begivenheder, der finder sted på en bestemt kontraherende parts område, som ikke er den kontraherende parts område, hvor risikoen består, loven på denne kontraherende parts område
 e)
 hvor forsikringstageren til en aftale, der er omfattet af dette stykke, udøver en kommerciel eller industriel aktivitet eller et liberalt erhverv, og forsikringsaftalen dækker to eller flere risici, som har relation til disse aktiviteter og består på forskellige kontraherende parters område, loven på enhver af de berørte kontraherende parter område eller loven i det land, hvor forsikringstageren har sit sædvanlige opholdssted.
 Tillader den kontraherende part, der henvises til i de i litra a), b) eller e) omhandlede tilfælde, større frihed med hensyn til lovvalg, kan parterne benytte sig af denne frihed.
 Har parterne ikke har foretaget lovvalg


text:
i overensstemmelse med dette stykke, underlægges den pågældende aftale loven på den kontraherende parts område, hvor risikoen består på tidspunktet for aftalens indgåelse.
 6.
 Følgende supplerende bestemmelser finder anvendelse på forsikringsaftaler, der dækker risici mod hvilke, der er pligt til at tegne forsikring på en kontraherende parts område:
 a)
 Forsikringsaftalen opfylder ikke forpligtelsen til at tegne forsikring, medmindre den overholder de særlige bestemmelser vedrørende den pågældende forsikring, der er fastlagt af den kontraherende part, som stiller krav om tegning af forsikring. Hvis loven på den kontraherende parts område, hvori risikoen består, og loven på den kontraherende parts område, hvor tegning af forsikring er obligatorisk, er i modstrid med hinanden, finder loven på sidstnævnte kontraherende parts område anvendelse.
 b)
 Uanset stk. 2 og 4 kan en kontraherende part fastsætte, at forsikringsaftalen er underlagt loven på den kontraherende parts område, hvor tegning af forsikring er obligatorisk.
 7.
 Med henblik på anvendelsen af stk. 4, tredje afsnit, og stk. 5, betragtes aftalen, såfremt den dækker risici, der består på mere end én kontraherende parts område, som udgørende flere aftaler, der hver især kun vedrører én kontraherende part.
 8.
 Med henblik på anvendelsen af denne artikel fastlægges det land, hvor risikoen består, i overensstemmelse med artikel 13, nr. 13), og med hensyn til livsforsikring er det land, hvor risikoen består, det land, hvor forpligtelsen består, som omhandlet i artikel 13, nr. 14).«
 h)
 Følgende tekst indsættes i bilag III(A):
 »29)
 i Republikken Island: »Hlutafélag«
 30)
 i Fyrstendømmet Liechtenstein: »Aktiengesellschaft«, »Europäische Gesellschaft (SE)«, »Genossenschaft«, »Europäische Genossenschaft (SCE)«
 31)
 i Kongeriget Norge: »Aksjeselskaper«, »Gjensidige selskaper«.«
 i)
 Følgende tekst indsættes i bilag III(B):
 »29)
 i Republikken Island: »Hlutafélag«
 30)
 i Fyrstendømmet Liechtenstein: »Aktiengesellschaft«, »Europäische Gesellschaft (SE)«, »Genossenschaft«, »Europäische Genossenschaft (SCE)«
 31)
 i Kongeriget Norge: »Aksjeselskaper«, »Gjensidige selskaper«.«
 j)
 Følgende tekst indsættes i bilag III(C):
 »29)
 i Republikken Island: »Hlutafélög«
 30)
 i Fyrstendømmet Liechtenstein: »Aktiengesellschaft«, »Europäische Gesellschaft (SE)«, »Genossenschaft«, »Europäische Genossenschaft (SCE)«
 31)
 i Kongeriget Norge: »Aksjeselskaper«, »Allmennaksjeselskaper«, »Gjensidige selskaper«.« «
 4)
 Følgende tekst indsættes i punkt 31d (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/41/EF):
 »som ændret ved:
 —
 32009 L 0138: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF (EUT L 335 af 17.12.2009, s. 1).«
 5)
 Teksten i punkt 1a (Rådets direktiv 64/225/EØF), 2 (Rådets første direktiv 73/239/EØF), 3 (Rådets direktiv 73/240/EØF), 4 (Rådets direktiv 78/473/EØF), 5 (Rådets direktiv 84/641/EØF), 6 (Rådets direktiv 87/344/EØF), 7 (Rådets andet direktiv 88/357/EØF), 7a (Rådets direktiv 92/49/EØF), 7b (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/68/EF), 12c (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/78/EF) og 13a (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/17/EF) udgår med virkning fra den 1. november 2012.
 6)
 Teksten i og overskriften til punkt 11 (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/83/EF) udgår med virkning fra den 1. november 2012.
 7)
 Overskrifterne »(iv) Tilsyn og regnskaber« og »(v) Andre emner« i kapitel I (Forsikring) ændres til »(iii) Tilsyn og regnskaber« og »(iv) Andre emner« med virkning fra den 1. november 2012.
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af direktiv 2009/138/EF, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft


text:
den 2. juli 2011, forudsat at alle meddelelser er indgivet til Det Blandede EØS-udvalg, jf. aftalens artikel 103, stk. 1 (16).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 1. juli 2011.
 På Det Blandede EØS-udvalgs vegne
 Kurt JÄGER
 Formand
 (1) EUT L 58 af 3.3.2011, s. 77.
 (2) EUT L 335 af 17.12.2009, s. 1.
 (3) EFT 56 af 4.4.1964, s. 878/64.
 (4) EFT L 228 af 16.8.1973, s. 3.
 (5) EFT L 228 af 16.8.1973, s. 20.
 (6) EFT L 189 af 13.7.1976, s. 13.
 (7) EFT L 151 af 7.6.1978, s. 25.
 (8) EFT L 339 af 27.12.1984, s. 21.
 (9) EFT L 185 af 4.7.1987, s. 77.
