text:
for lygtesymmetrien.
 Både valgfrie og obligatoriske lygter skal monteres med så stor indbyrdes afstand i højden som praktisk muligt og kompatibelt med køretøjets konstruktion og funktion og med lygtesymmetrien.
 6.13.4.3. I længden: ingen særlige forskrifter.
 De ekstralygter, der er synlige forfra som specificeret i punkt 6.13.4.2, så tæt som muligt på bagenden. Afstanden mellem den bageste ekstralygte og køretøjets bagende må dog ikke være over 400 mm.
 6.13.5. Geometrisk synlighed
 Vandret vinkel: 80° udad.
 Lodret vinkel: 5° over og 20° under vandret.
 6.13.6. Retning
 Således at lygterne opfylder forskrifterne med hensyn til synlighed fremad og bagud.
 6.13.7. Elektriske forbindelser
 I overensstemmelse med punkt 5.11.
 6.13.8. Kontrolanordning
 Kontrolanordning tilladt. Forekommer den, skal dens funktion udføres af kontrolanordningen til positionslygterne fortil og til baglygterne.
 6.13.9. Andre forskrifter
 Er alle andre forskrifter opfyldt, kan de obligatoriske eller valgfri lygter, der kan ses forfra, og de obligatoriske eller valgfri lygter, der kan ses bagfra i samme side af køretøjet, kombineres i en enkelt anordning.
 To af de lygter, der er synlige bagfra, kan være sammenbyggede, kombinerede eller indbygget i hinanden i overensstemmelse med punkt 5.7.
 Endemarkeringslygtens placering i forhold til den tilsvarende positionslygte skal være sådan, at afstanden mellem projektionen på et lodret tværplan af de punkter på de pågældende to lygters synlige overflader i deres referenceaksers retning, som er nærmest hinanden, er mindst 200 mm.
 6.14. Bagudvendende refleksanordninger, ikke trekantede (regulativ nr. 3)
 6.14.1. Montering
 Obligatorisk på motorkøretøjer.
 Tilladt på påhængskøretøjer, forudsat at de er sammenbygget med de øvrige bagudrettede lyssignaler.
 6.14.2. Antal
 To, som skal opfylde forskrifterne i regulativ nr. 3 til refleksanordninger i klasse IA eller klasse IB. Yderligere refleksanordninger og reflekterende materiale (herunder to refleksanordninger, der ikke er i overensstemmelse med punkt 6.14.4 nedenfor) er tilladt, forudsat de ikke forringer de obligatoriske lygters og lyssignalers effektivitet.
 6.14.3 Arrangement
 Ingen særlige forskrifter.
 6.14.4. Placering
 6.14.4.1. I bredden: det punkt på lysfladen, som er længst borte fra køretøjets midterplan i længderetningen, må ikke være mere end 400 mm fra køretøjets yderste kant.
 Afstanden mellem inderkanterne på de to synlige overflader i referenceaksens retning skal:
 For køretøjer i klasse M1 og N1: ikke opfylde særlige forskrifter.
 For alle andre klasser af køretøjer: være mindst 600 mm. Denne afstand kan reduceres til 400 mm, hvis køretøjets totalbredde er under 1 300 mm.
 6.14.4.2. I højden: mindst 250 mm eller højst 900 mm (højst 1 200 mm, hvis sammenbygget med baglygte(r), 1 500 mm, hvis grænserne på henholdsvis 900 og 1 200 mm ikke kan overholdes på grund af karosseriets form).
 6.14.4.3. I længden: bag på køretøjet.
 6.14.5. Geometrisk synlighed
 Vandret vinkel: 30° indad og udad.
 Lodret vinkel: 10° over og under vandret. Den lodrette vinkel under vandret kan reduceres til 5°, hvis refleksanordningen er anbragt mindre end 750 mm over jorden.
 6.14.6. Retning
 Bagudrettet.
 6.14.7. Andre forskrifter
 Refleksanordningerne kan have dele af deres lysflade fælles med den synlige overflade på andre lygter bag på køretøjet.
 6.15. Bagudvendende refleksanordninger, trekantede (regulativ nr. 3)
 6.15.1 Montering
 Obligatorisk på påhængskøretøjer.
 Forbudt på motorkøretøjer.
 6.15.2. Antal
 To, som


text:
skal opfylde forskrifterne i regulativ nr. 3 til refleksanordninger i klasse IIIA eller klasse IIIB. Yderligere refleksanordninger og reflekterende materiale (herunder to refleksanordninger, der ikke er i overensstemmelse med punkt 6.15.4 nedenfor) er tilladt, forudsat de ikke forringer de obligatoriske lygters og lyssignalers effektivitet.
 6.15.3. Arrangement
 Trekantens spids skal pege opad.
 6.15.4. Placering
 6.15.4.1. I bredden: det punkt på lysfladen, som er længst borte fra køretøjets midterplan i længderetningen, må ikke være mere end 400 mm fra køretøjets yderste kant.
 Afstanden mellem refleksanordningernes inderkanter skal være mindst 600 mm. Denne afstand kan reduceres til 400 mm, hvis køretøjets totalbredde er under 1 300 mm.
 6.15.4.2. I højden: mindst 250 mm eller højst 900 mm (højst 1 200 mm, hvis sammenbygget med baglygte(r), 1 500 mm, hvis grænserne på henholdsvis 900 og 1 200 mm ikke kan overholdes på grund af karosseriets form).
 6.15.4.3. I længden: bag på køretøjet.
 6.15.5. Geometrisk synlighed
 Vandret vinkel: 30° indad og udad.
 Lodret vinkel: 15° over og under vandret. Den lodrette vinkel under vandret kan reduceres til 5°, hvis refleksanordningen er anbragt mindre end 750 mm over jorden.
 6.15.6. Retning
 Bagudrettet.
 6.15.7. Andre forskrifter
 Refleksanordningerne kan have dele af deres lysflade fælles med den synlige overflade på andre lygter bag på køretøjet.
 6.16. Fremadvendende refleksanordninger, ikke trekantede (regulativ nr. 3)
 6.16.1. Montering
 Obligatorisk på påhængskøretøjer.
 Obligatorisk på motorkøretøjer, hvor alle de fremadrettede lygter med refleksanordninger kan skjules.
 Tilladt på andre motorkøretøjer.
 6.16.2. Antal
 To, som skal opfylde forskrifterne i regulativ nr. 3 til refleksanordninger i klasse IA eller klasse IB. Yderligere refleksanordninger og reflekterende materiale (herunder to refleksanordninger, der ikke er i overensstemmelse med punkt 6.16.4 nedenfor) er tilladt, forudsat de ikke forringer de obligatoriske lygters og lyssignalers effektivitet.
 6.16.3. Arrangement
 Ingen særlige forskrifter.
 6.16.4. Placering
 6.16.4.1. I bredden: det punkt på lysfladen, som er længst borte fra køretøjets midterplan i længderetningen, må ikke være mere end 400 mm fra køretøjets yderste kant.
 For påhængskøretøjets vedkommende må det punkt på lysfladen, som er længst borte fra køretøjets midterplan i længderetningen, ikke være mere end 150 mm fra køretøjets yderste kant.
 Afstanden mellem inderkanterne på de to synlige overflader i referenceaksens retning skal:
 For køretøjer i klasse M1 og N1: ikke opfylde særlige forskrifter.
 For alle andre klasser af køretøjer: være mindst 600 mm. Denne afstand kan reduceres til 400 mm, hvis køretøjets totalbredde er under 1 300 mm.
 6.16.4.2. I højden: mindst 250 mm og højst 900 mm over jorden (1 500 mm, hvis grænsen på 900 mm ikke kan overholdes på grund af karrosseriets form).
 6.16.4.3. I længden: foran på køretøjet.
 6.16.5. Geometrisk synlighed
 Vandret vinkel: 30° indad og udad. For påhængskøretøjers vedkommende kan vinklen indad reduceres til 10°. Kan dette krav ikke opfyldes af de obligatoriske refleksanordninger på grund af påhængskøretøjets konstruktion, kan der monteres yderligere (supplerende) refleksanordninger, som ikke behøver opfylde kravene til placering i bredden (punkt 6.16.4.1), og som sammen med de obligatoriske refleksanordninger giver den krævede synlighedsvinkel.
 Lodret vinkel: 10° over og under vandret. Den lodrette vinkel under vandret kan

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
reduceres til 5°, hvis refleksanordningen er anbragt mindre end 750 mm over jorden.
 6.16.6. Retning
 Fremadrettet.
 6.16.7. Andre forskrifter
 Refleksanordningerne kan have dele af deres lysflade fælles med den synlige overflade på andre lygter foran på køretøjet.
 6.17. Siderefleksanordninger, ikke trekantede (regulativ nr. 3)
 6.17.1. Montering
 Obligatorisk
 :
 På alle motorkøretøjer, hvis længde er over 6 m.
 På alle påhængskøretøjer.
 Tilladt
 :
 På motorkøretøjer, hvis længde er under 6 m.
 6.17.2. Antal
 Et sådant antal, at forskrifterne for placering i længderetningen overholdes. Disse anordninger skal opfylde forskrifterne i regulativ nr. 3 for refleksanordninger i klasse IA eller klasse IB. Yderligere refleksanordninger og reflekterende materiale (herunder to refleksanordninger, der ikke er i overensstemmelse med punkt 6.17.4 nedenfor) er tilladt, forudsat de ikke forringer de obligatoriske lygters og lyssignalers effektivitet.
 6.17.3. Arrangement
 Ingen særlige forskrifter.
 6.17.4. Placering
 6.17.4.1. I bredden: ingen særlige forskrifter.
 6.17.4.2. I højden: mindst 250 mm eller højst 900 mm (højst 1 200 mm, hvis sammenbygget med anden lygte, 1 500 mm, hvis grænserne på henholdsvis 900 og 1 200 mm ikke kan overholdes på grund af karosseriets form, eller hvis anordningens montering ikke er obligatorisk i henhold til punkt 6.17.1).
 6.17.4.3. I længden: mindst en siderefleksanordning skal være anbragt i køretøjets midterste tredjedel, og den forreste refleksanordning skal være højst 3 m fra forenden.
 Afstanden mellem to siderefleksanordninger må ikke være over 3 m. Dette gælder dog ikke for køretøjer i klasse M1 og N1.
 Kan dette krav ikke opfyldes på grund af køretøjets opbygning, konstruktion eller anvendelse kan afstanden øges til 4 m. Afstanden mellem den bageste siderefleksanordningen og køretøjets bagende må ikke være over 1 m.
 For køretøjer, hvis længde ikke er over 6 m, er en siderefleksanordning inden for den første tredjedel af køretøjets længde og/eller inden for den sidste tredjedel dog tilstrækkeligt. For køretøjer i klasse M1, hvis længde er over 6 m men ikke over 7 m, er en siderefleksanordning monteret højst 3 m fra forenden og en siderefleksanordning inden for den sidste tredjedel af køretøjets længde tilstrækkeligt.
 6.17.5. Geometrisk synlighed
 Vandret vinkel
 :
 45° fremad og bagud.
 Lodret vinkel
 :
 10° over og under vandret. Den lodrette vinkel under vandret kan reduceres til 5°, hvis refleksanordningen er anbragt mindre end 750 mm over jorden.
 6.17.6. Retning
 Rettet til siden.
 6.17.7. Andre forskrifter
 Siderefleksanordningerne kan have dele af deres lysflade fælles med den synlige overflade på andre sidelygter.
 6.18. Sidemarkeringslygter (regulativ nr. 91)
 6.18.1. Montering
 Obligatorisk: på alle køretøjer, hvis længde er over 6 m, dog ikke chassis med førerhus.
 Sidemarkeringslygter af type SM1 skal benyttes på alle køretøjsklasser; det er dog tilladt at anvende sidemarkeringslygter af type SM2 på køretøjer i klasse M1.
 Desuden skal sidemarkeringslygter anvendes på køretøjer i klasses M1 og N1 med en længde på under 6 m, hvis de supplerer de reducerede synlighedskrav til positionslygter fortil i overensstemmelse med punkt 6.9.5.2 og baglygter i overensstemmelse med punkt 6.10.5.2.
 Tilladt: På alle andre køretøjer.
 Der kan benyttes sidemarkeringslygter af type SM1 eller SM2.
 6.18.2. Mindste antal på hver side


