text:
 Avis juridique important
 |
 21982A0728(02)
 Aftale i form af brevveksling mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken Indonesien om indførsel af maniok fra Indonesien og andre leverandørlande, der er medlemmer af GATT
 EF-Tidende nr. L 219 af 28/07/1982 s. 0057 - 0057 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 15 s. 0129 den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 15 s. 0129 den spanske specialudgave: Kapitel 03 bind 26 s. 0011 den portugisiske specialudgave: Kapitel 03 bind 26 s. 0011
 ***** AFTALE i form af brevveksling mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og republikken Indonesien om indfoersel af maniok fra Indonesien og andre leverandoerlande, der er medlemmer af GATT 1. Den 11. marts 1981 gav Det europaeiske oekonomiske Faellesskab (EOEF) GATT's generaldirektoer meddelelse om, at det havde til hensigt at indlede forhandlinger om en aendring af sine indroemmelser for import af maniok og lignende varer under pos. 07.06 A i den faelles toldtarif. 2. EOEF og republikken Indonesien, som er EOEF's vigtigste maniokleverandoer inden for GATT, er i denne forbindelse blevet enige om foelgende: a) Den eksisterende binding i liste LXXII af toldsatserne for maniok og lignende varer under pos. 07.06 A i FTT suspenderes; b) EOEF indfoerer foelgende aarlige toldkontingenter for import af maniok og lignende varer under pos. 07.06 A i FTT fra leverandoerer inden for GATT: 1982 588 235 tons 1983 882 355 tons 1984 882 355 tons 1985 970 590 tons 1986 970 590 tons; c) importafgiften for import af maniok, som leveres af lande i GATT og ikke overstiger de i punkt 2 b) anfoerte kontingenter saettes til hoejst 6 % ad valorem. Import ud over disse kontingenter paalaegges den variable importafgift i EOEF's faelles markedsordning for korn; d) paa grundlag af den gennemsnitlige import i perioden 1978-1980 reserveres mindst 85 % af de i punkt 2 b) naevnte aarlige kontingenter import fra Indonesien; e) uden at tilsidesaette sine internationale rettigheder og forpligtelser paatager Faellesskabet sig at sikre, at GATT-leverandoerernes stilling paa maniokmarkedet i EOEF i den periode, denne aftale gaelder, ikke undergraves ved import fra leverandoerlande uden for GATT. EOEF vil i denne forbindelse fastsaette et autonomt kontingent for import af maniok fra leverandoerlande uden for GATT, som ikke allerede omfattes af alternative, bilaterale ordninger; f) ordningerne i punt 2 a), b), c), d) og e) gaelder indtil den 31. december 1986 og viderefoeres derefter i perioder paa tre aar ad gangen, medmindre en af parterne opsiger dem, hvilket skal ske senest et aar foer udloebet af den foerste periode eller af en af de efterfoelgende treaarsperioder. Foer der gives meddelelse om opsigelse af ordningen, skal parterne indlede konsultationer med hinanden for at soege loesninger eller aftale aendringer, som muliggoer ordningens viderefoerelse. Desuden kan der paa anmodning fra en af parterne afholdes konsultationer om maniokhandelen, saafremt det anses for noedvendigt.


text:
 Avis juridique important
 |
 21976A1208(03)
 Aftalen i form af brevveksling om ændring af bilag A til protokol nr. 1 til overenskomsten mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og republikken Island
 EF-Tidende nr. L 338 af 07/12/1976 s. 0008 - 0009 den græske specialudgave: Kapitel 11 bind 9 s. 0010 den spanske specialudgave: Kapitel 11 bind 6 s. 0210 den portugisiske specialudgave: Kapitel 11 bind 6 s. 0210
 ++++ Bruxelles , den ... Hr . ambassadoer , I forbindelse med den overgangsordning , som er fastsat i protokol nr . 1 til overenskomsten mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og republikken Island underskrevet den 22 . juli 1972 , blev Det forenede Kongerige bemyndiget til hvert aar at indfoere nultoldkontingenter for de varer , som er anfoert i bilag A til protokol nr . 1 . Kontingentet for visse varer under kapitel 49 i den faelles toldtarif er udtrykt i pund sterling , fordi der under referenceperioden 1968-1971 ikke var foretaget registrering af importen af alle disse varer i vaegt . I mellemtiden har inflationen og svingningerne i valutakurserne aendret dette grundlag . Det har derfor vist sig oenskeligt , at dette kontingent udtrykkes i vaegt . En sammenligning mellem vaerdier og vaegt af Det forenede Kongeriges import i loebet af de seneste aar har gjort det muligt at omsaette gennemsnittet af importen i tidsrummet 1968-1971 til tons . Dette tal er paa 1,765 tons . Saaledes foranlediget finder Faellesskabet i medfoer af artikel 1 , stk . 4 , i protokol nr . 1 til ovennaevnte overenskomst , at det oprindelige nultoldkontingent , som Det forenede Kongerige havde mulighed for at indfoere i 1974 for visse varer under kapitel 49 , og som er anfoert i rubrikken Det forenede Kongerige i bilag A til naevnte protokol , skal laeses 2,144 tons og ikke 1 804 pund sterling . Heraf foelger , at i overensstemmelse med artikel 1 , stk . 4 , i protokol nr . 1 , er det kontingent , som Det forenede Kongerige har mulighed for at indfoere for 1976 , paa 2,363 tons . Jeg vil vaere Dem taknemmelig , om De over for mig vil bekraefte , at Deres regering er indforstaaet med indholdet af dette brev . Modtag , hr . ambassadoer , forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse . For Raadet for De europaeiske Faellesskaber Bruxelles , den ... Hr . Jeg anerkender herved modtagelse af Deres saalydende brev af dags dato : " I forbindelse med den overgangsordning , som er fastsat i protokol nr . 1 til overenskomsten mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og republikken Island underskrevet den 22 . juli 1972 , blev Det forenede Kongerige bemyndiget til hvert aar at indfoere nultoldkontingenter for de varer , som er anfoert i bilag A til protokol nr . 1 . Kontingentet for visse varer under kapitel 49 i den faelles toldtarif er udtrykt i pund sterling , fordi der under referenceperioden 1968-1971 ikke var foretaget registrering af importen af alle disse varer

type: contracts

jurisdiction: EU


text: i vaegt . I mellemtiden har inflationen og svingningerne i valutakurserne aendret dette grundlag . Det har derfor vist sig oenskeligt , at dette kontingent udtrykkes i vaegt . En sammenligning mellem vaerdier og vaegt af Det forenede Kongeriges import i loebet af de seneste aar har gjort det muligt at omsaette gennemsnittet af importen i tidsrummet 1968-1971 til tons . Dette tal er paa 1,765 tons . Saaledes foranlediget finder Faellesskabet i medfoer af artikel 1 , stk . 4 , i protokol nr . 1 til ovennaevnte overenskomst , at det oprindelige nultoldkontingent , som Det forenede Kongerige havde mulighed for at indfoere i 1974 for visse varer under kapitel 49 , og som er anfoert i rubrikken Det forenede Kongerige i bilag A til naevnte protokol , skal laeses 2,144 tons og ikke 1 804 pund sterling . Heraf foelger , at i overensstemmelse med artikel 1 , stk . 4 , protokol nr . 1 , er det kontingent , som Det forenede Kongerige har mulighed for at indfoere for 1976 , paa 2,363 tons . Jeg vil vaere Dem taknemmelig , om De over for mig vil bekraefte , at Deres regering er indforstaaet med indholdet af dette brev . " Jeg skal over for Dem bekraefte , at min regering er indforstaaet med indholdet af Deres brev . Modtag , hr . ... , forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse . Paa regeringen for republikken Islands vegne


text:
 26.7.2018
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 189/17
 AFGØRELSE Nr. 57/2017 TRUFFET AF DET BLANDEDE UDVALG, DER ER NEDSAT I HENHOLD TIL AFTALEN OM GENSIDIG ANERKENDELSE MELLEM DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB OG AMERIKAS FORENEDE STATER
 af 5. juni 2018
 om opførelse af overensstemmelsesvurderingsorganer på listen i sektorbilaget om elektromagnetisk kompatibilitet [2018/1053]
 DET BLANDEDE UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om gensidig anerkendelse mellem Det Europæiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater, særlig artikel 7 og 14, og ud fra følgende betragtning:
 Det blandede udvalg skal træffe afgørelse om opførelse af et eller flere overensstemmelsesvurderingsorganer i et sektorbilag —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 1.
 Overensstemmelsesvurderingsorganerne i tillæg A tilføjes til listen over overensstemmelsesvurderingsorganer i kolonnen »EF's adgang til USA's marked« i afsnit V i sektorbilaget om elektromagnetisk kompatibilitet.
 2.
 Det konkrete omfang af de produkter og overensstemmelsesvurderingsprocedurer, for hvilke overensstemmelsesvurderingsorganet i tillæg A opføres på listen, er aftalt mellem parterne og vil blive opretholdt af dem.
 Denne afgørelse, som er udfærdiget i to eksemplarer, undertegnes af det blandede udvalgs repræsentanter, som er bemyndiget til at handle på parternes vegne med henblik på ændring af aftalen. Denne afgørelse får virkning fra datoen for den sidste undertegnelse.
 På vegne af Amerikas Forenede Stater
 James C. SANFORD
 Undertegnet i Washington D.C., den 30. maj 2018
 På vegne af Den Europæiske Union
 Ignacio IRUARRIZAGA
 Undertegnet i Bruxelles, den 5. juni 2018
 TILLÆG A
 EF-overensstemmelsesvurderingsorganer, der tilføjes på listen over overensstemmelsesvurderingsorganer i kolonnen »EF's adgang til USA's marked« i afsnit V i sektorbilaget om elektromagnetisk kompatibilitet
 Tecnolab del Lago Maggiore s.r.l.
 Via dell'Industria, 20
 I-28924 Verbania Fondotoce (VB)
 ITALIEN
 Verkotan Oy
 Elektroniikkatie 17
 90590 Oulu
 FINLAND
 EKTOS Testing & Reliability Services A/S (EKTOS TRS A/S)
 A.C. Meyers Vænge 15
 2450 København SV
 DANMARK


text:
 Avis juridique important
 |
 22002D0048
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalg nr. 48/2002 af 31. maj 2002 om ændring af bilag II (tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen
 EF-Tidende nr. L 238 af 05/09/2002 s. 0001 - 0003
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalgnr. 48/2002af 31. maj 2002om ændring af bilag II (tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalenDET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR -under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt "aftalen", særlig artikel 98, ogud fra følgende betragtninger:(1) Bilag II til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 27/2002 truffet af Det Blandede EØS-udvalg den 19. april 2002(1).(2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/56/EF af 27. september 2001 om opvarmningsanlæg til motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil, om ændring af Rådets direktiv 70/156/EØF og om ophævelse af Rådets direktiv 78/548/EØF(2) skal indarbejdes i aftalen.(3) Kommissionens direktiv 2001/92/EF af 30. oktober 2001 om tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets direktiv 92/22/EØF om sikkerhedsruder og materiale til ruder på motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil og Rådets direktiv 70/156/EØF om godkendelse af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil(3) skal indarbejdes i aftalen.(4) Direktiv 2001/56/EF ophæver med virkning fra den 9. maj 2004 direktiv 78/548/EØF af 12. juni 1978 (EFT L 168 af 26.6.1978, s. 40), der er indarbejdet i aftalen, og som derfor bør udgå af aftalen.(5) Tilpasningerne til Rådets direktiv 70/156/EØF af 6. februar 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil (EFT L 42 af 23.2.1970, s. 1) i kapitel XI i bilag I til akt vedrørende vilkårene for Republikken Østrigs, Republikken Finlands og Kongeriget Sveriges tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union(4) skal indarbejdes i aftalen.(6) Tilpasningerne i aftalen til Rådets direktiv 70/156/EØF bør ændres for at tage hensyn til Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse af Den Europæiske Union -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Kapitel I i bilag II til aftalen ændres således:1) I punkt 1 (Rådets direktiv 70/156/EØF) indsættes følgende led: "- 1 94 N: akt vedrørende vilkårene for Republikken Østrigs, Republikken Finlands og Kongeriget Sveriges tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union (EFT C 241 af 29.8.1994, s. 21, tilpasset i EFT L 1 af 1.1.1995, s. 1)- 32001 L 0056: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/56/EF af 27. september 2001 (EFT L 292 af 9.11.2001, s. 21)- 32001 L 0092: Kommissionens direktiv 2001/92/EF af 30. oktober 2001 (EFT L 291 af 8.11.2001, s. 24)."2) I punkt 1 (Rådets direktiv 70/156/EØF) erstattes tilpasningen af følgende: "a) I artikel 2, litra a), indsættes følgende led:- 'gerðarviðurkenning' i islandsk lovgivning- 'Typengenehmigung' i Liechtensteins lovgivning- 'typegodkjenning' i norsk lovgivning.b) I bilag I indsættes følgende i punkt 1.1.1 i bilag 5: 'IS for IslandFL for Liechtenstein16 for Norge'.c) I bilag VII indsættes følgende i punkt 1, del 1: 'IS for IslandFL for Liechtenstein16 for Norge'.d) I bilag IX indsættes følgende i punkt 37 i del I og II: 'Island: ...Liechtenstein:


