text:
Nr . L 61 / 2 De Europæiske Fællesskabers Tidende 1 . 3 . 85
 AFGØRELSE Nr . 2 / 85 TRUFFET AF AVS—EØF-MINISTERRÅDET
 den 22 . februar 1985
 om de overgangsforanstaltninger, der skal anvendes fra den 1 . marts 1985
 AVS —EØF-AMBASSADØRUDVALGET HAR — afsnit III , kapitel 1 , skal dog indgives inden den
 31 . oktober 1985 ;
 under henvisning til anden AVS—EØF-konvention , d ) bestemmelserne om investeringer i afsnit IV ;
 undertegnet i Lomé den 31 . oktober 1979 , særlig
 artikel 188 , stk . 3 ,
 e ) bestemmelserne om industrielt samarbejde i
 afsnit V ;
 under henvisning til AVS—EØF-Ministerrådets afgø
 relse nr . 7 / 84 af 19 . december 1984 om delegation af
 beføjelser til AVS—EØF-Ambassadørudvalget for så f) bestemmelserne om landbrugssamarbejde i
 vidt angår vedtagelse af overgangsforanstaltninger ved afsnit VI ;
 udløbet af anden AVS—EØF-konvention ,
 g) bestemmelserne om finansielt og fagligt sam
 under henvisning til aftalen om varer henhørende under arbejde i afsnit VII ;
 Det europæiske Kul- og Stålfællesskab , undertegnet den
 31 . oktober 1979 i Lomé , og
 h ) bestemmelserne om de mindst udviklede ind
 landsstater eller østater i afsnit VIII ;
 ud fra følgende betragtning :
 i ) bestemmelserne om betalinger og kapitalbe
 Det er nødvendigt som overgangsforanstaltninger gæl vægelser , etablering og tjenesteydelser i afsnit
 dende indtil ikrafttrædelsen af tredje AVS—EØF-kon IX ;
 vention , undertegnet i Lomé den 8 . december 1984 , at
 indføre passende bestemmelser , for at de relevante
 bestemmelser i anden AVS—EØF-konvention fortsat j ) de almindelige og afsluttende bestemmelser i
 kan anvendes — artikel 179 , 180 , 184 , 185 , 186 , 188 , stk . 3 ,
 189 , 190 og 191 samt protokol nr . 3 .
 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE : 2 . Aftalen om varer henhørende under Det europæiske
 Kul- og Stålfællesskab , undertegnet den 31 . oktober
 1979 i Lomé .
 Artikel 1
 Følgende bestemmelser samt de retsakter , der er vedta
 Artikel 2
 get i medfør deraf, finder fortsat anvendelse efter den
 28 . februar 1985 , idet de gælder indtil nye bestemmel
 ser om samme sagsområder træder i kraft , dog senest Fra den 1 . marts 1985 og indtil de nye bestemmelser
 indtil den 28 . februar 1986 , medmindre der ved fælles vedrørende samme sagsområde træder i kraft , dog
 aftale træffes afgørelse om forlængelse ; senest indtil den 28 . februar 1986 , medmindre der ved
 fælles aftale træffes afgørelse om forlængelse , finder
 bestemmelserne om handelssamarbejdet i afsnit I , kapi
 1 . For så vidt angår anden AVS—EØF-konvention : tel 1 og 2 , i anden AVS—EØF-konvention samt bestem
 a ) Bestemmelserne om handelssamarbejde i afsnit I melserne i protokol nr . 1 til denne konvention anven
 og i protokol nr . 1 , dog med forbehold af delse mellem Fællesskabet og alle nye AVS-stater , der
 artikel 4 i denne afgørelse ; har undertegnet tredje AVS—EØF-konvention .
 b ) bestemmelserne i afsnit II


text:
, kapitel 1 , om ord
 ningen til stabilisering af eksportindtægterne dog
 med forbehold af artikel 8 , stk . 2 , i denne Artikel 3
 afgørelse ;
 Bestemmelserne om institutionerne i artikel 22 , 23 , 24
 c) bestemmelserne i afsnit III om mineprodukter; og 25 i tredje AVS—EØF-konvention , bestemmelserne i
 anmodninger om finansiel bistand i henhold til denne konventions fjerde del og i protokol nr . 2 til
 ---pagebreak--- 1 . 3 . 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . L 61 / 3
 samme konvention , bestemmelserne i konventionens finder fortsat sted på de i denne konvention fastsatte
 artikel 284 om de procedurer , der skal følges ved en betingelser .
 stats tiltrædelse af Fællesskabet samt bestemmelserne i
 bilag I og IX til slutakten til denne konvention , anven Bestemmelserne i nævnte konventions artikel 35 finder
 des anticiperet fra den 1 . marts 1985 , bortset fra stk . 3 i fortsat anvendelse , idet dog gyldighedsperioden for
 bilag IX og den fælleserklæring ad artikel 2 i protokol længes , indtil tredje AVS—EØF-konvention træder i
 nr . 2 , som er anført i bilag XXXI . kraft .
 De nye bestemmelser i tredje AVS—EØF-konventions
 artikel 160 om fremgangsmåden ved omregning til ECU
 Artikel 4
 af overførselsgrundlagene anvendes anticiperet allerede
 fra anvendelsesåret 1984 .
 Bestemmelserne om proceduren for undtaglese fra
 oprindelsesreglerne , der findes i artikel 30 i protokol
 nr . 1 til tredje AVS—EØF-konvention , anvendes antici Artikel 9
 peret fra 1 . marts 1985 .
 Gennemførelsen af det finansielle og tekniske samar
 De anmodninger , der er indgivet på nuværende tids bejde og af ordningen for bistand til mineprojekter og
 punkt vil dog blive behandlet efter fremgangsmåden i -programmer i medfør af anden AVS—EØF-konvention
 anden AVS / EØF-konvention . finder fortsat sted på de i denne konvention fastsatte
 betingelser .
 Fællesskabet kan i henhold til artikel 137 , stk . 3 ,
 Artikel 5 litra c), og uanset bestemmelserne i artikel 154 i anden
 AVS—EØF-konvention videreføre sine forpligtelser
 Udvalget for industrielt Samarbejde tillægges hermed de vedrørende henholdsvis katastrofebistand og risikovillig
 nødvendige beføjelser til at sikre , at Centret for indu kapital , indtil tredje AVS—EØF-konvention træder i
 striel Udvikling kan vedblive at fungere , indtil tredje kraft .
 AVS—EØF-konvention træder i kraft , samt til at forbe
 rede de nye bestemmelsers ikrafttræden , herunder ned For at den afgørelse , der i henhold til anden
 sættelsen af den bestyrelse , der er omhandlet i denne AVS—EØF-konventions artikel 51 , stk . 2 , skal træffes
 konventions artikel 73 . af Ministerrådet om anvendelsen af eventuelt oversky
 dende dele af det samlede beløb til den særlige finansie
 ringsfacilitet , kan blive truffet med behørigt kendskab
 til alle nødvendige oplysninger , forlænges den frist , der
 Artikel 6
 er fastsat i nævnte artikel , dog ikke længere end til den
 28 . februar 1986 . De foreliggende ansøgninger vil imid
 Under Ambassadørudvalgets tilsyn udøver Underudval lertid kunne færdigbehandles .
 get for samarbejde om Landbrugsudvikling og udvikling
 i

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
Landdistrikterne de nødvendige beføjelser til at sikre ,
 at Det tekniske center for samarbejde på Landbrugsom Artikel 10
 rådet og i Landdistrikterne kan vedblive at fungere ,
 indtil tredje AVS—EØF-konvention træder i kraft , samt AVS-staterne , Fællesskabets medlemsstater og Fælles
 til at forberede ikrafttrædelsen af nye bestemmelser , skabet skal hver især træffe de nødvendige foranstalt
 bl.a . nedsættelsen af det rådgivende udvalg, der er ninger til gennemførelse af denne afgørelse .
 omhandlet i konventionens artikel 37 , stk . 6 .
 Artikel 11
 Artikel 7 Denne afgørelse træder i kraft den 1 . marts 1985 .
 Artikel 47 i tredje AVS—EØF-konvention om Udvalget
 for Landbrugsråvarer anvendes fra den 1 . marts 1985 . Udfærdiget i Bruxelles , den 22 . februar 1985 .
 For AVS—EØF- Ministerrådet
 Artikel 8 På AVS—EØF-Ambassadørudvalgets vegne
 P. CALAMIA
 Gennemførelsen af ordningen til stabilisering af eksport
 indtægterne i medfør af anden AVS—EØF-konvention Formand


text:
 Avis juridique important
 |
 21993A0218(01)
 Aftale om handelsmæssigt og økonomisk samarbejde mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Mongoliet
 EF-Tidende nr. L 041 af 18/02/1993 s. 0046 - 0049 den finske specialudgave: kapitel 11 bind 20 s. 0225 den svenske specialudgave: kapitel 11 bind 20 s. 0225
 AFTALE om handelsmaessigt og oekonomisk samarbejde mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Mongoliet RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER,REGERINGEN FOR MONGOLIET,SOM TAGER I BETRAGTNING, at Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, i det foelgende benaevnt »Faellesskabet« og Mongoliet oensker at udvikle, fremme og uddybe deres handelsmaessige og oekonomiske forbindelser,SOM ERKENDER, at Mongoliet udfolder betydelige bestraebelser for at omstrukturere samfundet og oekonomien med henblik paa at styrke demokratiet og skabe oekonomiske og sociale fremskridt,SOM ERINDRER OM, at der er mulighed for at etablere et saa vidtspaendende samarbejde som muligt, som i begge parters interesse boer omfatte en hel raekke handelsmaessige, oekonomiske og udviklingsmaessige aktiviteter,SOM ER OVERBEVIST OM, at samarbejdet boer indgaa i pragmatiske rammer, hvor det vil kunne udvikle sig paa linje med hver parts udvikling og politik -ER BLEVET ENIGE OM FOELGENDE:Artikel 1 Samarbejdsbaandene mellem Faellesskabet og Mongoliet og denne aftale i sin helhed er baseret paa respekten for de demokratiske principper og menneskerettighederne, som er grundlaget for Faellesskabets og Mongoliets indenrigs- og udenrigspolitik.KAPITEL I Handelssamarbejde Artikel 2 1. Denne aftale skal gaelde for handel med alle varer, der har oprindelse i Faellesskabet og Mongoliet, bortset fra de varer, der henhoerer under Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske Kul- og Staalfaellesskab.2. De to kontraherende parter bestraeber sig paa inden for rammerne af deres gaeldende love og bestemmelser og i overensstemmelse med principperne om lighed og gensidige fordele at fremme og udbygge det handelsmaessige og oekonomiske samarbejde.Artikel 3 1. De to kontraherende parter indroemmer i deres handelsforbindelser hinanden mestbegunstigelsesbehandling med hensyn til:a) told og afgifter af enhver art, som anvendes ved indfoersel, udfoersel, genudfoersel eller transit af varer, herunder de naermere regler for opkraevningen af saadan told og afgifterb) betalingsmaader og overfoersel af saadanne betalingerc) alle bestemmelser, procedurer og formaliteter i forbindelse med de importerede og eksporterede varer, herunder bestemmelserne vedroerende toldbehandling, transit, oplagring og omladningd) administrative formaliteter i forbindelse med udstedelsen af import- eller eksportlicensere) skatter og andre interne afgifter, som opkraeves direkte eller indirekte paa importerede og eksporterede varer eller tjenesteydelserf) love, bestemmelser og betingelser vedroerende salg, udbud til salg, indkoeb, transport, distribution eller anvendelse af varer paa hjemmemarkedet.2. Stk. 1 finder ikke anvendelse paa:a) fordele, der er indroemmet af en af de kontraherende parter med henblik paa at skabe en toldunion eller et frihandelsomraade eller som foelge af oprettelsen af en saadan union eller et saadant omraadeb) fordele, der er indroemmet nabolande af en af de kontraherende parter for at lette graensehandelenc) fordele, der er indroemmet bestemte lande i overensstemmelse med den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel og andre internationale aftaler om varehandel.Artikel 4 1. De kontraherende parter forpligter sig til at traeffe passende foranstaltninger for at fremme udviklingen og diversificeringen af deres samhandel mest muligt under hensyntagen til deres respektive udviklingsniveau.2. De