text:
Et sådant antal, at forskrifterne for placering i længderetningen overholdes.
 6.18.3. Arrangement
 Ingen særlige forskrifter.
 6.18.4. Placering
 6.18.4.1. I bredden: ingen særlige forskrifter.
 6.18.4.2. I højden: mindst 250 mm og højst 1 500 mm over jorden (2 100 mm, hvis grænsen på 1 500 mm ikke kan overholdes på grund af karrosseriets form).
 6.18.4.3. I længden: mindst en sidemarkeringslygte skal være anbragt på køretøjets midterste tredjedel, og den forreste sidemarkeringslygte må ikke være mere end 3 m fra forenden. Afstanden mellem to sidemarkeringslygter må ikke være over 3 m. Kan dette krav ikke opfyldes på grund af køretøjets opbygning, konstruktion eller anvendelse, kan afstanden øges til 4 m.
 Afstanden mellem den bageste sidemarkeringslygte og køretøjets bagende må ikke være over 1 m.
 For køretøjer, hvis længde ikke er over 6 m, og for chassis med førerhus er en sidemarkeringslygte inden for den første tredjedel af køretøjets længde og/eller inden for den sidste tredjedel dog tilstrækkeligt. For køretøjer i klasse M1, hvis længde er over 6 m men ikke over 7 m, er en sidemarkeringslygte monteret højst 3 m fra forenden og en sidemarkeringslygte inden for den sidste tredjedel af køretøjets længde tilstrækkeligt.
 6.18.5. Geometrisk synlighed
 Vandret vinkel: 45° fremad og bagud. For køretøjer på hvilke montering af sidemarkeringslygter ikke er obligatorisk kan denne værdi dog reduceres til 30°.
 Hvis køretøjet er udstyret med sidemarkeringslygter, der bruges til at supplere for- og bagblinklygternes reducerede geometriske synlighed i overensstemmelse med punkt 6.5.5.2 og/eller positionslygters og baglygters reducerede geometriske synlighed i overensstemmelse med punkt 6.9.5.2 og 6.10.5.2, er vinklerne 45° mod køretøjets for- og bagende og 30° mod køretøjets midte (se figur i punkt 6.5.5.2 ovenfor).
 Lodret vinkel: 10° over og under vandret. Den lodrette vinkel under vandret kan reduceres til 5°, hvis sidemarkeringslygten er anbragt mindre en 750 mm over jorden.
 6.18.6. Retning
 Rettet til siden.
 6.18.7. Elektriske forbindelser
 På køretøjer i klasse M1 og N1 med en længde på mindre end 6 m, kan sidemarkeringslygterne tilsluttes, så de blinker, hvis denne blinkning er i fase og har samme frekvens som blinklygterne i samme side af køretøjet.
 For alle andre klasser af køretøjer: ingen særlige forskrifter.
 6.18.8. Kontrolanordning
 Kontrolanordning tilladt. Forekommer den, skal dens funktion udføres af kontrolanordningen for positionslygterne fortil og for baglygterne.
 6.18.9. Andre forskrifter
 Er den bageste sidemarkeringslygte kombineret med baglygte, som er indbygget i tågebaglygten eller stoplygten, eller er den indbygget i denne lygte, kan sidemarkeringslygtens fotometriske egenskaber ændres, når tågebaglygten eller stoplygten lyser.
 Sidemarkeringslygter skal være ravgule, hvis de blinker sammen med den bageste blinklygte.
 6.19. Kørelyslygte (regulativ nr. 87) (17)
 6.19.1. Montering
 Obligatorisk på motorkøretøjer. Forbudt på påhængskøretøjer.
 6.19.2. Antal
 To.
 6.19.3. Arrangement
 Ingen særlige forskrifter.
 6.19.4. Placering
 6.19.4.1. I bredden: de inderste kanter af den synlige overflade i referenceaksens retning skal være mindst 600 mm fra hinanden.
 Denne afstand kan reduceres til 400 mm, hvis køretøjets totalbredde er under 1 300 mm.
 6.19.4.2. I højden: mindst 250 mm og højst 1 500 mm over jorden.
 6.19.4.3. I længden: foran på køretøjet. Dette krav anses for


text:
opfyldt, hvis det emitterede lys hverken generer føreren direkte eller indirekte gennem anordninger til indirekte udsyn og/eller køretøjets øvrige reflekterende flader.
 6.19.5. Geometrisk synlighed
 Vandret vinkel
 :
 20° udad og 20° indad.
 Lodret vinkel
 :
 10° opad og 10° nedad.
 6.19.6. Retning
 Fremadrettet.
 6.19.7. Elektriske forbindelser
 6.19.7.1. Kørelyslygten skal tænde automatisk, når motorens (fremdriftssystemets) start- og/eller stopanordning er stillet således, at motoren (fremdriftssystemet) kan gå. Kørelyslygten kan dog være slukket under følgende betingelser:
 6.19.7.1.1. Automatgearet er i parkeringsposition (P) eller
 6.19.7.1.2. Parkeringsbremsen er aktiveret eller
 6.19.7.1.3. Før køretøjet bringes i bevægelse første gang efter hver manuel aktivering af fremdriftssystemet.
 6.19.7.2. Kørelyslygterne må kunne slukkes manuelt, når køretøjets hastighed ikke overskrider 10 km/h, forudsat at de tænder automatisk, når køretøjets hastighed kommer op på over 10km/h, eller når køretøjet har bevæget sig mere end 100 m, og at de forbliver tændt, indtil de bevidst slukkes igen.
 6.19.7.3. Kørelyslygten skal slukke automatisk, når motorens (fremdriftssystemets) start- og/eller stopanordning, er stillet således, at motoren (fremdriftssystemet) umuligt kan gå, eller når tågeforlygterne eller nær- eller fjernlyslygterne er tændt, undtagen når sidstnævnte benyttes til korte advarselsblink (18).
 6.19.7.4. De lygter, der er omhandlet i punkt 5.11 tændes ikke, når kørelyslygterne tændes, undtagen hvis kørelyslygterne fungerer i overensstemmelse med punkt 6.2.7.6.2.
 6.19.7.5. Hvis afstanden mellem forblinklygten og kørelyslygten er lig med eller under 40 mm, kan den elektriske forbindelse af kørelyslygten i den pågældende side af køretøjet være udført således, at
 a)
 den slukkes, eller
 b)
 dens lysintensitet nedsættes i hele den periode (både ON-cyklus og OFF-cyklus), hvor forblinklygten er aktiveret.
 6.19.7.6. Hvis en retningsviserblinklygte er gensidigt indbygget med en kørelyslygte, skal den elektriske forbindelse af kørelyslygten i den pågældende side af køretøjet være således, at kørelyslygten slukkes i hele den periode (både ON-cyklus og OFF-cyklus), hvor forblinklygten er aktiveret.
 6.19.8. Kontrolanordning
 Tilslutningskontrol tilladt.
 6.19.9. Andre forskrifter
 Ingen forskrifter.
 6.20. Kurvelyslygte (regulativ nr. 119)
 6.20.1. Montering
 Tilladt på motorkøretøjer.
 6.20.2. Antal
 To.
 6.20.3. Arrangement
 Ingen særlige forskrifter.
 6.20.4. Placering
 6.20.4.1. I bredden: der skal være en kurvelyslygte på hver side af køretøjets midterplan i længderetningen.
 6.20.4.2. I længden: højst 1 000 mm fra forenden.
 I højden
 :
 minimum
 :
 mindst 250 mm over jorden.
 maksimum
 :
 højst 900 mm over jorden.
 Intet punkt på den synlige overflade i referenceaksens retning må dog ligge højere end det højeste punkt på nærlyslygtens synlige overflade i referenceaksens retning.
 6.20.5. Geometrisk synlighed
 Afgrænses af de i punkt 2.13 beskrevne vinkler α og β:
 α
 =
 10° opad og 10° nedad.
 β
 =
 30° til 60° udad.
 6.20.6. Retning
 Således at lygterne opfylder forskrifterne med hensyn til geometrisk synlighed.
 6.20.7. Elektriske forbindelser
 Kurvelyslygterne skal tilsluttes således, at de ikke kan aktiveres, uden at fjernlys- eller nærlyslygten samtidig er tændt.
 6.20.7.1. Kurvelyslygten i en side af køretøjet må kun tændes automatisk, når blinklysene i samme side af køretøjet er tændt og/eller, når styringsvinklen ændres fra ligeudkørsel og mod samme side af køretøjet.
 Kurvelyslygten skal slukkes automatisk, når blinklyset slukkes og/eller styringsvinklen er tilbage i stillingen for ligeudkørsel.
 6.20.7.2. Når baklygten er tændt,