 (10) EFT L 172 af 4.7.1988, s. 1.
 (11) EFT L 228 af 11.8.1992, s. 1.
 (12) EFT L 330 af 5.12.1998, s. 1.
 (13) EFT L 110 af 20.4.2001, s. 28.
 (14) EFT L 345 af 19.12.2002, s. 1.
 (15) EUT L 323 af 9.12.2005, s. 1.
 (16) Forfatningsmæssige krav angivet.
 Ensidig erklæring fra Liechtenstein vedrørende afgørelse nr. 78/2011 om indarbejdelse af direktiv 2009/138/EF i aftalen
 »Fyrstendømmet Liechtenstein indgik i 1996 en bilateral aftale med Schweiz vedrørende direkte forsikring. Aftalen fastsætter på grundlag af gensidighed, hvilke vilkår der er nødvendige for og på tilstrækkelig vis sikrer, at forsikringsselskaber, der har deres hovedsæde på en kontraherende parts område, er omfattet af reglerne om fri etableringsret og fri udveksling af tjenesteydelser i forbindelse med direkte forsikring på den anden kontraherende parts område.«


text:
L 352/18 DA Den Europæiske Unions Tidende 27.11.2004
 PROTOKOL 3
 om definition af begrebet »produkter med oprindelsesstatus« og ordninger for administrativt samar-
 bejde
 INDHOLD
 AFSNIT I ALMINDELIGE BESTEMMELSER
 Artikel 1 Definitioner
 AFSNIT II DEFINITION AF BEGREBET »PRODUKTER MED OPRINDELSESSTATUS«
 Artikel 2 Almindelige betingelser
 Artikel 3 Kumulation i Fællesskabet
 Artikel 4 Kumulation i Schweiz
 Artikel 5 Fuldt ud fremstillede produkter
 Artikel 6 Tilstrækkeligt bearbejdede eller forarbejdede produkter
 Artikel 7 Utilstrækkelige bearbejdninger eller forarbejdninger
 Artikel 8 Kvalificerende enhed
 Artikel 9 Tilbehør, reservedele og værktøj
 Artikel 10 Sæt
 Artikel 11 Neutrale elementer
 AFSNIT III TERRITORIALE BETINGELSER
 Artikel 12 Territorialitetsprincip
 Artikel 13 Direkte transport
 Artikel 14 Udstillinger
 AFSNIT IV GODTGØRELSE ELLER FRITAGELSE
 Artikel 15 Forbud mod toldgodtgørelse eller -fritagelse
 AFSNIT V BEVIS FOR OPRINDELSE
 Artikel 16 Almindelige betingelser
 Artikel 17 Fremgangsmåde for udstedelse af et varecertifikat EUR.1
 Artikel 18 Efterfølgende udstedelse af varecertifikat EUR.1
 Artikel 19 Udstedelse af et duplikateksemplar af varecertifikat EUR.1
 Artikel 20 Udstedelse af varecertifikater EUR.1 på grundlag af et tidligere udstedt eller udfærdiget oprin-
 delsesbevis
 Artikel 20a Regnskabsmæssig adskillelse
 Artikel 21 Betingelser for udfærdigelse af en fakturaerklæring
 Artikel 22 Godkendte eksportører
 Artikel 23 Gyldigheden af beviset for oprindelse
 Artikel 24 Fremlæggelse af bevis for oprindelse
 Artikel 25 Indførsel i form af delforsendelser
 Artikel 26 Undtagelser fra bevis for oprindelse
 Artikel 27 Støttedokumenter
 Artikel 28 Opbevaring af beviser for oprindelse og støttedokumenter
 Artikel 29 Uoverensstemmelser og formelle fejl
 Artikel 30 Beløb udtrykt i euro
 ---pagebreak--- 27.11.2004 DA Den Europæiske Unions Tidende L 352/19
 AFSNIT VI ORDNINGER FOR ADMINISTRATIVT SAMARBEJDE
 Artikel 31 Gensidig bistand
 Artikel 32 Kontrol af beviser for oprindelse
 Artikel 33 Bilæggelse af tvister
 Artikel 34 Sanktioner
 Artikel 35 Frizoner
 AFSNIT VII CEUTA OG MELILLA
 Artikel 36 Anvendelse af protokollen
 Artikel 37 Særlige betingelser
 AFSNIT VIII AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
 Artikel 38 Ændringer til protokollen
 BILAG
 Bilag I: Indledende noter til listen i bilag II
 Bilag II: Liste over bearbejdninger eller forarbejdninger, som materialer uden oprindelsesstatus skal
 undergå, for at det fremstillede produkt kan få oprindelsesstatus
 Bilag III: Modeller til varecertifikat EUR.1 og til anmodning om varecertifikat EUR.1
 Bilag IV: Fakturaerklæring
 Bilag V: Liste over produkter med oprindelse i Tyrkiet, på hvilke bestemmelserne i artikel 3 og 4 ikke
 finder anvendelse, anført efter HS-kapitel og -position
 Fælleserklæringer
 Fælleserklæring om Fyrstendømmet Andorra
 Fælleserklæring om Republikken San Marino
 Fælleserklæring om fornyet behandling af ændringer af oprindelsesreglerne som følge af ændringer af det harmoniserede
 system
 ---pagebreak--- L 352/20 DA Den Europæiske Unions Tidende 27.11.2004
 AFSNIT I
 ALMINDELIGE BESTEMMELSER
 Artikel 1
 Definitioner
 I denne protokol forstås ved:
 a) »fremstilling« alle former for bearbejdning eller forarbejdning, herunder også samling eller specifikke
 processer
 b) »materialer« alle former for bestanddele, råmaterialer, komponenter eller dele osv., der er anvendt til
 fremstillingen af et produkt
 c) »produkt« det produkt, der fremstilles, også når det senere er bestemt til anvendelse i en anden frem-
 stillingsproces
 d) »varer« både materialer og produkter
 e) »toldværdi« den værdi, der er fastlagt i overensstemmelse med aftalen om anvendelsen af artikel VII i den
 almindelige overenskomst om told og udenrigshandel 1994 (WTO-aftalen om toldværdiansættelse)
 f) »prisen ab


text:
fabrik« den pris, der betales for produktet ab fabrik til den producent i Fællesskabet eller
 Schweiz, i hvis virksomhed den sidste bearbejdning eller forarbejdning har fundet sted, såfremt prisen
 indbefatter værdien af alle anvendte materialer, minus alle interne afgifter, der tilbagebetales eller kan