text: kontraherende parter er enige om at undersoege, hvordan de kan lette handelen, og skal i overensstemmelse med deres respektive lovgivninger og politik undersoege og anbefale handelsfremmende foranstaltninger, som kan fremme og oege importen og eksporten.Artikel 5 1. Mongoliet vil i anliggender, der afhaenger af beslutninger truffet af den mongolske regering, regeringsinstitutioner eller statslige virksomheder, drage omsorg for, at eksportoerer eller leverandoerer af varer og tjenesteydelser fra Faellesskabet vil kunne deltage paa et retfaerdigt og ikke-diskriminerende grundlag i handelen med Mongoliet. Dette gaelder navnlig med hensyn til udstedelse af importlicenser og tilvejebringelse af konvertibel valuta til import af varer med oprindelse i Faellesskabet.2. Faellesskabet vil paa sin side bestraebe sig paa at foretage en gradvis liberalisering af importen af varer fra Mongoliet. I den forbindelse forpligter Faellesskabet sig til fra denne aftales ikrafttraeden at ophaeve de kvantitative restriktioner paa importen af varer med oprindelse i Mongoliet for de varer og til de regioner i Faellesskabet, der for saa vidt angaar Mongoliet er anfoert i bilag III til Raadets forordning (EOEF) nr. 3420/83 af 14. november 1983, som senest aendret, med undtagelse af de restriktioner, der vedroerer tekstilvarer henhoerende under afdeling XI i Den Kombinerede Nomenklatur, og de restriktioner, der er opfoert i bilag I til Raadets forordning (EOEF) nr. 288/82, som senest aendret, for de regioner i Faellesskabet, hvor saadanne restriktioner er gaeldende.Artikel 6 1. De to kontraherende parter skal give hinanden oplysninger om de problemer, der maatte opstaa i forbindelse med deres samhandel, og skal - ud fra oensket om at fremme denne - indlede venskabelige konsultationer med henblik paa at finde frem til en for begge parter tilfredsstillende loesning paa disse problemer. Hver af de to kontraherende parter drager omsorg for, at der ikke traeffes foranstaltninger forud for disse konsultationer.2. I undtagelsestilfaelde af uopsaettelig karakter kan hver af de kontraherende parter dog traeffe foranstaltninger, men skal saa vidt muligt forinden bestraebe sig paa at faa en venskabelig konsultation i stand.3. Naar en af de kontraherende parter traeffer de i stk. 2 omhandlede foranstaltninger, drager den omsorg for, at disse foranstaltninger ikke strider mod de generelle maal i denne aftale.Artikel 7 Handelen med varer og udvekslingen af tjenesteydelser mellem de to kontraherende parter finder sted til markedspriser og -tariffer.Artikel 8 De to kontraherende parter er enige om, at betalingen af transaktioner i overensstemmelse med deres gaeldende love og bestemmelser finder sted i konvertibel valuta.KAPITEL II OEkonomisk samarbejde Artikel 9 De to kontraherende parter, hvis maal blandt andet er at fremme udviklingen inden for industri og landbrug i Faellesskabet og Mongoliet, at opnaa en stoerre spredning i deres oekonomiske forbindelser, at fremme den videnskabelige og tekniske udvikling, at aabne nye forsyningskilder og nye markeder og at bidrage til udviklingen af parternes oekonomi og levestandard, er enige om, inden for rammerne af deres respektive befoejelser, at udvikle det oekonomiske samarbejde baseret paa princippet om gensidige interesser paa alle omraader inden for deres respektive politikker, og saerlig:- industri og minedrift- landbrug og skovbrug- videnskab og teknologi- energi- telekommunikation- miljoebeskyttelse- turisme- intellektuel og industriel


text: ejendomsret, normer og standarder- statistik.Artikel 10 De to kontraherende parter vil efter behov og i det omfang, deres aktionsmuligheder tillader det, fremme gennemfoerelsen af de forskellige former for industrielt og teknisk samarbejde til fordel for deres virksomheder eller organisationer.Med henblik paa virkeliggoerelsen af maalsaetningerne i denne aftale vil de to kontraherende parter bestraebe sig paa at lette og fremme bl.a.:- faellesproduktion og joint ventures- faelles udnyttelse af ressourcer- overfoersel og teknologi- samarbejde mellem finansieringsinstitutter- besoeg, kontakter og aktiviteter til fremme af samarbejdet mellem personer og delegationer, som repraesenterer virksomheder eller oekonomiske organisationer- tilrettelaeggelse af seminarer og symposier- konsulentvirksomhed.Artikel 11 1. Med henblik paa at virkeliggoere maalsaetningerne i denne aftale er de to kontraherende parter enige om, inden for rammerne af deres respektive love, bestemmelser og politik at fremme og tilskynde til oegede og gensidigt fordelagtige investeringer.2. Parterne vil endvidere udfolde bestraebelser for at forbedre investeringsbetingelserne, bl.a. ved at tilskynde til, at Faellesskabets medlemsstater og Mongoliet paa grundlag af principperne om gensidighed og lige behandling udvider ordningerne vedroerende fremme og beskyttelse af investeringer.Artikel 12 I betragtning af forskellen mellem de to kontraherende parters udviklingsniveau er Faellesskabet rede til inden for rammerne af sin udviklingsbistand til ikke-associerede lande at udvide sine finansielle og faglige samarbejdsaktiviteter til fordel for Mongoliets udvikling.KAPITEL III Den blandede komité Artikel 13 1. De to kontraherende parter nedsaetter inden for rammerne af denne aftale en blandet komité bestaaende af repraesentanter for Faellesskabet paa den ene side og repraesentanter for Mongoliet paa den anden side.2. Den blandede komité har til opgave:- at overvaage og undersoege, hvorledes denne aftale fungerer- at undersoege udviklingen i handelsstroemmen og gennemfoerelsen af det oekonomiske samarbejde og udviklingsbistanden- at finde egnede metoder til at undgaa eventuelle vanskeligheder, som maatte opstaa paa de forskellige omraader, der er omfattet af aftalen- at finde foranstaltninger, der kan bidrage til udvikling og diversificering af det handelsmaessige og oekonomiske samarbejde- at udveksle synspunkter og fremsaette forslag til alle spoergsmaal af faelles interesse vedroerende de omraader, der er omfattet af aftalen.3. Den blandede komité traeder sammen en gang om aaret skiftevis i Bruxelles og Ulan Bator, og dagsordenen fastsaettes efter faelles overenskomst. Paa anmodning af en af de kontraherende parter kan der efter faelles overenskomst indkaldes til ekstraordinaere moeder. Formandskabet i den blandede komité varetages skiftevis af hver af de kontraherende parter. Hvis begge parter finder det noedvendigt, kan den blandede komité nedsaette arbejdsgrupper, som skal bistaa den i udfoerelsen af arbejdsopgaverne.Faellesskabet repraesenteres af Kommissionen bistaaet af medlemsstaternes repraesentanter i henhold til bestemmelserne i Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab.KAPITEL IV Afsluttende bestemmelser Artikel 14 Denne aftale gaelder paa den ene side for de omraader, hvor Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab finder anvendelse, og paa de betingelser, der er fastsat i naevnte Traktat, og paa den anden side for Mongoliets omraade.Med forbehold af de relevante bestemmelser i Traktaterne om Oprettelse af De Europaeiske Faellesskaber beroerer denne aftale og de foranstaltninger, der traeffes i henhold hertil, paa ingen maade Faellesskabets medlemsstaters befoejelser til at gennemfoere bilaterale oekonomiske


text: samarbejdsforanstaltninger med Mongoliet og eventuelt indgaa nye aftaler om oekonomisk samarbejde med Mongoliet.Artikel 15 Denne aftale traeder i kraft den foerste dag i maaneden efter den dato, paa hvilken de kontraherende parter har givet hinanden notifikation om afslutningen af de retlige procedurer, der er noedvendige i saa henseende. Aftalen indgaas for en periode paa fem aar. Den viderefoeres automatisk fra aar til aar, medmindre en af de kontraherende parter seks maaneder inden udloebet af aftalen opsiger denne ved skriftlig meddelelse til den anden part.De to kontraherende parter kan dog aendre aftalen efter faelles overenskomst for at tage hensyn til nye situationer.Artikel 16 Denne aftale er udfaerdiget i to eksemplarer paa dansk, engelsk, fransk, graesk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk, tysk og mongolsk, hvilke tekster har samme gyldighed.Hecho en Luxemburgo, el dieciséis de junio de mil novecientos noventa y dos.Udfaerdiget i Luxembourg, den sekstende juni nitten hundrede og tooghalvfems.Geschehen zu Luxemburg am sechzehnten Juni neunzehnhundertzweiundneunzig. ̧ãéíaa óôï Ëïõîaaìâïýñãï, óôéò aeÝêá Ýîé Éïõíssïõ ÷ssëéá aaííéáêueóéá aaíaaíÞíôá aeýï.Done at Luxembourg on the sixteenth day of June in the year one thousand nine hundred and ninety-two.Fait à Luxembourg, le seize juin mil neuf cent quatre-vingt-douze.Fatto a Lussemburgo, addì sedici giugno millenovecentonovantadue.Gedaann te Luxemburg, de zestiende juni negentienhonderd twee-en-negentig.Feito no Luxemburgo, em dezasseis de Junho de mil novecentos e noventa e dois.Por el Consejo de las Comunidades EuropeasFor Raadet for De Europaeiske FaellesskaberFuer den Rat der Europaeischen GemeinschaftenÃéá ôï Óõìâïýëéï ôùí AAõñùðáúêþí ÊïéíïôÞôùíFor the Council of the European CommunitiesPour le Conseil des Communautés européennesPer il Consiglio delle Comunità europeeVoor de Raad van de Europese GemeenschappenPelo Conselho das Comunidades EuropeiasPor el Gobierno de MongoliaFor regeringen for MongolietFuer die Regierung der MongoleiÃéá ôçí êõâÝñíçóç ôçò ÌïããïëssáòFor the Government of MongoliaPour le gouvernement de la MongoliePer il governo della MongoliaVoor de Regering van MongoliëPelo Governo da Mongólia


text:
 Avis juridique important
 |
 21994A0103(55)
 Aftale om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde - Bilag V - Arbejdskraftens frie bevægelighed - Liste som omhandlet i artikel 28
 EF-Tidende nr. L 001 af 03/01/1994 s. 0325 - 0326
 BILAG VARBEJDSKRAFTENS FRIE BEVAEGELIGHED Liste som omhandlet i artikel 28INDLEDNINGNaar de i dette bilag omhandlede retsakter indeholder begreber eller henvisninger til procedurer, der er specielle for Faellesskabets retsorden, som f.eks.:- praeambler- hvem EF-retsakterne er rettet til- EF's omraader og sprog- rettigheder og forpligtelser, som EF-medlemsstaterne eller deres offentlige organer, virksomheder eller borgere har i forhold til hinanden, og- informations- og notifikationsprocedurergaelder protokol 1 om horisontale tilpasninger, medmindre andet er bestemt i dette bilag.SEKTORTILPASNINGERI dette bilag og uanset bestemmelserne i protokol 1 omfatter udtrykket »medlemsstat(er)« i de omhandlede retsakter ud over dets betydning i de paagaeldende EF-retsakter tillige Finland, Island, Liechtenstein, Norge, Schweiz, Sverige og OEstrig.OMHANDLEDE RETSAKTER1. 364 L 0221: Raadets direktiv 64/221/EOEF af 25. februar 1964 om samordning af de saerlige foranstaltninger, som gaelder for udlaendinge med hensyn til rejse og ophold, og som er begrundet i hensynet til den offentlige orden, sikkerhed og sundhed (EFT 56 af 4.4.1964, s. 850/64).Direktivets bestemmelser gaelder i forbindelse med aftalen med foelgende tilpasning:Artikel 4, stk. 3, finder ikke anvendelse.2. 368 R 1612: Raadets forordning (EOEF) 1612/68 af 15. oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevaegelighed inden for Faellesskabet (EFT L 257 af 19.10.1968, s. 2), som aendret ved:- 376 R 0312: Raadets forordning (EOEF) 312/76 af 9. februar 1976 (EFT L 39 af 14.2.1976, s. 2).Forordningens bestemmelser gaelder i forbindelse med aftalen med foelgende tilpasninger:a) I artikel 15, stk. 2, finder ordene »atten maaneder fra denne forordnings ikrafttraeden« ikke anvendelse.b) Artikel 40 finder ikke anvendelse.c) Artikel 41 finder ikke anvendelse.d) Artikel 42, stk. 1, finder ikke anvendelse.e) I artikel 42, stk. 2, erstattes henvisningen til EOEF-Traktatens artikel 51 med en henvisning til artikel 29 i aftalen.f) Artikel 48 finder ikke anvendelse.3. 368 L 0360: Raadets direktiv 68/360/EOEF af 15. oktober 1968 om afskaffelse af restriktioner for rejse og ophold inden for Faellesskabet for medlemsstaternes arbejdstagere og deres familiemedlemmer (EFT L 257 af 19.10.1968, s. 13).Direktivets bestemmelser gaelder i forbindelse med aftalen med foelgende tilpasninger:a) I artikel 4, stk. 2, erstattes ordene »opholdstilladelse for statsborgere i en EOEF-medlemsstat« med »opholdstilladelse«.b) I artikel 4, stk. 3, erstattes ordene »opholdstilladelse for statsborgere i en EOEF-medlemsstat« med »opholdstilladelse«.c) Artikel 11 finder ikke anvendelse.d) Artikel 13 finder ikke anvendelse.e) I bilaget:i) foerste afsnit i erklaeringen affattes saaledes:»Denne tilladelse er udstedt i henhold til forordning (EOEF) nr. 1612/68 af 15. oktober 1968 og til de foranstaltninger, der er truffet til gennemfoerelse af direktiv 68/360/EOEF som indfoejet i EOES-aftalen.«ii) fodnoten affattes saaledes:»Alt efter udstedelsesland: belgisk(e), britisk(e), dansk(e), finsk(e), fransk(e), graesk(e), irsk(e), islandsk(e), italiensk(e), liechtensteinsk(e), luxembourgsk(e), nederlandsk(e), norsk(e), portugisisk(e), schweizisk(e), spansk(e), svensk(e), tysk(e), oestrigsk(e).«4. 370 R 1251: Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1251/70 af 29. juni 1970 om arbejdstageres ret til at blive boende paa en medlemsstats omraade efter at have haft beskaeftigelse dér (EFT L 142 af 30.6.1970, s. 24).Forordningens bestemmelser gaelder i forbindelse med aftalen