text: ...Norge: ...'."3) Teksten til punkt 37 (Rådets direktiv 78/548/EØF) udgår med virkning fra den 9. maj 2004.4) Følgende indsættes i punkt 45c (Rådets direktiv 92/22/EØF): ", ændret ved:- 32001 L 0092 Kommissionens direktiv 2001/92/EF af 30. oktober 2001 (EFT L 291 af 8.11.2001, s. 24)."Artikel 2Teksterne til direktiv 2001/56/EF og 2001/92/EF og tilpasningerne til direktiv 70/156/EØF i kapitel XI i bilag I til akten vedrørende vilkårene for Republikken Østrigs, Republikken Finlands og Kongeriget Sveriges tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union, på islandsk og norsk, som offentliggøres i EØS-tillægget til De Europæiske Fællesskabers Tidende, er autentiske.Artikel 3Denne afgørelse træder i kraft den 1. juni 2002, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle fornødne meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1(5).Artikel 4Denne afgørelse offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.Udfærdiget i Bruxelles, den 31. maj 2002.På Det Blandede EØS-udvalgs vegneP. WesterlundFormand(1) EFT L 154 af 13.6.2002, s. 4.(2) EFT L 292 af 9.11.2001, s. 21.(3) EFT L 291 af 8.11.2001, s. 24.(4) EFT C 241 af 29.8.1994, s. 21, som tilpasset i EFT L 1 af 1.1.1995, s. 1.(5) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 23.8.2018
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 215/53
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 255/2016
 af 2. december 2016
 om ændring af protokol 47 (om afskaffelse af tekniske handelshindringer for vin) til EØS-aftalen [2018/1191]
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionens delegerede forordning (EU) 2016/765 af 11. marts 2016 om ændring af forordning (EF) nr. 606/2009 for så vidt angår visse ønologiske fremgangsmåder (1) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Denne afgørelse vedrører lovgivning om vin. Lovgivning om vin gælder ikke for Liechtenstein, så længe anvendelsen af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om handel med landbrugsprodukter er udvidet til at omfatte Liechtenstein, jf. syvende afsnit i indledningen til protokol 47 til EØS-aftalen. Denne afgørelse finder derfor ikke anvendelse på Liechtenstein.
 (3)
 Protokol 47 til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende led tilføjes i punkt 10 (Kommissionens forordning (EF) nr. 606/2009) i tillæg 1 til protokol 47 til EØS-aftalen:
 »—
 32016 R 0765: Kommissionens delegerede forordning (EU) 2016/765 af 11. marts 2016 (EUT L 127 af 18.5.2016, s. 1).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af delegeret forordning (EU) 2016/765, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 3. december 2016, forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (*1).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 2. december 2016.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Bergdís ELLERTSDÓTTIR
 Formand
 (1) EUT L 127 af 18.5.2016, s. 1.
 (*1) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 Avis juridique important
 |
 21994D0916(02)
 Afgørelse nr. 1/94 truffet af Det Blandede Udvalg Fællesskabet/Den Tjekkiske Republik af 25. juni 1994 om ændring af afgørelse nr. 1/93 truffet af Det Blandede Udvalg Fællesskabet/Den Tjekkiske Republik og Den Slovakiske Republik af 28. maj 1993 om udførsel af visse stålprodukter fra Den Tjekkiske Republik til Fællesskabet
 EF-Tidende nr. L 241 af 16/09/1994 s. 0021 - 0021 den finske specialudgave: kapitel 11 bind 37 s. 0177 den svenske specialudgave: kapitel 11 bind 37 s. 0177
 AFGOERELSE Nr. 1/94 TRUFFET AF DET BLANDEDE UDVALG FAELLESSKABET/DEN TJEKKISKE REPUBLIK af 25. juni 1994 om aendring af afgoerelse nr. 1/93 truffet af Det Blandede Udvalg Faellesskabet/Den Tjekkiske Republik og Den Slovakiske Republik af 28. maj 1993 om udfoersel af visse staalprodukter fra Den Tjekkiske Republik til Faellesskabet (94/607/EKSF)DET BLANDEDE UDVALG HAR - ud fra foelgende betragtninger: Ved afgoerelse nr. 1/93, truffet af Det Blandede Udvalg Faellesskabet/Den Tjekkiske Republik og Den Slovakiske Republik af 28. maj 1993, enedes parterne om at indfoere en toldkontingentordning for indfoerslen af visse staalprodukter fra Den Tjekkiske Republik til Faellesskabet; selv om begraensningerne i artikel 1, stk. 1, i den paagaeldende afgoerelse blev overskredet med hensyn til visse produkter i perioden maj til december 1993, er det efter droeftelser i Det Blandede Udvalg vedroerende anvendelsen af godkendt protokollat nr. 1 til den paagaeldende afgoerelse blevet besluttet, at den tillaegstold, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, ikke opkraeves for produkter, der er omfattet af den paagaeldende afgoerelse og indfoert til Det Europaeiske Faellesskab i 1993, og at afgoerelsen boer aendres i overensstemmelse hermed; i forbindelse med vedtagelsen af den paagaeldende afgoerelse erklaerede Den Tjekkiske Republik, at der ikke i afgoerelsens gyldighedsperiode var planlagt nogen udfoersel fra Den Tjekkiske Republik til Faellesskabet af varmtvalsede coils og pladeklip, der er omhandlet i bilag I til den paagaeldende afgoerelse; efter yderligere konsultationer i Det Blandede Udvalg er parterne enige om, at spoergsmaalet boer behandles specielt i afgoerelse nr. 1/93, som derfor boer aendres i overensstemmelse hermed - TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE: Artikel 1 Der opkraeves ikke tillaegstold paa produkter, der er omfattet af afgoerelse nr. 1/93 (C) truffet af Det Blandede Udvalg Faellesskabet/Den Tjekkiske Republik og Den Slovakiske Republik, og indfoert til Det Europaeiske Faellesskab i 1993. Artikel 2 I artikel 1, stk. 2, i afgoerelse nr. 1/93 (C) truffet af Det Blandede Udvalg Faellesskabet/Den Tjekkiske Republik og Den Slovakiske Republik af 28. maj 1993 indsaettes foelgende afsnit: »Der er normalt ikke planlagt nogen udfoersel fra Den Tjekkiske Republik af varmtvalsede coils og pladeklip til Det Europaeiske Faellesskab i denne afgoerelses anvendelsesperiode, men i tilfaelde af indfoersel til Det Europaeiske Faellesskab og varmtvalsede coils og pladeklip, hvis KN-koder er anfoert i bilaget (bortset fra kvartoplader, fremstillet ved reversibel valsning og henhoerende under KN-kode 7208 33 99, 7208 43 99 og 7208 45 10), vil der i denne afgoerelses anvendelsesperiode blive paalagt en told paa 25 % ud over den i interimsaftalen fastsatte. Kvartoplader, der er fremstillet ved reversibel valsning og henhoerer under KN-kode 7208 33 99,


text: 7208 43 99 og 7208 45 10, vil inden for begraensninger paa 7 000 tons for 1994 ikke blive paalagt en told paa 25 %, hvis bestemmelserne i stk. 1 og 2 er opfyldt.« Artikel 3 Denne afgoerelse er bindende for baade Faellesskabet og Den Tjekkiske Republik, som traeffer de noedvendige foranstaltninger til dens gennemfoerelse. Denne afgoerelse traeder i kraft paa dagen for undertegnelsen. Udfaerdiget i Prag, den 25. juni 1994. For Faellesskabet Salvatore SALERNO For Den Tjekkiske Republik Pavel DVO ORÂK


text:
 22.6.2018
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 159/3
 EUROPARÅDETS KONVENTION OM FOREBYGGELSE AF TERRORISME
 Warszawa, 16. maj 2005
 EUROPARÅDETS MEDLEMSSTATER OG DE ØVRIGE PARTER, DER UNDERTEGNER DENNE KONVENTION,
 DER FINDER, at Europarådets mål er at opnå større enhed mellem dets medlemmer,
 DER ANERKENDER værdien af at styrke samarbejdet med konventionens øvrige parter,
 DER ØNSKER at træffe effektive foranstaltninger til at forebygge terrorisme og især til at imødegå enhver offentlig opfordring til at begå terrorhandlinger samt rekruttering til og oplæring i terrorisme,
 DER ER BEVIDST OM, at stigningen i terrorhandlinger og den voksende terrortrussel giver anledning til dyb bekymring,
 DER ER BEVIDST OM de terrorramtes uholdbare situation, og som i den forbindelse på ny bekræfter deres dybtfølte solidaritet med terrorofrene og deres familier,
 DER ANERKENDER, at terrorhandlinger og de i konventionen anførte forbrydelser, uanset af hvem de begås, ikke under nogen omstændigheder er berettigede af politiske, filosofiske, ideologiske, racemæssige, etniske, religiøse eller andre lignende grunde, og som minder om alle parternes forpligtelse til at forebygge sådanne forbrydelser og, hvis de ikke forhindres, da at iværksætte retsforfølgning og sikre, at de kan straffes med straffe i overensstemmelse med deres alvorlige karakter,
 DER MINDER OM behovet for at styrke kampen mod terror og på ny bekræfter, at alle foranstaltninger, der træffes for at forebygge eller bekæmpe terrorhandlinger, skal respektere retssikkerheden og de demokratiske værdier, menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder samt andre folkeretlige bestemmelser, herunder de humanitære folkeretlige bestemmelser, der måtte finde anvendelse,
 DER ANERKENDER, at det ikke er formålet med denne konvention at påvirke anerkendte retsprincipper om ytringsfrihed og foreningsfrihed,
 DER MINDER OM, at terrorisme efter sin natur eller sammenhæng har til formål at skræmme en befolkning i alvorlig grad eller uretmæssigt at tvinge en regering eller en international organisation til at foretage eller undlade at foretage en handling, eller alvorligt at destabilisere eller ødelægge et lands eller en international organisations grundlæggende politiske, forfatningsmæssige, økonomiske eller sociale struktur,
 HAR INDGÅET FØLGENDE AFTALE:
 Artikel 1
 Terminologi
 1. I denne konvention betyder »terrorhandling« enhver af de forbrydelser, der er omfattet af og defineret i en af de i bilaget opregnede traktater.
 2. Ved deponering af sit ratifikations-, accept-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrument kan en stat eller Det Europæiske Fællesskab, som ikke er deltager i en i bilaget angivet traktat, erklære, at den pågældende traktat ved anvendelse af denne konvention over for den pågældende part skal anses for ikke at være omfattet af bilaget. Erklæringen ophører med at være gældende, så snart traktaten træder i kraft for den part, der har afgivet erklæringen, idet parten skal underrette Europarådets generalsekretær om en sådan ikrafttræden.
 Artikel 2
 Formål
 Formålet med denne konvention er at forstærke parternes bestræbelser på at forebygge terrorisme og terrorismens negative virkninger på den fulde nydelse af menneskerettighederne, særligt retten til liv, både gennem foranstaltninger, der skal træffes på nationalt plan, og ved internationalt samarbejde under behørig hensyntagen til de eksisterende multilaterale eller bilaterale traktater eller aftaler mellem parterne.
 Artikel 3
 National forebyggelsespolitik
 1. Enhver part skal træffe passende foranstaltninger, særligt inden for uddannelse af