 tilbagebetales, når det fremstillede produkt udføres
 g) »materialernes værdi« toldværdien på indførselstidspunktet for de benyttede materialer uden oprindel-
 sesstatus eller, såfremt denne værdi ikke er kendt og ikke kan opgøres, den første registrerede pris, der
 er betalt for disse materialer i Fællesskabet og Schweiz
 h) »værdien af materialer med oprindelsesstatus« toldværdien af disse materialer som defineret i litra g)
 anvendt med de fornødne ændringer
 i) »merværdi« prisen ab fabrik minus toldværdien af alle anvendte materialer, som har oprindelse i de
 andre lande, der er anført i artikel 3 og 4, eller, hvis toldværdien ikke er kendt eller ikke kan opgøres,
 den første registrerede pris, der er betalt for disse materialer i Fællesskabet eller i Schweiz
 j) »kapitler« og »positioner« de kapitler og positioner (firecifrede koder), der benyttes i den nomenklatur,
 som udgør det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem, i denne protokol benævnt
 »det harmoniserede system« eller »HS«
 k) »tariferet« et produkts eller materiales tarifering under en bestemt position
 l) »sending« produkter, som enten sendes samtidig fra en bestemt eksportør til en bestemt modtager eller
 er omfattet af et gennemgående transportdokument, der dækker transporten fra eksportøren til modta-
 geren, eller, såfremt et sådant dokument ikke foreligger, af en samlet faktura
 m) »territorier«, inkluderer territoriale vande.
 ---pagebreak--- 27.11.2004 DA Den Europæiske Unions Tidende L 352/21
 AFSNIT II
 DEFINITION AF BEGREBET »PRODUKTER MED OPRINDELSESSTATUS«
 Artikel 2
 Almindelige betingelser
 1. Med henblik på anvendelsen af aftalen anses følgende produkter som produkter med oprindelse i
 Fællesskabet:
 a) produkter, der fuldt ud er fremstillet i Fællesskabet i den i artikel 5 fastlagte betydning
 b) produkter, der er fremstillet i Fællesskabet, og som indeholder materialer, der ikke fuldt ud er fremstillet i
 Fællesskabet, dog på betingelse af, at disse materialer har undergået en tilstrækkelig bearbejdning eller
 forarbejdning i Fællesskabet i den i artikel 6 fastlagte betydning
 c) varer, der har oprindelsesstatus i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS) i den i protokol
 4 til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde fastlagte betydning.
 2. Med henblik på anvendelsen af aftalen anses følgende produkter som produkter med oprindelse i
 Schweiz:
 a) produkter, der fuldt ud er fremstillet i Schweiz i den i artikel 5 fastlagte betydning
 b) produkter, der er fremstillet i Schweiz, og som indeholder materialer, der ikke fuldt ud er fremstillet i
 Schweiz, dog på betingelse af, at disse materialer har undergået en tilstrækkelig bearbejdning eller
 forarbejdning i Schweiz i den i artikel 6 fastlagte betydning.
 Artikel 3
 Kumulation i Fællesskabet
 1. Med forbehold af bestemmelserne i artikel 2, stk. 1, anses produkter som produkter med oprindelse i
 Fællesskabet, når de er fremstillet af materialer med oprindelse i Bulgarien, Schweiz (herunder Liechten-
 stein) (1), Den Tjekkiske Republik, Estland, Ungarn, Island, Litauen, Letland, Norge, Polen, Rumænien, Slove-
 nien, Slovakiet, Tyrkiet (2) eller i Fællesskabet i henhold til


text:
bestemmelserne i protokollen om oprindelses-
 regler, der er vedlagt som bilag til aftalerne mellem Fællesskabet og hvert af disse lande, forudsat at disse
 materialer har undergået en mere vidtgående bearbejdning eller forarbejdning i Fællesskabet end dem, der er
 omhandlet i artikel 7. Det kræves ikke, at disse materialer har undergået en tilstrækkelig bearbejdning eller
 forarbejdning.
 2. Når den bearbejdning eller forarbejdning, der er foregået i Fællesskabet, ikke er mere vidtgående end
 dem, der er omhandlet i artikel 7, anses det fremstillede produkt kun som et produkt med oprindelse i
 Fællesskabet, hvis den dér tilførte merværdi overstiger værdien af de anvendte materialer med oprindelse i et
 andet af de i stk. 1 omhandlede lande. Hvis dette ikke er tilfældet, anses det fremstillede produkt som et
 produkt med oprindelse i det land, som tegner sig for den største værdi af de materialer med oprindelses-
 status, der er anvendt ved fremstillingen i Fællesskabet.
 3. Produkter med oprindelse i et af de lande, der er omhandlet i stk. 1, som ikke undergår nogen
 bearbejdning eller forarbejdning i Fællesskabet, bevarer deres oprindelsesstatus, når de udføres til et af
 disse lande.
 (1) Fyrstendømmet Liechtenstein er i toldunion med Schweiz og er kontraherende part i aftalen om Det Europæiske
 Økonomiske Samarbejdsområde.
 (2) Kumulation i henhold til denne artikel findes ikke anvendelse på materialer med oprindelse i Tyrkiet, som er anført i
 listen i bilag V.
 ---pagebreak--- L 352/22 DA Den Europæiske Unions Tidende 27.11.2004
 4. Den i denne artikel omhandlede kumulation må kun anvendes på de materialer og produkter, som har
 erhvervet deres oprindelsesstatus ved anvendelse af oprindelsesregler, der er identiske med oprindelsesreg-
 lerne i denne protokol.