text: med foelgende tilpasning:Artikel 9 finder ikke anvendelse.5. 372 L 0194: Raadets direktiv 72/194/EOEF af 18. maj 1972 om udvidelse af anvendelsesomraadet for direktiv 64/221/EOEF til ogsaa at omfatte arbejdstagere, som kan udnytte retten til at blive boende paa en medlemsstats omraade efter at have haft beskaeftigelse dér (EFT L 121 af 26.5.1972, s. 32).6. 377 L 0486: Raadets direktiv 77/486/EOEF af 25. juli 1977 om skolegang for boern af migrantarbejdstagere (EFT L 199 af 6.8.1977, s. 32).


text:
7 . 10 . 75 De Europæiske Fællesskabers 'Tidende Nr. L 259/ 19
 AFTALE
 mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og republikken Zambia om leve
 ring af blød hvede som fødevarehjælp
 RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
 på den ene side,
 REGERINGEN FOR REPUBLIKKEN ZAMBIA
 på den anden side,
 HAR VEDTAGET at indgå denne aftale og har med henblik herpå som befuldmægtigede udpeget :
 RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER :
 REGERINGEN FOR REPUBLIKKEN ZAMBIA :
 SOM ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE BESTEMMELSER :
 Artikel I Artikel V
 Inden for rammerne af fødevarehjælpeprogrammet for Bestemmelseslandet forpligter sig til at anvende den
 korn for året 1972/ 1973, leverer Det europæiske øko som hjælp modtagne vare til konsum, og ved salget af
 nomiske Fællesskab, herefter benævnt » Fællesskabet«, varen på sit marked at anvende de priser, som normalt
 som gave 5 000 tons blød hvede til republikken Zam noteres på dette marked for varer af tilsvarende kvali
 bia, herefter benævnt » bestemmelseslandet«. tet .
 Udbyttet fra dette salg, med fradrag af omkostninger
 Artikel II ved intern transport, forsikring og normale afsætnings
 omkostninger på bestemmelseslandets marked, indbe
 tales på en særlig konto i nævnte lands centralbank og
 Leverancerne effektueres cif afrikansk lossehavn i nye anvendes til finansiering af en eller flere udviklingspla
 jutesække af en nettovægt på 50 kg hver. ner, som er foreslået af bestemmelseslandet og god
 kendt af Fællesskabet .
 Artikel III
 Artikel VI
 Fællesskabets og bestemmelseslandets forpligtelser og
 ansvar, vedrørende især levering og overtagelse, fastsæt De kontraherende parter forpligter sig til at gennem
 tes i bilaget, som udgør en integrerende del af denne føre denne aftale således, at produktionens og den in
 aftale . ternationale samhandels normale struktur ikke berø
 res . Med henblik herpå træffer de de nødvendige foran
 staltninger for at sikre, at hjælpeforsyningerne ikke er
 statter, men supplerer de handelstransaktioner, der
 Artikel IV
 med rimelighed kunne forventes, i mangel af sådanne
 leverancer. Navnlig forpligter bestemmelseslandet sig
 Bestemmelseslandet forpligter sig til at træffe alle nød til mellem den 1 . juli 1974 og 30 . juni 1975 fra et hvil
 vendige foranstaltninger med henblik på transport og ket som helst udførselsland og på sædvanlige handels
 forsikring af den leverede vare fra lossehavn til bestem vilkår at indføre mindst 87 000 tons blød hvede eller
 melsessted . en tilsvarende mængde mel af blød hvede.
 ---pagebreak--- Nr. L 259/20 De Europæiske Fællesskabers Tidende 7. 10 . 75
 Artikel VII 2. hver 3 . måned, indtil de som hjælp modtagne
 mængder er fuldstændig opbrugt : solgte mængder,
 Bestemmelseslandet træffer alle nødvendige foranstalt afsætningsform, anvendt salgspris ; normale afsæt
 ninger for at forhindre :
 ningsomkostninger på bestemmelseslandets mar
 — genudførsel af såvel varen, der er modtaget som ked ;
 fødevarehjælp, som af produkter og biprodukter,
 der stammer fra dette korn ; • 3 . den 15. januar hvert år indtil den særlige konto er
 — erhvervsmæssig og ikke erhvervsmæssig udførsel fuldstændigt udnyttet :
 inden for 6 måneder efter den seneste levering så a) opgørelse for denne konto (ind- og udbetalinger)
 vel af den lokalt fremstillede


text:
vare, der måtte være pr. 31 . december det foregående år ;
 af samme art som den som fødevarehjælp mod b) gennemførelsesstadiet for planen eller planerne
 tagne vare, såvel som produkter og biprodukter, med angivelse af den samlede finansiering, der
 der stammer derfra .
 er foretaget på dette stadium .
 Artikel VIII
 Artikel IX
 Bestemmelseslandet forpligter sig til at give Fællesska
 bet meddelelse om gennemførelsesbetingelserne for På begæring af en af de kontraherende parter afholder
 denne aftale . Med henblik herpå giver det Kommissio disse konsultationer om alle spørgsmål vedrørende
 anvendelsen af denne aftale .
 nen for De europæiske Fællesskaber følgende oplys
 ninger :
 A rtikel X
 1 . senest 30 dage efter losning af hver ladning : ski
 bets ankomsthavn og -tid ; den lossede vares art, Denne aftale er affattet i to eksemplarer på dansk, en
 mængde og kvalitet ; datoen for losningens afslut gelsk, fransk, italiensk, nederlandsk og tysk, hvilke tek
 ning ; ster alle har samme gyldighed.
 ---pagebreak--- 7 . 10 . 75 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 259 / 21
 BILAG
 NÆRMERE BESTEMMELSER OM LEVERING OG OVERTAGELSE
 Artikel 1 A rtikel 3
 Levering har fundet sted, og risikoen overgår fra Fællesskabet Fællesskabet giver bestemmelseslandet meddelelse om det
 til bestemmelseslandet, når varerne faktisk overtages i skibets forventede tidspunkt for skibets ankomst til lossehavnen
 last i lossehavnen . mindst ti fulde dage før den formodede ankomstdato.
 Bestemmelseslandet afholder alle omkostninger efter varer Fællesskabet lader i certepartiet indsætte en klausul om , at
 nes levering, herunder losseomkostninger (såsom omtstuv kaptajnen er forpligtet til mindst tooghalvfjerds timer i for
 ning, ophejsning, modtagelse) samt eventuelle lægterpenge . vejen at oplyse bestemmelseslandet om det sandsynlige tids
 punkt for skibets ankomst til lossehavnen .
 Eventuelle omkostninger for overliggedage eller en eventuel
 præmie for hurtig losning (dispatch money) i lossehavnen
 Artikel 4
 afholdes af bestemmelseslandet eller kommer dette til gode .
 Beløbenes størrelse og de nærmere retningslinjer, der er fast Ved varens levering tillades en afvigelse på 5 % eller mindre
 sat i kontrakten mellem Fællesskabets i artikel 5 omhandlede
 fra de i artikel I i aftalen fastsatte mængder.
 befuldmægtigede og fragtføreren, må på forhånd aftales mel
 lem den befuldmægtigede og bestemmelseslandets i artikel 5 Artikel 5
 nævnte ladningsmodtager.
 Til gennemførelsen af bestemmelserne i dette bilag udpeger
 Artikel 2 Fællesskabet en befuldmægtiget, hvis navn og adresse det ret
 tidigt meddeler bestemmelseslandet.
 Fællesskabet giver så hurtigt som muligt efter at varen er
 bragt ombord meddelelse til bestemmelseslandet med angi Bestemmelseslandet udpeger i hver lossehavn en ladnings
 velse af skib, tidspunkt for lastning, varens mængde og kvali modtager, hvis navn og adresse det forud for aftalens gennem
 tet konstateret ved lastningen samt lossehavn . førelse meddeler Fællesskabet .
 Meddelelse vedrørende undertegnelse af aftalen om levering af fødevarehjælp
 mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og republikken Zambia
 Aftalen mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og Zambia om levering af blød
 hvede som fødevarehjælp, som Rådet har besluttet at indgå den 10 . juli 1975, er blevet
 undertegnet i Bruxelles den 15 . juli 1975,
 for Rådet for


text:
 Avis juridique important
 |
 11992M/PRO/SEBC/30
 Traktat om Den Europæiske Union - Protokol om statutten for det europæiske system af centralbanker og Den Europæiske Centralbank - Kapitel VI: Finansielle bestemmelser for ESCB - Artikel 30: Overførsel af valutareserveaktiver TIL ECB
 EF-Tidende nr. C 191 af 29/07/1992 s. 0074
 Artikel 30 Overfoersel af valutareserveaktiver til ECB 30.1. Med forbehold af artikel 28 forsynes ECB af de nationale centralbanker med valutareserveaktiver, bortset fra Medlemsstaternes valutaer, ECU, IMF-reservestillinger og SDR, svarende til et beloeb paa op til 50 000 mio. ECU. Styrelsesraadet beslutter, hvor stor en del der skal indbetales til ECB efter dens oprettelse, og hvor store beloeb der skal indbetales paa senere tidspunkter. ECB skal have fuld ret til at besidde og forvalte de valutareserver, der overfoeres til den, og anvende dem til de formaal, der er fastsat i denne statut. 30.2. Den enkelte nationale centralbanks bidrag fastsaettes i forhold til dens andel i ECB's indskudte kapital. 30.3. ECB krediterer hver national centralbank med en fordring, der svarer til bidragets stoerrelse. Styrelsesraadet fastsaetter paalydende og forrentning af disse fordringer. 30.4. ECB kan indkalde valutareserveaktiver ud over den i artikel 30.1 fastlagte graense i overensstemmelse med artikel 30.2 inden for de graenser og paa de vilkaar, der fastsaettes af Raadet efter fremgangsmaaden i artikel 42. 30.5. ECB kan besidde og forvalte IMF-reservestillinger og SDR samt soerge for sammenlaegning af saadanne aktiver. 30.6. Styrelsesraadet traeffer alle andre foranstaltninger, der er noedvendige for anvendelsen af denne artikel.