text:
de retshåndhævende myndigheder og andre organer samt inden for uddannelse, kultur, oplysning, medier og offentlig bevidstgørelse, til at forebygge terrorhandlinger og disses negative virkninger samtidig med, at parten respekterer de menneskeretlige forpligtelser, der er anført i konventionen til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder samt andre folkeretlige forpligtelser, såfremt disse gælder for den pågældende part.
 2. Enhver part skal træffe de foranstaltninger, der måtte være nødvendige, for at forbedre og udvikle samarbejdet mellem de nationale myndigheder med henblik på at forebygge terrorhandlinger og disses negative virkninger ved bl.a.:
 a)
 at udveksle oplysninger
 b)
 at forbedre den fysiske beskyttelse af personer og faciliteter
 c)
 at styrke uddannelse og koordineringsplaner for civile katastrofesituationer.
 3. Enhver part skal fremme tolerance ved at opfordre til en tværreligiøs og tværkulturel dialog, der i givet fald kan omfatte ikke- statslige organisationer og andre af civilsamfundets elementer med henblik på at forebygge spændinger, der kan bidrage til, at der begås terrorhandlinger.
 4. Enhver part skal bestræbe sig på at fremme offentlighedens bevidsthed om eksistensen af, årsagerne til, alvoren af samt truslen fra terrorhandlinger og de i konventionen anførte forbrydelser samt overveje at opfordre offentligheden til at yde sine kompetente myndigheder faktuel og specifik bistand, der kan bidrage til at forebygge terrorhandlinger og de i denne konvention anførte forbrydelser.
 Artikel 4
 Internationalt samarbejde om forebyggelse
 Parterne skal, som det findes passende og med behørig hensyntagen til deres muligheder, bistå og støtte hinanden med henblik på at styrke deres evne til at forebygge, at der begås terrorhandlinger, herunder ved udveksling af oplysninger og bedste praksis samt ved uddannelse og andre fælles bestræbelser af forebyggende karakter.
 Artikel 5
 Offentlig opfordring til at begå en terrorhandling
 1. I denne konvention betyder »offentlig opfordring til at begå en terrorhandling« at udbrede eller på anden måde gøre en meddelelse til offentligheden tilgængelig med forsæt til at tilskynde nogen til at begå en terrorhandling, hvor denne adfærd, uanset om der derved direkte plæderes for terrorhandlinger eller ej, medfører fare for at der begås en eller flere terrorhandlinger.
 2. Enhver part skal vedtage sådanne foranstaltninger, som måtte være nødvendige for at fastsætte, at en uberettiget og forsætlig offentlig opfordring til at begå en terrorhandling som defineret i stk. 1 er en strafbar handling i henhold til national ret.
 Artikel 6
 Rekruttering til at begå terrorhandlinger
 1. I denne konvention betyder »rekruttering til terrorisme« at hverve en anden person til at begå eller deltage i en terrorhandling eller til at slutte sig til en forening eller en gruppe med henblik på at bidrage til, at foreningen eller gruppen begår en eller flere terrorhandlinger.
 2. Enhver part skal vedtage sådanne foranstaltninger, som måtte være nødvendige for at fastsætte, at uberettiget og forsætlig rekruttering til terrorisme som defineret i stk. 1 er en strafbar handling i henhold til national ret.
 Artikel 7
 Oplæring i at begå terrorhandlinger
 1. I denne konvention betyder »oplæring i at begå terrorhandlinger« at give undervisning i fremstilling eller brug af sprængstoffer, skydevåben eller andre våben


text:
eller skadelige eller farlige stoffer eller i andre konkrete metoder eller teknikker med henblik på at udføre eller bidrage til, at en terrorhandling begås, med viden om, at det er hensigten, at de givne færdigheder skal bruges til dette formål.
 2. Enhver part skal vedtage sådanne foranstaltninger, som måtte være nødvendige for at fastsætte, at uberettiget og forsætlig oplæring i at begå terrorhandlinger som defineret i stk. 1 er en strafbar handling i henhold til national ret.
 Artikel 8
 Manglende relevans af, om en terrorhandling begås
 For at en handling kan anses som en i konventionens artikel 5-7 anført forbrydelse, er det ikke nødvendigt, at en terrorhandling faktisk begås.
 Artikel 9
 Forsøg og medvirken
 1. Enhver part skal vedtage sådanne foranstaltninger, som måtte være nødvendige for at fastsætte, at følgende er en strafbar handling i henhold til national ret:
 a)
 medvirken til en forbrydelse som anført i konventionens artikel 5-7
 b)
 organisering af eller pålæg til andre om at begå en forbrydelse som anført i konventionens artikel 5-7
 c)
 medvirken til at en gruppe personer, der handler med et fælles formål, begår en eller flere forbrydelser som anført i konventionens artikel 5-7. Denne medvirken skal være forsætlig og skal enten:
 i)
 foretages i den hensigt at fremme gruppens kriminelle virksomhed eller formål, når virksomheden eller formålet indebærer, at en i konventionens artikel 5-7 anført forbrydelse begås, eller
 ii)
 foretages med viden om, at gruppen har til hensigt at begå en i konventionens artikel 5-7 anført forbrydelse.
 2. Enhver part skal ligeledes vedtage de foranstaltninger, der måtte være nødvendige for at fastsætte, at forsøg på at begå en i konventionens artikel 6 og 7 anført forbrydelse er en strafbar handling i henhold til national ret.
 Artikel 10
 Juridiske personers ansvar
 1. Enhver part skal vedtage de foranstaltninger, der måtte være nødvendige, og er i overensstemmelse med dens juridiske principper, for at gøre det muligt at drage juridiske personer til ansvar for deltagelse i de i konventionens artikel 5-7 og 9 anførte forbrydelser.
 2. Med forbehold for partens retsprincipper kan juridiske personers ansvar være strafferetligt, civilretligt eller administrativt.
 3. Dette ansvar er uden præjudice for det strafferetlige ansvar, der ifaldes af de enkeltpersoner, som har begået forbrydelsen.
 Artikel 11
 Sanktioner og foranstaltninger
 1. Enhver part skal vedtage de foranstaltninger, der måtte være nødvendige, for at forbrydelser som anført i konventionens artikel 5-7 og 9 kan pålægges effektive, forholdsmæssige og afskrækkende straffe.
 2. Forudgående, endelige domme afsagt i fremmede stater for forbrydelser som anført i denne konvention kan i det omfang, det efter national ret er muligt, tages i betragtning ved udmålingen af straffen i overensstemmelse med national ret.
 3. Enhver part skal sikre, at juridiske personer, der drages til ansvar i overensstemmelse med artikel 10, kan pålægges effektive, forholdsmæssige og afskrækkende strafferetlige eller ikke-strafferetlige sanktioner, herunder økonomiske sanktioner.
 Artikel 12
 Betingelser og beskyttelse af retssikkerheden
 1. Enhver part skal sikre, at kriminaliseringen ifølge konventionens artikel 5-7 og 9 fastsættes, gennemføres og anvendes med respekt for de menneskeretlige forpligtelser, særligt retten til ytringsfrihed,


text:
foreningsfrihed og religionsfrihed, som anført i konventionen til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder samt andre folkeretlige forpligtelser, såfremt disse gælder for den pågældende part.
 2. Fastsættelse, implementering og anvendelse af kriminaliseringen ifølge konventionens artikel 5-7 og 9 bør endvidere være undergivet proportionalitetsprincippet med hensyn til de legitime mål, der forfølges, samt nødvendigheden deraf i et demokratisk samfund og bør udelukke enhver form for vilkårlighed eller diskriminerende eller racistisk behandling.
 Artikel 13
 Beskyttelse, erstatning og støtte til ofre for terrorisme
 Enhver part skal vedtage de foranstaltninger, der måtte være nødvendige for at beskytte og støtte ofrene for terrorisme begået på partens eget område. Sådanne foranstaltninger kan gennem hensigtsmæssige nationale ordninger og ifølge den nationale lovgivning bl.a. omfatte økonomisk bistand og erstatning til ofrene for terrorisme samt deres nære familie.
 Artikel 14
 Jurisdiktion
 1. Enhver part skal træffe de foranstaltninger, der måtte være nødvendige for at fastsætte, at den har straffemyndighed med hensyn til de i konventionen anførte forbrydelser:
 a)
 når forbrydelsen begås på den pågældende parts område,
 b)
 når forbrydelsen begås ombord på et fartøj, der sejler under den pågældende parts flag, eller i et fly, der er registreret i henhold til den pågældende parts lovgivning,
 c)
 når forbrydelsen begås af en statsborger fra den pågældende part.
 2. Enhver part kan ligeledes sikre, at den har straffemyndighed med hensyn til de i konventionen anførte forbrydelser:
 a)
 når forbrydelsen sigtede på eller medførte, at en i konventionens artikel 1 anført forbrydelse blev begået på den pågældende parts område eller mod en statsborger fra den pågældende part,
 b)
 når forbrydelsen sigtede på eller medførte, at en i konventionens artikel 1 anført forbrydelse blev begået mod stats- eller regeringsfaciliteter i udlandet tilhørende den pågældende part, herunder den pågældende parts diplomatiske eller konsulære lokaler,
 c)
 når forbrydelsen sigtede på eller medførte, at en i konventionens artikel 1 anført forbrydelse blev begået i et forsøg på at tvinge den pågældende part til at foretage eller undlade at foretage en bestemt handling,
 d)
 når forbrydelsen begås af en statsløs person, som har fast bopæl på den pågældende parts område,
 e)
 når forbrydelsen begås ombord på et fly, der drives af den pågældende parts regeringsmyndigheder.
 3. Enhver part skal træffe de foranstaltninger, der måtte være nødvendige for at fastsætte, at den har straffemyndighed med hensyn til de i konventionen anførte forbrydelser i tilfælde, hvor den formodede gerningsmand befinder sig på dens område, og den ikke udleverer den pågældende til en part, hvis straffemyndighed er baseret på en jurisdiktionsregel, der ligeledes eksisterer i den anmodede parts ret.
 4. Denne konvention udelukker ikke straffemyndighed udøvet i overensstemmelse med national lovgivning.
 5. Når mere end en part påberåber sig straffemyndighed med hensyn til en formodet forbrydelse i henhold til denne konvention, skal de berørte parter, hvor det findes passende, rådføre sig med hinanden for at beslutte, hvis straffemyndighed er mest hensigtsmæssig med henblik på retsforfølgning.
 Artikel 15
 Efterforskningsforpligtelse
 1. Når en part har modtaget meddelelse om, at en person, der har begået


text:
eller formodes at have begået en forbrydelse som anført i denne konvention, måske befinder sig på partens område, skal den pågældende part træffe de foranstaltninger, som måtte være nødvendige i henhold til national ret for at efterforske oplysningerne i meddelelsen.
 2. Når betingelserne herfor er til stede, skal den part, på hvis område gerningsmanden eller den formodede gerningsmand befinder sig, træffe passende foranstaltninger i henhold til national ret for at sikre den pågældendes tilstedeværelse med henblik på retsforfølgning eller udlevering.
 3. En person, over for hvem de i stk. 2 nævnte foranstaltninger træffes, har ret til:
 a)
 uden ophold at komme i forbindelse med den nærmeste relevante repræsentant for den stat, hvori den pågældende er statsborger, eller som af andre grunde er beføjet til at beskytte den pågældendes rettigheder, eller, hvis han er statsløs, den stat på hvis område han har fast bopæl,
 b)
 at modtage besøg af en repræsentant for den pågældende stat,
 c)
 at blive oplyst om sine rettigheder i henhold til a) og b).
 4. De i stk. 3 nævnte rettigheder skal udøves i overensstemmelse med gældende love og bestemmelser i den part, på hvis område gerningsmanden eller den formodede gerningsmand befinder sig, dog under forudsætning af at de pågældende love og bestemmelser i fuldt omfang gør det muligt at tilgodese formålet med de rettigheder, der tilstås i medfør af stk. 3.
 5. Bestemmelserne i stk. 3 og 4 er uden præjudice for den ret, som enhver part, som har krav på at udøve jurisdiktion i overensstemmelse med artikel 14, stk. 1 c) og stk. 2 d), har til at anmode Den Internationale Røde Kors-Komité om at sætte sig i forbindelse med og besøge den formodede gerningsmand.
 Artikel 16
 Undladelse af at anvende konventionen
 Denne konvention finder ikke anvendelse i tilfælde, hvor en af de i overensstemmelse med artikel 5-7 og 9 påviste forbrydelser er begået inden for en enkelt stat, hvori den formodede gerningsmand er statsborger og på hvis område den formodede gerningsmand befinder sig, og ingen anden stat har grundlag i henhold til konventionens artikel 14, stk. 1 eller 2, for at udøve jurisdiktion, idet det er underforstået, at bestemmelserne i konventionens artikel 17 og 20-22 skal gælde, hvor det er relevant.
 Artikel 17
 Internationalt samarbejde i straffesager
 1. Parterne skal yde hinanden størst mulig bistand i forbindelse med strafferetlig efterforskning, retsforfølgning eller udlevering i anledning af de i konventionens artikel 5-7 og 9 nævnte forbrydelser, herunder bistand til at fremskaffe bevismateriale i deres besiddelse, som er nødvendigt for retssagen.
 2. Parterne skal opfylde deres forpligtelser i medfør af stk. 1 i overensstemmelse med de traktater eller andre aftaler om retshjælp, de måtte have indgået indbyrdes. I mangel af sådanne traktater eller aftaler skal parterne yde hinanden bistand i overensstemmelse med deres nationale lovgivning.
 3. Parterne skal samarbejde med hinanden i videst muligt omfang i medfør af den anmodede parts relevante lovgivning, traktater, aftaler og ordninger med hensyn til strafferetlig efterforskning eller retsforfølgning vedrørende de forbrydelser, for hvilke en juridisk person kan ifalde ansvar i