 Fællesskabet meddeler gennem Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Schweiz de nærmere detaljer
 om aftaler og tilsvarende oprindelsesregler, som er indgået med de andre i stk. 1 omhandlede lande.
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber offentliggør i Den Europæiske Unions Tidende, serie C, fra
 hvilken dato den i denne artikel omhandlede kumulation kan anvendes af de i stk. 1 omhandlede lande, der
 har opfyldt de nødvendige betingelser.
 Artikel 4
 Kumulation i Schweiz
 1. Med forbehold af bestemmelserne i artikel 2, stk. 2, anses produkter som produkter med oprindelse i
 Schweiz, når de er fremstillet af materialer med oprindelse i Bulgarien, Schweiz (herunder Liechtenstein) (1),
 Den Tjekkiske Republik, Estland, Ungarn, Island, Litauen, Letland, Norge, Polen, Rumænien, Slovenien,
 Slovakiet, Tyrkiet (2) eller i Fællesskabet i henhold til bestemmelserne i protokollen om oprindelsesregler,
 der er vedlagt som bilag til aftalerne mellem Schweiz og hvert af disse lande, forudsat at disse materialer har
 undergået en mere vidtgående bearbejdning eller forarbejdning i Schweiz end dem, der er omhandlet i
 artikel 7. Det kræves ikke, at disse materialer har undergået en tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning.
 2. Når den bearbejdning eller forarbejdning, der er foregået i Schweiz, ikke er mere vidtgående end dem,
 der er omhandlet i artikel 7, anses det fremstillede produkt kun som et produkt med oprindelse i Schweiz,
 hvis den dér tilførte merværdi overstiger værdien af de anvendte materialer med oprindelse i et andet af de


text:
i
 stk. 1 omhandlede lande. Hvis dette ikke er tilfældet, anses det fremstillede produkt som et produkt med
 oprindelse i det land, som tegner sig for den største værdi af de materialer med oprindelsesstatus, der er
 anvendt ved fremstillingen i Schweiz.
 3. Produkter med oprindelse i et af de lande, der er omhandlet i stk. 1, som ikke undergår nogen
 bearbejdning eller forarbejdning i Schweiz, bevarer deres oprindelsesstatus, når de udføres til et af disse
 lande.
 4. Den i denne artikel omhandlede kumulation må kun anvendes på de materialer og produkter, som har
 erhvervet deres oprindelsesstatus ved anvendelse af oprindelsesregler, der er identiske med oprindelsesreg-
 lerne i denne protokol.
 Schweiz meddeler gennem Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Fællesskabet de nærmere detaljer
 om aftaler og tilsvarende oprindelsesregler, som er indgået med de andre i stk. 1 omhandlede lande.
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber offentliggør i Den Europæiske Unions Tidende, serie C, fra
 hvilken dato den i denne artikel omhandlede kumulation kan anvendes af de i stk. 1 omhandlede lande, der
 har opfyldt de nødvendige betingelser.
 Artikel 5
 Fuldt ud fremstillede produkter
 1. Som produkter, der fuldt ud er fremstillet i Fællesskabet eller Schweiz, anses følgende:
 a) mineralske produkter, som er udvundet af deres jord- eller havbund
 b) vegetabilske produkter, der er høstet dér
 c) levende dyr, som er født og opdrættet dér
 (1) Fyrstendømmet Liechtenstein er i toldunion med Schweiz og er kontraherende part i aftalen om Det Europæiske
 Økonomiske Samarbejdsområde.
 (2) Kumulation i henhold til denne artikel finder ikke anvendelse på materialer med oprindelse i Tyrkiet, som er anført i
 listen i bilag V.
 ---pagebreak--- 27.11.2004 DA Den Europæiske Unions Tidende L 352/23
 d) produkter fra levende dyr, som er opdrættet dér
 e) produkter fra jagt og fiskeri, som drives dér
 f) produkter fra havfiskeri og andre produkter fra havet, som er optaget af deres fartøjer uden for Fælles-
 skabets eller Schweiz' søterritorier
 g) produkter, som er fremstillet på deres fabriksskibe udelukkende på grundlag af de i litra f) nævnte
 produkter
 h) brugte genstande, som indsamles dér og kun kan anvendes til genindvinding af råmaterialer, herunder
 brugte dæk, der kun kan anvendes til vulkanisering eller som spildprodukt
 i) affald og skrot, der hidrører fra fremstillingsvirksomhed, som udøves dér
 j) produkter, som er udvundet af havbunden eller-undergrunden beliggende uden for deres søterritorier, for
 så vidt de har eneret på udnyttelsen af denne havbund eller -undergrund
 k) varer, som er fremstillet dér udelukkende på grundlag af de i litra a) til j) nævnte produkter.
 2. Udtrykket »deres fartøjer« og »deres fabriksskibe« i stk. 1, litra f) og g), omfatter kun de fartøjer og
 fabriksskibe:
 a) som er registreret eller anmeldt i en af Fællesskabets medlemsstater eller Schweiz
 b) som fører en af Fællesskabets medlemsstaters eller Schweiz' flag
 c) som mindst for 50 %'s vedkommende ejes af statsborgere i en af Fællesskabets medlemsstater eller
 Schweiz eller af et selskab, hvis hovedsæde ligger i en af disse stater, hvis administrerende direktør
 eller direktører, hvis formand for bestyrelsen eller tilsynsrådet samt flertallet af disse organers


text:
medlemmer
 er statsborgere i en af Fællesskabets medlemsstater eller Schweiz, og hvis kapital desuden, når det drejer
 sig om interessentselskaber eller selskaber med begrænset ansvar, for mindst halvdelens vedkommende
 tilhører disse stater, offentlige institutioner eller statsborgere i disse stater
 d) hvis kaptajn og officerer er statsborgere i en af Fællesskabets medlemsstater eller Schweiz
 og
 e) og hvis besætning er sammensat således, at mindst 75 % er statsborgere i en af Fællesskabets medlems-
 stater eller Schweiz.