text:
må begge kurvelyslygter tændes samtidigt, uafhængigt af rattets eller blinklygternes stilling. I sådant tilfælde skal kurvelyslygterne slukke, når baklygten slukkes.
 6.20.8. Kontrolanordning
 Ingen.
 6.20.9. Andre forskrifter
 Kurvelyslygterne må ikke blive aktiveret ved hastigheder på over 40 km/h.
 6.21. Synlighedsmærkning (regulativ nr. 104)
 6.21.1. Montering
 6.21.1.1. Forbudt: På køretøjer i klasse M1 og O1.
 6.21.1.2. Obligatorisk:
 6.21.1.2.1.
 Bagudrettet:
 fuld konturmarkering på følgende køretøjsklasser med en bredde på over 2 100 mm:
 a)
 N2 med totalmasse på over 7,5 tons og N3 (med undtagelse af chassiser med førerhus, delvis opbyggede køretøjer og sættevognstrækkere)
 b)
 O3 og O4 (med undtagelse af delvis opbyggede køretøjer).
 6.21.1.2.2.
 Rettet til siden:
 6.21.1.2.2.1.
 delvis konturmarkering på køretøjer med en længde på over 6 000 mm (inkl. påhængskøretøjers trækstang) i følgende klasser:
 a)
 N2 med totalmasse på over 7,5 tons og N3 (med undtagelse af chassiser med førerhus, delvis opbyggede køretøjer og sættevognstrækkere)
 b)
 O3 og O4 (med undtagelse af delvis opbyggede køretøjer).
 6.21.1.2.3.
 En linjemarkering kan monteres i stedet for den obligatoriske konturmarkering, hvis køretøjets form, opbygning, konstruktion eller driftsforhold gør det umuligt at montere den obligatoriske konturmarkering.
 6.21.1.2.4.
 Hvis karrosseriets udvendige flader delvist består af bøjeligt materiale, skal en sådan linjemarkering monteres på en stiv del/stive dele af køretøjet. Resten af synlighedsmærkningen kan monteres på det bøjelige materiale. Hvis alle karrosseriets udvendige flader udelukkende består af bøjelige materialer, skal forskrifterne i punkt 6.21 dog være opfyldt.
 6.21.1.2.5.
 I tilfælde hvor fabrikanten, efter den tekniske tjenestes kontrol, over for den myndighed, der er ansvarlig for typegodkendelsen, kan godtgøre, at det som følge af driftsforhold, som kan kræve en særlig form, struktur eller konstruktion af køretøjet, er umuligt at opfylde forskrifterne i 6.21.2-6.21.7.5, er en delvis opfyldelse af disse forskrifter acceptabel. Dette er dog betinget af, at en del af forskrifterne opfyldes, hvor dette muligt, og at der monteres så meget synlighedsmærkning, som delvis opfylder forskrifter, som det er muligt på køretøjskonstruktionen. Dette kan omfatte montering af ekstra beslag eller plader, der indeholder materiale, der er i overensstemmelse med regulativ nr. 104, hvor konstruktionen muliggør dette, for at sikre en tydelig og ensartet mærkning, der er i overensstemmelse med målet om synlighed.
 I tilfælde, hvor delvis opfyldelse anses for acceptable, kan refleksanordninger i klasse IV i regulativ nr. 3 eller beslag, der indeholder reflekterende materiale i overensstemmelse med de fotometriske forskrifter for klasse C i regulativ nr. 104, erstatte en del af den foreskrevne synlighedsmærkning. I sådanne tilfælde, skal der monteres mindst én sådan refleksanordning for hver 1 500 mm.
 De nødvendige oplysninger skal være anført i meddelelsesformularen.
 6.21.1.3. Tilladt:
 6.21.1.3.1.
 Bagudrettet og rettet til siden:
 På alle andre køretøjsklasser, som ikke er angivet i punkt 6.21.1.1 og 6.21.1.2 ovenfor, herunder på sættevogstrækkeres førerhus og førerhuset på chassiser med førerhus.
 Delvis eller fuld konturmarkering kan anvendes i stedet for obligatorisk linjemarkering, og fuld konturmarkering kan anvendes i stedet for obligatorisk delvis konturmarkering.
 6.21.1.3.2.
 Forudrettet:
 Linjemarkering på køretøjer i klasse O2, O3 og O4.
 Delvis eller fuld konturmarkering kan monteres foran.
 6.21.2. Antal
 I henhold til montering.
 6.21.3. Arrangement


text:
Synlighedsmærkningerne skal være så tæt på lodret og vandret, som det er praktisk muligt afhængig af køretøjets form, opbygning, konstruktion og driftskrav. Hvis dette ikke er muligt, skal fuld eller delvis konturmarkering, når sådan er monteret, så vidt muligt følge konturen af køretøjets udvendige form.
 Desuden skal synlighedsmærkningen være fordelt så jævnt som muligt over køretøjets horisontale dimensioner, således af køretøjets samlede længde og/eller bredde fremgår.
 6.21.4. Placering
 6.21.4.1. Bredde
 6.21.4.1.1. Synlighedsmærkningen skal være så tæt som muligt på køretøjets kant.
 6.21.4.1.2. Den kumulative vandrette længde af synlighedsmærkningens elementer som monteret på køretøjet skal svare til mindst 80 % af køretøjets totalbredde, eksklusive eventuel overlapning af de enkelte elementer.
 6.21.4.1.3. Hvis fabrikanten over for de myndigheder, der er ansvarlige for typegodkendelse, imidlertid på tilfredsstillende vis kan godtgøre, at det er umuligt at opnå den værdi, der er omhandlet i punkt 6.21.4.1.2 ovenfor, kan den kumulative længde reduceres til 60 %, eller, hvis dette ikke er muligt i tilfælde af særligt vanskelige køretøjskonstruktioner eller anvendelser, til mindst 40 %, og dette skal angives i meddelelsen og prøvningsrapporten (19).
 6.21.4.2. Længde
 6.21.4.2.1. Synlighedsmærkningen skal være så tæt som praktisk muligt på køretøjets ender og skal strække sig til højst 600 mm fra køretøjets to ender (eller førerhusets to ender, hvis der er tale om en sættevognstrækker).
 6.21.4.2.1.1.
 for motorkøretøjer, begge køretøjets ender, eller, hvis der er tale om sættevognstrækkere, begge førerhusets ender
 6.21.4.2.1.2.
 for påhængskøretøjer, begge køretøjets ender (eksklusive trækstang).
 6.21.4.2.2. Den kumulative vandrette længde af synlighedsmærkningens elementer som monteret på køretøjet, eksklusive eventuel overlapning af de enkelte elementer, skal svare til mindst 80 % af:
 6.21.4.2.2.1.
 for motorkøretøjer, køretøjets længde ekskl. førerhus, eller, hvis der er tale om sættevognstrækkere, førerhusets længde, hvis et sådant er monteret
 6.21.4.2.2.2.
 for påhængskøretøjer, køretøjets længde (eksklusive trækstang).
 6.21.4.2.3. Hvis fabrikanten over for de myndigheder, der er ansvarlige for typegodkendelse, imidlertid på tilfredsstillende vis kan godtgøre, at det er umuligt at opnå den værdi, der er omhandlet i punkt 6.21.4.2.2 ovenfor, kan den kumulative længde reduceres til 60 %, eller, hvis dette ikke er muligt i tilfælde af særligt vanskelige køretøjskonstruktioner eller anvendelser, til mindst 40 %, og dette skal angives i meddelelsen og prøvningsrapporten (19).
 6.21.4.3. Højde
 6.21.4.3.1. Nedre element(er) for linjemarkering og konturmarkering:
 Så lavt som praktisk muligt inden for området:
 Minimum
 :
 mindst 250 mm over jorden.
 Maksimum
 :
 højst 1 500 mm over jorden.
 En højeste monteringshøjde på 2 500 mm kan dog accepteres, hvis køretøjets form, opbygning, konstruktion eller anvendelsesforhold gør det umuligt at overholde maksimumværdien på 1 500 mm, eller, hvis det er nødvendigt, for at opfylde forskrifterne i punkt 6.21.4.1.2, 6.21.4.1.3, 6.21.4.2.2 og 6.21.4.2.3, eller forskrifterne for den vandrette placering af linjemarkeringen eller konturmarkeringens nedre element(er).
 Den nødvendige begrundelse for montering af synlighedsmateriale i en højde på over 1 500 m skal anføres i meddelelsesformularen.
 6.21.4.3.2. Konturmærkningens øvre element(er):
 så højt som praktisk muligt, men højst 400 mm fra køretøjets øverste del.
 6.21.5. Synlighed
 Synlighedsmærkningen anses for synlig, hvis mindst 80 % af den monterede mærknings lysflade kan ses


text:
af en person placeret på et hvilket som helst punkt inden for de nedenfor definerede observationsplaner:
 6.21.5.1.
 for synlighedsmærkning foran og bagtil (se bilag 11, figur 1a og 1b) er observationsplanet vinkelret på køretøjets længdeakse i afstand på 25 m fra køretøjets yderste ende og afgrænset:
 6.21.5.1.1.
 i højden af to vandrette planer henholdsvis 1 m og 3,0 m over jorden
 6.21.5.1.2.
 i bredden af to lodrette planer, som danner en vinkel på 4° udad fra køretøjets midterplan i længderetningen og passerer gennem skæringspunktet for de lodrette planer parallelt med køretøjets midterplan i længderetningen, der afgrænser køretøjets totale bredde, og det plan vinkelret på køretøjets længdeakse, der afgrænser køretøjets ende.
 6.21.5.2.
 For synlighedsmærkning på siden (se bilag 11, figur 2) er observationsplanet vinkelret på køretøjets længdeakse i afstand af 25 m fra køretøjets yderkant og afgrænset:
 6.21.5.2.1.
 i højden af to vandrette planer henholdsvis 1,0 m og 1,5 m over jorden
 6.21.5.2.2.
 i bredden af to lodrette planer, som danner en vinkel på 4° udad fra et plan vinkelret på køretøjets længdeakse og passerer gennem skæringspunktet for de lodrette planer vinkelret på køretøjets længdeakse, der afgrænser køretøjets totale længde og køretøjets yderste kant.
 6.21.6. Retning
 6.21.6.1. Rettet til siden:
 så tæt på parallelt med køretøjets midterplan i længderetningen, som der er praktisk muligt under hensyntagen til køretøjets form, opbygning, konstruktion og driftskrav. Hvis dette ikke er muligt, skal den i så høj grad, som det er praktisk muligt følge konturen af køretøjets ydre form.
 6.21.6.2. Bagudrettet og forudrettet:
 Parallelt med køretøjets tværplan og i så høj grad, som det er praktisk mulig under hensyntagen til køretøjets form, opbygning, konstruktion og driftskrav. Hvis dette ikke er muligt, skal den i så høj grad som muligt følge konturen af køretøjets ydre form.
 6.21.7. Andre forskrifter
 6.21.7.1. Synlighedsmærkninger anses for at være kontinuerlige, hvis afstanden mellem elementer er så lille som muligt og ikke er mere end 50 % af længden af det korteste element. Hvis fabrikanten over for de myndigheder, der er ansvarlige for typegodkendelse, imidlertid på tilfredsstillende vis kan godtgøre, at det er umuligt af overholde denne værdi på 50 %, kan afstanden mellem elementer være mere end 50 % af længden af det korteste element, og den skal være så lille som muligt og må ikke overstige 1 000 mm.
 6.21.7.2. Hvis der er tale om delvis konturmarkering, skal hvert af de øvre hjørner angives af to linjer med en vinkel på 90° og med en længde på mindst 250 mm. Hvis dette ikke er muligt, skal mærkningen i så høj grad, som det er praktisk muligt følge konturen af køretøjets ydre form.
 6.21.7.3. Afstanden mellem synlighedsmarkeringer bag på køretøjet og hver af de obligatoriske stoplygter skal være større end 200 mm.
 6.21.7.4. Hvis der er monteret bagudvendende refleksafmærkningsplader i overensstemmelse ændringsserie 01 til regulativ nr. 70, kan disse efter fabrikantens valg anses for at udgøre en del af synlighedsmarkeringen bagud for så vidt angår beregningen af synlighedsmarkeringens længde og afstand til køretøjets side.
 6.21.7.5. De steder på køretøjet, der