text:
overensstemmelse med konventionens artikel 10 i den anmodende part.
 4. Enhver part kan overveje at etablere yderligere ordninger med henblik på med andre parter at dele oplysninger eller beviser, som er nødvendige for at kunne pålægge strafferetligt, civilretligt eller administrativt ansvar ifølge artikel 10.
 Artikel 18
 Udlevering eller retsforfølgning
 1. Den part, på hvis område den formodede gerningsmand befinder sig, skal, når den har jurisdiktion i overensstemmelse med artikel 14, hvis den ikke udleverer personen, uden nogen som helst undtagelse og uanset om forbrydelsen er begået på partens område eller ej, uden ugrundet ophold overgive sagen til sine kompetente myndigheder med henblik på retsforfølgning i overensstemmelse med sin egen lovgivning. Disse myndigheder skal træffe deres afgørelse efter samme retningslinjer, som i henhold til statens lovgivning anvendes ved enhver anden forbrydelse af alvorlig karakter.
 2. Hvis en part i henhold til sin egen lovgivning kun må udlevere eller på anden vis overgive en af sine statsborgere på den betingelse, at personen sendes tilbage til den pågældende part for at afsone den straf, der er resultatet af retsforfølgningen, som anmodningen om udlevering eller overgivelse angår, og denne part samt den part, der anmoder om udlevering af personen, er enige om denne betingelse og andre betingelser, som de måtte finde passende, er en sådan betinget udlevering eller overgivelse tilstrækkelig til at opfylde den i stk. 1 nævnte forpligtelse.
 Artikel 19
 Udlevering
 1. De i konventionens artikel 5-7 og 9 nævnte forbrydelser skal i enhver udleveringstraktat mellem parterne, som er indgået, før denne konvention træder i kraft, anses for omfattet af de forbrydelser, der ifølge en sådan traktat kan medføre udlevering. Parterne forpligter sig til i enhver udleveringstraktat, de efterfølgende indgår med hinanden, at optage forbrydelserne blandt de forbrydelser, der kan medføre udlevering.
 2. Hvis en part, som kun foretager udlevering på grundlag af en traktat herom, modtager en anmodning om udlevering fra en anden part, med hvilken den ikke har indgået en udleveringstraktat, kan den anmodede part betragte denne konvention som det retlige grundlag for udlevering med hensyn til de i konventionens artikel 5-7 og 9 nævnte forbrydelser. For udleveringen gælder i øvrigt de bestemmelser, der er fastsat i den anmodede parts lovgivning.
 3. Parter, der ikke gør udlevering betinget af, at der består en traktat herom, skal gensidigt anse de i konventionens artikel 5-7 og 9 nævnte forbrydelser som forbrydelser, der kan medføre udlevering i overensstemmelse med de betingelser, der er fastsat i den anmodede parts lovgivning.
 4. For så vidt angår udlevering mellem parterne skal de i konventionens artikel 5-7 og 9 nævnte forbrydelser om nødvendigt anses som begået ikke blot der, hvor de fandt sted, men også på de parters område, som ifølge artikel 14 har straffemyndighed med hensyn til forbrydelserne.
 5. Bestemmelserne i samtlige traktater og aftaler om udlevering mellem parterne vedrørende de i konventionens artikel 5-7 og 9 nævnte forbrydelser skal anses for ændret i forholdet mellem parterne i det omfang, sådanne bestemmelser er uforenelige med denne konvention.
 Artikel 20
 Udelukkelse af den politiske undtagelsesklausul
 1. For så


text:
vidt angår udlevering eller retshjælp skal ingen af de i konventionens artikel 5-7 og 9 nævnte forbrydelser anses for en politisk forbrydelse eller for en forbrydelse, der har forbindelse med en politisk forbrydelse, eller for en forbrydelse, der udspringer af politiske motiver. En anmodning om udlevering eller retshjælp på grundlag af en sådan forbrydelse kan derfor ikke afvises alene med den begrundelse, at den angår en politisk forbrydelse eller en forbrydelse, der har forbindelse med en politisk forbrydelse, eller en forbrydelse, der udspringer af politiske motiver..
 2. Uden præjudice for anvendelsen af artikel 19-23 i konventionen om traktatretten indgået i Wien den 23. maj 1969 på de andre artikler i denne konvention kan enhver stat eller Det Europæiske Fællesskab ved undertegnelsen eller deponeringen af partens ratifikations-, accept-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrument til konventionen erklære, at parten forbeholder sig ret til ikke at anvende stk. 1 for så vidt angår udlevering på grundlag af en i konventionen nævnt forbrydelse. Parten forpligter sig til at anvende dette forbehold fra sag til sag og med en behørigt begrundet afgørelse.
 3. Enhver part kan helt eller delvist tilbagekalde et forbehold taget i overensstemmelse med stk. 2 ved til Europarådets generalsekretær at afgive en erklæring, som træder i kraft fra datoen for dens modtagelse.
 4. En part, der har taget forbehold i overensstemmelse med stk. 2, kan ikke kræve, at en anden part anvender stk. 1; hvis dens forbehold er delvist eller betinget, kan den imidlertid kræve, at denne artikel finder anvendelse i det omfang, den selv har accepteret den.
 5. Forbeholdet gælder for en periode på tre år fra konventionens ikrafttrædelsesdato for den pågældende part. Et sådant forbehold kan dog forlænges med perioder af samme længde.
 6. Europarådets generalsekretær skal give den pågældende part varsel om forbeholdets udløb 12 måneder før udløbsdatoen. Senest tre måneder før udløbet skal parten give Europarådets generalsekretær meddelelse om, at den opretholder, ændrer eller tilbagekalder sit forbehold. Hvis en part giver Europarådets generalsekretær meddelelse om, at den opretholder sit forbehold, skal den redegøre for de grunde, der berettiger til opretholdelsen. Ved manglende meddelelse fra den pågældende part giver Europarådets generalsekretær parten meddelelse om, at dens forbehold automatisk anses for at være forlænget for en periode på seks måneder. Hvis den pågældende part før udløbet af denne periode undlader at give meddelelse om, at den har til hensigt at opretholde eller ændre sit forbehold, bortfalder forbeholdet.
 7. Hvis en part ikke udleverer en person under anvendelse af dette forbehold, skal den efter at have modtaget en udleveringsanmodning fra en anden part uden undtagelse og uden ugrundet ophold overgive sagen til sine kompetente myndigheder med henblik på retsforfølgning, medmindre den anmodende stat og den anmodede stat træffer anden aftale. De kompetente myndigheder skal med henblik på retsforfølgning i den anmodede part træffe deres afgørelse efter samme retningslinjer, som i henhold til partens lovgivning anvendes ved enhver anden alvorlig lovovertrædelse. Den anmodede part skal uden unødigt ophold give meddelelse om sagens endelige resultat til den anmodende part og til Europarådets generalsekretær, som skal


text:
fremsende det til det i artikel 30 fastsatte samråd mellem parterne.
 8. Afgørelsen om at afvise udleveringsanmodningen på grundlag af forbeholdet skal omgående fremsendes til den anmodende part. Hvis der ikke inden for rimelig tid er truffet en retslig afgørelse i sagen i den anmodede part i overensstemmelse med stk. 7, kan den anmodende part give Europarådets generalsekretær meddelelse herom, og denne skal forelægge sagen for det i artikel 30 nævnte samråd mellem parterne. Samrådet skal overveje sagen og udtale sig om, hvorvidt afslaget er i overensstemmelse med konventionen, og skal forelægge den for Ministerkomitéen, således at denne kan udstede en erklæring herom. Ved udførelsen af sit hverv efter dette stykke skal Ministerkomitéen mødes i den sammensætning, der er begrænset til de deltagende stater.
 Artikel 21
 Diskriminationsklausul
 1. Intet i denne konvention skal fortolkes som forpligtende til udlevering eller retshjælp, hvis den anmodede part har vægtige grunde til at antage, at anmodningen om udlevering for en af de i artikel 5-7 og 9 anførte forbrydelser eller om retshjælp vedrørende sådanne forbrydelser er fremsat med det formål at tiltale eller straffe en person på grund af dennes race, religion, nationalitet, etniske oprindelse eller politiske overbevisning, eller at imødekommelse af anmodningen kunne skade den pågældendes stilling af nogen af disse grunde.
 2. Intet i denne konvention skal fortolkes som forpligtende til udlevering, hvis den person, som udleveringen angår, risikerer at blive udsat for tortur eller for umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf.
 3. Ej heller skal noget i denne konvention fortolkes som forpligtende til udlevering, hvis den person, som udleveringsanmodningen angår, risikerer at blive udsat for dødsstraf eller, hvis lovgivningen i den anmodede part ikke giver mulighed for livstidsstraf, for livstidsstraf uden mulighed for prøveløsladelse, medmindre den anmodede part i henhold til gældende udleveringstraktater er forpligtet til udlevering, såfremt den anmodende part afgiver en efter den anmodede parts opfattelse tilstrækkelig garanti for, at den pågældende person ikke vil blive idømt dødsstraf, eller at en sådan eventuelt idømt straf ikke vil blive fuldbyrdet, eller at den pågældende ikke vil blive udsat for livstidsstraf uden mulighed for prøveløsladelse..
 Artikel 22
 Uanmodet videregivelse af oplysninger
 1. Uden præjudice for deres egen efterforskning eller retsforfølgning kan en parts kompetente myndigheder, uden forudgående anmodning, til en anden parts kompetente myndigheder fremsende oplysninger, der er indhentet i forbindelse med deres egen efterforskning, når de antager, at videregivelse af sådanne oplysninger kan hjælpe den part, der modtager oplysningerne, til at indlede eller gennemføre efterforskning eller retsforfølgning eller kan føre til en anmodning fra den pågældende part i henhold til denne konvention.
 2. Den part, der giver oplysningerne, kan i henhold til sin nationale lovgivning pålægge den part, der modtager oplysningerne, betingelser for brugen af sådanne oplysninger.
 3. Den part, der modtager oplysningerne, er bundet af disse betingelser.
 4. Enhver part kan imidlertid til enhver tid ved at afgive en erklæring til Europarådets generalsekretær erklære, at den forbeholder sig ret til ikke at være bundet af de betingelser, der pålægges den af den part, der giver oplysningerne i medfør af


text:
stk. 2, medmindre den modtager forudgående meddelelse om arten af de oplysninger, der vil blive givet, og indvilliger i oversendelsen deraf.
 Artikel 23
 Undertegnelse og ikrafttræden
 1. Denne konvention er åben for undertegnelse for alle Europarådets medlemsstater, Det Europæiske Fællesskab samt ikke-medlemsstater, der har deltaget i dens udarbejdelse.
 2. Denne konvention skal ratificeres, accepteres eller godkendes. Ratifikations-, accept- eller godkendelsesinstrumenter skal deponeres hos Europarådets generalsekretær.
 3. Denne konvention træder i kraft den første dag i den måned, der følger efter udløbet af en periode på tre måneder efter den dato, hvor seks undertegnende parter, herunder mindst fire af Europarådets medlemsstater, har udtrykt deres samtykke til at være bundet af konventionen i overensstemmelse med bestemmelserne i stk. 2.
 4. For så vidt angår enhver undertegnende part, der efterfølgende udtrykker samtykke til at være bundet af konventionen, træder den i kraft den første dag i den måned, der følger efter udløbet af en periode på tre måneder efter datoen for partens tilkendegivelse af at ville være bundet af konventionen i overensstemmelse med bestemmelserne i stk. 2.
 Artikel 24
 Tiltrædelse af konventionen
 1. Efter denne konventions ikrafttræden kan Europarådets Ministerkomité efter at have konsulteret parterne og opnået deres enstemmige samtykke dertil opfordre enhver stat, der ikke er medlem af Europarådet og ikke har deltaget i konventionens udarbejdelse, til at tiltræde konventionen. Beslutningen skal træffes med det flertal, der er fastsat i artikel 20 d), i Europarådets statut, og med enstemmighed blandt repræsentanterne for de parter, der er berettiget til at sidde i Ministerkomitéen.
 2. For så vidt angår stater, der tiltræder konventionen i medfør af stk. 1, træder konventionen i kraft den første dag i den måned, der følger efter udløbet af en periode på tre måneder efter deponeringen af tiltrædelsesinstrumentet hos Europarådets generalsekretær.
 Artikel 25
 Territorialt anvendelsesområde
 1. Enhver stat eller Det Europæiske Fællesskab kan på tidspunktet for undertegnelse eller ved deponeringen af sit ratifikations-, accept-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrument angive, inden for hvilket område eller hvilke områder denne konvention skal finde anvendelse.
 2. Enhver part kan på et senere tidspunkt ved erklæring til Europarådets generalsekretær udvide anvendelsen af denne konvention til ethvert andet område, der er angivet i erklæringen. For så vidt angår et sådant område træder konventionen i kraft den første dag i den måned, der følger efter udløbet af en periode på tre måneder efter datoen for generalsekretærens modtagelse af en sådan erklæring.
 3. Enhver erklæring, der afgives i henhold til ovenstående to stykker, kan for så vidt angår ethvert område, der er anført i en sådan erklæring, tilbagetrækkes ved notifikation stilet til Europarådets generalsekretær. Tilbagetrækningen træder i kraft den første dag i den måned, der følger efter udløbet af en periode på tre måneder fra datoen for generalsekretærens modtagelse af en sådan notifikation.
 Artikel 26
 Konventionens retsvirkninger
 1. Denne konvention supplerer gældende multilaterale eller bilaterale traktater eller aftaler mellem parterne, herunder bestemmelserne i Europarådets traktater som følger:
 —
 den europæiske konvention om udlevering, der blev åbnet for undertegnelse i Paris den 13. december 1957 (ETS nr. 24)
 —
 den