 Artikel 6
 Tilstrækkeligt bearbejdede eller forarbejdede produkter
 1. Ved anvendelsen af artikel 2 anses produkter, som ikke er fuldt ud fremstillet, for at have undergået
 tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning, når betingelserne på listen i bilag II er opfyldt.
 Ovennævnte betingelser angiver for alle produkter, der er omfattet af aftalen, hvilken bearbejdning eller
 forarbejdning der skal foretages af de materialer uden oprindelsesstatus, der anvendes til fremstillingen, og
 gælder kun for disse materialer. Det følger heraf, at hvis et produkt, som har opnået oprindelsesstatus, fordi
 de på listen angivne betingelser er opfyldt, anvendes til fremstilling af et andet produkt, gælder de betin-
 gelser, som er angivet for det produkt, i hvilket det indarbejdes, ikke for det, og der skal ikke tages hensyn
 til de materialer uden oprindelsesstatus, som eventuelt er anvendt ved fremstillingen af det.
 ---pagebreak--- L 352/24 DA Den Europæiske Unions Tidende 27.11.2004
 2. Uanset stk. 1 kan materialer uden oprindelsesstatus, som efter listens betingelser ikke bør anvendes
 ved fremstillingen af det pågældende produkt, dog anvendes, forudsat:
 a) at deres samlede værdi ikke overstiger 10 % af det færdige produkts pris ab fabrik
 b) at ingen af de på listen angivne procentdele for maksimumsværdien af materialer uden oprindelsesstatus
 overstiges ved anvendelse af dette stykke.
 Dette stykke finder ikke anvendelse på produkter henhørende under kapitel 50-63 i det harmoniserede
 system.
 3. Stk. 1 og 2 gælder med forbehold af bestemmelserne i artikel 7.
 Artikel 7
 Utilstrækkelige bearbejdninger eller forarbejdninger
 1. Med forbehold af stk. 2 anses følgende bearbejdninger eller forarbejdninger som utilstrækkelige til at
 give produkterne oprindelse, uanset om betingelserne i artikel 6 er opfyldt:
 a) behandlinger, som har til formål at sikre, at produkternes tilstand ikke forringes under transport og
 oplagring
 b) adskillelse og samling af kolli
 c) vask, rensning; afstøvning, fjernelse af oxid-lag, olie, maling eller andre belægninger
 d) strygning eller presning af tekstiler
 e) enkel maling og polering
 f) afskalning, hel eller delvis blegning, polering og glasering af korn eller ris
 g) farvning af sukker eller formning af sukker i stykker
 h) skrælning, udstening og afskalning/udbælgning af frugter, nødder og grøntsager
 i) hvæsning, enkel slibning eller enkel tilskæring
 j) sigtning, sortering, klassificering, tilpasning (herunder samling i sæt)
 ---pagebreak--- 27.11.2004 DA Den Europæiske Unions Tidende L 352/25
 k) enkel aftapning på flasker, påfyldning af dåser, flakoner, anbringelse i sække, kasser, æsker, på bræt,
 plader eller bakker samt alle andre enkle emballeringsarbejder
 l) anbringelse eller trykning af mærker, etiketter, logoer og andre lignende kendetegn på selve produk-
 terne eller deres emballage
 m) enkel blanding af produkter, også af forskellig art
 n) enkel samling af dele for


text:
at kunne danne et komplet produkt eller adskillelse af produkter i dele
 o) kombination af to eller flere af de i litra a)-n) nævnte arbejdsprocesser
 p) slagtning af dyr.
 2. Alle arbejdsprocesser, der udføres enten i Fællesskabet eller i Schweiz på et givet produkt, skal tages i
 betragtning samlet, når det bestemmes, om bearbejdningen eller forarbejdningen af det pågældende produkt
 skal anses som utilstrækkelig i henhold til stk. 1.
 Artikel 8
 Kvalificerende enhed
 1. Den kvalificerende enhed for anvendelsen af bestemmelserne i denne protokol er det produkt, der
 anses for at være basisenheden ved tarifering i det harmoniserede systems nomenklatur. Heraf følger:
 a) at når et produkt, der består af en gruppe eller samling af genstande, i henhold til det harmoniserede
 system tariferes under én og samme position, udgør helheden den kvalificerende enhed
 b) at når en sending består af et antal identiske produkter, der tariferes under samme position i det
 harmoniserede system, tages hvert produkt for sig ved anvendelsen af bestemmelserne i denne protokol.
 2. Når emballagen i henhold til punkt 5 i de almindelige bestemmelser i det harmoniserede system er
 indbefattet i produktet ved tariferingen, skal dette også være tilfældet ved bestemmelsen af oprindelsen.
 Artikel 9
 Tilbehør, reservedele og værktøj
 Tilbehør, reservedele og værktøj, der leveres som standardudstyr til materiel, maskiner, apparater eller
 køretøjer, og hvis pris er indbefattet i produktets pris eller ikke faktureres særskilt, betragtes som
 værende en del af dette materiel eller disse maskiner, apparater eller køretøjer.
 Artikel 10
 Sæt
 Sæt som defineret i punkt 3 i de almindelige bestemmelser i det harmoniserede system betragtes som
 produkter med oprindelsesstatus, når alle dele har oprindelsesstatus. Når et sæt består af produkter med og
 uden oprindelsesstatus, anses sættet som helhed dog for at have oprindelsesstatus, hvis værdien af de
 produkter, der ikke har oprindelsesstatus, ikke overstiger 15 % af sættets pris ab fabrik.