text:
er afsat til synlighedsmærkning, skal muliggøre montering af synlighedsmærkninger med en bredde på mindst 60 mm.
 6.22. Adaptivt forlygtesystem (AFS) (regulativ nr. 123)
 Når andet ikke er specificeret nedenfor, finder forskrifterne for fjernlyslygter (punkt 6.1) og nærlyslygter (punkt 6.2) i dette regulativ anvendelse på de relevante dele af AFS-systemet.
 6.22.1. Montering
 Tilladt på motorkøretøjer. Forbudt på påhængskøretøjer.
 6.22.2. Antal
 Et.
 6.22.3. Arrangement
 Ingen særlige forskrifter.
 6.22.4. Placering
 AFS-systemet skal før prøvningsprocedurerne indstilles på neutral tilstand.
 6.22.4.1. I bredden og højden:
 for en given lysfunktion eller -modus skal forskrifterne anført i punkt 6.22.4.1.1 til og med punkt 6.22.4.1.4 nedenfor opfyldes af de lygteenheder, som tilføres strøm samtidigt med henblik på den pågældende lysfunktion eller modus inden for en funktion i henhold til ansøgerens beskrivelse.
 Alle dimensioner er i forhold til den nærmeste kant af den/de synlig(e) overflade(r) observeret i referenceaksens retning for lygteenheden/lygteenhederne.
 6.22.4.1.1. To symmetrisk monterede lygteenheder skal i højden placeres i overensstemmelse med forskrifterne i det relevante af punkterne 6.1.4 og 6.2.4, idet der ved »to symmetrisk monterede lygteenheder« forstås to lygteenheder, én i hver side af køretøjet, placeret således at de (geometriske) tyngepunkter for deres synlige overflader befinder sig i samme højde og med samme afstand til køretøjets midterplan i længderetningen med en tolerance på 50 mm for hver; deres lysemitterende flader, lysflader og lysafgivelse kan dog være forskellige.
 6.22.4.1.2. Eventuelle ekstra lygteenheder i den ene af køretøjets sider skal placeres i en afstand af 140 mm i vandret retning (E i figuren) og 400 mm (20) i lodret retning over eller under (D i figuren) fra den nærmeste lygteenhed.
 6.22.4.1.3. Ingen af de ekstra lygteenheder beskrevet i punkt 6.22.4.1.2 ovenfor må placeres lavere end 250 mm (F i figuren) eller højere end angivet i punkt 6.2.4.2 i dette regulativ (G i figuren) over jorden.
 6.22.4.1.4. Desuden gælder, i bredden:
 For hver nærlys-modus:
 Den yderste kant af den synlige overflade af mindst en lygteenhed på hver side af køretøjet må ikke befinde sig mere end 400 mm fra køretøjets yderste kant (A i figuren); og
 De inderste kanter af den synlige overflade i referenceaksens retning skal være mindst 600 mm fra hinanden. Dette gælder dog ikke for køretøjer i klasse M1 og N1; for alle andre klasser af motorkøretøjer kan denne afstand reduceres til 400 mm, hvis køretøjets totalbredde er under 1 300 mm.
 Figur
 Synlige overflader for lygteenhed 1 til 11 i et adaptivt forlygtesystem (eksempel)
 6.22.4.2. I længden:
 Alle lygteenheder i et AFS-system skal monteres foran. Dette krav anses for opfyldt, hvis det emitterede lys hverken generer føreren direkte eller indirekte gennem anordninger til indirekte udsyn og/eller køretøjets øvrige reflekterende flader.
 6.22.5. Geometrisk synlighed
 På hver side af køretøjet, for hver lysfunktion og -modus:
 De geometriske synlighedsvinkler, der er foreskrevet for de respektive lysfunktioner i henhold til punkt 6.1.5 og 6.2.5 i dette regulativ, skal opfyldes af mindst én af de lygteenheder, som tilføres strøm samtidigt med henblik på at udføre pågældende funktion og modus(ser) i henhold til ansøgerens beskrivelse. Individuelle lygteenheder kan anvendes til at


text:
opfylde kravene med hensyn til forskellige vinkler.
 6.22.6. Retning
 Fremadrettet.
 AFS-systemet skal før prøvningsprocedurerne indstilles på neutral tilstand, der afgiver standardnærlys.
 6.22.6.1. Lodret indstilling:
 6.22.6.1.1.
 Den oprindelige indstilling af faldet af standardnærlysets afskæring for det ulastede køretøj med én person i førersædet opgives af bilfabrikanten med en nøjagtighed på 0,1 % og angives tydeligt og uudsletteligt på alle køretøjer ved hjælp af det i bilag 7 viste symbol, ved siden af enten forlygtesystemet eller fabrikantmærket.
 Hvis fabrikanten har angivet forskellige oprindelige værdier for faldet for forskellige lygteenheder, der giver eller bidrager til standardnærlysets afskæring, skal disse værdier for faldet specificeres af fabrikanten med en nøjagtighed på 0,1 % og angives tydeligt og uudsletteligt på alle køretøjer, enten ved siden af de relevante lygteenheder eller på fabrikantmærket på en sådan måde, at alle de berørte lygteenheder kan identificeres entydigt.
 6.22.6.1.2.
 Faldet for den horisontale del af standardnærlysets »afskæring« skal forblive inden for de grænser, der er angivet i punkt 6.2.6.1.2 i dette regulativ under alle de statiske belastningsforhold af køretøjet i bilag 5 til dette regulativ; og den oprindelige sigteværdi skal ligge inden for de specificerede værdier.
 6.22.6.1.2.1.
 Hvis nærlysstrålen frembringes af flere stråler fra forskellige lygteenheder, gælder bestemmelserne i henhold til punkt 6.22.6.1.2 for hver af de pågældende strålers (eventuelle) afskæring, som er beregnet til at projiceres ind i vinkelzonen, som angivet i punkt 9.4 i meddelelsesformularen i bilag 1 til regulativ nr. 123.
 6.22.6.2. Anordning til indstilling af forlygteniveau
 6.22.6.2.1. Hvis kravene i punkt 6.22.6.2.1 kun kan opfyldes ved hjælp af en anordning til indstilling af forlygteniveau, skal anordningen fungere automatisk.
 6.22.6.2.2. I tilfælde af at anordningen svigter, må nærlysstrålen ikke bevæge sig til en position, hvor faldet er mindre, end da fejlen indtraf.
 6.22.6.3. Horisontal retning:
 For hver lygteenhed skal et eventuelt knæk på afskæringens albue, når det projiceres på skærmen, falde sammen med den lodrette linje gennem den pågældende lygteenheds referenceakse. Der tillades en tolerance på 0,5o til den side, der er trafikretningens side. Andre lygteenheder skal justeres i henhold til ansøgerens specifikationer som defineret i henhold til bilag 10 til regulativ nr. 123.
 6.22.6.4. Måleprocedure:
 Efter justering af den oprindelige indstilling af strålens retning kontrolleres faldet for alle de lygteenheder, der frembringer eller bidrager til standardnærlysets afskæring(er) i henhold til punkt 6.22.6.1.2.1 ovenfor i alle køretøjets belastningstilstande i overensstemmelse med specifikationerne i punkt 6.2.6.3.1 og 6.2.6.3.2 i dette regulativ.
 6.22.7. Elektriske forbindelser
 6.22.7.1. Fjernlys (hvis dette leveres af AFS-systemet):
 a)
 Lygteenhederne for fjernlysstrålen kan aktiveres enten samtidigt eller i par. Ved skifte fra nærlys til fjernlys skal mindst ét par lygteenheder til fjernlyset tændes. Ved skifte fra fjernlys til nærlys skal alle fjernlysets lygteenheder slukkes samtidig.
 b)
 Nærlysstrålerne kan være tændt samtidig med fjernlysstrålerne.
 c)
 Er køretøjet forsynet med fire lygteenheder, som kan skjules, skal disse lygters brugsstilling forhindre samtidig anvendelse af eventuelle supplerende forlygter, som er påmonteret af hensyn til lyssignalering i form af korte blink (se punkt 5.12) i dagslys.
 6.22.7.2. Nærlys
 a)
 Det betjeningsorgan, hvormed der skiftes til nærlys, skal slukke alle fjernlyslygter