text:
 5.11.2020
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 368/23
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 122/2018
 af 31. maj 2018
 om ændring af protokol 47 (om afskaffelse af tekniske handelshindringer for vin) til EØS-aftalen [2020/1624]
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/2281 af 11. december 2017 om tilladelse til at forhøje tilsætningsgrænserne for vin fra druer høstet i 2017 i visse vindyrkningsområder i Tyskland og alle vindyrkningsområder i Danmark, Nederlandene og Sverige (1) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Denne afgørelse vedrører lovgivning om vin. Lovgivning om vin finder ikke anvendelse på Liechtenstein, så længe aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om handel med landbrugsprodukter også gælder for Liechtenstein, jf. syvende afsnit i indledningen til protokol 47 til EØS-aftalen. Denne afgørelse finder derfor ikke anvendelse på Liechtenstein.
 (3)
 Protokol 47 til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende led indsættes efter punkt 15 (Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/2147) i tillæg 1 til protokol 47 til EØS-aftalen:
 »16.
 32017 R 2281: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/2281 af 11. december 2017 om tilladelse til at forhøje tilsætningsgrænserne for vin fra druer høstet i 2017 i visse vindyrkningsområder i Tyskland og alle vindyrkningsområder i Danmark, Nederlandene og Sverige (EUT L 328 af 12.12.2017, s. 17).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af gennemførelsesforordning (EU) 2017/2281, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 1. juni 2018, forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (*1).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 31. maj 2018.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Claude MAERTEN
 Formand
 (1) EUT L 328 af 12.12.2017, s. 17.
 (*1) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 10.3.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 64/76
 AFGØRELSE TRUFFET AF DET BLANDEDE EØS-UDVALG
 Nr. 135/2004
 af 24. september 2004
 om ændring af bilag XX (Miljø) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Bilag XX til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 113/2004 truffet af Det Blandede EØS-udvalg den 9. juli 2004 (1).
 (2)
 Kommissionens beslutning 2004/249/EF af 11. marts 2004 om et spørgeskema til medlemsstaternes indberetning om gennemførelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/96/EF om affald af elektrisk og elektronisk udstyr (WEEE) (2) skal indarbejdes i aftalen.
 (3)
 Kommissionens beslutning 2004/279/EF af 19. marts 2004 om vejledning i gennemførelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/3/EF om luftens indhold af ozon (3) skal indarbejdes i aftalen —
 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Bilag XX til EØS-aftalen ændres således:
 1)
 Følgende punkt indsættes efter punkt 32fa (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/96/EF):
 »32fb.
 32004 D 0249: Kommissionens beslutning 2004/249/EF af 11. marts 2004 om et spørgeskema til medlemsstaternes indberetning om gennemførelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/96/EF om affald af elektrisk og elektronisk udstyr (WEEE) (EUT L 78 af 16.3.2004, s. 56).«
 2)
 Følgende punkt indsættes efter punkt 21ag (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/3/EF):
 »21ah.
 32004 D 0279: Kommissionens beslutning 2004/279/EF af 19. marts 2004 om vejledning i gennemførelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/3/EF om luftens indhold af ozon (EUT L 87 af 25.3.2004, s. 50).«
 Artikel 2
 Teksterne til beslutning 2004/249/EF og 2004/279/EF på islandsk og norsk, der offentliggøres i EØS-tillægget til Den Europæiske Unions Tidende, er autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 25. september 2004, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle fornødne meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1 (4).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 24. september 2004.
 På vegne af Det Blandede EØS-udvalg
 Kjartan JÓHANNSSON
 Formand
 (1) EUT L 376 af 23.12.2004, s. 51
 (2) EUT L 78 af 16.3.2004, s. 56.
 (3) EUT L 87 af 25.3.2004, s. 50.
 (4) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 15.3.2018
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 73/26
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 NR. 151/2016
 af 8. juli 2016
 om ændring af bilag IX (Finansielle tjenesteydelser) til EØS-aftalen [2018/373]
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1612 af 23. september 2015 om ændring af beslutning 2008/961/EF om tredjelandsudstederes brug af visse tredjelandes nationale regnskabsstandarder og internationale regnskabsstandarder ved udarbejdelsen af koncernregnskaber (1) skal indarbejdes i aftalen.
 (2)
 Bilag IX til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende led tilføjes i punkt 23c (Kommissionens beslutning 2008/961/EF) i bilag IX til EØS-aftalen:
 »—
 32015 D 1612: Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1612 af 23. september 2015 (EUT L 249 af 25.9.2015, s. 26).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1612, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 9. juli 2016, forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. aftalens artikel 103, stk. 1 (*1).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 8. juli 2016.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Bergdís ELLERTSDÓTTIR
 Formand
 (1) EUT L 249 af 25.9.2015, s. 26.
 (*1) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 Avis juridique important
 |
 21979A0412(06)
 Multilaterale aftaler, der er resultatet af handelsforhandlingerne 1973-79 (GATT) - Aftale om fortolkning og anvendelse af artikel VI, XVI og XXIII i Den Almindelige Overenskomst om Told og Udenrigshandel
 EF-Tidende nr. L 071 af 17/03/1980 s. 0072 - 0089 den finske specialudgave: kapitel 11 bind 9 s. 0074 den svenske specialudgave: kapitel 11 bind 9 s. 0074 den græske specialudgave: Kapitel 11 bind 19 s. 0075 den spanske specialudgave: Kapitel 11 bind 12 s. 0109 den portugisiske specialudgave: Kapitel 11 bind 12 s. 0109
 (Oversaettelse) AFTALE OM FORTOLKNING OG ANVENDELSE AF ARTIKEL VI, XVI, OG XXIII I DEN ALMINDELIGE OVERENSKOMST OM TOLD OG UDENRIGSHANDEL PRAEAMBEL DENNE AFTALES SIGNATARSTATER (1) - SOM TAGER I BETRAGTNING, at ministrene den 12.-14. september 1973 blev enige om, at de multilaterale handelsforhandlinger bl.a. skulle formindske eller ophaeve de ikke-toldmaessige foranstaltningers begraensende eller konkurrencefordrejende virkninger og bringe saadanne foranstaltninger under mere effektiv international disciplin, SOM ERKENDER, at regeringerne anvender subsidier for at fremme vigtige indenrigspolitiske maal, SOM ERKENDER, at subsidier kan have skadelige virkninger paa handel og produktion, SOM ERKENDER, at der i denne aftale hovedsagelig boer laegges vaegt paa virkningerne af subsidieordningerne, og at disse virkninger skal vurderes under behoerig hensyntagen til de paagaeldende signatarstaters interne oekonomiske situation samt til de bestaaende internationale oekonomiske og monetaere forbindelser, SOM OENSKER at sikre, at anvendelsen af subsidier ikke faar ugunstig indflydelse paa eller skader nogen af signatarstaternes interesser, at de udlignende foranstaltninger ikke paa uforsvarlig vis virker hindrende paa den internationale handel, og at de producenter, der beroeres paa ugunstig maade ved anvendelsen af subsidieordningerne kan opnaa kompensation inden for en fastlagt international ramme af rettigheder og forpligtelser, SOM TAGER HENSYN til udviklingslandenes saerlige behov med hensyn til handel, udvikling og finansiering, SOM OENSKER fuldt ud at anvende samt at fortolke bestemmelserne i artikel VI, XVI og XXIII i Den almindelige Overenskomst om Told og Udenrigshandel (2) (i det foelgende benaevnt »Den almindelige Overenskomst« eller »GATT«) udelukkende hvad angaar subsidier og udlignende foranstaltninger, og at udarbejde regler for anvendelsen af disse med henblik paa at sikre stoerre ensartethed og sikkerhed i gennemfoerelsen heraf, og SOM OENSKER at sikre en hurtig, effektiv og retfaerdig bilaeggelse af de tvister, der maatte opstaa som foelge af denne aftale - ER BLEVET ENIGE OM FOELGENDE: (1)Udtrykket »signatarstaterne« anvendes i det foelgende for at betegne parterne i denne aftale. (2)Hver gang, der i denne aftale refereres til »denne aftales ordlyd«, eller til »artiklerne« eller til »bestemmelserne i denne aftale«, skal der alt efter konteksten forstaas bestemmelserne i Den almindelige Overeenskomst, saaledes som disse er fortolket og anvendt i denne aftale. DEL I Artikel 1 Anvendelse af artikel VI i Den almindelige Overenskomst (1) Signatarstaterne tager alle noedvendige forholdsregler for at sikre, at opkraevningen af en udligningstold (2) for enhver vare fra en signatarstats territorium, som indfoeres paa en anden signatarstats territorium, er i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel VI i Den almindelige Overenskomst og med denne aftales ordlyd. Artikel 2 Interne procedurer og spoergsmaal i forbindelse


text: med disse 1. Udligningstold kan foerst paalaegges efter undersoegelser, der er indledt (3) og gennemfoert i overensstemmelse med denne artikels bestemmelser. En undersoegelse, der foretages for at fastslaa forekomsten, omfanget og virkningen af en paastaaet subsidiering indledes normalt efter skriftlig begaering fra eller paa vegne af den paagaeldende erhvervsgren. Begaeringen skal indeholde tilstraekkeligt bevismateriale for forekomsten af a) subsidier og, om muligt, beloebsstoerrelsen, b) en skade, som defineret i Den almindelige Overenskomsts artikel VI, saaledes som denne er fortolket i denne aftale (4), og c) en aarsagsforbindelse mellem den subsidierede indfoersel, og den paastaaede skade. Beslutter myndighederne under saerlige forhold at indlede en undersoegelse uden at have modtaget en saadan begaering, skal de kun ivaerksaette en saadan, hvis de har tilstraekkeligt bevismateriale vedroerende alle de spoergsmaal, der er naevnt under a), b) og c). 2. Hver signatarstat skal meddele Udvalget for subsidier og udlignende Foranstaltninger (5) a) hvilke af dens myndigheder der er kompetente til at indlede og gennemfoere de undersoegelser, der er omtalt i denne artikel, og b) hvilke interne procedurer der er foreskrevet for indledningen og gennemfoerelsen af disse undersoegelser. 3. Naar de myndigheder, der foretager undersoegelsen, er overbevist om, at bevismaterialet er tilstraekkeligt til at berettige indledning af en undersoegelse, skal den eller de signatarstater, hvis varer er genstand for undersoegelsen, og de eksportoerer og importoerer, hvis interesse i sagen er de undersoegende myndigheder bekendt, samt klagerne have meddelelse derom, ligesom der skal foreligge en bekendtgoerelse. Ved afgoerelsen af, om der skal indledes en undersoegelse, boer der tages hensyn til den holdning, der indtages af filialer til den klagende part (6), der er bosiddende paa en anden signatarstats territorium. 4. Ved en undersoegelses ivaerksaettelse og viderefoerelse boer bevismaterialet med hensyn til baade subsidier og skade foraarsaget deraf behandles samtidig. Under alle omstaendigheder skal bevismaterialet vedroerende forekomsten af saavel subsidier som skade behandles samtidig a) for at afgoere, om en undersoegelse skal indledes eller ej, og b) derefter under selve undersoegelsen, regnet fra en dato ikke senere end den tidligste dato, paa hvilken der i henhold til bestemmelserne i denne aftale kan ivaerksaettes midlertidige foranstaltninger. 5. Den bekendtgoerelse, der er naevnt i paragraf 3, skal indeholde en beskrivelse af den eller de subsidieformer, der skal undersoeges. Hver signatarstat skal overvaage, at de undersoegende myndigheder giver alle beroerte signatarstater og alle beroerte parter (7) rimelig mulighed for (1)Bestemmelserne i del I og i del II af denne aftale kan goeres gaeldende parallelt ; dog vil der med hensyn til virkningerne af saerlige subsider paa importlandets hjemmemarked kun kunne anvendes én form for kompensation (enten en udligningstold eller en autoriseret modforholdsregel). (2)Udtrykket »udligningstold« forstaas som en saerlig told, der opkraeves for at opveje enhver form for praemier eller subsidier ydet direkte eller indirekte til fremstilling, produktion eller udfoerselen af en vare i henhold til artikel VI, paragraf 3, i Den almindelige Overenskomst. (3)Ordet »indledt« henviser i den betydning, i hvilken det er brugt i det foelgende, til den procedure, som en signatarstat anvender ved den formelle indledning af en undersoegelse