text:
europæiske konvention om gensidig retshjælp i straffesager, der blev åbnet for undertegnelse i Strasbourg den 20. april 1959 (ETS nr. 30)
 —
 den europæiske konvention om bekæmpelse af terrorisme, der blev åbnet for undertegnelse i Strasbourg den 27. januar 1977 (ETS nr. 90)
 —
 tillægsprotokollen til den europæiske konvention om gensidig retshjælp i straffesager, der blev åbnet for undertegnelse i Strasbourg den 17. marts 1978 (ETS nr. 99)
 —
 den 2. tillægsprotokol til den europæiske konvention om gensidig retshjælp i straffesager, der blev åbnet for undertegnelse i Strasbourg den 8. november 2001 (ETS nr. 182)
 —
 ændringsprotokollen til den europæiske konvention om bekæmpelse af terrorisme, der blev åbnet for undertegnelse i Strasbourg den 15. maj 2003 (ETS nr. 190).
 2. Såfremt to eller flere parter allerede har indgået en aftale eller traktat for så vidt angår spørgsmål, der er omhandlet i denne konvention, eller på anden måde har etableret indbyrdes relationer for så vidt angår disse spørgsmål, eller såfremt de måtte gøre det i fremtiden, er de berettiget til at lade denne aftale eller traktat finde anvendelse eller til at lade disse relationer regulere deraf. Hvis parterne imidlertid etablerer deres indbyrdes relationer om de i denne konvention omhandlede spørgsmål på anden måde end den, der er foreskrevet i konventionen, skal dette ske på en måde, der ikke er uforenelig med konventionens formål og principper.
 3. Parter, der er medlem af den Europæiske Union, skal i deres indbyrdes relationer uden præjudice for formålet med denne konvention og uden præjudice for dens fulde anvendelse over for andre parter anvende EF- og EU-regler, for så vidt der findes EF- eller EU-regler, der regulerer det pågældende emne og kan finde anvendelse på den konkrete sag.
 4. Intet i denne konvention skal påvirke en parts eller en enkeltpersons øvrige rettigheder, forpligtelser eller ansvar i henhold til folkeretten, herunder den humanitære folkeret.
 5. Denne konvention gælder ikke for væbnede styrkers aktiviteter under en væbnet konflikt, sådan som disse udtryk forstås efter den humanitære folkeret, som gælder derfor, eller for aktiviteter foretaget af en stats militærstyrker under udøvelse af deres officielle hverv, for så vidt andre bestemmelser i folkeretten gælder derfor.
 Artikel 27
 Ændringer til konventionen
 1. Enhver part, Europarådets Ministerkomité eller samrådet mellem parterne kan foreslå ændringer til denne konvention.
 2. Europarådets generalsekretær skal underrette parterne om ethvert forslag til ændringer.
 3. Enhver ændring, der foreslås af en part eller af Ministerkomitéen, skal meddeles til samrådet mellem parterne, som skal fremsende sin udtalelse om den foreslåede ændring til Ministerkomiteen.
 4. Ministerkomiteen skal behandle den foreslåede ændring samt en eventuel udtalelse afgivet af samrådet mellem parterne og kan godkende ændringen.
 5. Teksten til enhver ændring, der godkendes af Ministerkomitéen i overensstemmelse med stk. 4, skal fremsendes til parterne til accept.
 6. Enhver ændring, der godkendes i overensstemmelse med stk. 4, træder i kraft den 30. dag efter, at alle parter har underrettet generalsekretæren om deres accept deraf.
 Artikel 28
 Revidering af bilaget
 1. Enhver part eller Ministerkomitéen kan foreslå ændringer med henblik på ajourføring af listen af


text:
traktater i bilaget. Disse ændringsforslag må kun vedrøre universelle traktater, som er indgået inden for De Forenede Nationers rammer, og som specifikt beskæftiger sig med international terrorisme og er trådt i kraft. Europarådets generalsekretær skal underrette parterne om sådanne ændringsforslag.
 2. Efter høring af de parter, som ikke er medlem af Europarådet, kan Ministerkomitéen vedtage et ændringsforslag med det i artikel 20 d) i Europarådets statut fastsatte flertal. Ændringen træder i kraft efter udløbet af en periode på et år efter den dato, hvor den blev fremsendt til parterne. I denne periode kan enhver part underrette Europarådets generalsekretær om indsigelser mod ændringens ikrafttræden for så vidt angår den pågældende part.
 3. Hvis en tredjedel af parterne giver generalsekretæren meddelelse om indsigelse mod ændringens ikrafttræden, træder ændringen ikke i kraft.
 4. Hvis mindre end en tredjedel af parterne giver meddelelse om indsigelse, træder ændringen i kraft for de parter, som ikke har givet meddelelse om indsigelse.
 5. Når en ændring først er trådt i kraft i overensstemmelse med stk. 2, og en part har givet meddelelse om indsigelse mod ændringen, træder ændringen i kraft for så vidt angår den pågældende part på den første dag i den måned, der følger efter den dato, hvor den underrettede Europarådets generalsekretær om sin accept.
 Artikel 29
 Afgørelse af tvister
 I tilfælde af en tvist mellem parterne for så vidt angår fortolkning eller anvendelse af denne konvention skal de forsøge at afgøre tvisten ved forhandling eller andre fredelige midler efter eget valg, herunder indbringelse af tvisten for en voldgiftsinstans, hvis afgørelse skal være bindende for parterne, eller for Den Internationale Domstol, efter aftale mellem de berørte parter.
 Artikel 30
 Samråd mellem parterne
 1. Parterne skal periodisk holde samråd med hinanden med henblik på:
 a)
 at komme med forslag til at lette eller forbedre den effektive anvendelse og implementering af konventionen, herunder identifikation af eventuelle problemer samt virkningerne af erklæringer afgivet i henhold til konventionen
 b)
 at udtale sig om, hvorvidt en afvisning af udlevering, der forelægges for dem i overensstemmelse med artikel 20, stk. 8, er i overensstemmelse med konventionen
 c)
 at fremsætte forslag til ændring af konventionen i overensstemmelse med artikel 27
 d)
 at udtale sig om et forslag til ændring af konventionen, der meddeles dem i overensstemmelse med artikel 27, stk. 3
 e)
 at udtale sig om ethvert spørgsmål vedrørende anvendelsen af konventionen samt at fremme udvekslingen af oplysninger om betydelige juridiske, politiske eller teknologiske udviklinger.
 2. Samrådet mellem parterne skal indkaldes af Europarådets generalsekretær, når denne finder det nødvendigt, og under alle omstændigheder når et flertal af parterne eller Ministerkomitéen anmoder om, at det samles.
 3. Parterne modtager bistand fra Europarådets sekretariat til udførelse af deres funktioner ifølge denne artikel.
 Artikel 31
 Opsigelse
 1. Enhver part kan på ethvert tidspunkt opsige denne konvention ved notifikation stilet til Europarådets generalsekretær.
 2. En sådan opsigelse træder i kraft den første dag i den måned, der følger efter udløbet af en periode på tre måneder efter datoen for generalsekretærens modtagelse af notifikationen.
 Artikel 32
 Notifikation


text:
Europarådets generalsekretær skal notificere Europarådets medlemsstater, Det Europæiske Fællesskab, de ikke-medlemsstater, der har deltaget i udarbejdelsen af denne konvention, samt enhver stat, der har tiltrådt eller er blevet opfordret til at tiltræde denne konvention, om:
 a)
 enhver undertegnelse
 b)
 deponering af ratifikations-, accept-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrumenter
 c)
 enhver dato for denne konventions ikrafttræden i overensstemmelse med artikel 23
 d)
 erklæringer i henhold til artikel 1, stk. 2, artikel 22, stk. 4, og artikel 25
 e)
 enhver anden handling, notifikation eller meddelelse vedrørende denne konvention.
 TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede efter at være behørigt bemyndiget hertil undertegnet denne konvention.
 Udfærdiget i Warszawa den 16. maj 2005 på engelsk og fransk, idet begge tekster skal have samme gyldighed, i et enkelt eksemplar, der deponeres i Europarådets arkiver. Europarådets generalsekretær fremsender bekræftede genparter heraf til Europarådets medlemsstater, til Det Europæiske Fællesskab, til de ikke-medlemsstater, der har deltaget i udarbejdelsen af denne konvention, samt til de stater, der er blevet opfordret til at tiltræde den.
 Tillæg
 1.
 Konvention til bekæmpelse af ulovlig bemægtigelse af luftfartøjer, undertegnet i Haag den 16. december 1970
 2.
 Konvention til bekæmpelse af ulovlige handlinger mod den civile luftfarts sikkerhed, indgået i Montreal den 23. september 1971
 3.
 Konvention om forebyggelse af og straf for forbrydelser mod internationalt beskyttede personer, herunder diplomatiske repræsentanter, vedtaget i New York den 14. december 1973
 4.
 International konvention imod gidselstagning, vedtaget i New York den 17. december 1979
 5.
 Konvention om fysisk beskyttelse af nukleare materialer, vedtaget i Wien den 3. marts 1980
 6.
 Protokol til bekæmpelse af ulovlige voldshandlinger i lufthavne, der betjener den internationale civile luftfart, udfærdiget i Montreal den 24. februar 1988
 7.
 Konvention til bekæmpelse af ulovlige handlinger mod søfartssikkerheden, udfærdiget i Rom den 10. marts 1988
 8.
 Protokol til bekæmpelse af ulovlige handlinger mod sikkerheden for fastgjorte platforme, der befinder sig på kontinentalsoklen, udfærdiget i Rom den 10. marts 1988
 9.
 International konvention til bekæmpelse af terrorbombninger, vedtaget i New York den 15. december 1997
 10.
 International konvention til bekæmpelse af finansiering af terrorisme, vedtaget i New York den 9. december 1999
 11.
 International konvention til bekæmpelse af nuklear terrorisme, vedtaget i New York den 13. april 2005 (1).
 (1) Ændringen af bilaget blev vedtaget af ministerrepræsentanterne på deres 1034. møde (den 11. september 2008, punkt 10.1) og trådte i kraft den 13. september 2009 i overensstemmelse med konventionens artikel 28.