text:
eller deaktivere alle AFS-lygteenheder til fjernlyset samtidig.
 b)
 Nærlyset kan forblive tændt samtidig med fjernlyset.
 c)
 Hvis lygteenheder for nærlyset er forsynet med gasudladningslyskilder, skal disse forblive tændt, mens fjernlysstrålen er i funktion.
 6.22.7.3. Tænding eller slukning af nærlysstrålen kan være automatisk, dog med forbehold af forskrifterne for »elektriske forbindelser« i punkt 5.12 i dette regulativ.
 6.22.7.4. Automatisk AFS-funktion
 Skift inden for og mellem de forskellige AFS-lysfunktioners klasser og deres modusser, som nærmere angivet nedenfor, skal finde sted automatisk og på en sådan måde, at der ikke opstår gener, hverken for føreren eller andre trafikanter.
 Følgende betingelser gælder for aktivering af klasserne og deres nærlys-modusser samt, hvis det er relevant, fjernlyset.
 6.22.7.4.1. Nærlysstrålens klasse C-modus(ser) skal aktiveres, hvis ingen modus i en anden klasse nærlysstråle er aktiveret.
 6.22.7.4.2. Nærlysstrålens klasse V-modus(ser) må ikke være i funktion, medmindre en eller flere af følgende betingelser automatisk detekteres (V-signal finder anvendelse):
 a)
 veje i bebyggede områder, og køretøjets hastighed er ikke over 60 km/h
 b)
 veje med fast vejbelysning, og køretøjets hastighed er ikke over 60 km/h
 c)
 en vejoverflade med en luminans på 1 cd/m2 og/eller hele tiden en horisontal vejbelysning på over 10 lx
 d)
 køretøjets hastighed er ikke over 50 km/h.
 6.22.7.4.3. Nærlysstrålens klasse E-modus(ser) må ikke være i funktion, medmindre køretøjets hastighed er over 70 km/h og en eller flere af følgende betingelser automatisk detekteres:
 a)
 Vejskarakteristika svarende til motorvejsforhold (21) og/eller køretøjets hastighed er over 110 km/h (E-signal finder anvendelse).
 b)
 I tilfælde af en klasse E-modus for nærlyset, som i henhold til systemets godkendelsesdokumenter/oplysningsark kun er i overensstemmelse med et »datasæt« i tabel 6 i bilag 3 til regulativ nr. 123.
 Datasæt E1: køretøjets hastighed er over 100 km/h (E1-signal finder anvendelse)
 Datasæt E2: køretøjets hastighed er over 90 km/h (E2-signal finder anvendelse)
 Datasæt E3: køretøjets hastighed er over 80 km/h (E3-signal finder anvendelse).
 6.22.7.4.4. Nærlysstrålens klasse W-modus(ser) må ikke være i funktion, medmindre en eventuel tågeforlygte er slukket og eller flere af følgende betingelser automatisk detekteres (W-signal finder anvendelse):
 a)
 Det er automatisk blevet detekteret, at vejen er våd.
 b)
 Vinduesviskeren er i funktion, og den har været i kontinuerlig eller automatisk styret drift i mindst to minutter.
 6.22.7.4.5. En modus af en nærlysstråle i klasse C, V, E eller W må ikke ændres til en kurvelysmodus i pågældende klasse (T-signal finder anvendelse i kombination med signalet for pågældende klasse af nærlysstråle i henhold til punkt 6.22.7.4.1 til og med punkt 6.22.7.4.4), medmindre mindst ét af følgende karakteristika (eller ækvivalente indikationer) evalueres:
 a)
 Styreapparatets drejning.
 b)
 Trajektoriet for køretøjets tyngdepunkt.
 Desuden gælder følgende:
 i)
 En eventuel horisontal forskydning af den asymmetriske afskæring sidelæns fra køretøjets længdeakse er kun tilladt, hvis køretøjet er i forlæns bevægelse (22), og skal være således, at det vertikale plan gennem knækket på afskæringens albue ikke skærer linjen for trajektoriet for køretøjets tyngdepunkt i afstande fra køretøjets forende, som er større end 100 gange monteringshøjden for de pågældende lygteenheder.
 ii)
 en eller flere lygteenheder kan desuden tilføres strøm, udelukkende når den horisontale


text:
krumningsradius for trajektoriet for køretøjets tyngdepunkt er 500 m eller derunder.
 6.22.7.6. Det skal være muligt for føreren at indstille AFS-systemet på neutral tilstand og at genindstille det på automatisk funktion.
 6.22.8. Kontrolanordning
 6.22.8.1. Forskrifterne i punkt 6.1.8 (for fjernlyslygten) og 6.2.8 (for nærlyslygten) i dette regulativ finder anvendelse på de pågældende dele i et AFS-system.
 6.22.8.2. En visuel kontrolanordning, der angiver svigt i AFS-systemet, er obligatorisk. Den skal være ikke-blinkende. Den skal aktiveres, hver gang der detekteres en fejl med hensyn til AFS-styresignalerne, eller når der modtages et fejlsignal i overensstemmelse med punkt 5.9 i regulativ nr. 123. Den skal forblive aktiveret, så længe fejlen er til stede. Den kan annulleres midlertidigt, men skal gentages, hver gang den anordning, der starter og stopper motoren, tændes eller slukkes.
 6.22.8.3. Der er tilladt at lade en kontrolanordning, der viser, at føreren har indstillet systemet på en tilstand i henhold til punkt 5.8 i regulativ nr. 123, indgå i systemet.
 6.22.9. Andre forskrifter
 6.22.9.1. Det er kun tilladt at montere et AFS-system sammen med forlygtevasker(e) i henhold til regulativ nr. 45 (23) for mindst en af de lygteenheder, der er angivet i punkt 9.3 i meddelelsesformularen i overensstemmelse med modellen i bilag 1 til regulativ nr. 123, hvis disse lygteenheders samlede objektive lysstrøm er større end 2 000 lm pr. side, og hvis de bidrager til (standard)nærlysstrålen i klasse C.
 6.22.9.2. Kontrol af AFS-systemets opfyldelse af kravene til automatisk funktion
 6.22.9.2.1. Ansøgeren skal ved hjælp af en kortfattet beskrivelse eller på anden måde, som kan accepteres af den myndighed, der er ansvarlig for typegodkendelse, påvise:
 a)
 AFS-styresignalernes overensstemmelse
 i)
 med den beskrivelse, der kræves i punkt 3.2.6 i dette regulativ, og
 ii)
 med de pågældende AFS-styresignaler specificeret i AFS-typegodkendelsesdokumenterne og
 b)
 overensstemmelse med forskrifterne for automatisk funktion i henhold til punkt 6.22.7.4.1 til og med punkt 6.22.7.4.5 ovenfor.
 6.22.9.2.2. For at kontrollere, at AFS-systemets automatiske funktion i overensstemmelse med punkt 6.22.7.4 ikke medfører gener, skal den tekniske tjeneste gennemføre en prøvekørsel, som omfatter alle de situationer, der er relevante for systemkontrollen ud fra ansøgerens beskrivelse; det skal meddeles, om alle modusser aktiveres, er i drift og deaktiveres i overensstemmelse med ansøgerens beskrivelse; der skal gøres indsigelse mod eventuelle åbenbare tilfælde af fejlfunktion (f.eks. overvinkling eller flimmer).
 6.22.9.3. Den samlede maksimale intensitet af de lygteenheder, der kan tilføres strøm samtidigt for at frembringe fjernlyset eller dettes eventuelle modusser, må ikke være over 430 000 cd, hvilket svarer til en referenceværdi på 100.
 Den maksimale intensitet opnås ved sammenlægning af de enkelte referencemærker som angivet på de forskellige installationsenheder, der bruges samtidigt til frembringelse af fjernlysstrålen.
 6.22.9.4. De midler i henhold til bestemmelserne i punkt 5.8 i regulativ nr. 123, som tillader at køretøjet midlertidigt anvendes i et område, hvor man kører i den modsatte side af vejen i forhold til det område, som der søges godkendelse i, skal forklares detaljeret i førerens instruktionsbog.
 6.23. Nødbremsesignal
 6.23.1. Montering
 Tilladt
 Nødbremsesignalet skal afgives i form af samtidig aktivering af alle stoplygter eller retningsvisningslygter monteret som


text:
beskrevet i punkt 6.22.7.
 6.23.2. Antal
 Som foreskrevet i punkt 6.5.2 eller 6.7.2.
 6.23.3. Arrangement
 Som foreskrevet i punkt 6.5.3 eller 6.7.3.
 6.23.4. Placering
 Som foreskrevet i punkt 6.5.4 eller 6.7.4.
 6.23.5. Geometrisk synlighed
 Som foreskrevet i punkt 6.5.5 eller 6.7.5.
 6.23.6. Retning
 Som foreskrevet i punkt 6.5.6 eller 6.7.6.
 6.23.7. Elektriske forbindelser
 6.23.7.1. All lygterne i nødbremsesignalet skal blinke i fase med en frekvens på 4,0 ± 1,0 Hz.
 6.23.7.1.1. Hvis en af lygterne i nødbremsesignalet i bilens bagende imidlertid anvender lyskilder med glødetråd skal frekvensen være 4,0 +0,0/– 1,0 Hz.
 6.23.7.2. Nødbremsesignalet skal fungere uafhængigt af andre lygter.
 6.23.7.3. Nødbremsesignalet skal aktiveres og deaktiveres automatisk.
 6.23.7.3.1. Nødbremsesignalet må kun blive aktiveret, når køretøjets hastighed er over 50 km/h, og bremsesystemet afgiver det nødbremsesignal, der er defineret i regulativ nr. 13 og 13-H.
 6.23.7.3.2. Nødbremsesignalet skal deaktiveres automatisk, hvis nødbremselogiksignalet, som defineret i regulativ nr. 13 og 13-H, ikke længere afgives, eller hvis havariblinket er aktiveret.
 6.23.8. Kontrolanordning
 Tilladt
 6.23.9. Andre forskrifter
 6.23.9.1. Med undtagelse af bestemmelserne i punkt 6.23.9.2 nedenfor gælder det, at hvis et motorkøretøj er udstyret til at trække et påhængskøretøj, skal nødbremsesignalets styring i motorkøretøjet også være i stand til at betjene nødbremsesignalet på påhængskøretøjet.
 Når motorkøretøjet er forbundet elektrisk med påhængskøretøjet, begrænses nødbremsesignalets frekvens for kombinationen af motor- og påhængskøretøj til den frekvens, der er specificeret i punkt 6.23.7.1.1. Hvis motorkøretøjet imidlertid kan detektere, at der ikke anvendes lyskilder med glødetråd på påhængskøretøjet, kan frekvensen være som specificeret i punkt 6.23.7.1.
 6.23.9.2. Hvis et motorkøretøjet er udstyret til at trække et påhængskøretøj med et driftsbremsesystem af enten den kontinuerlige eller den halvkontinuerlige type, som defineret i regulativ nr. 13, skal det sikres, at der er en konstant strømforsyning til sådanne påhængskøretøjers stoplygter via den elektriske konnektor, når driftsbremsen anvendes.
 Nødbremsesignalet på ethvert sådant påhængskøretøj kan fungere uafhængigt af det trækkende køretøj, og det kræves ikke, at det fungerer med samme frekvens eller i fase med det trækkende køretøjs signal.
 6.24. Udvendig omgivelsesbelysning
 6.24.1. Montering
 Tilladt på motorkøretøjer.
 6.24.2. Antal
 Ingen særlige forskrifter.
 6.24.3. Arrangement
 Ingen særlige forskrifter.
 6.24.4. Placering
 Ingen særlige forskrifter
 6.24.5. Geometrisk synlighed
 Ingen særlige forskrifter.
 6.24.6. Retning
 Ingen særlige forskrifter.
 6.24.7. Elektriske forbindelser
 Ingen særlige forskrifter.
 6.24.8. Kontrolanordning
 Ingen særlige forskrifter.
 6.24.9. Andre forskrifter
 Den udvendige omgivelsesbelysning må ikke aktiveres, medmindre køretøjet holder stiller og en eller flere af følgende betingelser er opfyldt:
 a)
 motoren er standset eller
 b)
 en dør til fører eller passagerer er åben eller
 c)
 en bagagerumsdør/-klap er åben.
 Bestemmelserne i punkt 5.10 skal være opfyldt i alle faste anvendelsespositioner.
 6.25. Advarselssignal for påkørsel bagfra
 6.25.1. Montering
 Tilladt
 Advarselssignalet for påkørsel bagfra skal afgives i form af samtidig aktivering af alle retningsvisningslygter monteret som beskrevet i punkt 6.25.7.
 6.25.2. Antal
 Som foreskrevet i punkt 6.5.2.
 6.25.3. Arrangement
 Som foreskrevet i punkt 6.5.3.
 6.25.4. Placering
 Som foreskrevet i punkt 6.5.4.
 6.25.5. Geometrisk synlighed
 Som foreskrevet i punkt 6.5.5.
 6.25.6. Retning
 Som foreskrevet i punkt 6.5.6.
 6.25.7. Elektriske forbindelser
 Opfyldelse af disse forskrifter skal påvises af ansøgeren ved simulation