text: i henhold til paragraf 3 i denne artikel. (4)I henhold til denne aftale forstaas ved udtrykket »skade« - medmindre andet er angivet - en vaesentlig skade for en indenlandsk erhvervsgren, en trussel om vaesentlig skade for en indenlandsk erhvervsgren eller en vaesentlig forsinkelse i oprettelsen af en indenlandsk erhvervsgren, og udtrykket fortolkes i henhold til bestemmelserne i artikel 6. (5)Oprettet i del V af denne aftale og herefter kaldet »udvalget«. (6)I denne aftale betegner ordet »part« enhver fysisk eller juridisk person, der har bopael paa en signatarstats territorium. (7)Ved en »beroert signatarstat« eller en »beroert part« forstaas en signatarstat eller en part, hvis oekonomiske interesser beroeres af de paagaeldende subsidier. paa forlangende at blive gjort bekendt med alle relevante oplysninger, som ikke er fortrolige (som anfoert i paragraf 6 og 7), og som de paagaeldende myndigheder anvender under undersoegelsen, og for at forelaegge deres synspunkter skriftligt og, saafremt dette kan begrundes, mundtligt for disse myndigheder. 6. Alle oplysninger, som er af fortrolig karakter, eller som gives fortroligt af parterne i en undersoegelse, skal med den af parterne anfoerte begrundelse behandles fortroligt af de myndigheder, der foretager undersoegelsen. Saadanne oplysninger maa ikke videregives uden udtrykkelig tilladelse fra den part, som har givet dem (1). Parter, som har givet fortrolige oplysninger, kan anmodes om at give et ikke fortroligt sammendrag heraf. Tilkendegiver parterne, at det ikke er muligt at udarbejde et sammendrag af oplysningerne, skal der afgives en erklaering med en begrundelse herfor. 7. Finder de undersoegende myndigheder imidlertid, at en begaering om fortrolig behandling ikke er berettiget, og hvis den part, som anmoder om fortrolig behandling, er uvillig til at videregive oplysningerne, kan de paagaeldende myndigheder undlade at tage de paagaeldende oplysninger i betragtning, medmindre det paa overbevisende maade kan godtgoeres over for disse, at oplysningerne er rigtige (2). 8. De undersoegende myndigheder kan foretage undersoegelse paa andre signatarstaters territorium, hvis dette er noedvendigt, paa den betingelse, at der i god tid er givet meddelelse herom til den paagaeldende signatarstat, og at denne ikke modsaetter sig en saadan undersoegelse. Endvidere kan disse myndigheder foretage undersoegelse i en virksomheds lokaler og gennemgaa dens materiale vedroerende sagen, a) hvis virksomheden indvilliger heri, og b) hvis en meddelelse herom er sendt til den paagaeldende signatarstat, og denne ikke goer indsigelse herimod. 9. I tilfaelde af at en beroert part eller signatarstat naegter at give adgang til noedvendige oplysninger eller ikke videregiver saadanne inden for en rimelig frist eller laegger vaesentlige hindringer i vejen for undersoegelsen, kan foreloebige eller endelige, positive eller negative afgoerelser (3), traeffes paa basis af tilgaengelige oplysninger. 10. De ovenfor anfoerte procedurer har ikke til formaal at hindre en signatarstats myndigheder i hurtigt at indlede en undersoegelse, at traeffe foreloebige eller endelige, positive eller negative afgoerelser, eller at anvende midlertidige eller endelige foranstaltninger i henhold til de relevante bestemmelser i denne aftale. 11. Naar varer ikke indfoeres direkte fra oprindelseslandet, men udfoeres til importlandet fra et andet land, finder bestemmelserne i denne aftale fuld anvendelse, og transaktionen eller transaktionerne anses i


text: medfoer af denne aftale, for at have fundet sted mellem oprindelseslandet og importlandet. 12. En undersoegelse indstilles, naar de undersoegende myndigheder er overbevist om, at der ikke foreligger nogen subsidieordning, eller at den paastaaede subsidieordnings virkning paa den paagaeldende erhvervsgren ikke er af en saadan art, at den forvolder skade. 13. En undersoegelse maa ikke vaere en hindring for fortoldningen. 14. Undersoegelser skal, medmindre saerlige omstaendigheder goer sig gaeldende, vaere afsluttet inden et aar efter ivaerksaettelsen. 15. Foreloebige eller endelige, positive eller negative afgoerelser og tilbagekaldelse af afgoerelser bekendtgoeres. I tilfaelde af en positiv afgoerelse skal bekendtgoerelsen indeholde oplysning om afgoerelser og konklusioner vedroerende alle faktiske og retlige spoergsmaal, som de undersoegende myndigheder anser for vaesentlige, samt begrundelserne og grundlaget herfor. I tilfaelde af en negativ afgoerelse skal bekendtgoerelsen i det mindste indeholde oplysning om hovedkonklusionerne og en kort redegoerelse for begrundelserne. Alle bekendtgoerelser om afgoerelser skal fremsendes til den eller de signatarstater, hvis varer omfattes af en saadan afgoerelse, og til de eksportoerer, som vides at vaere beroert heraf. 16. Signatarstaterne forelaegger uopholdelig udvalget en rapport om alle foreloebige eller endelige (1)Signatarstaterne erkender, at en videregivelse kan fordres paa visse signatarstaters territorium i medfoer af en restriktivt formuleret retskendelse. (2)Signatarstaterne er enige om, at begaeringer om fortrolig behandling ikke maa afvises paa et vilkaarligt grundlag. (3)Da der anvendes forskellige udtryk under de enkelte landes forskellige systemer, forstaas herefter ved »afgoerelse« (»finding«) en afgoerelse eller en formel beslutning. foranstaltninger vedroerende udligningstold. Regeringernes repraesentanter kan gennemse disse rapporter i GATTs sekretariat. Signatarstaterne forelaegger endvidere halvaarlige rapporter om alle foranstaltninger, der er truffet med hensyn til udligningstold i loebet af de foregaaende seks maaneder. Artikel 3 Raadslagninger 1. Snarest muligt efter at en begaering om indledning af en undersoegelse er accepteret, og under alle omstaendigheder inden undersoegelsen indledes, gives der de signatarstater, hvis varer kan blive omfattet af saadanne undersoegelser, rimelig mulighed for raadslagninger med henblik paa at klarlaegge situationen vedroerende de spoergsmaal, der er omtalt i artikel 2, paragraf 1, og naa frem til en i faellesskab aftalt loesning. 2. Endvidere gives der under hele undersoegelsesperioden de signatarstater, hvis varer er genstand for undersoegelsen, rimelig mulighed for at fortsaette raadslagningerne med henblik paa at klarlaegge den faktiske situation og naa frem til en i faellesskab aftalt loesning (1). 3. Uden at dette i oevrigt beroerer forpligtelsen til at give rimelig mulighed for raadslagninger, har bestemmelserne vedroerende raadslagning ikke til formaal at hindre en signatarstats myndigheder i hurtigt at indlede en undersoegelse og traeffe en foreloebig eller endelig, positiv eller negativ afgoerelse eller i at ivaerksaette foreloebige eller endelige foranstaltninger i henhold til de relevante bestemmelser i denne aftale. 4. Den signatarstat, der har til hensigt at indlede en undersoegelse, eller som gennemfoerer en saadan undersoegelse, giver efter anmodning herom den eller de signatarstater, hvis varer er genstand for undersoegelsen, adgang til alt ikke-fortroligt bevismateriale, herunder det ikke-fortrolige sammendrag af det fortrolige bevismateriale, der er anvendt ved indledningen eller gennemfoerelsen af undersoegelsen. Artikel 4 Paalaeggelse af udligningstold 1. Afgoerelsen af, om der


text: skal paalaegges udligningstold eller ej, naar alle betingelser for paalaeggelsen er opfyldt, og afgoerelsen af, om det beloeb, der skal paalaegges i udligningstold, skal vaere det fulde subsidiebeloeb eller mindre, traeffes af myndighederne i den importerende signatarstat. Det er oenskeligt, at paalaeggelsen af udligningstold er fakultativ paa alle signatarstaters territorium, og at tolden er mindre end det totale subsidiebeloeb, saafremt denne mindre told er tilstraekkelig til at ophaeve skaden for den indenlandske erhvervsgren. 2. Den udligningstold, der paalaegges (2) indfoerselen af en vare, maa ikke overstige det konstaterede subsidiebeloeb, beregnet i subsidier pr. enhed af den subsidierede eksportvare (3). 3. Naar udligningstold paalaegges en bestemt vare, opkraeves denne told med en passende sats uden forskelsbehandling for al indfoersel af den paagaeldende vare uanset oprindelse, saafremt det fastslaas, at den er subsidieret, og at den forvolder skade, med undtagelse af indfoersel hidroerende fra leverandoerer, som har givet afkald paa disse subsidier, eller som har givet et tilsagn, der er blevet accepteret i henhold til bestemmelserne i denne aftale. 4. Hvis en signatarstat, efter at der er blevet udfoldet rimelige bestraebelser for at gennemfoere raadslagninger, traeffer endelig afgoerelse om forekomsten af subsidier og disses stoerrelse og fastslaar, at den subsidierende indfoersel paa grund af subsidieordningens virkninger forvolder skade, kan den paalaegge en udligningstold i henhold til bestemmelserne i denne artikel, medmindre subsidieordningen ophaeves. 5. a) En procedure kan (4) udsaettes eller indstilles, uden at der indfoeres midlertidige foranstaltninger eller paalaegges udligningstold, saafremt de tilsagn accepteres, i henhold til hvilke: i) eksportlandets regering accepterer at ophaeve eller begraense subsidieordningen eller at tage andre forholdsregler med hensyn til dens virkninger ; eller (1)I overensstemmelse med bestemmelserne i denne paragraf er det isaer vigtigt, at ingen positiv afgoerelse, hvad enten den er foreloebig eller endelig, traeffes, uden at der er givet rimelig mulighed for raadslagninger. Disse raadslagninger kan danne grundlag for en procedure i henhold til bestemmelserne i del VI i denne aftale. (2)Ordet »paalaegge« er i denne aftale anvendt i betydningen den definitive eller endegyldige lovmaessige ansaettelse eller opkraevning af en told eller en afgift. (3)Signatarstaterne boer blive enige om fastlaeggelsen af kriterierne for beregningen af subsidiebeloebet. (4)Ordet »kan« maa ikke fortolkes paa en saadan maade, at det er muligt samtidig at fortsaette en procedure og opfylde tilsagn om prisaendringer, hvis det ikke sker i henhold til paragraf 5, b), i denne artikel. ii) eksportoeren accepterer at aendre sine priser, saaledes, at de undersoegende myndigheder er overbevist om, at subsidieordningens skadelige virkninger er ophaevet ; prisforhoejelser i medfoer af saadanne tilsagn maa ikke vaere stoerre end noedvendigt for at udligne subsidierne ; tilsagn om prisaendringer maa ikke forlanges af eksportoererne eller accepteres af disse, medmindre den importerende signatarstat i forvejen har 1) indledt en undersoegelse i henhold til bestemmelserne i artikel 2 i denne aftale, og 2) opnaaet den eksporterende signatarstats samtykke ; de afgivne tilsagn skal ikke noedvendigvis accepteres, hvis myndighederne i den importerende signatarstat finder det uhensigtsmaessigt, f.eks. hvis antallet af faktiske eller mulige eksportoerer er for stort, eller af andre grunde.


text: b) Accepteres et tilsagn, fuldendes undersoegelsen af skadespoergsmaalet alligevel, saafremt den eksporterende signatarstat oensker det, eller den importerende signatarstat traeffer beslutning herom. Fastslaas det i saadanne tilfaelde, at der ikke foreligger hverken skade eller trussel om skade, bortfalder tilsagnet automatisk, bortset fra saadanne tilfaelde, hvor det i vid udstraekning skyldes tilsagn om prisaendring, at der ikke er konstateret trussel om skade ; de paagaeldende myndigheder kan i saadanne tilfaelde kraeve, at et tilsagn opretholdes i en rimelig periode i overensstemmelse med bestemmelserne i denne aftale. c) Myndighederne i den importerende signatarstat kan foreslaa, at der gives tilsagn om prisaendringer, men ingen eksportoer kan tvinges til at give et saadant tilsagn. Regeringerne eller eksportoererne kan afstaa fra at give saadanne tilsagn eller undlade at efterkomme opfordring hertil, uden at dette paa nogen maade skader behandlingen af sagen. Det staar imidlertid myndighederne frit for at slutte, at det er mere sansynligt, at der sandsynligvis vil indtraede trussel om skade, hvis indfoerselen af subsidierede varer fortsaetter. 6. Myndighederne i en importerende signatarstat kan kraeve, at enhver regering eller eksportoer, hvis tilsagn er blevet accepteret, regelmaessigt afgiver oplysninger vedroerende opfyldelsen af saadanne tilsagn og tillader efterproevelse af de relevante oplysninger. I tilfaelde af misligholdelse af et tilsagn kan myndighederne i den importerende signatarstat i henhold til denne aftale og i overensstemmelse med dens bestemmelser omgaaende traeffe foranstaltninger, som kan bestaa i umiddelbar anvendelse af midlertidige foranstaltninger baseret paa de bedste, tilgaengelige oplysninger. I saadanne tilfaelde kan der i overensstemmelse med denne aftale opkraeves endelig told paa varer, der angives til fri omsaetning hoejst halvfems dage foer ivaerksaettelsen af saadanne midlertidige foranstaltninger ; der kan dog ikke opkraeves endelig told med tilbagevirkende kraft for varer, der angives til fri omsaetning inden misligholdelsen af det paagaeldende tilsagn. 7. Gyldighedsperioden for tilsagn maa ikke vaere laengere end den, der gaelder for udligningstold i henhold til denne aftale. Myndighederne i en importerende signatarstat undersoeger, naar dette findes paakraevet, enten paa eget initiativ eller paa anmodning af de beroerte eksportoerer eller importoerer af den paagaeldende vare, om det er noedvendigt at opretholde et tilsagn om prisaendringer og fremlaegger oplysninger, der begrunder behovet for en saadan undersoegelse. 8. Hver gang en undersoegelse vedroerende udligningstold udsaettes eller indstilles i henhold til bestemmelserne i paragraf 5 ovenfor, og hver gang et tilsagn bortfalder, skal dette meddeles officielt og meddelelsen bekendtgoeres. Saadanne meddelelser skal i det mindste indeholde de tilgrundliggende konklusioner og et sammendrag af begrundelserne herfor. 9. En udligningstold forbliver kun i kraft, saa laenge og i det omfang det er noedvendigt for at udligne de subsidier, der forvolder skade. De undersoegende myndigheder undersoeger, naar dette findes paakraevet, enten paa eget initiativ, eller paa anmodning af de beroerte parter, om det er noedvendigt at opretholde tolden og fremlaegger oplysninger, der begrunder behovet for en saadan undersoegelse. Artikel 5 Midlertidige foranstaltninger og tilbagevirkende kraft 1. Der kan foerst traeffes midlertidige foranstaltninger, naar der er truffet en foreloebig, positiv afgoerelse om, at der forefindes subsidier, og at der er tilstraekkelige beviser for skade i