 ---pagebreak--- L 352/26 DA Den Europæiske Unions Tidende 27.11.2004
 Artikel 11
 Neutrale elementer
 Ved bestemmelse af, om et produkt har oprindelsesstatus, er det ikke nødvendigt at undersøge, om følgende,
 som må anvendes ved dets fremstilling, har oprindelsesstatus:
 a) energi og brændsel
 b) anlæg og udstyr
 c) maskiner og værktøj
 d) varer, som ikke indgår i og ikke er bestemt til at indgå i det pågældende produkts endelige sammen-
 sætning.
 AFSNIT III
 TERRITORIALE BETINGELSER
 Artikel 12
 Territorialitetsprincip
 1. Betingelserne i afsnit II vedrørende opnåelse af oprindelsesstatus skal opfyldes uden afbrydelse i
 Fællesskabet eller Schweiz, jf. dog undtagelserne i artikel 2, stk. 1, litra c), artikel 3 og 4, og stk. 3 i
 nærværende artikel.
 2. Såfremt varer med oprindelsesstatus, der er udført fra Fællesskabet eller Schweiz til et andet land,
 genindføres, anses de som varer uden oprindelsesstatus, jf. dog bestemmelserne i artikel 3 og 4, medmindre
 det over for toldmyndighederne kan godtgøres:
 a) at de genindførte varer er de samme varer som dem, der blev udført,
 og
 b) at de ikke har undergået nogen behandling, ud over hvad der var nødvendigt for deres bevarelse, medens
 de befandt sig i det pågældende land eller blev udført.


text:
3. Erhvervelse af oprindelsesstatus under de vilkår, der er anført under afsnit II, påvirkes ikke gennem en
 bearbejdning eller forarbejdning, der er foretaget uden for Fællesskabet eller Schweiz på materialer, der er
 udført fra Fællesskabet eller Schweiz og senere genindført, forudsat at:
 a) de pågældende materialer er fuldt ud fremstillet i Fællesskabet eller i Schweiz, eller de dér inden udførslen
 har undergået en bearbejdning eller forarbejdning, der er mere vidtgående end dem, der er omhandlet i
 artikel 7,
 og
 b) det over for toldmyndighedernes godtgøres:
 i) at de genindførte varer er resultatet af en bearbejdning eller forarbejdning af de udførte materialer,
 og
 ii) at den samlede merværdi, der er erhvervet uden for Fællesskabet eller Schweiz ved anvendelse af
 denne artikel, ikke overstiger 10 % af prisen ab fabrik for det færdige produkt, der har fået anført
 oprindelsesstatus.
 ---pagebreak--- 27.11.2004 DA Den Europæiske Unions Tidende L 352/27
 4. Med henblik på anvendelse af stk. 3 finder de betingelser, der er anført i afsnit II vedrørende
 erhvervelse af oprindelsesstatus, ikke anvendelse på bearbejdning eller forarbejdning foretaget uden for
 Fællesskabet eller Schweiz. Når der på listen i bilag II anvendes en regel om fastsættelse af en maksimal
 værdi for alle anvendte materialer uden oprindelsesstatus til bestemmelse af det pågældende færdige
 produkts oprindelsesstatus, må den samlede værdi af de materialer uden oprindelsesstatus, der benyttes i
 det pågældende parti, og den samlede merværdi, der er opnået uden for Fællesskabet eller Schweiz under
 anvendelse af nærværende artikel, ikke overstige den anførte procentdel.
 5. Med henblik på anvendelse af stk. 3 og 4 forstås ved »samlet merværdi« samtlige de omkostninger, der
 er påløbet uden for Fællesskabet eller Schweiz, herunder værdien af de materialer, der er tilføjet dér.
 6. Stk. 3 og 4 finder ikke anvendelse på produkter, som ikke opfylder betingelserne i listen i bilag II, og
 som kun kan anses for at være tilstrækkeligt bearbejdede eller forarbejdede under anvendelse af den
 generelle tolerance i artikel 6, stk. 2.
 7. Stk. 3 og 4 finder ikke anvendelse på produkter henhørende under kapitel 50-63 i det harmoniserede
 system.
 8. En bearbejdning eller forarbejdning, der foretages uden for Fællesskabet eller Schweiz, og som fremgår
 af nærværende artikel, foregår inden for rammerne af proceduren for passiv forædling eller en tilsvarende
 ordning.
 Artikel 13
 Direkte transport
 1. Den præferencebehandling, der er fastsat i henhold til aftalen, gælder kun for produkter, der opfylder
 betingelserne i denne protokol, og som transporteres direkte mellem Fællesskabet og Schweiz eller gennem
 de andre i artikel 3 og 4 omhandlede landes territorier. Dog kan produkter, som udgør en enkelt sending,
 transporteres gennem andre territorier, eventuelt med omladning eller midlertidig oplagring i disse territo-
 rier, såfremt produkterne er forblevet under toldmyndighedernes tilsyn i transit- eller oplagringslandet og
 dér ikke har undergået anden behandling end losning og lastning eller enhver behandling, der skal sikre, at
 deres tilstand ikke forringes.
 Produkter med oprindelsesstatus kan transporteres i rørledninger gennem andre territorier end Fællesskabets
 eller Schweiz' territorier.
 2. Som dokumentation for, at betingelserne i stk. 1 er opfyldt, skal der for toldmyndighederne


text:
i indfør-
 selslandet fremlægges:
 a) enten et gennemgående transportdokument, som dækker passagen fra udførselslandet gennem transit-
 landet,
 b) eller en erklæring fra toldmyndighederne i transitlandet, der indeholder:
 i) en nøjagtig beskrivelse af produkterne
 ii) datoen for produkternes losning og lastning, og hvis det er relevant, angivelse af de anvendte
 fartøjers navne eller af de andre anvendte transportmidler
 og
 iii) dokumenterede oplysninger om de omstændigheder, under hvilke produkterne har henligget i
 transitlandet
 c) eller i mangel heraf enhver anden dokumentation.