text:
 26.8.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 231/41
 Kun de originale FN/ECE-tekster har retlig virkning i henhold til folkeretten. Dette regulativs nuværende status og ikrafttrædelsesdato bør kontrolleres i den seneste version af FN/ECE's statusdokument TRANS/WP.29/343/, der findes på adressen:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Regulativ nr. 34 fra De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (FN/ECE) — Ensartede forskrifter for godkendelse af køretøjer med hensyn til forebyggelse af brandfare [2016/1428]
 Omfattende al gældende tekst frem til:
 Supplement 1 til ændringsserie 03 — Ikrafttrædelsesdato: 8. oktober 2016
 INDHOLDSFORTEGNELSE
 REGULATIV
 1.
 Anvendelsesområde
 2.
 Ansøgning om godkendelse
 3.
 Godkendelse
 Del I Godkendelse af køretøjer med hensyn til deres brændstofbeholdere
 4.
 Definitioner
 5.
 Krav til beholdere til flydende brændstof
 6.
 Prøvning af beholdere til flydende brændstof
 Del II-1 — Godkendelse af køretøjer med hensyn til forebyggelse af brandfare i tilfælde af kollision
 Del II-2 — Godkendelse af køretøjer med hensyn til forebyggelse af brandfare i tilfælde af kollision
 7.
 Definitioner
 8.
 Forskrifter for montering af beholdere til flydende brændstof
 9.
 Prøvninger af køretøjet
 Del III — Godkendelse af beholdere til flydende brændstof som separat teknisk enhed
 10.
 Definitioner
 11.
 Krav til beholdere til flydende brændstof
 Del IV — Godkendelse af køretøjer med hensyn til montering af godkendt(e) brændstofbeholder(e)
 12.
 Definitioner
 13.
 Forskrifter for montering af beholdere til flydende brændstof
 14.
 Ændringer af køretøjstypen eller beholdertypen
 15.
 Produktionens overensstemmelse
 16.
 Sanktioner i tilfælde af produktionens manglende overensstemmelse
 17.
 Overgangsbestemmelser
 18.
 Navne og adresser på tekniske tjenester, der udfører godkendelsesprøvningerne, og på de typegodkendende myndigheder
 BILAG
 Bilag 1
 Tillæg 1
 Meddelelse om godkendelse eller udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelse eller endeligt ophør af produktionen af en køretøjstype, hvad angår dens beholder til flydende brændstof og forebyggelse af brandfare ved frontal- eller sidekollision eller kollision bagfra og en type beholder til flydende brændstof i henhold til regulativ nr. 34.
 Tillæg 2
 Meddelelse om godkendelse eller udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelse eller endeligt ophør af produktionen af en brændstofbeholder i henhold til regulativ nr. 34
 Bilag 2
 Udformning af godkendelsesmærker
 Bilag 3
 Prøvning ved frontalkollision mod barriere
 Bilag 4
 Fremgangsmåde ved prøvning ved kollision bagfra
 Bilag 5
 Prøvning af brændstofbeholdere af plast
 Tillæg 1
 Prøvning af brandbestandighed
 Tillæg 2
 Dimensioner og tekniske specifikationer for ildfaste sten
 1. ANVENDELSESOMRÅDE
 Dette regulativ finder anvendelse på:
 1.1.
 Del I: godkendelse af køretøjer i klasse M, N og O (1) med hensyn til køretøjernes beholdere til flydende brændstof
 1.2.
 Del II-1: godkendelse på fabrikantens anmodning af køretøjer i klasse M, N og O, monteret med en eller flere brændstofbeholdere til flydende brændstof, som er godkendt i henhold til dette regulativs del I eller IV, med hensyn til forebyggelse af brandfare ved frontal- og/eller sidekollision samt godkendelse af køretøjer i klasse M1 og N1 med en tilladt totalmasse på over 2,8 ton og klasse M2, M3, N2, N3 og O udstyret med beholder(e) til flydende brændstof, som er godkendt efter del I eller IV i dette regulativ med hensyn til forebyggelse af brandfare ved kollision bagfra
 Del II-2: godkendelse af køretøjer i klasse M1


text:
og N1 med en tilladt totalmasse på højst 2.8 ton, monteret med brændstofbeholder(e) til flydende brændstof, der er godkendt efter del I eller IV i dette regulativ med hensyn til forebyggelse af brandfare ved kollision bagfra
 1.3.
 Del III: godkendelse af beholdere til flydende brændstof som separate tekniske enheder
 1.4.
 Del IV: godkendelse af køretøjer med hensyn til montering af godkendte beholdere til flydende brændstof.
 2. ANSØGNING OM GODKENDELSE
 2.1. Ansøgning om godkendelse i henhold til dette regulativs del I og/eller II.
 2.1.1. Ansøgning om godkendelse af en køretøjstype i henhold til del I eller del II en af dette regulativ indgives af køretøjsfabrikanten eller dennes behørigt befuldmægtigede repræsentant.
 2.1.2. Ansøgningen skal bilægges nedennævnte dokumenter i tre eksemplarer og følgende oplysninger:
 2.1.2.1.
 en detaljeret beskrivelse af køretøjstypen med hensyn til de i punkt 4.2 og/eller 7.2 omhandlede punkter; betegnelser for motortype og køretøjstype skal være anført i form af numre og symboler
 2.1.2.2.
 tegning(er), der viser brændstofbeholderens egenskaber og angiver det anvendte materiale
 2.1.2.3.
 et diagram over hele brændstoftilførselssystemet, der viser, hvordan de enkelte dele er placeret på køretøjet samt
 2.1.2.4.
 for så vidt angår ansøgning i henhold til dette regulativs del II, et diagram over den elektriske installation, der viser dens placering og montering til køretøjet.
 2.1.3. Følgende skal indleveres til den tekniske tjeneste, der er ansvarlig for udførelse af typegodkendelsesprøvningen:
 2.1.3.1.
 et køretøj, der er repræsentativt for den type køretøj, der skal godkendes, eller de dele af køretøjet, som den tekniske tjeneste skønner nødvendige for at kunne foretage afprøvning med henblik på godkendelse
 2.1.3.2.
 såfremt det drejer sig om et køretøj udstyret med en brændstofbeholder af plast: syv yderligere beholdere med tilbehør
 2.1.3.3.
 såfremt det drejer sig om et køretøj udstyret med en brændstofbeholder af andet materiale: to yderligere beholdere med tilbehør.
 2.2. Ansøgning om godkendelse i henhold til dette regulativs del III.
 2.2.1. Ansøgning om godkendelse af en type beholder til flydende brændstof i henhold til dette regulativs del III indgives af køretøjsfabrikanten eller dennes behørigt befuldmægtigede repræsentant.
 2.2.2. Ansøgningen vedlægges nedennævnte dokumenter i tre eksemplarer samt følgende oplysninger:
 2.2.2.1.
 en detaljeret beskrivelse af brændstofbeholdetypen med hensyn til de i punkt 10.2 omhandlede punkter; det bør angives, om ansøgningen vedrører en beholdertype med eller uden tilbehør, og om den vedrører universal anvendelse eller anvendelse i et nærmere bestemt køretøj. Hvis der er tale om godkendelse af en type beholder uden tilbehør, skal det tilbehør, der skal anvendes ved prøvningen, tydeligt angives.
 2.2.2.2.
 tegninger, der viser brændstofbeholderens egenskaber og angiver det anvendte materiale og, hvis der er tale om en beholder til et nærmere bestemt køretøj, egenskaberne for de køretøjsdele, der anvendes under prøvningerne.
 2.2.3. Følgende skal indleveres til den tekniske tjeneste, der er ansvarlig for udførelse af typegodkendelsesprøvningerne:
 2.2.3.1.
 Hvis der er tale om en beholder af plast: syv beholdere med tilbehør. Hvis en beholder skal godkendes uden tilbehør, indgives syv sæt tilbehør af den type, der normalt monteres på køretøjet.
 2.2.3.2.
 Hvis der er tale om en beholder af et andet materiale: to beholdere med tilbehør.


text:
Hvis en beholder skal godkendes uden tilbehør, indgives to sæt tilbehør af den type, der normalt monteres på køretøjet.
 2.2.3.3.
 Hvis der er tale om en beholder af plast til et nærmere bestemt køretøj, indgives de køretøjsdele, der er angivet i punkt 5.3.2 i bilag 5.
 2.3. Ansøgning om godkendelse i henhold til dette regulativs del IV.
 2.3.1. Ansøgning om godkendelse af en køretøjstype i henhold til dette regulativs del IV indgives af køretøjsfabrikanten eller dennes behørigt befuldmægtigede repræsentant.
 2.3.2. Den skal vedlægges følgende dokumenter i tre eksemplarer samt følgende oplysninger:
 2.3.2.1.
 en detaljeret beskrivelse af køretøjstypen med hensyn til de i punkt 12.2 nævnte punkter; betegnelser for motortype og køretøjstype skal være anført i form af numre og symboler
 2.3.2.2.
 et diagram over brændstoftilførselssystemet, der viser, hvordan de enkelte dele er placeret på køretøjet
 2.3.2.3.
 en fortegnelse over alle typer beholdere til flydende brændstof, som er godkendt i henhold til dette regulativs del III og beregnet til montering på køretøjstypen.
 2.3.3. Følgende skal indleveres til den tekniske tjeneste, der er ansvarlig for udførelse af typegodkendelsesprøvningerne:
 2.3.3.1.
 et køretøj, der er repræsentativt for den køretøjstype, der søges godkendt.
 2.3.3.2.
 om nødvendigt to ekstra beholdere med tilbehør for hver type brændstofbeholder, der er godkendt uden tilbehør.
 3. GODKENDELSE
 3.1. Godkendelse i henhold til dette regulativs del I og/eller II.
 3.1.1. Når forskrifterne i del I og/eller del II nedenfor opfyldes af den køretøjstype, som søges godkendt efter dette regulativ, meddeles godkendelse af køretøjstypen.
 3.1.2. For hver godkendelse tildeles et typegodkendelsesnummer, hvoraf de to første cifre svarer til nummeret på den seneste serie af ændringer i regulativet på den dato, da typegodkendelsen udstedtes. En part i overenskomsten kan imidlertid tildele det samme godkendelsesnummer til flere køretøjstyper, som angivet i punkt 4.2 og/eller 7.2, såfremt typerne er varianter af den samme grundmodel og forudsat, at hver type afprøves separat og findes i overensstemmelse med forskrifterne i dette regulativ.
 3.1.3. Godkendelse eller nægtelse af godkendelse af en køretøjstype i henhold til dette regulativ skal meddeles parterne i overenskomsten, som anvender dette regulativ, i form af en formular svarende til modellen i tillæg 1 i bilag 1 til dette regulativ og tegninger, der rummer de nærmere oplysninger, som er omhandlet i punkt 2.1.2.2, 2.1.2.3 og 2.1.2.4 ovenfor (indsendes af ansøgeren), i et format på højst A4 (210 × 297 mm) eller foldet til dette format og i passende skala.
 3.1.4. Alle køretøjer, som er af en type godkendt i henhold til dette regulativ, skal på et synligt og let tilgængeligt sted, som er angivet på godkendelsesattesten, være påført et internationalt godkendelsesmærke bestående af:
 3.1.4.1.
 en cirkel, som omslutter bogstavet »E« efterfulgt af kendingsnummeret på den stat, som har meddelt godkendelse (2)
 3.1.4.2.
 dette regulativs nummer efterfulgt af »RI«, hvis køretøjet er godkendt i henhold til del I i regulativet eller af »RII-1«, hvis køretøjet er godkendt i henhold til regulativets del I eller regulativets del IV og del II-1 eller af »RII-2«, hvis køretøjet er godkendt i henhold til regulativets del I eller IV og


text:
del II-2, en streg og godkendelsesnummeret til højre for cirklen, som beskrevet i punkt 3.1.4.1.
 3.1.5. Hvis køretøjet er i overensstemmelse med en køretøjstype, som efter et eller flere af regulativerne i bilaget til overenskomsten er godkendt i den stat, som har meddelt godkendelse efter dette regulativ, behøver det i punkt 3.1.4.1. foreskrevne symbol ikke gentages; i så fald anbringes yderligere numre, typegodkendelsesnumre samt yderligere symboler for alle regulativer, i henhold til hvilke typegodkendelse er meddelt i det land, som har meddelt typegodkendelse i henhold til dette regulativ, i lodrette kolonner til højre for det mærke, der er beskrevet i punkt 3.1.4.1.
 3.1.6. Godkendelsesmærket skal være letlæseligt og ikke sletbart.
 3.1.7. Godkendelsesmærket skal anbringes tæt ved eller på den fabrikationsplade, fabrikanten har anbragt på køretøjet.
 3.1.8. Bilag 2 til dette regulativ viser eksempler på godkendelsesmærkets udformning.
 3.2. Godkendelse i henhold til dette regulativs del III.
 3.2.1. Hvis den beholder, der er ansøgt godkendt i henhold til dette regulativ, opfylder forskrifterne i del III nedenfor, meddeles der godkendelse for den pågældende beholdertype.
 3.2.2. For hver godkendelse tildeles et typegodkendelsesnummer, hvoraf de to første cifre svarer til nummeret på den seneste serie af ændringer i regulativet på den dato, da typegodkendelsen udstedtes.
 3.2.3. Godkendelse eller nægtelse af godkendelse af en beholdertype i henhold til dette regulativ skal meddeles de kontraherende parter i overenskomsten, som anvender dette regulativ, i form af en formular svarende til modellen i tillæg 2 til bilag 1 til dette regulativ og tegninger, der rummer de nærmere oplysninger, som er omhandlet i punkt 2.2.2.1 og 2.2.2.2 ovenfor (indsendes af ansøgeren), i et format på højst A4 (210 × 297 mm) eller foldet til dette format og i passende skala.
 3.2.4. På alle beholdere, der er i overensstemmelse med en type beholder, der er godkendt i henhold til dette regulativ, skal der monteres et internationalt godkendelsesmærke med en kendelig og nemt tilgængelig placering, der er angivet i godkendelsesattesten, bestående af:
 3.2.4.1.
 en cirkel, hvori er anbragt bogstavet »E« efterfulgt af kendingsnummeret for det land, der har foretaget godkendelsen (3)
 3.2.4.2.
 nummeret på dette regulativ efterfulgt af »RIII«, angivelsen »U«, hvis beholderen er godkendt til universal anvendelse eller »S«, hvis den er godkendt til et nærmere bestemt køretøj, angivelsen »+A«, hvis beholderen er godkendt med tilbehør eller »#A«, hvis den er godkendt uden tilbehør, en streg og godkendelsesnummeret til højre for den cirkel, der er beskrevet i punkt 3.2.4.1.
 3.2.5. Når beholderen er monteret på køretøjet, skal godkendelsesmærkningen være letlæselig og må ikke kunne slettes.
 3.2.6. Bilag 2 til dette regulativ viser eksempler på godkendelsesmærkets udformning.
 3.3. Godkendelse i henhold til dette regulativs del IV.
 3.3.1. Hvis det køretøj, der er ansøgt godkendt i henhold til dette regulativ, opfylder betingelserne i afsnit IV nedenfor, meddeles der godkendelse for den pågældende køretøjstype.
 3.3.2. For hver godkendelse tildeles et typegodkendelsesnummer, hvoraf de to første cifre svarer til nummeret på den seneste serie af ændringer i regulativet på den dato, da typegodkendelsen udstedtes. En part i overenskomsten kan imidlertid tildele det samme typegodkendelsesnummer til