text: henhold til artikel 2, paragraf 1, litra a), b) og c). Midlertidige foranstaltninger ivaerksaettes kun, saafremt de paagaeldende myndigheder skoenner, at saadanne er noedvendige for at hindre, at der forvoldes skade i undersoegelsesperioden. 2. Midlertidige foranstaltninger kan have form af midlertidig udligningstold, for hvilken der stilles sikkerhed i form af deposita i kontanter eller kautionsbeviser svarende til det foreloebigt beregnede subsidiebeloeb. 3. Indfoerelse af midlertidige foranstaltninger begraenses til det kortest mulige tidsrum og til hoejst fire maaneder. 4. Ved ivaerksaettelsen af midlertidige foranstaltninger finder de relevante bestemmelser i artikel 4 anvendelse. 5. Hvis det er endeligt fastslaaet, at der foreligger skade (men ikke trussel om skade eller en vaesentlig forsinkelse i oprettelsen af en erhvervsgren) eller i tilfaelde af, at det er endeligt fastslaaet, at der foreligger trussel om skade, og virkningen af den subsidierede indfoeresel ville have foert til paavisning af skade, saafremt der ikke var blevet truffet midlertidige foranstaltninger, kan udligningstold opkraeves med tilbagevirkende kraft for den periode, hvor eventuelle midlertidige foranstaltninger har vaeret anvendt. 6. Hvis den endelige udligningstold er hoejere end det beloeb, for hvilket der er stillet sikkerhed gennem den deponerede kontantsum eller ved kautionsbevis, opkraeves differencen ikke. Hvis den endelige told er mindre end det beloeb, for hvilket der er stillet sikkerhed gennem den deponerede kontantsum eller ved kautionsbevis, tilbagebetales det overskydende beloeb, eller kautionsbeviset frigives hurtigst muligt. 7. Er det fastslaaet, at der foreligger trussel om skade eller om vaesentlig forsinkelse (uden at der endnu er forvoldt skade), kan der, med forbehold af bestemmelserne i paragraf 5, foerst paalaegges endelig udligningstold fra den dato, hvor der er konstateret trussel om skade eller vaesentlig forsinkelse, og ethvert depositum i kontanter, der er stillet i den periode, hvor midlertidige foranstaltninger har fundet anvendelse, tilbagebetales, og ethvert kautionsbevis frigives hurtigst muligt. 8. Er den endelige afgoerelse negativ, tilbagebetales ethvert depositum i kontanter stillet i den periode, hvor de midlertidige foranstaltninger har vaeret gaeldende, og ethvert kautionsbevis frigives hurtigst muligt. 9. Under kritiske omstaendigheder, hvor myndighederne med hensyn til den paagaeldende subsidierede vare konstaterer, at der forvoldes skade, der vanskeligt kan afhjaelpes, ved en omfattende indfoersel inden for et relativt kort tidsrum af en vare, der nyder godt af eksportsubsidier, der betales eller ydes paa en maade, der er uforenelig med bestemmelserne i Den almindelige Overenskomst og i denne aftale, og hvor det for at undgaa, at en saadan skade opstaar paa ny, skoennes noedvendigt at paalaegge denne indfoersel udligningstold med tilbagevirkende kraft, kan endelig udligningstold paalaegges varer, der angives til fri omsaetning hoejst 90 dage foer datoen for ivaerksaettelsen af de midlertidige foranstaltninger. Artikel 6 Konstatering af skade 1. En konstatering af, om der foreligger skade (1) i overensstemmelse med artikel VI i Den almindelige Overenskomst, skal baseres paa en objektiv undersoegelse a) af omfanget af den subsidierede indfoeresel og af dennes indvirkning paa priserne paa samme varer (2) paa det indenlandske marked, og b) af foelgevirkningerne af denne indfoersel for de indenlandske producenter af disse varer. 2. Med hensyn til omfanget af den subsidierede indfoersel


text: skal de undersoegende myndigheder fastslaa, om der har vaeret tale om en betydelig stigning i den subsidierede indfoersel, enten absolut eller i forhold til produktionen eller forbruget i den importerede signatarstat. Hvad angaar den subsidierede indfoersels indvirkning paa priserne, skal disse myndigheder fastslaa, om der for den subsidierede indfoersels vedkommende har vaeret tale om en vaesentligt lavere pris i forhold til prisen paa samme vare i den importerende signatarstat, eller om priserne som foelge af denne indfoersel trykkes betydeligt eller om prisstigninger, som ellers ville vaere indtruffet, i vaesentlig grad hindres. Hverken et enkelt eller flere af disse faktorer er noedvendigvis udslaggivende for afgoerelsen. 3. Undersoegelsen af foelgevirkningerne for den paagaeldende indenlandske erhvervsgren skal omfatte en vurdering af alle relevante oekonomiske faktorer og forhold, der influerer paa denne erhvervsgrens situation, saasom den faktiske eller mulige nedgang i produktion, salg, markedsandel, fortjeneste, produktivitet, forrentning af investeret kapital eller kapacitetsudnyttelse, faktorer, som influerer paa hjemmemarkedspriserne ; faktiske og mulige, negative virkninger paa likviditet, varebeholdning, beskaeftigelse, loenninger, vaekst, mulighederne for at tilvejebringe kapital eller investering, og for saa vidt angaar landbruget, hvorvidt der er sket en foroegelse af (1)Konstateringen af skade ifoelge de kriterier, der er omtalt i denne artikel, skal baseres paa positivt bevismateriale. For at fastslaa forekomsten af en trussel om skade kan de undersoegende myndigheder, naar de undersoeger de faktorer, der er naevnt i denne artikel, tage det bevismateriale i betragtning, der vedroerer de paagaeldende subsidiers art, samt de eventuelt deraf foelgende virkninger for handelen. (2)I denne aftale forstaas ved udtrykket »samme vare« (»like product«, »produit similaire«) en vare, der er identisk med, dvs. i enhver henseende mage til den omhandlede vare, eller, saafremt en saadan vare ikke findes, en anden vare, som, selv om den ikke i enhver henseende er mage til den omhandlede vare, har egenskaber, der ligger taet op ad dennes. den byrde, der hviler paa regeringernes stoetteprogrammer. Denne liste er ikke udtoemmende, og hverken en enkelt eller flere af disse faktorer er noedvendigvis udslaggivende for afgoerelsen. 4. Det skal paavises, at den subsidierede indfoersel gennem subsidieordningens virkninger (1) forvolder skade som defineret i denne aftale. Der kan vaere tale om andre faktorer (2), som samtidig har en skadelig virkning paa den indenlandske erhvervsgren, og skade forvoldt af saadanne andre faktorer maa ikke tilskrives den subsidierede indfoersel. 5. Med henblik paa konstateringen af skade forstaas ved udtrykket »indenlandsk erhvervsgren«, bortset fra bestemmelserne i paragraf 7, samtlige indenlandske producenter af samme varer eller de af dem, hvis samlede produktion af de paagaeldende varer udgoer en betydelig del af den samlede indenlandske produktion af disse varer ; naar visse producenter imidlertid er forretningsmaessigt forbundet (3) med eksportoerene eller importoererne eller selv er importoerer af den vare, der paastaas subsidieret, kan udtrykket »erhvervsgren« fortolkes som betegnende de oevrige producenter. 6. Virkningen af den subsidierede indfoersel vurderes i forhold til den indenlandske produktion af samme vare, naar de disponible data goer det muligt at afgraense denne produktion paa basis af kriterier saasom produktionsprocessen, producenternes afsaetning samt fortjeneste. Kan den indenlandske produktion


text: af samme vare ikke klart afgraenses paa basis af disse kriterier, vurderes virkningerne af den subsidierede indfoersel ud fra en undersoegelse af produktionen af den snaevrest mulige varegruppe eller det mindste varesortiment, der ogsaa omfatter den samme vare, og for hvilken de noedvendige oplysninger kan fremskaffes. 7. Under saerlige omstaendigheder kan en signatarstats territorium, for saa vidt angaar den paagaeldende produktion, opdeles i to eller flere konkurrerende markeder, og producenterne inden for hvert enkelt marked kan betragtes som repraesenterende en saerskilt erhvervsgren, hvis a) producenterne paa et saadant marked saelger hele eller saa godt som hele deres produktion af den paagaeldende vare paa dette marked, og b) efterspoergslen paa dette marked ikke daekkes i vaesentlig grad af producenter af denne vare, hvis virksomheder er beliggende i andre dele af territoriet. Under saadanne omstaendigheder kan det fastslaas, at der er tale om skade, selv om en betydelig del af den samlede indenlandske erhvervsgren ikke lider skade, under forudsaetning af at den subsidierede indfoersel er koncentreret paa et saadant isoleret marked, og endvidere at denne indfoersel skader hele eller naesten hele produktionen inden for dette marked. 8. Anses en erhvervsgren for at bestaa af producenterne i et bestemt omraade som defineret i paragraf 7 ovenfor, opkraeves der kun udligningstold paa de varer, der ekspederes til endeligt forbrug i det paagaeldende omraade. Er det ifoelge den importerende signatarstats forfatningsretlige bestemmelser ikke tilladt at opkraeve udligningstold paa et saadant grundlag, kan denne signatarstat kun opkraeve udligningstold uden begraensning, saafremt a) eksportoererne har faaet mulighed for at standse eksporten til subsidierede priser til det paagaeldende omraade eller at give garantier i henhold til denne aftales artikel 4, paragraf 5, og der ikke omgaaende er givet tilfredsstillende garantier i denne henseende, og b) en saadan told ikke kan opkraeves udelukkende paa varer fra bestemte producenter, der forsyner det paagaeldende omraade. 9. Naar to eller flere lande i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel XXIV, paragraf 8, litra a), i Den almindelige Overenskomst har naaet en saadan grad af integration, at de fremtraeder som et enkelt, samlet marked, forstaas ved en erhvervsgren, der omfatter hele integrationsomraadet, en erhvervsgren som defineret i paragraf 5 til 7. DEL II Artikel 7 Notifikation af subsidier (4) 1. Under henvisning til bestemmelserne i artikel XVI, paragraf 1, i Den almindelige Overenskomst kan enhver signatarstat skriftligt anmode om oplysninger (1)Saaledes som der er anfoert i denne artikels paragraf 2 og 3. (2)Disse faktorer kan bl.a. omfatte maengde og priser for saa vidt angaar ikke-subsidieret indfoersel af de paagaeldende varer, nedgang i efterspoergselen eller aendringer i forbrugsmoensteret, udenlandske og indenlandske producenters restriktive handelspraksis og indbyrdes konkurrence, den teknologiske udvikling samt eksport- og produktivitetsresultaterne inden for den indenlandske erhvervsgren. (3)Udvalget boer udarbejde en definition af, hvorledes udtrykket »forretningsmaessigt forbundet« skal forstaas i denne paragraf. (4)I denne aftale forstaas udtrykket »subsidier« saaledes, at det omfatter subsidier ydet af en regering eller af en offentlig institution inden for en signatarstater territorium. Man er imidlertid klar over, at der i signatarstater med forskellige foederale regeringssystemer er tale om