text:
eller anden kontrolmetode accepteret af den tekniske tjeneste, der forestår godkendelsesprøvningen.
 6.25.7.1. All lygterne i advarselssignalet for påkørsel bagfra skal blinke i fase med en frekvens på 4,0 ± 1,0 Hz.
 6.25.7.1.1. Hvis en af lygterne i alarmsignalet for påkørsel bagfra i bilens bagende imidlertid anvender lyskilder med glødetråd skal frekvensen være 4,0 + 0,0/ – 1,0 Hz.
 6.25.7.2. Alarmsignalet for påkørsel bagfra skal fungere uafhængigt af andre lygter.
 6.25.7.3. Alarmsignalet for påkørsel bagfra skal aktiveres og deaktiveres automatisk.
 6.25.7.4. Alarmsignalet for påkørsel bagfra må ikke aktiveres, hvis retningsviserblinklygter, havarilink eller nødbremsesignal er aktiveret.
 6.25.7.5. Alarmsignalet for påkørsel bagfra må kun aktiveres under følgende betingelser:
 Vr
 Aktivering
 Vr > 30 km/h
 TTC ≤ 1,4
 Vr ≤ 30 km/h
 TTC ≤ 1,4/30 × Vr
 »Vr (relativ hastighed)«: Hastighedsforskellen mellem et køretøj med alarmsignal for påkørsel bagfra og et efterfølgende køretøj i samme kørebane.
 »TTC (tid indtil kollision)«: Den anslåede tid før et køretøj med alarmsignal for påkørsel bagfra og et efterfølgende køretøj kolliderer, idet det antages, at den relative hastighed på det tidspunkt, hvor beregningen foretages, forbliver konstant.
 6.25.7.6. Aktiveringsperioden for alarmsignalet for påkørsel bagfra må højst være 3 sekunder.
 6.25.8. Kontrolanordning
 Tilladt
 7. ÆNDRINGER OG UDVIDELSE AF GODKENDELSEN AF KØRETØJSTYPEN ELLER MONTERINGEN AF DENS LYGTER OG LYSSIGNALER
 7.1.
 Enhver ændring af køretøjstypen eller monteringen af dens lygter og lyssignaler eller af den ovenfor i punkt 3.2.2 nævnte liste skal meddeles den administrative myndighed, der har meddelt typegodkendelse af den pågældende køretøjstype. Den pågældende myndighed kan da enten:
 7.1.1.
 vurdere, at de foretagne ændringer ikke har en væsentlig negativ virkning, og at køretøjet under alle omstændigheder stadig opfylder forskrifterne; eller
 7.1.2.
 kræve en yderligere prøvningsrapport fra de tekniske tjenester, som forestår prøvningen.
 7.2.
 De kontraherende parter, som anvender dette regulativ, underrettes om bekræftelse af udvidelse eller nægtelse af godkendelse, med angivelse af ændringerne, ved den i punkt 4.3 ovenfor foreskrevne procedure.
 7.3.
 Den kompetente myndighed, som meddeler udvidelse af en godkendelse, tildeler udvidelsen et serienummer og underretter de øvrige parter i 1958-overenskomsten, der anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en formular svarende til modellen i bilag 1 til dette regulativ.
 8. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE
 Procedurer til sikring af produktionens overensstemmelse skal opfylde bestemmelserne i overenskomstens tillæg 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), idet følgende forskrifter finder anvendelse:
 8.1.
 Ethvert køretøj, der er godkendt i henhold til dette regulativ, skal være således fremstillet, at det svarer til den godkendte type, idet det skal opfylde de forskrifter, der er fastlagt i punkt 5 og 6 ovenfor.
 8.2.
 Indehaveren af godkendelsen skal især:
 8.2.1.
 Sørge for, at der findes procedurer for effektiv kontrol af køretøjerne for så vidt angår alle aspekter, der er relevante for overensstemmelse med forskrifterne i punkt 5 og 6 ovenfor.
 8.2.2.
 Sørge for, at der for hver køretøjstype mindst gennemføres de prøvninger, der er foreskrevet i bilag 9 til dette regulativ, eller foretages fysisk kontrol, som der kan udledes ækvivalente data fra.
 8.3.
 Den kompetente myndighed kan udføre enhver prøvning, som foreskrives i dette regulativ. Sådanne prøvninger foretages på tilfældigt udvalgte prøveeksemplarer, uden at


text:
der skabes problemer med hensyn til fabrikantens leveringsforpligtelser.
 8.4.
 Den kompetente myndighed skal tilstræbe en inspektionshyppighed på én gang om året. Dette er imidlertid op til den kompetente myndigheds skøn og dens tillid til de arrangementer, der skal sikre effektiv kontrol med produktionens overensstemmelse. Opnås der negative resultater, sikrer den kompetente myndighed, at der tages alle nødvendige skridt til, at produktionens overensstemmelse snarest muligt genoprettes.
 9. SANKTIONER I TILFÆLDE AF PRODUKTIONENS MANGLENDE OVERENSSTEMMELSE
 9.1.
 En godkendelse for en køretøjstype, der er meddelt i henhold til dette regulativ, kan inddrages, hvis forskrifterne ikke opfyldes, eller hvis et køretøj med godkendelsesmærke ikke er i overensstemmelse med den godkendte type.
 9.2.
 Hvis en kontraherende part, der anvender dette regulativ, inddrager en godkendelse, som den tidligere har meddelt, skal den straks underrette de øvrige kontraherende parter i overenskomsten, der anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en formular svarende til modellen i bilag 1 til dette regulativ.
 10. ENDELIGT OPHØR AF PRODUKTIONEN
 Hvis indehaveren af en typegodkendelse fuldstændig ophører med at producere en køretøjstype, der er godkendt i henhold til dette regulativ, underretter han den godkendende myndighed herom. Ved modtagelse af den pågældende meddelelse skal myndigheden underrette de øvrige kontraherende parter i overenskomsten, der anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en formular svarende til modellen i bilag 1 til dette regulativ.
 11. NAVN OG ADRESSE PÅ DE TEKNISKE TJENESTER, SOM ER ANSVARLIGE FOR UDFØRELSE AF GODKENDELSESPRØVNINGEN, OG PÅ DE ADMINISTRATIVE MYNDIGHEDER
 De kontraherende parter i 1958-overkomsten, som anvender dette regulativ, meddeler FN's sekretariat navne og adresser på de tekniske tjenester, som er ansvarlige for udførelse af godkendelsesprøvningerne, og på de administrative myndigheder, som meddeler godkendelse, og til hvem formularer med attestering af godkendelse, udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelser, som er udstedt i andre stater, skal fremsendes.
 12. OVERGANGSBESTEMMELSER
 12.1.
 Uanset nedenstående overgangsbestemmelser er kontraherende parter, hvis anvendelse af dette regulativ først træder i kraft efter ikrafttrædelsen af den seneste ændringsserie, ikke forpligtede til at acceptere godkendelser, som er meddelt i henhold til tidligere ændringsserier til dette regulativ.
 12.2.
 Kontraherende parter, der anvender dette regulativ, må ikke nægte at meddele udvidelse af godkendelser til den forudgående ændringsserie til dette regulativ.
 12.3.
 Indtil FN's generalsekretær modtager meddelelse om andet, erklærer Japan med hensyn til montering af lygter og lyssignaler, at landet kun vil være bundet af forpligtelserne i den overenskomst, som dette regulativ er knyttet til, for så vidt angår køretøjer i klasse M1 og N1.
 12.4.
 Efter ikrafttrædelsesdatoen for ændringsserie 03 kan de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, ikke nægte at meddele godkendelse i henhold til dette regulativ som ændret ved ændringsserie 03.
 12.5.
 Fra 12 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for ændringsserie 03 må kontraherende parter, som anvender dette regulativ, kun meddele godkendelse, hvis den køretøjstype, som skal godkendes, opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved ændringsserie 03.
 12.6.
 I 36 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for ændringsserie 03 til dette regulativ kan ingen af de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, nægte at meddele national eller regional typegodkendelse af en køretøjstype, som er


text:
godkendt i henhold til de forudgående ændringsserier til dette regulativ.
 12.7.
 Fra 36 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for ændringsserie 03 til dette regulativ kan kontraherende parter, som anvender dette regulativ, nægte den første nationale eller regionale indregistrering (første ibrugtagning) af et køretøj, som ikke opfylder forskrifterne i ændringsserie 03 til dette regulativ.
 12.8.
 Fra 60 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for ændringsserie 03 bliver eksisterende godkendelser meddelt i henhold til dette regulativ ugyldige, med mindre de pågældende køretøjstyper opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved ændringsserie 03.
 12.9.
 Uanset bestemmelserne i punkt 12.7 eller 12.8 ovenfor skal godkendelser af køretøjstyper i henhold til de forudgående ændringsserier til dette regulativ, som ikke berøres af ændringsserie 03, forblive gældende, og de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, skal fortsat acceptere dem.
 12.10.
 Fra 36 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for supplement 3 til ændringsserie 03 må kontraherende parter, som anvender dette regulativ, kun meddele godkendelse, hvis den køretøjstype, som skal godkendes, opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved supplement 3 til ændringsserie 03.
 12.11.
 Efter den officielle ikrafttrædelsesdato for 04-ændringsserien kan ingen af de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, nægte at meddele godkendelser i henhold til dette regulativ som ændret ved 04-ændringsserien.
 12.12.
 Fra 30 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen, for så vidt angår køretøjer i klasse M1 og N1, og 48 måneder for så vidt angår køretøjer i alle andre klasser, for ændringsserie 04 må kontraherende parter, som anvender dette regulativ, kun meddele godkendelse, hvis den køretøjstype, som skal godkendes, opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved ændringsserie 04.
 12.13.
 Indtil 30 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen, for så vidt angår køretøjer i klasse M1 og N1, og 48 måneder for så vidt angår køretøjer i alle andre klasser, for ændringsserie 04 skal kontraherende parter, som anvender dette regulativ, fortsat udstede godkendelse til de typer køretøjer, der opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved den forudgående ændringsserie.
 12.14.
 Godkendelser meddelt i henhold til dette regulativ før 30 måneder efter den officielle ikrafttrædelsesdato for ændringsserie 04, for så vidt angår køretøjer i klasse M1 og N1, og før 48 måneder efter den officielle ikrafttrædelsesdato for så vidt angår alle andre klasser af køretøjer, samt alle udvidelser af sådanne godkendelser, herunder i henhold til en tidligere ændringsserie meddelt efterfølgende, forbliver gyldige uden nogen tidsgrænse. Når køretøjstypen, der er godkendt i henhold til den forudgående ændringsserie opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved ændringsserie 04, skal den kontraherende part, der meddelte godkendelsen, underrette de øvrige kontraherende parter, der anvender dette regulativ, derom.
 12.15.
 Ingen kontraherende part, som anvender dette regulativ, kan nægte at meddele national eller regional typegodkendelse af en køretøjstype, der er godkendt i henhold til dette regulativ som ændret ved ændringsserie 04.
 12.16.
 Uanset overgangsbestemmelserne ovenfor er kontraherende parter, hvis anvendelse af regulativ nr. 112 træder i kraft efter ikrafttrædelsesdatoen for ændringsserie 04 til dette regulativ, ikke forpligtet til at acceptere godkendelser, hvis den køretøjstype, der skal godkendes, ikke opfylder forskrifterne i punkt 6.1.2 og 6.2.2, som ændret ved ændringsserie 04 til dette regulativ, for