 ---pagebreak--- L 352/28 DA Den Europæiske Unions Tidende 27.11.2004
 Artikel 14
 Udstillinger
 1. Produkter med oprindelsesstatus, der afsendes til en udstilling i et andet land end dem, der er
 omhandlet i artikel 3 og 4, og som efter udstillingen sælges til indførsel i Fællesskabet eller Schweiz,
 opnår ved indførslen de fordele, som følger af aftalens bestemmelser, forudsat at det over for toldmyndig-
 hederne kan godtgøres:
 a) at en eksportør har afsendt disse produkter fra Fællesskabet eller Schweiz til det land, hvor udstillingen
 holdes, og har udstillet dem dér
 b) at denne eksportør har solgt produkterne eller på anden måde overdraget dem til en modtager i
 Fællesskabet eller Schweiz
 c) at produkterne under udstillingen eller umiddelbart derefter er afsendt i den stand, i hvilken de blev
 afsendt til udstillingen,
 og
 d) at produkterne fra det tidspunkt, da de blev afsendt til udstillingen, ikke har været benyttet til andre
 formål end til fremvisning på udstillingen.
 2. Der skal udstedes eller udfærdiges et oprindelsesbevis i henhold til bestemmelserne i afsnit V, og dette
 bevis skal fremlægges for indførselslandets toldmyndigheder på de normale betingelser. Udstillingens navn
 og adresse skal anføres derpå. Om fornødent kan der kræves supplerende dokumentation for de omstæn-
 digheder, under hvilke produkterne har været udstillet.
 3. Stk. 1 gælder for alle udstillinger, messer eller tilsvarende offentlige arrangementer af kommerciel,
 industriel, landbrugsmæssig eller håndværksmæssig karakter, under hvilke produkterne er under konstant
 toldkontrol, og som ikke er tilrettelagt med privat formål i forretninger eller handelslokaler med henblik på
 salg af udenlandske produkter.
 AFSNIT IV
 GODTGØRELSE ELLER FRITAGELSE
 Artikel 15
 Forbud mod toldgodtgørelse eller -fritagelse
 1. a) For materialer uden oprindelsesstatus, der anvendes til fremstilling af produkter med oprindelsesstatus
 i Fællesskabet, Schweiz eller et af de andre i artikel 3 og 4 omhandlede lande, og for hvilke der
 udstedes eller udfærdiges et oprindelsesbevis i overensstemmelse med afsnit V, må der ikke
 indrømmes godtgørelse af eller fritagelse for told af nogen art i Fællesskabet eller Schweiz.
 b) For produkter henhørende under kapitel 3 og pos. 1604 og 1605 i det harmoniserede system, og
 som har oprindelsesstatus i Fællesskabet i henhold til artikel 2, stk. 1, litra c), og for hvilke der
 udstedes eller udfærdiges et oprindelsesbevis i overensstemmelse med afsnit V, må der ikke
 indrømmes godtgørelse af eller fritagelse for told af nogen art i Fællesskabet.
 2. Det i stk. 1 omhandlede forbud gælder for alle ordninger med delvis eller fuldstændig godtgørelse eller
 tilbagebetaling af eller fritagelse for told eller afgifter med tilsvarende virkning, der finder anvendelse i
 Fællesskabet eller Schweiz på materialer, der anvendes ved


text:
fremstillingen, og på de i stk. 1, litra b),
 omhandlede produkter, når sådan godtgørelse, tilbagebetaling eller fritagelse udtrykkeligt eller i praksis
 finder anvendelse, når produkter, som er fremstillet af de nævnte materialer, udføres, men ikke når de
 forbliver dér til indenlandsk forbrug.
 ---pagebreak--- 27.11.2004 DA Den Europæiske Unions Tidende L 352/29
 3. Eksportører af produkter, der er omfattet af et oprindelsesbevis, skal på begæring af toldmyndighe-
 derne til enhver tid kunne fremlægge relevant dokumentation for, at der ikke er opnået godtgørelse for
 materialer uden oprindelsesstatus, som er anvendt til fremstilling af det pågældende produkt, og at al told og
 alle afgifter med tilsvarende virkning, der pålægges sådanne materialer, faktisk er betalt.
 4. Stk. 1, 2 og 3 gælder også for emballager i den i artikel 8, stk. 2, fastlagte betydning, for tilbehør,
 reservedele og værktøj i den i artikel 9 fastlagte betydning og for produkter i sæt i den i artikel 10 fastlagte
 betydning, når sådanne produkter ikke har oprindelsesstatus.
 5. Stk. 1 til 4 finder kun anvendelse på materialer af den art, som aftalen gælder for. Desuden er de ikke
 til hinder for anvendelsen af en eksportrestitutionsordning, der gælder for udførsel af landbrugsprodukter i
 henhold til aftalens bestemmelser.
 AFSNIT V
 BEVIS FOR OPRINDELSE
 Artikel 16
 Almindelige betingelser
 1. Produkter med oprindelsesstatus i Fællesskabet er ved indførsel i Schweiz, og produkter med oprin-
 delsesstatus i Schweiz er ved indførsel i Fællesskabet omfattet af de fordele, der er fastsat i aftalen, såfremt
 der fremlægges enten:
 a) et varecertifikat EUR.1, hvortil modellen findes i bilag III, eller
 b) i de i artikel 21, stk. 1, fastsatte tilfælde en erklæring, i det følgende benævnt »fakturaerklæring«, og som
 afgives af eksportøren på en faktura, følgeseddel eller ethvert andet handelsdokument, som beskriver de
 pågældende produkter tilstrækkelig detaljeret til, at de kan identificeres; teksten til erklæringen findes i
 bilag IV.
 2. Uanset stk. 1 er produkter med oprindelsesstatus i den i denne protokol fastlagte betydning i de i
 artikel 26 omhandlede tilfælde omfattet af fordelene i aftalen, uden at der skal fremlægges nogen af de
 ovennævnte dokumenter.
 Artikel 17
 Fremgangsmåde for udstedelse af et varecertifikat EUR.1
 1. Udførselslandets toldmyndigheder udsteder et varecertifikat EUR.1 efter skriftlig anmodning fra ekspor-
 tøren eller, på eksportørens ansvar, fra dennes befuldmægtigede repræsentant.