text: forskellige kompetencefordelinger. Disse signatarstater accepterer ikke desto mindre de internationale konsekvenser, der i henhold til denne aftale kan foelge af, at de yder subsidier inden for deres territorium. vedroerende art og omfang af enhver form for subsidier, som en anden signatarstat begynder eller vedbliver at yde (herunder enhver form for indkomst- eller prisstoette), og som direkte eller indirekte bevirker en foroegelse af udfoerselen af en vare fra eller en formindskelse af indfoerselen af en vare til den omtalte anden signatarstats territorium. 2. Signatarstater, der modtager en saadan henvendelse, skal give disse oplysninger saa hurtigt som muligt og paa fyldestgoerende maade og skal vaere rede til paa begaering at give yderligere oplysninger til den signatarstat, som har fremsat anmodningen. Enhver signatarstat, som finder, at disse oplysninger ikke er blevet givet, kan forelaegge sagen for udvalget. 3. Enhver beroert signatarstat, der finder, at fremgangsmaader, som anvendes af en anden signatarstat, og som virker som subsidier, ikke er blevet notificeret i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel XVI, paragraf 1, i Den almindelige Overenskomst, kan forelaegge spoergsmaalet for denne anden signatarstat. Hvis den paagaeldende subsidieordning herefter ikke straks notificeres, kan signatarstaten selv goere udvalget opmaerksom paa denne subsidieordning. Artikel 8 Subsidier - Almindelige bestemmelser 1. Signatarstaterne erkender, at regeringerne anvender subsidier for at lette gennemfoerelsen af vigtige maal i den sociale og oekonomiske politik. Signatarstaterne erkender ligeledes, at subsidier kan have skadelige virkninger for andre signatarstaters interesser. 2. Signatarstaterne er enige om ikke at anvende eksportsubsidier paa en maade, der er uforenelig med bestemmelserne i denne aftale. 3. Signatarstaterne er endvidere enige om at bestraebe sig paa at undgaa, at anvendelsen af subsidier: a) skader en anden signatarstats indenlandske erhvervsgren (1), b) ophaever eller forringer de fordele, der direkte eller indirekte foelger af Den almindelige Overenskomst (2)for en anden signatarstat, eller c) i alvorlig grad skader en anden signatarstats interesser (3). 4. De skadelige virkninger for en anden signatarstats interesser, som skal konstateres for at paavise, at en fordel er ophaevet eller forringet (4), eller at der er forvoldt alvorlig skade, kan opstaa gennem: a) virkningerne af den subsidierede indfoersel paa den importerende signatarstats hjemmemarked, b) subsidiernes virkninger med hensyn til at fortraenge eller hindre indfoersel af samme varer til markedet i det land, som yder subsidierne, eller c) virkningerne af den subsidierede udfoersel med hensyn til at fortraenge (5) udfoersel af samme varer fra en anden signatarstat paa et tredjelands marked (6). Artikel 9 Eksportsubsidier til andre varer end visse raavarer (7) 1. Signatarstaterne maa ikke yde eksportsubsidier til andre varer end visse raavarer. (1)Udtrykket »skade en indenlandsk erhvervsgren« er her anvendt i samme betydning som i del I i denne aftale. (2)De fordele, der direkte eller indirekte foelger af Den almindelige Overenskomst, omfatter ogsaa de fordele, som stammer fra toldindroemmelser, der er bundet i henhold til bestemmelserne i artikel II i Den almindelige Overenskomst. (3)Udtrykket »alvorlig skade for en anden signatarstats interesser« er anvendt i denne aftale i samme betydning som i artikel XVI, paragraf 1, i Den almindelige Overenskomst, og omfatter


text: trussel om en alvorlig skade. (4)Signatarstaterne erkender, at fordele ligeledes kan ophaeves eller forringes paa grund af en signatarstats manglende opfyldelse af de forpligtelser, der paahviler denne i henhold til Den almindelige Overenskomst eller denne aftale. I tilfaelde af, at udvalget fastslaar, at disse forpligtelser ikke er opfyldt for saa vidt angaar eksportsubsidier, kan det med forbehold af bestemmelserne i artikel 18, paragraf 9, formodes, at der forekommer skadelige virkninger. Der gives den anden signatarstat en rimelig mulighed for at imoedegaa denne formodning. (5)Udtrykket »fortraenge« skal fortolkes under hensyntagen til udviklingslandenes behov paa handels- og udviklingsomraadet ; det er ikke hensigten i denne henseende at fastsaette traditionelle markedsandele. (6)For saa vidt angaar visse raavarer er problemet vedroerende tredjelandenes markeder behandlet udelukkende i artikel 10. (7)I denne aftale forstaas udtrykket »visse raavarer« som de varer, der er omhandlet i den forklarende note til artikel XVI, afsnit B, paragraf 2, i Den almindelige Overenskomst med udeladelse af ordene »samt ethvert mineral«. 2. De fremgangsmaader, der er naevnt under punkt a) til b) i tillaegget, er eksempler paa eksportsubsidier. Artikel 10 Eksportsubsidier til visse raavarer 1. I overensstemmelse med bestemmelserne i artikel XVI, paragraf 3, i Den almindelige Overenskomst er signatarstaterne enige om hverken direkte eller indirekte at yde eksportsubsidier til visse raavarer paa en maade, som bevirker, at den signatarstat, der yder saadanne subsidier, opnaar mere end en rimelig andel i verdens eksporthandel med vedkommende vare, idet der tages hensyn til signatarstaternes andele i handelen med denne vare i et tidligere repraesentativt tidsrum samt til alle saerlige forhold, som maatte have paavirket, eller som maatte paavirke handelen med varen. 2. For saa vidt angaar artikel XVI, paragraf 3, i Den almindelige Overenskomst og paragraf 1 ovenfor: a) omfatter udtrykket »mere end en rimelig andel i verdens eksporthandel« ethvert tilfaelde, hvor eksportsubsidier ydet af en signatarstat bevirker en fortraengning af udfoerselen fra en anden signatarstat, idet udviklingen paa verdensmarkederne tages i betragtning; b) hvad angaar nye markeder, skal der ved bestemmelsen af den »rimelige andel i verdens eksporthandel« tages hensyn til det traditionelle moenster for udbud af varen paa verdensmarkedet, i den region eller det land, hvor det nye marked befinder sig; c) forstaas ved udtrykket »et tidligere repraesentativt tidsrum« normalt de tre seneste kalenderaar, i hvilke markedsbetingelserne har vaeret normale. 3. Signatarstaterne er endvidere enige om ikke at yde subsidier til udfoerselen af visse raavarer til et bestemt marked paa en maade, som bevirker, at deres priser bliver vaesentlig lavere end andre leverandoerers paa samme marked. Artikel 11 Andre subsidier end eksportsubsidier 1. Signatarstaterne erkender, at andre subsidier end eksportsubsidier i udstrakt grad anvendes som et vigtigt redskab til at fremme opfyldelsen af maal inden for den sociale og oekonomiske politik, og de har ikke til hensigt at indskraenke signatarstaternes ret til at anvende saadanne subsidier for at naa disse og andre vigtige politiske maal, som de finder oenskelige. Signatarstaterne bemaerker, at disse maal bl.a. gaar ud paa foelgende: a) at afskaffe industrielle, oekonomiske og sociale handicaps i bestemte regioner; b) at


text: lette omstruktureringen af visse sektorer under socialt acceptable vilkaar, isaer naar en saadan er blevet noedvendig som foelge af aendringer i handelspolitikken og den oekonomiske politik, herunder saadanne, som er en foelge af internationale aftaler, der medfoerer en mindskelse af handelsskrankerne; c) generelt at stoette beskaeftigelsen og fremme omskoling og mobilitet paa arbejdsmarkedet; d) at fremme forsknings- og udviklingsprogrammer, isaer inden for de teknologisk avancerede industier; e) at gennemfoere oekonomiske programmer og oekonomisk politik for at fremme den oekonomiske og sociale udvikling i udviklingslandene; f) at omplacere industrien for at undgaa koncentrationsog miljoeproblemer. 2. Signatarstaterne erkender dog, at andre subsidier end eksportsubsidier, for hvilke visse maal og mulige former er beskrevet i henholdsvis paragraf 1 og 3 i denne artikel, kan forvolde eller true med at forvolde alvorlig skade for en indenlandsk erhvervsgren i en anden signatarstat eller alvorligt skade en anden signatarstats interesser eller ophaever eller forringe fordele, som foelger af Den almindelige Overenskomst for en anden signatarstat, navnlig naar disse subsidier har en uheldig indvirkning paa de normale konkurrencevilkaar. Signatarstaterne skal derfor bestaebe sig paa at undgaa, at der opstaar saadanne virkninger ved anvendelsen af subsidier. Navnlig ved fastlaeggelsen af deres politik og fremgangsmaade paa dette omraade skal signatarstaterne ikke blot vurdere de vigtigste maal, der skal naas paa nationalt plan, men ogsaa i det omfang, det er muligt, og under hensyntagen til hvert enkelt tilfaeldes saerlige karakter afveje, hvilke skadelige virkninger der eventuelt kan blive tale om for handelen. De skal endvidere tage hensyn til verdenssituationen vedroerende handel med samt produktion (f.eks. priser, kapacitetsudnyttelse osv.) og udbud af den paagaeldende vare. 3. Signatarstaterne erkender, at de i paragraf 1 naevnte maal bl.a. kan naas ved hjaelp af subsidier, der ydes med dette formaal at give visse virksomheder en fordel. Eksempler paa forskellige former for subsidier er statsfinansiering af handelsvirksomheder, herunder gennem gaveydelser, laan eller garantier ; statens tilvejebringelse eller finansiering af kollektive faciliteter, distribution af forsyninger og andre serviceydelser eller drifts- eller stoettefaciliteter ; statsfinansiering af forsknings- og udviklingsprogrammer ; fiskale incitamenter ; statens tegning af eller erhvervelse af egenkapital. Signatarstaterne noterer sig, at ovennaevnte former for subsidier normalt ydes regionalt eller sektorvis. Ovenstaaende opregning er illustrerende og ikke udtoemmende og omfatter de former for subsidier, som for oejeblikket ydes af visse af denne aftales signatarstater. Signatarstaterne erkender imidlertid, at denne opregning af former for subsidier regelmaessigt boer revideres, og at en saadan revision boer ske ved raadslagninger i overensstemmelse med aanden i artikel XVI, paragraf 5, i Den almindelige Overenskomst. 4. Signatarstaterne erkender endvidere, uden at deres rettigheder i henhold til denne aftale herved indskraenkes, at ingen af bestemmelserne i paragraf 1, 2 og 3, og i saerdeleshed opregningen af former for subsidier, i sig selv danner basis for foranstaltninger i henhold til Den almindelige Overenskomst, saaledes som denne er fortolket i denne aftale. Artikel 12 Raadslagninger 1. Naar en signatarstat har grund til at mene, at en anden signatarstat er begyndt eller vedbliver at yde eksportsubsidier paa en maade, der er uforenelig med bestemmelserne i


text: denne aftale, kan den paagaeldende signatarstat kraeve raadslagninger med den anden signatarstat. 2. Enhver begaering om raadslagninger i henhold til paragraf 1 skal indeholde en redegoerelse for det bevismateriale, der foreligger vedroerende forekomsten og arten af de paagaeldende subsidier. 3. Naar en signatarstat har grund til at mene, at en anden signatarstat er begyndt eller vedbliver at yde subsidier, og at disse subsidier skader dens nationale produktion, ophaever eller forringer fordele, der foelger af Den almindelige Overenskomst, eller alvorligt skader dens interesser, kan den paagaeldende signatarstat kraeve raadslagninger med denne anden signatarstat. 4. Enhver begaering om raadslagninger i henhold til paragraf 3 skal indeholde en redegoerelse for det bevismateriale, der foreligger vedroerende a) forekomsten og arten af de paagaeldende subsidier, og b) skaden paa den nationale produktion eller, i tilfaelde af ophaevelse eller forringelse af fordele, eller alvorlig skade, de skadelige virkninger for den signatarstats interesser, som kraever raadslagninger. 5. Ved begaering om raadslagninger i henhold til paragraf 1 eller 3 skal den signatarstat, som menes at vaere begyndt eller vedblive at yde de paagaeldende subsidier, optage disse raadslagninger saa hurtigt som muligt. Formaalet med raadslagningerne er at klarlaegge situationens kendsgerninger og at naa frem til en loesning, der er acceptabel for begge parter. Artikel 13 Maegling, bilaeggelse af tvister og tilladte modforholdsregler 1. Hvis raadslagninger i henhold til artikel 12, paragraf 1, ikke har foert til en gensidigt acceptabel loesning inden for en frist paa 30 dage (1) efter en begaering om raadslagninger, kan enhver signatarstat, der er part i disse raadslagninger, forelaegge sagen for udvalget med henblik paa maegling i overensstemmelse med bestemmelserne i del VI. 2. Hvis raadslagninger i henhold til artikel 12, paragraf 3, ikke har foert til en gensidigt acceptabel loesning inden for en frist paa 60 dage efter en begaering om raadslagninger, kan enhver signatarstat, der er part i disse raadslagninger, forelaegge sagen for udvalget med henblik paa maegling i overensstemmelse med bestemmelserne i del VI. 3. Hvis en tvist i henhold til denne aftale ikke bliver bilagt under raadslagninger eller maegling, undersoeger udvalget efter anmodning sagen i overensstemmelse med procedurerne for bilaeggelse af tvister i del VI. 4. Hvis udvalget efter en saadan undersoegelse fastslaar, at der ydes eksportsubsidier paa en maade, der er uforenelig med bestemmelserne i denne aftale, eller at en stat er begyndt eller vedbliver at yde subsidier paa en saadan maade, at de forvolder skade, ophaever eller forringer en fordel, eller forvolder alvorlig skade, giver det saadanne henstillinger (2) til parterne, som findes bedst egnede til loesning af problemet, og i tilfaelde af at disse henstillinger ikke foelges, kan det tillade passende modforholdsregler i overensstemmelser med de relevante bestemmelser i del VI, under hensyntagen til omfang og art af de skadelige virkninger, hvis tilstedevaerelse er konstateret. (1)Enhver frist, der er omtalt i denne artikel eller i artikel 18, kan forlaenges efter faelles overenskomst. (2)Ved formuleringen af disse henstillinger skal udvalget tage hensyn til udviklingssignatarlandes behov med hensyn til handel, udvikling og finansiering. DEL III Artikel 14 Udviklingslande 1. Signatarstaterne