text:
så vidt angår regulativ nr. 112.
 12.17.
 Punkt 6.19.7.3 træder, for så vidt angår nye typer af køretøjer i klasse M1 og N1, i kraft 30 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for ændringsserie 04, og for så vidt angår nye typer af køretøjer i andre klasser, 48 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for ændringsserie 04
 12.18.
 Kontraherende parter, som anvender dette regulativ, skal fortsat meddele godkendelse af køretøjstyper, der ikke opfylder forskrifterne i punkt 5.2.1 i supplement 2 til ændringsserie 04, hvis de er udstyret med forlygter godkendt efter regulativ nr. 98 (før supplement 9) eller regulativ nr. 112 (før supplement 8).
 12.19.
 Fra 36 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for supplement 3 til ændringsserie 04 må kontraherende parter, som anvender dette regulativ, kun meddele godkendelse, hvis den køretøjstype, som skal godkendes, opfylder forskrifterne i punkt 3.2.7 og 5.27 i dette regulativ som ændret ved supplement 3 til ændringsserie 04.
 12.20.
 Kontraherende parter, der anvender dette regulativ, må ikke nægte at meddele udvidelse af godkendelser til alle tidligere ændringsserier til dette regulativ, der stadig er gyldige.
 12.21.
 Efter ikrafttrædelsesdatoen for ændringsserie 05 kan de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, ikke nægte at meddele godkendelse i henhold til dette regulativ som ændret ved ændringsserie 05.
 12.22.
 Fra 48 måneder efter den officielle ikrafttrædelsesdato for ændringsserie 05 må kontraherende parter, som anvender dette regulativ, kun meddele godkendelse, hvis den køretøjstype, som skal godkendes, opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved ændringsserie 05.
 12.23.
 Kontraherende parter, der anvender dette regulativ, skal fortsat meddele godkendelse af de typer køretøjer, som opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved den forudgående ændringsserie, i den periode på 48 måneder, som følger efter ikrafttrædelsesdatoen for ændringsserie 05.
 12.24.
 Ingen kontraherende part, som anvender dette regulativ, kan nægte at meddele national eller regional typegodkendelse af en køretøjstype, der er godkendt i henhold til dette regulativ som ændret ved ændringsserie 05.
 12.25.
 I 48 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for ændringsserie 05 til dette regulativ kan ingen af de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, nægte at meddele national eller regional typegodkendelse af en køretøjstype, som er godkendt i henhold til de forudgående ændringsserier til dette regulativ.
 12.26.
 Eksisterende godkendelser i henhold til dette regulativ, der var meddelt før ikrafttrædelsen af ændringsserie 05 til dette regulativ, forbliver gyldige uden nogen tidsgrænse.
 12.27.
 Fra 66 måneder efter den officielle ikrafttrædelsesdato, for så vidt angår nye typer køretøjer i klasse M1 og N1, og 84 måneder for så vidt angår nye typer køretøjer i alle andre klasser, for ændringsserie 05 må kontraherende parter, som anvender dette regulativ, kun meddele godkendelse, hvis den køretøjstype, som skal godkendes, opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved ændringsserie 05, dog med undtagelse af punkt 6.2.7.6.2 og 6.2.7.6.3. Godkendelser i henhold til dette regulativ meddelt før disse datoer forbliver gyldige uden nogen tidsgrænse, og der skal derefter udstedes udvidelser for disse godkendelser.
 (1) Som fastlagt i bilag 7 til den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3) (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend. 2, som senest ændret ved Amend. 4).
 (2) Se nærmere forklaring i bilag


text:
10.
 (3) Hvis der er tale om lysanordninger til bagnummerplader eller retningsviserblinklygter (kategori 5 og 6), læses »lysemitterende flade«.
 (4) Eksempler til at muliggøre en afgørelse vedrørende indbygning af lygter i hinanden findes i bilag 3, del 7.
 (5) CIE Publication 15.2, 1986, Colorimetry, the CIE 1931 standard colorimetric observer.
 (6) 1 for Tyskland, 2 for Frankrig, 3 for Italien, 4 for Nederlandene, 5 for Sverige, 6 for Belgien, 7 for Ungarn, 8 for Tjekkiet, 9 for Spanien, 10 for Serbien, 11 for Det Forenede Kongerige, 12 for Østrig, 13 for Luxembourg, 14 for Schweiz, 15 (ubenyttet), 16 for Norge, 17 for Finland, 18 for Danmark, 19 for Rumænien, 20 for Polen, 21 for Portugal, 22 for Den Russiske Føderation, 23 for Grækenland, 24 for Irland, 25 for Kroatien, 26 for Slovenien, 27 for Slovakiet, 28 for Belarus, 29 for Estland, 30 (ubenyttet), 31 for Bosnien-Hercegovina, 32 for Letland, 33 (ubenyttet), 34 for Bulgarien, 35 (ubenyttet), 36 for Litauen, 37 for Tyrkiet, 38 (ubenyttet), 39 for Aserbajdsjan, 40 for Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, 41 (ubenyttet), 42 for Den Europæiske Union (godkendelser meddeles af medlemsstaterne under anvendelse af deres respektive ECE-symbol), 43 for Japan, 44 (ubenyttet), 45 for Australien, 46 for Ukraine, 47 for Sydafrika, 48 for New Zealand, 49 for Cypern, 50 for Malta, 51 for Republikken Korea, 52 for Malasia, 53 for Thailand, 54 og 55 (ubenyttet), 56 for Montenegro, 57 (ubenyttet) og 58 for Tunesien. De efterfølgende numre tildeles andre stater i den kronologiske orden, i hvilken de ratificerer eller tiltræder overenskomsten om ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer samt udstyr og dele, som kan monteres og/eller benyttes på hjulkøretøjer, samt vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser, der er meddelt på grundlag af sådanne forskrifter, hvorefter FN's generalsekretær giver de kontraherende parter i overenskomsten meddelelse herom.
 (7) Dette finder ikke anvendelse på specialfremstillede genstande, der kan tilføjes på lygtens yderside.
 (8) Måling af kromaticitetskoordinaterne for det lys, som lygterne udsender, indgår ikke i dette regulativ
 (9) Kendes også som hvid eller farveløs refleksanordning.
 (10) Bestemmelserne i dette regulativ forhindrer ikke de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, i at tillade anvendelse af hvid synlighedsmærkning bagud på deres område.
 (11) Som fastlagt i bilag 7 til den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3) (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend. 2, som senest ændret ved Amend. 4).
 (12) Regulativernes kontraherende parter kan fortsat forbyde anvendelse af mekaniske lygtevaskere, hvis der er monteret forlygter med plastiklygteglas mærket »PL«.
 (13) Som fastlagt i bilag 7 til den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3) (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend. 2, som senest ændret ved Amend. 4).
 (14) Nye køretøjstyper, som ikke opfylder disse forskrifter, kan fortsat godkendes indtil 18 måneder efter ikrafttrædelsen af supplement 4 til ændringsserie 03.
 (15) Størrelsen 5° for den døde vinkel i sideretingsviserblinklygternes synlighed bagud er en øvre grænse. d ≤ 2,50 m.
 (16) Se fodnote 14.
 (17) De kontraherende parter, der ikke anvender regulativ nr. 87, kan forbyde tilstedeværelsen af kørelyslygter (som specificeret i punkt 5.22) på grundlag af nationale bestemmelser.
 (18) Nye køretøjstyper, som


text:
ikke opfylder disse forskrifter, kan fortsat godkendes indtil 18 måneder efter ikrafttrædelsen af supplement 4 til ændringsserie 03.
 (19) Denne bestemmelse finder anvendelse indtil 5 år efter ikrafttrædelsen af ændringsserie 03 til dette regulativ.
 (20) I tilfælde af to ekstra »symmetrisk monterede lygteenheder« kan den vandrette afstand være 200 mm (C i figuren).
 (21) Når trafikretningerne er adskilt af vejkonstruktioner, eller en tilsvarende lateral afstand mellem de to trafikretninger detekteres. Dette betyder en reduktion af blænding fra forlygter på køretøjer i modgående retning.
 (22) Dette gælder dog ikke for nærlys, hvis kurvelyset frembringes med henblik på højresving ved kørsel i højre side (venstresving ved kørsel i venstre side).
 (23) Regulativernes kontraherende parter kan fortsat forbyde anvendelse af mekaniske lygtevaskere, hvis der er monteret forlygter med plastiklygteglas mærket »PL«.
 BILAG 1
 MEDDELELSE
 (Største format: A4 (210 × 297 mm))
 BILAG 2
 UDFORMNING AF GODKENDELSESMÆRKER
 MODEL A
 (se punkt 4.4 i dette regulativ)
 Ovenstående godkendelsesmærke, som er påført et køretøj, viser, at køretøjstypen hvad angår montering af lygter og lyssignalanordninger er godkendt i Nederlandene (E4) i henhold til regulativ nr. 48 som ændret ved ændringsserie 05. Godkendelsesnummeret angiver, at godkendelsen er meddelt efter forskrifterne i regulativ 48 som ændret ved ændringsserie 05.
 MODEL B
 (se punkt 4.5 i dette regulativ)
 Ovenstående godkendelsesmærke, som er påført et køretøj, viser, at køretøjstypen er godkendt i Nederlandene (E4) i henhold til regulativ nr. 48, som ændret ved ændringsserie 05, og regulativ nr. 33 (1). Godkendelsesnummeret angiver, at på meddelelsesdatoerne for de respektive godkendelser omfattede regulativ nr. 48 ændringsserien 05, mens regulativ nr. 33 stadig forelå i den oprindelige version.
 (1) Det andet nummer er kun givet som eksempel.
 BILAG 3
 EKSEMPLER PÅ LYGTERS OVERFLADER, AKSER, REFERENCECENTRE SAMT VINKLER FOR GEOMETRISK SYNLIGHED
 Disse eksempler viser nogle arrangementer som støtte for forståelsen af forskrifter, og det er ikke hensigten, at de skal begrænse konstruktionsmulighederne.
 SIGNATURFORLKLARING til alle eksempler i dette bilag:
 1.
 Lysflade
 2.
 Referenceakse
 3.
 Referencecentrum
 4.
 Vinkel for geometrisk synlighed
 5.
 Lysemitterende flade
 6.
 Synlig overflade baseret på lysfladen
 7a.
 Synlig overflade baseret på den lysemitterende flade i henhold til punkt 2.8.a (med ydre lygteglas)
 7b.
 Synlig overflade baseret på den lysemitterende flade i henhold til punkt 2.8.b (uden ydre lygteglas)
 8.
 Retning for synlighed
 IO
 Indvendig optisk del
 LG
 Lysleder
 L
 Ydre lygteglas
 R
 Refleks
 S
 Lyskilde
 X
 Indgår ikke i denne funktion
 F1
 Funktion 1
 F2
 Funktion 2
 DEL 1
 Lysemitterende flade på en lyssignalanordning, der ikke er en refleksanordning
 DEL 2
 Lysflade på en lyssignalanordning, der ikke er en refleksanordning
 DEL 3
 Eksempler på synlig overflade baseret på lysflade i forskellige retninger af geometrisk synlighed
 DEL 4
 Eksempler på synlig overflade baseret på lysemitterende flade i forskellige retninger af geometrisk synlighed
 DEL 5
 Eksempel på lysflade sammenlignet med lysemitterende flade i tilfælde af en »enkeltfunktionslygte« (jf. punkt 2.8-2.9 i dette regulativ)
 Eksempler på en lyskilde med refleksoptik bag et ydre lygteglas:
 Eksempel 1
 Eksempel 2
 Eksempler på en lyskilde med refleksoptik med indre lygteglas bag et ydre lygteglas:
 Eksempel 3
 Eksempel 4