text:
flere køretøjstyper, som angivet i punkt 12.2, såfremt typerne er varianter af den samme grundmodel og forudsat, at hver type prøves separat og findes i overensstemmelse med forskrifterne i dette regulativ.
 3.3.3. Godkendelse eller nægtelse af godkendelse af en køretøjstype i henhold til dette regulativ skal meddeles de kontraherende parter i overenskomsten, som anvender dette regulativ, i form af en formular svarende til modellen i tillæg 1 i bilag 1 til dette regulativ og tegninger, der rummer de nærmere oplysninger, som er omhandlet i punkt 2.3.2.1, 2.3.2.2 og 2.3.2.3 ovenfor (indsendes af ansøgeren), i et format på højst A4 (210 × 297 mm) eller foldet til dette format og i passende skala.
 3.3.4. Alle køretøjer, som er af en type godkendt i henhold til dette regulativ, skal på et synligt og let tilgængeligt sted, som er angivet på godkendelsesattesten, være påført et internationalt godkendelsesmærke bestående af:
 3.3.4.1.
 en cirkel, hvori er anbragt bogstavet »E« efterfulgt af kendingsnummeret for det land, der har foretaget godkendelsen (3)
 3.3.4.2.
 nummeret på dette regulativ efterfulgt af »RIV«, en bindestreg og godkendelsesnummeret til højre for den cirkel, der foreskrives i punkt 3.3.4.1.
 3.3.5. Hvis køretøjet er i overensstemmelse med en køretøjstype, som efter et eller flere af regulativerne i bilaget til overenskomsten er godkendt i den stat, som har meddelt godkendelse efter dette regulativ, behøver det i punkt 3.3.4.1. foreskrevne symbol ikke gentages; i så fald anbringes yderligere numre, typegodkendelsesnumre samt yderligere symboler for alle regulativer, i henhold til hvilke typegodkendelse er meddelt i det land, som har meddelt typegodkendelse i henhold til dette regulativ, i lodrette kolonner til højre for det mærke, der er beskrevet i punkt 3.3.4.1.
 3.3.6. Godkendelsesmærket skal være letlæseligt og ikke sletbart.
 3.3.7. Godkendelsesmærket skal anbringes tæt ved eller på den fabrikationsplade, fabrikanten har anbragt på køretøjet.
 3.3.8. Bilag 2 til dette regulativ viser eksempler på godkendelsesmærkets udformning.
 DEL I GODKENDELSE AF KØRETØJER MED HENSYN TIL DERES BRÆNDSTOFBEHOLDERE
 4. DEFINITIONER
 I denne del af regulativet forstås ved:
 4.1. »godkendelse af køretøjet«: godkendelse af køretøjstypen med hensyn til beholderne til flydende brændstof
 4.2. »køretøjstype«: køretøjer, der ikke frembyder væsentlige forskelle med hensyn til:
 4.2.1.
 fabrikantens typebetegnelse
 4.2.2.
 for køretøjer i klasse M1
 (4) brændstofbeholderens (-beholdernes) placering i køretøjet, hvis denne har en negativ indflydelse på kravene i punkt 5.10
 4.3. »kabine«: det rum, hvor passagererne opholder sig, afgrænset af loft, gulv, sidevægge, døre, udvendige ruder, forreste og bageste skillevæg eller planet for bageste sæde;
 4.4. »brændstofbeholder«: de(n) beholder(e), som er beregnet til at rumme det flydende brændstof, jf. definitionen i punkt 4.6, der først og fremmest tjener til fremdrift af køretøjet; til brændstofbeholderen medregnes ikke tilbehør (f.eks. påfyldningsrør, hvis dette er en særskilt del, påfyldningsåbning, dæksel, måler og ledninger til motoren eller til udligning af overtryk, mv.).
 4.5. »brændstofbeholderens volumen«: beholderens rumindhold som specificeret af fabrikanten samt
 4.6. »flydende brændstof«: brændstof, der er væskeformigt under normale temperatur- og trykforhold.
 5. KRAV TIL BEHOLDERE TIL FLYDENDE BRÆNDSTOF
 5.1. Brændstofbeholdere skal være korrosionsbestandigt udført.
 5.2. Brændstofbeholdere skal bestå lækageprøven i punkt 6.1 med


text:
et relativt indvendigt tryk på det dobbelte af normalt arbejdstryk, dog mindst 30 kPa (0,3 bar) overtryk, når de er udstyret med det sædvanligvis tilsluttede tilbehør.
 Brændstofbeholdere af plast anses for at opfylde dette krav, hvis de har bestået prøven i bilag 5, punkt 2.
 5.3. Overtryk og tryk over normalt arbejdstryk skal automatisk udlignes med passende anordninger (udluftningshul, sikkerhedsventil eller lignende).
 5.4. Udluftningshuller skal være således konstrueret, at der ikke er risiko for brand. Især må brændstof, der løber ud ved brændstofpåfyldning, ikke kunne komme ned på udstødningssystemet, men skal føres til vejbanen.
 5.5. Brændstofbeholdere må hverken indgå i eller udgøre en flade (f.eks. gulv, væg eller skillevæg) i kabinen eller et hermed sammenhængende rum.
 5.6. Brændstofbeholdere skal være adskilt fra kabinen. Der kan være åbninger (f.eks. til kabler) i adskillelsen, forudsat at de er således anbragt, at der ved normal brug ikke uhindret kan trænge brændstof ind i kabinen eller et hermed sammenhængende rum.
 5.7. Brændstofbeholdere skal være solidt fastgjort og således anbragt, at eventuelt udsivende brændstof fra beholderen eller dens tilbehør ved normal brug ikke kan trænge ind i kabinen, men ledes til vejbanen.
 5.8. Påfyldningsåbningen skal ligge uden for kabinen, bagagerummet og motorrummet.
 5.9. Der må ikke ved normal brug af køretøjet slippe brændstof ud hverken gennem dækslet eller gennem de anordninger, som tjener til udligning af overtryk. Hvis køretøjet vælter, accepteres dog udsivning af brændstof med op til 30 g/min; opfyldelsen af dette krav skal kontrolleres under prøven i punkt 6.2.
 5.9.1. Tankdækslet skal være fastgjort til påfyldningsåbningen.
 5.9.1.1. Kravene i punkt 5.9.1. vurderes opfyldt, hvis der findes en anordning, som forhindrer stor fordampningsemission og brændstofspild, hvis tankdækslet mangler.
 Det kan ske på en af følgende måder:
 5.9.1.1.1.
 et fastsiddende tankdæksel med automatisk åbning og lukning
 5.9.1.1.2.
 konstruktionsmæssige begrænsninger, der forhindrer stor fordampningsemission og brændstofspild, selv om tankdækslet mangler
 5.9.1.1.3.
 andre foranstaltninger med samme virkning. Eksempler herpå kan omfatte, men er ikke begrænset til, tankdæksel fastgjort med strip eller kæde eller et tankdæksel, hvortil der anvendes samme nøgle som til køretøjets tænding. I sidstnævnte fald må nøglen kun kunne fjernes fra tankdækslet, når dette er i låst position. Anvendelse af tankdæksler fastgjort med strip eller kæde er dog ikke tilstrækkeligt for andre køretøjer end de til klasse M1 og N1 hørende.
 5.9.2. Tætningsringen mellem dækslet og påfyldningsåbningen skal være forsvarligt fastgjort. Dækslet skal slutte helt tæt til tætningsring og påfyldningsrør, når det er lukket.
 5.10. Brændstofbeholdere skal anbringes således, at de beskyttes mod følgerne af kollision både forfra og bagfra; der må ikke være fremspringende dele, skarpe kanter og lignende i nærheden af brændstofbeholderen.
 5.11. Brændstofbeholderen og dennes dele skal være udformet og anbragt i køretøjet på en sådan måde, at enhver antændelsesfare pga. statisk elektricitet undgås.
 Om nødvendigt træffes foranstaltninger til afladning. Der kræves imidlertid intet afladningssystem til brændstoftanke, som er fremstillet til at indeholde brændstof med et flammepunkt på mindst 55 °C som omhandlet i punkt 5.1 i meddelelsesformularen i bilag 1, tillæg 2. Bestemmelsen af flammepunktet skal være i overensstemmelse med ISO


text:
2719:2002.
 Fabrikanten skal over for den tekniske tjeneste demonstrere, hvilke foranstaltninger der garanterer opfyldelsen af disse krav.
 5.12. Brændstofbeholderen (-beholderne) skal være lavet af et brandbestandigt metallisk materiale. Den (de) kan også være fremstillet af plast, under forudsætning af at forskrifterne i bilag 5 overholdes.
 6. PRØVNING AF BEHOLDERE TIL FLYDENDE BRÆNDSTOF
 6.1. Hydraulisk prøve
 Brændstofbeholderen underkastes en hydraulisk prøve for indvendig trykpåvirkning, som udføres på en enkeltstående enhed fuldt monteret med alt tilbehør. Beholderen fyldes fuldstændigt med en ikke brændbar væske (f.eks. vand). Efter at al forbindelse med omgivelserne er afbrudt, øges trykket i beholderen gradvis gennem den ledning, der fører til motoren, indtil det relative indvendige tryk er dobbelt så stort som det normale arbejdstryk, dog mindst 30 kPa (0,3 bar) overtryk; dette tryk opretholdes i et minut. I dette tidsrum må beholdervæggen hverken revne eller udvise lækager; blivende deformation er dog acceptabel.
 6.2. Vendeprøve
 6.2.1. Brændstofbeholderen komplet med tilbehør monteres på en prøveramme på samme måde, som den ville blive monteret i det køretøj, den er beregnet til; dette gælder også systemer til udligning af overtryk.
 6.2.2. Prøverammen skal dreje om en akse, der er parallel med køretøjets længdeakse.
 6.2.3. Prøven udføres med beholderen fyldt op til både 90 % og 30 % af fuldt volumen med en ikke brændbar væske med omtrent samme densitet og viskositet som det normalt benyttede brændstof (vand kan eventuelt accepteres).
 6.2.4. Brændstofbeholderen skal vendes 90° til højre i forhold til den installerede position. Den skal forblive i denne stilling i mindst 5 minutter. Dernæst drejes beholderen endnu 90° i samme retning, så den er vendt helt om. Den skal forblive i denne helt omvendte stilling i yderligere mindst 5 minutter. Beholderen drejes derefter tilbage til udgangsstillingen. Eventuel prøvevæske, der ikke er løbet tilbage i beholderen fra udluftningssystemet, tømmes af, og der fyldes efter om nødvendigt. Beholderen drejes nu 90° i modsat retning. Den skal forblive i denne stilling i mindst 5 min.
 Nu drejes beholderen yderligere 90° i samme retning. Den skal forblive i denne helt omvendte stilling i mindst 5 minutter. Endelig drejes beholderen tilbage til udgangsstillingen.
 Rotationshastigheden i forbindelse med hvert efterfølgende trin på 90° foretages i et tidsinterval på mellem 1 og 3 minutter.
 DEL II-1 GODKENDELSE AF KØRETØJER MED HENSYN TIL FOREBYGGELSE AF BRANDFARE I TILFÆLDE AF KOLLISION
 7. DEFINITIONER
 I denne del af regulativet forstås ved:
 7.1. »godkendelse af køretøjet«: godkendelse af køretøjstypen med hensyn til forebyggelse af brandfare
 7.2. »køretøjstype«: køretøjer, der ikke frembyder væsentlige forskelle med hensyn til:
 7.2.1.
 brændstofbeholderens (-beholdernes) konstruktion, form, dimensioner og materialer (metal/plast)
 7.2.2.
 for køretøjer i klasse M1
 (5) brændstofbeholderens (-beholdernes) placering i køretøjet, hvis denne har en negativ indflydelse på kravene i punkt 5.10
 7.2.3.
 specifikationer for og placeringen af brændstoftilførselssystemet (pumpe, filtre mv.) samt
 7.2.4.
 specifikationer for og placering af de elektriske installationer, for så vidt disse indvirker på udfaldet af de i dette regulativ foreskrevne kollisionsprøver
 7.3. »tværplan«: det lodrette tværplan vinkelret på køretøjets langsgående midterplan
 7.4. »masse i ulastet stand«: masse af køretøjet i køreklar