 2. I dette øjemed udfylder eksportøren eller dennes befuldmægtigede repræsentant både varecertifikat
 EUR.1 og anmodningsformularen, der er vist i bilag III. Disse formularer skal udfyldes på et af de sprog,
 som aftalen er affattet på, i overensstemmelse med bestemmelserne i udførselslandets lovgivning. Hvis de
 udfyldes i hånden, skal det være med blæk og med blokbogstaver. Varebeskrivelsen skal anføres i den
 relevante rubrik uden mellemrum mellem linjerne. Hvis rubrikken ikke udfyldes fuldstændigt, skal der
 trækkes en vandret streg under varebeskrivelsens sidste linje, og den ikke udfyldte del skal overstreges.
 ---pagebreak--- L 352/30 DA Den Europæiske Unions Tidende 27.11.2004
 3. En eksportør, der anmoder om at få udstedt et varecertifikat EUR.1, skal når som helst på begæring af
 toldmyndighederne i udførselslandet, hvor varecertifikatet er udstedt, kunne fremlægge alle egnede doku-
 menter,


text:
som beviser, at de pågældende produkter har oprindelsesstatus, og at de øvrige betingelser i denne
 protokol er opfyldt.
 4. Varecertifikat EUR.1 udstedes af toldmyndighederne i en af Fællesskabets medlemsstater eller i
 Schweiz, hvis de pågældende produkter kan anses som produkter med oprindelse i Fællesskabet, Schweiz
 eller et af de andre i artikel 3 og 4 omhandlede lande og opfylder de øvrige i denne protokol fastsatte
 betingelser.
 5. De toldmyndigheder, der udsteder et varecertifikat EUR.1, træffer alle nødvendige foranstaltninger for
 at efterprøve, at produkterne har oprindelsesstatus, og at de øvrige betingelser i denne protokol er opfyldt.
 De er i denne sammenhæng berettiget til at kræve alle oplysninger og foretage alle former for kontrol af
 eksportørens regnskaber eller enhver anden kontrol, som de finder hensigtsmæssig. De påser desuden, at de
 i stk. 2 omhandlede formularer er udfyldt korrekt. De skal navnlig kontrollere, at den rubrik, der er beregnet
 til varebeskrivelsen, er udfyldt på en sådan måde, at det ikke er muligt at foretage svigagtige tilføjelser.
 6. Datoen for udstedelsen af varecertifikat EUR.1 skal anføres i certifikatets rubrik 11.
 7. Varecertifikat EUR.1 udstedes af toldmyndighederne og stilles til rådighed for eksportøren, så snart
 udførslen faktisk har fundet sted eller er sikret.
 Artikel 18
 Efterfølgende udstedelse af varecertifikat EUR.1
 1. Uanset artikel 17, stk. 7, kan et varecertifikat EUR.1 undtagelsesvis udstedes efter udførslen af de
 produkter, det vedrører, såfremt:
 a) det på grund af fejltagelser, uforsætlige undladelser eller særlige omstændigheder ikke er blevet udstedt
 ved udførslen
 eller
 b) det over for toldmyndighederne godtgøres, at varecertifikat EUR.1 er blevet udstedt, men af tekniske
 årsager ikke er blevet godtaget ved indførslen.
 2. Ved anvendelsen af stk. 1 skal eksportøren i anmodningen anføre sted og dato for udførslen af de
 produkter, som varecertifikat EUR.1 vedrører, og årsagerne til sin anmodning.
 3. Toldmyndighederne må kun udstede et varecertifikat EUR.1 efterfølgende, når de har kontrolleret, at
 oplysningerne i eksportørens anmodning er i overensstemmelse med oplysningerne i de tilsvarende doku-
 menter.
 ---pagebreak--- 27.11.2004 DA Den Europæiske Unions Tidende L 352/31
 4. På varecertifikater EUR.1, der udstedes efterfølgende, skal anføres en af følgende påtegninger:
 ES »EXPEDIDO A POSTERIORI«
 DA »UDSTEDT EFTERFØLGENDE«
 DE »NACHTRÄGLICH AUSGESTELLT«
 EL »ΕΚΔΟΘΕΝ ΕΚ ΤΩΝ ΥΣΤΕΡΩΝ«
 EN »ISSUED RETROSPECTIVELY«
 FR »DÉLIVRÉ A POSTERIORI«
 IT »RILASCIATO A POSTERIORI«
 NL »AFGEGEVEN A POSTERIORI«
 PT »EMITIDO A POSTERIORI«
 FI »ANNETTU JÄLKIKÄTEEN«
 SV »UTFÄRDAT I EFTERHAND«.
 5. Den påtegning, der er omhandlet i stk. 4, anføres i rubrikken »Bemærkninger« på varecertifikat EUR.1.
 Artikel 19
 Udstedelse af et duplikateksemplar af varecertifikat EUR.1
 1. I tilfælde af tyveri, bortkomst eller ødelæggelse af et varecertifikat EUR.1 kan eksportøren henvende sig
 til de toldmyndigheder, der udstedte det, og anmode om udstedelse af et duplikateksemplar på grundlag af
 de hos myndighederne beroende udførselsdokumenter.
 2. På duplikateksemplaret, der udstedes på denne måde, skal anføres en af følgende påtegninger:
 ES »DUPLICADO«
 DA »DUPLIKAT«
 DE »DUPLIKAT«
 EL »ΑΝΤΙΓΡΑΦΟ«
 EN »DUPLICATE«
 FR »DUPLICATA«
 IT »DUPLICATO«
 NL »DUPLICAAT«
 PT »SEGUNDA VIA«
 FI »KAKSOISKAPPALE«
 SV »DUPLIKAT«.
 3. Den påtegning, der er omhandlet i stk. 2, anføres i rubrikken »Bemærkninger« på varecertifikat EUR.1.
 4.