text: erkender, at subsidier udgoer en integrerende del af udviklingslandenes oekonomiske udviklingsprogrammer. 2. I overensstemmelse hermed skal denne aftale ikke hindre udviklingssignatarlande i at traeffe foranstaltninger og foere en politik med det formaal at hjaelpe deres erhvervsgrene, bl.a. inden for eksportsektoren. Navnlig gaelder den i artikel 9 indeholdte forpligtelse ikke for udviklingssignatarlande med forbehold af bestemmelserne i paragraf 5 til 8. 3. Udviklingssignatarlandene er enige om ikke at anvende eksportsubsidier for deres industrivarer paa en saadan maade, at en anden signatarstats handel eller produktion skades i alvorlig grad. 4. Der foreligger ingen formodning, om at eksportsubsidier, der ydes af udviklingssignatarlande, resulterer i skadelige virkninger, som defineret i denne aftale, for handelen eller produktionen i en anden signatarstat. Forekomsten af skadelige virkninger skal paavises gennem positivt bevismateriale, ved hjaelp af en oekonomisk analyse af deres indvirkning paa en anden signatarstats handel eller produktion. 5. Ethvert udviklingssignatarland boer bestraebe sig paa at paatage sig en forpligtelse (1) til at nedsaette eller afskaffe sine eksportsubsidier, naar anvendelsen af saadanne subsidier er uforenelig med dets behov med hensyn til konkurrencedygtighed og udvikling. 6. Naar et udviklingsland har paataget sig en forpligtelse til at nedsaette eller afskaffe sine eksportsubsidier, som fastsat i paragraf 5, kan denne aftales oevrige signatarstater ikke traeffe modforholdsregler i henhold til bestemmelserne i del II og VI i denne aftale over for eksportsubsidier anvendt af det paagaeldende udviklingsland, forudsat at saadanne eksportsubsidier er i overensstemmelse med den i paragraf 5 omhandlede forpligtelse. 7. Hvad angaar andre former for subsidier end eksportsubsidier, ydet af et udviklingssignatarland, kan ingen forholdsregel tillades eller traeffes i medfoer af del II og VI i denne aftale, medmindre det er konstateret, at de paagaeldende subsidier bevirker ophaevelse eller forringelse af toldindroemmelser eller andre forpligtelser i henhold til Den almindelige Overenskomst paa en saadan maade, at indfoerselen af samme varer til markedet i det land, som yder subsidierne, fortraenges eller hindres, eller at der forvoldes skade for en indenlandsk erhvervsgren i den importerende signatarstat i den i Den almindelige Overenskomst artikel VI anfoerte betydning, som fortolket og anvendt i denne aftale. Signatarstaterne erkender, at regeringerne i udviklingslandene kan spille en stor rolle med hensyn til at fremme den oekonomiske vaekst og udviklingen. Saadanne regeringers indgriben paa det oekonomiske omraade, f.eks. ved hjaelp af de fremgangsmaader, der er omtalt i artikel 11, paragraf 3, betragtes ikke i sig selv som vaerende subsidier. 8. Efter anmodning fra en beroert signatarstat foretager udvalget en undersoegelse af en specifik eksportsubsidieordning i et udviklingssignatarland for at afgoere, i hvilken udstraekning den paagaeldende ordning er i overensstemmelse med denne aftales maal. Hvis et udviklingsland har paataget sig en forpligtelse i henhold til paragraf 5 i denne artikel, foretages en saadan undersoegelse ikke, saa laenge denne forpligtelse gaelder. 9. Udvalget foretager endvidere, naar en beroert signatarstat anmoder herom, lignende undersoegelser af foranstaltninger, der opretholdes eller traeffes af udviklede signatarstater i overensstemmelse med bestemmelserne i denne aftale, og som beroerer et udviklingssignatarlands interesser. 10. Signatarstaterne erkender, at de i denne aftale indeholdte forpligtelser vedroerende eksportsubsidierne for visse


text: raavarer gaelder for alle signatarstater. DEL IV Artikel 15 Saerlige omstaendigheder 1. I tilfaelde af paastaaet skade forvoldt af indfoersler fra et land, der er beskrevet i noter og supplerende bestemmelser til Den almindelige Overenskomst (tillaeg I, artikel VI, paragraf 1, stykke 2), kan den importerende signatarstat basere sine procedurer og foranstaltninger: a) enten paa denne aftale, eller b) paa aftalen om anvendelsen af artikel VI i Den almindelige Overenskomst om Told og Udenrigshandel. (1)Det er en selvfoelge, at enhver foreslaaet forpligtelse af denne art efter denne aftales ikrafttraeden skal meddeles udvalget i god tid. 2. Det er underforstaaet, at dumpingmargenen eller det anslaaede subsidiebeloeb i baade tilfaelde a) og b) kan beregnes ved en sammenligning af eksportprisen med: a) salgsprisen for samme vare i et andet land end den importerende signatarstat eller de ovenfor naevnte lande, eller b) den beregnede vaerdi (1) for samme vare i et andet land end den importerende signatarstat eller de ovenfor naevnte lande. 3. Hvis hverken prisen eller den beregnede vaerdi, som omhandlet i paragraf 2, litra a) og b), udgoer et passende grundlag for fastlaeggelsen af, om der er tale om dumping eller subsidier, kan prisen i den importerende signatarstat benyttes, om noedvendigt behoerigt justeret under hensyntagen til en rimelig fortjeneste. 4. Alle beregninger i henhold til paragraf 2 og 3 baseres paa priser og omkostninger, der er gaeldende i samme handelsled, normalt ab fabrik, og som vedroerer transaktioner, der har fundet sted paa tidspunkter, der ligger saa taet op ad hinanden som muligt. Der skal i hvert enkelt tilfaelde tages behoerigt hensyn til forskelle i salgsvilkaar, forskelle i beskatning og andre forskelligheder, der har betydning for prisernes sammenlignelighed, saaledes at den anvendte sammenligningsmaade er passende og ikke urimelig. DEL V Artikel 16 Udvalg for subsidier og udlignende Foranstaltninger 1. I henhold til denne aftale oprettes der et udvalg for subsidier og udlignende foranstaltninger, som sammensaettes af repraesentanter for hver af denne aftales signatarstater. Udvalget vaelger sin egen formand og traeder sammen mindst to gange om aaret samt efter anmodning fra en signatarstat i henhold til de relevante bestemmelser i denne aftale. Udvalget udfoerer de opgaver, der paalaegges det i medfoer af denne aftale eller af signatarstaterne, og giver signatarstaterne mulighed for at optage raadslagninger om ethvert spoergsmaal vedroerende gennemfoerelsen af aftalen og opfyldelsen af dens maal. GATT's sekretariat varetager udvalgets sekretariatsopgaver. 2. Udvalget kan oprette saadanne hjaelpeorganer, som det anser for paakraevet. 3. Under udoevelsen af deres funktioner kan udvalget og eventuelle hjaelpeorganer raadfoere sig med og indhente oplysninger fra enhver kilde, som anses for egnet. Inden udvalget eller hjaelpeorganet indhenter oplysninger fra en kilde henhoerende under en signatarstats jurisdiktion, skal den paagaeldende signatarstat imidlertid underrettes herom. DEL VI Artikel 17 Maegling 1. Saafremt sager forelaegges udvalget med henblik paa maegling som foelge af, at raadslagninger i henhold til denne aftales bestemmelser ikke har foert til enighed om en loesning, undersoeger udvalget omgaaende sagens kendsgerninger og soeger ved sin mellemkomst at forlige de i sagen involverede signatarstater med henblik paa at finde


text: frem til en gensidigt acceptabel loesning (2). 2. Gennem hele maeglingsperioden saetter signaturstaterne alt ind paa at naa frem til en gensidigt tilfredsstillende loesning. 3. Findes der ikke en loesning paa spoergsmaalet paa trods af maeglingsbestraebelserne i henhold til paragraf 2, kan enhver beroert signatarstat 30 dage efter indgivelsen af anmodningen om maegling anmode udvalget om at nedsaette et panel i henhold til bestemmelserne i artikel 18. Artikel 18 Bilaeggelse af tvister 1. Udvalget nedsaetter efter anmodning herom et panel i henhold til artikel 17, paragraf 3 (3). Det saaledes nedsatte panel undersoeger sagens kendsgerninger og forelaegger paa grundlag heraf udvalget sine konklusioner (1)Udtrykket »beregnet vaerdi« forstaas som produktionsomkostningerne med et rimeligt tillaeg for administrations- og salgsomkostninger samt andre omkostninger og fortjeneste. (2)I den forbindelse kan udvalget goere signatarstaterne opmaerksom paa de tilfaelde, hvor der efter dets mening ikke foreligger moget rimeligt grundlag til stoette for de fremsatte paastande. (3)Dette hindrer dog ikke en hurtigere nedsaettelse af et panel, naar udvalget traeffer beslutning herom under hensyntagen til sagens presserende karakter. vedroerende de rettigheder og forpligtelser, som de signatarstater, der er parter i tvisten, har i henhold til de relevante bestemmelser i Den almindelige Overenskomst, saaledes som disse er fortolket og anvendt i denne aftale. 2. Et panel boer nedsaettes senest tredive dage efter anmodningen herom (1), og et saaledes nedsat panel boer forelaegge sine konklusioner for udvalget senest 60 dage efter nedsaettelsen. 3. Naar et panel skal nedsaettes, boer udvalgets formand, efter at have opnaaet de paagaeldende signatarstaters indforstaaelse hermed, foreslaa panelets sammensaetning. Et panel bestaar af tre eller fem medlemmer, fortrinsvis statsembedsmaend, og et panels sammensaetning boer ikke medfoere forsinkelse i dets nedsaettelse. Det er en selvfoelge, at statsborgere i de lande, hvis regeringer (2) er parter i en tvist, ikke kan vaere medlemmer af det panel, som skal behandle tvisten. 4. For at lette nedsaettelsen af paneler boer udvalgets formand foere en uformel vejledende liste over statsembedsmaend og andre personer, som har saerlige kvalifikationer inden for handel, oekonomisk udvikling og andre spoergsmaal, der falder ind under Den almindelige Overenskomst og denne aftale, og som kan staa til raadighed med henblik paa at deltage i saadanne paneler. Med henblik herpaa anmodes hver signatarstat om i begyndelsen af hvert aar at meddele udvalgets formand navnet paa en eller flere personer, som kan staa til raadighed med henblik paa et saadant hverv. 5. Medlemmerne af et panel handler som enkeltpersoner og ikke som repraesentanter for deres regering eller en organisation. Regeringerne maa saaledes ikke give dem instruktioner vedroerende de spoergsmaal, som forelaegges panelet. Medlemmerne af et panel boer vaelges saaledes, at de sikres uafhaengighed, og saaledes at det bestaar af personer med tilstraekkelig forskellig baggrund samt alsidig erfaring. 6. For at fremme udarbejdelsen af gensidigt tilfredsstillende loesninger mellem parterne i en tvist og med det formaal at indhente bemaerkninger fra disse, boer hvert panel foerst forelaegge parterne i tvisten den beskrivende del af sin rapport og dernaest sine konklusioner eller et sammendrag heraf i rimelig tid inden disse videregives til udvalget.