text:
stand, uden personer eller last, men med brændstof, kølevæske, smøremidler, værktøjssæt og reservehjul (såfremt sådanne leveres som standardudstyr af køretøjsfabrikanten).
 8. FORSKRIFTER FOR MONTERING AF BEHOLDERE TIL FLYDENDE BRÆNDSTOF
 8.1. Brændstofinstallation
 8.1.1. Køretøjerne godkendes i henhold til dette regulativs del I eller IV.
 8.1.2. Brændstofinstallationens komponenter skal være tilstrækkeligt beskyttet af en del af stellet eller karosseriet, således at de ikke bliver ramt af eventuelle genstande på jorden. En sådan beskyttelse er ikke påkrævet, hvis komponenterne under køretøjet er længere væk fra jorden end den del af stellet eller karosseriet, der befinder sig umiddelbart foran dem.
 8.1.3. Rør og alle andre dele af brændstofinstallationen skal på køretøjet være placeret, således at de sikres den størst mulige beskyttelse. Vridende og bøjende bevægelser samt vibrationer i køretøjets konstruktion eller drivenhed må ikke udsætte brændstofinstallationens komponenter for friktion, kompression eller anden form for usædvanlig belastning.
 8.1.4. Bøjelige og fleksible rørs tilkobling til stive dele i brændstofinstallationen skal udformes og konstrueres således, at de forbliver tætte under køretøjets forskellige anvendelsesforhold, på trods af vridende og bøjende bevægelser og vibrationer i køretøjets konstruktion eller drivenhed.
 8.1.5. Hvis påfyldningsåbningen er placeret på siden af køretøjet, må tankdækslet ikke rage ud over karrosseriets overflade, når det er lukket.
 8.2. Elektriske installationer
 8.2.1. Elektriske ledninger ud over ledninger, som findes i hule komponenter, skal fastgøres til køretøjets konstruktion eller til de vægge eller skillevægge, langs med hvilke de løber. Steder, hvor ledninger går gennem vægge eller skillevægge, skal beskyttes, således at beskadigelse af isoleringen undgås.
 8.2.2. Den elektriske installation skal udformes, konstrueres og monteres, således at de enkelte dele kan modstå den korrosion, som de udsættes for.
 9. PRØVNINGER AF KØRETØJET
 Ved prøvning af frontalkollision mod en barriere, der gennemføres som beskrevet i bilag 3 til dette regulativ, ved prøvning af sidekollision, udført i overensstemmelse med proceduren i bilag 4 til regulativ nr. 95, 01-ændringsserien, og ved prøvning af kollision bagfra, gennemført som angivet i dette regulativs bilag 4:
 9.1. må der ved kollision ikke forekomme mere end en anelse udsivning af væske i brændstofinstallationen.
 9.2. Såfremt der efter kollisionen forekommer en fortsat udsivning i brændstofinstallationen, må udsivningsraten ikke overstige 30 g/min; hvis væsken fra brændstofinstallationen blandes med andre væsker fra andre systemer, og hvis det ikke er muligt uden videre at separere og identificere de forskellige væsker, skal al opsamlet væske medregnes ved bedømmelsen af den fortsatte udsivning.
 9.3. Der må ikke forekomme ild forårsaget af brændstoffet.
 9.4. Under og efter de i punkt 9 beskrevne kollisioner skal batteriet forblive fastholdt af dets befæstigelsesbeslag.
 9.5. På opfordring fra fabrikanten kan den prøvning ved frontalkollision, som foreskrives i dette regulativs bilag 3, erstattes med den prøvningsprocedure, som er beskrevet i bilag 3 til regulativ nr. 94, ændringsserie 01.
 DEL II-2 GODKENDELSE AF KØRETØJER MED HENSYN TIL FOREBYGGELSE AF BRANDFARE I TILFÆLDE AF KOLLISION
 9.6. Definitioner og prøvningskrav
 9.6.1. Punkt 7-8.2.2 i del II-1 finder anvendelse.
 9.6.2. Køretøjsprøvningen foretages efter de procedurer, der er beskrevet i bilag 4 til dette regulativ.
 9.6.3. Efter kollisionsprøvningen, skal ydelseskravene i punkt 9.1-9.4


text:
i del II-1 være opfyldt.
 DEL III GODKENDELSE AF BEHOLDERE TIL FLYDENDE BRÆNDSTOF SOM SEPARAT TEKNISK ENHED
 10. DEFINITIONER
 I denne del af regulativet forstås ved:
 10.1. »brændstofbeholder«: de(n) beholder(e), som er beregnet til at rumme det flydende brændstof som defineret i punkt 10.3, der først og fremmest tjener til fremdrift af køretøjet; brændstofbeholderen kan godkendes enten med eller uden tilbehør (f.eks. påfyldningsrør, hvis dette er en særskilt del, påfyldningsåbning, dæksel, måler og ledninger til udligning af overtryk, mv.)
 10.2. »brændstofbeholderens volumen«: beholderens rumindhold som specificeret af fabrikanten
 10.3. »flydende brændstof«: brændstof, der er væskeformigt under normale temperatur- og trykforhold
 10.4. »godkendelse af en brændstofbeholder«: godkendelse af en type beholder til flydende brændstof
 10.5. »type brændstofbeholder«: brændstofbeholdere, der ikke frembyder væsentlige forskelle med hensyn til:
 10.5.1.
 brændstofbeholderens (-beholdernes) konstruktion, form, dimensioner og materialer (metal/plast)
 10.5.2.
 den planlagte anvendelse af brændstofbeholderen: universal anvendelse eller anvendelse i et nærmere bestemt køretøj
 10.5.3.
 forefindelse eller fravær af tilbehør.
 11. KRAV TIL BEHOLDERE TIL FLYDENDE BRÆNDSTOF
 11.1. Forskrifterne i 5.1, 5.2, 5.3, 5.9, 5.12, 6.1 og 6.2 ovenfor skal opfyldes, når beholderne er udstyret med det sædvanligvis tilsluttede tilbehør.
 11.2. Hvis beholderne skal godkendes uden tilbehør, skal det af fabrikantens dokumentation tydeligt fremgå, hvilket tilbehør der skal anvendes til prøvningen.
 DEL IV GODKENDELSE AF KØRETØJER MED HENSYN TIL MONTERING AF GODKENDT(E) BRÆNDSTOFBEHOLDER(E)
 12. DEFINITIONER
 I denne del af regulativet forstås ved:
 12.1. »godkendelse af et køretøj«: godkendelse af en køretøjstype med hensyn til montering af en eller flere beholdere til flydende brændstof, der er godkendt i henhold til dette regulativs del III
 12.2. »køretøjstype«: køretøjer, der ikke frembyder væsentlige forskelle med hensyn til:
 12.2.1.
 fabrikantens typebetegnelse
 12.2.2.
 for køretøjer i klasse M1
 (6) brændstofbeholderens (-beholdernes) placering i køretøjet, hvis denne har en negativ indflydelse på kravene i punkt 5.10
 13. FORSKRIFTER FOR MONTERING AF BEHOLDERE TIL FLYDENDE BRÆNDSTOF
 13.1. Forskrifterne i 5.4, 5.5, 5.6, 5.7, 5.8, 5.10 og 5.11 ovenfor skal opfyldes.
 13.2. Hvis beholderne godkendes uden tilbehør, skal det tilbehør, som er anvendt under prøvningen af beholderne og angivet i fabrikantens dokumentation i overensstemmelse med punkt 11.2 ovenfor, på fabrikantens anmodning medtages i godkendelsen, jf. dette regulativs del IV. Yderligere tilbehør skal medtages, forudsat det godtgøres over for den tekniske tjeneste, at køretøjet opfylder forskrifterne i dette regulativs del III og IV.
 14. ÆNDRINGER AF KØRETØJSTYPEN ELLER BEHOLDERTYPEN
 14.1. Enhver ændring af køretøjstypen eller beholdertypen skal anmeldes til den typegodkendende myndighed, som har godkendt køretøjstypen. Denne myndighed kan da enten:
 14.1.1.
 skønne, at de foretagne ændringer næppe vil få mærkbar negativ virkning, og at køretøjet stadig opfylder kravene eller
 14.1.2.
 kræve en supplerende prøvningsrapport fra den tekniske tjeneste, der forestår prøvningen.
 14.2. Med forbehold af bestemmelserne i punkt 14.1 ovenfor regnes en variant af køretøjet, som er prøvet i overensstemmelse med dette regulativs del II, og hvis egenvægt ikke afviger mere end ± 20 % fra det godkendelsesprøvede køretøj, ikke som en ændring af køretøjstypen.
 14.3. Bekræftelse eller nægtelse af godkendelse med angivelse af ændringerne meddeles de kontraherende parter i overenskomsten, som anvender


text:
dette regulativ, via den i punkt 3.1.3, 3.2.3 eller 3.3.3 ovenfor anførte procedure.
 15. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE
 Procedurerne til sikring af produktionens overensstemmelse skal opfylde bestemmelserne i overenskomstens tillæg 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), idet følgende forskrifter finder anvendelse:
 15.1.
 Ethvert køretøj eller enhver beholder, som bærer et godkendelsesmærke som foreskrevet i dette regulativ, skal være i overensstemmelse med den godkendte køretøjstype og opfylde forskrifterne i de relevante dele ovenfor.
 15.2.
 For at kontrollere overensstemmelsen med de i punkt 15.1 foreskrevne krav, skal der undersøges et tilstrækkeligt antal stikprøver af serieproducerede køretøjer eller brændstofbeholdere, som bærer det godkendelsesmærke, som kræves ifølge dette regulativ.
 15.3.
 Generelt kontrolleres køretøjets eller beholderens overensstemmelse med den godkendte type på basis af beskrivelsen i godkendelsesattesten og bilagene hertil. Imidlertid skal køretøjet eller beholderen om nødvendigt underkastes den kontrol, som er foreskrevet i punkt 6 herover.
 16. SANKTIONER I TILFÆLDE AF PRODUKTIONENS MANGLENDE OVERENSSTEMMELSE
 16.1. Godkendelser, som er meddelt for en type køretøj eller brændstofbeholder i henhold til dette regulativ, kan inddrages, hvis forskrifterne i punkt 15.1 ovenfor ikke er opfyldt, eller hvis køretøjet ikke har bestået den i punkt 9 foreskrevne kontrol.
 16.2. Hvis en kontraherende part, som anvender dette regulativ, inddrager en tidligere meddelt godkendelse, underretter denne straks de øvrige parter i overenskomsten, som anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en meddelelsesformular svarende til modellen i bilag 1 eller 2 til dette regulativ.
 17. OVERGANGSBESTEMMELSER
 17.1. Efter den officielle ikrafttrædelsesdato for ændringsserie 02 kan ingen af de kontraherende parter, som anvender dette regulativ, nægte at meddele ECE-godkendelser i henhold til dette regulativ som ændret ved ændringsserie 02.
 17.2. Fra 12 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for ændringsserie 02 må kontraherende parter, som anvender dette regulativ, kun meddele ECE-godkendelse, hvis den køretøjstype, som skal godkendes, opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved ændringsserie 02.
 17.3. I 12 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for ændringsserie 02 til dette regulativ kan ingen af de kontraherende parter, som anvender dette regulativ, nægte at meddele national typegodkendelse af en køretøjstype, som er godkendt i henhold til den foregående ændringsserie til dette regulativ.
 17.4. Fra 24 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for ændringsserie 02 til dette regulativ kan de kontraherende parter, som anvender dette regulativ, nægte den første nationale indregistrering (første ibrugtagning) af et køretøj, som ikke opfylder kravene i ændringsserie 02 til dette regulativ.
 17.5. Efter den officielle ikrafttrædelsesdato for supplement 3 til ændringsserie 02 kan de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, ikke nægte at udstede ECE-godkendelse i henhold til dette regulativ som ændret ved supplement 3 til ændringsserie 02.
 17.6. Selv efter ikrafttrædelsen af supplement 3 til ændringsserie 02 skal godkendelser af køretøjer efter de foregående supplementer til ændringsserie 02 forblive gyldige, og kontraherende parter, som anvender dette regulativ, skal fortsat meddele udvidelser af sådanne godkendelser og acceptere disse.
 17.7. Efter den officielle ikrafttrædelsesdato for ændringsserie 03 kan ingen kontraherende parter, der anvender dette regulativ, nægte at meddele eller nægte at anerkende typegodkendelse i henhold til dette regulativ som ændret ved ændringsserie 03.
 17.8. Fra den 1. september 2018 må kontraherende parter, der anvender dette