text:
Eksempler på en lyskilde med refleksoptik med delvis indre lygteglas bag et ydre lygteglas:
 Eksempel 5
 Eksempel 6
 Eksempel på lyslederoptik bag udvendigt lygteglas
 Eksempel 7
 Eksempler på lyslederoptik eller refleksoptik bag et ydre lygteglas:
 Eksempel 8
 Eksempel på lyskilde med refleksoptik i kombination med et område, som ikke indgår som en del af denne funktion, bag et ydre lygteglas:
 Eksempel 9
 DEL 6
 Eksempler, der viser bestemmelsen af den lyemitterende flade i sammenligning med lysfladen (jf. punkt 2.8 og 2.9 i dette regulativ)
 Bemærkning: Reflekteret lys kan bidrage til bestemmelsen af den lysemitterende flade
 Eksempel A
 Eksempel B
 Eksempel C
 Eksempel på bestemmelse af lysfladen i sammenligning med et område, som ikke er en del af funktionen:
 Eksempel D
 Eksempel på bestemmelse af den lysemitterende flade i henhold til 2.8.a i kombination med et område, som ikke er en del af funktionen:
 Eksempel E
 Eksempel på bestemmelse af synlig overflade i kombination med et område, som ikke er en del af funktionen og et ikke-tekstureret ydre lygteglas (i henhold til 2.8.b):
 DEL 7
 Eksempler, der muliggør en beslutning m.h.t. gensidig indbygning af to funktioner
 I tilfældet med tekstureret ydre lygteglas og en mellemliggende væg:
 I tilfældet med et tekstureret ydre lygteglas:
 I tilfældet, hvor det ikke-teksturerede ydre lygteglas er ekskluderet:
 I tilfældet, hvor det ikke-teksturerede ydre lygteglas er ekskluderet:
 I tilfældet, hvor det ydre lygteglas (tekstureret eller ikke-tekstureret) er inkluderet:
 I tilfældet, hvor det ydre lygteglas (tekstureret eller ikke-tekstureret) er inkluderet:
 I tilfældet hvor det ikke-teksturerede lygteglas er ekskluderet, »7b« er den synlige flade i henhold til punkt 2.8, og F1 må ikke være gennemsigtig for F2:
 I tilfældet, hvor det ikke-teksturerede ydre lygteglas er ekskluderet eller ikke-ekskluderet:
 BILAG 4
 EN RØD LYGTES SYNLIGHED FREMAD OG EN HVID LYGTES SYNLIGHED BAGUD
 (se punkt 5.10.1 og 5.10.2 i dette regulativ)
 Figur 1
 Figur 2
 BILAG 5
 Belastningstilstande, der skal tages i betragtning ved bestemmelse af variationer i nærlysets lodrette indstilling
 Akselbelastninger i henhold til punkt 6.2.6.1 og 6.2.6.3.1.
 1.
 Til følgende prøvninger beregnes passagernes masse til 75 kg pr. person.
 2.
 Belastningstilstande for forskellige køretøjsklasser:
 2.1.
 Køretøjer i klasse M1
 (1)
 2.1.1.
 Nærlysstrålebundtets vinkel bestemmes ved følgende belastningstilstande:
 2.1.1.1.
 én person i førersædet
 2.1.1.2.
 føreren plus en passager på forsædet længst borte fra føreren
 2.1.1.3.
 føreren, en passager på forsædet længst borte fra føreren og alle de bageste siddepladser optaget
 2.1.1.4.
 alle siddepladser optaget
 2.1.1.5.
 alle siddepladser optaget plus en jævnt fordelt last i bagagerummet, så det tilladte akseltryk på bagakslen eller, hvis bagagerummet er anbragt foran, på forakslen, nås; har køretøjet bagagerum både foran og bagi, skal den ekstra last fordeles jævnt, så det tilladte akseltryk nås; nås den tilladte totalmasse før det tilladte akseltryk på en af akslerne, skal lasten i bagagerummet (-rummene) begrænses til en værdi, som gør det muligt at nå denne masse
 2.1.1.6.
 føreren plus en jævnt fordelt last i bagagerummet, så det tilladte akseltryk på den tilsvarende aksel nås;
 nås den tilladte totalmasse før det tilladte akseltryk, skal lasten i bagagerummet (-rummene) begrænses til


text:
en værdi, som gør det muligt at nå denne masse.
 2.1.2.
 Når disse belastningstilstande bestemmes, skal der tages hensyn til de eventuelle grænser for belastninger, fabrikanten har angivet.
 2.2.
 Køretøjer i klasse M2 og M3
 (1):
 Nærlysstrålebundtets vinkel bestemmes ved følgende belastningstilstande:
 2.2.1.
 det ulastede køretøj med én person i førersædet
 2.2.2.
 køretøjet lastes således, at hver aksel får det største teknisk tilladte akseltryk, eller så køretøjets tilladte totalmasse nås, ved at forakslen og bagakslen belastes proportionalt til det største teknisk tilladte akseltryk, idet den først opnåede værdi benyttes.
 2.3.
 Køretøjer i klasse N med lad:
 2.3.1.
 Nærlysstrålebundtets vinkel bestemmes ved følgende belastningstilstande:
 2.3.1.1.
 det ulastede køretøj med én person i førersædet
 2.3.1.2.
 føreren plus en last, som er således fordelt, at den, uden at trykket på forakslen overskrider en værdi, der, beregnet som summen af køretøjets forakseltryk i ulastet stand plus 25 % af nyttelastens største tilladte tryk på forakslen, giver det største tilladte akseltryk på bagakslen (-akslerne) eller medfører, at køretøjets tilladte totalmasse nås, idet den først opnåede af disse værdier skal benyttes. De samme belastningsbetingelser gælder for forakslen, hvis ladet er anbragt foran.
 2.4.
 Køretøjer i klasse N uden lad:
 2.4.1.
 Trækkende køretøjer til sættevogne:
 2.4.1.1.
 det ulastede køretøj uden tryk på sammenkoblingsanordningen og én person i førersædet
 2.4.1.2.
 én person i førersædet; det teknisk tilladte tryk på sammenkoblingsanordningen i den sammenkoblingsstilling, der svarer til det største tryk på bagakslen.
 2.4.2.
 Trækkende køretøjer til påhængsvogne:
 2.4.2.1.
 det ulastede køretøj med én person i førersædet
 2.4.2.2.
 én person i førersædet og alle andre pladser i førerhuset optaget.
 (1) Som fastlagt i bilag 7 til den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3) (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend).
 BILAG 6
 MÅLING AF VARIATIONER I NÆRLYSETS FALD SOM FUNKTION AF BELASTNINGSTILSTANDEN
 1. ANVENDELSESOMRÅDE
 Dette bilag indeholder en metode til måling af de variationer i nærlysets fald i forhold til det oprindelige, som skyldes belastningstilstandens påvirkning af køretøjets stilling.
 2. DEFINITIONER
 2.1. Oprindeligt fald
 2.1.1. Angivet oprindeligt fald
 Det af motorkøretøjets fabrikant angivne oprindelige nærlysfald, der benyttes som referenceværdi for beregning af tilladelige variationer.
 2.1.2. Målt oprindeligt fald
 Gennemsnitsværdien af nærlysets fald eller køretøjets hældning målt på et køretøj i den i bilag 5 definerede tilstand 1 for den pågældende køretøjsklasse. Denne værdi benyttes som referenceværdi ved bestemmelse af variationer i nærlysfaldet som funktion af varierende belastning.
 2.2. Nærlysets fald
 Nærlysets fald kan defineres således:
 enten som vinklen, udtrykt i milliradianer, mellem det vandrette plan og strålebundtets retning mod et karakteristisk punkt på afskæringens vandrette del i lygtens lysfordeling
 eller som tangent til denne vinkel, udtrykt i procentfald, da vinklerne er små (for disse små vinkler er 1 % lig med 10 mrad).
 Udtrykkes faldet i procent, kan det beregnes efter følgende formel:
 hvor:
 h1
 er det ovenfor nævnte karakteristiske punkts højde over jorden i mm målt på en lodret skærm, der er anbragt i afstanden L vinkelret på køretøjets midterplan i længderetningen
 h2
 er referencecentrets højde over jorden i mm (centret er det nominelle nulpunkt for det under h1 valgte karakteristiske punkt)
 L
 er


text:
afstanden i mm fra skærmen til referencecentret.
 Negative værdier angiver retning nedad (se figuren).
 Positive værdier angiver retning opad.
 Figur
 Nærlysets fald på et køretøj i klasse M1
 Bemærkninger:
 1.
 Tegningen viser et køretøj i klasse M1, men princippet gælder også for køretøjer i andre klasser.
 2.
 Hvis køretøjet ikke er forsynet med et system til indstilling af forlygteniveauet, er nærlysfaldets variation den samme som variationen i køretøjets hældning.
 3. MÅLEBETINGELSER
 3.1. Undersøges nærlysets aftegning på skærmen ved hjælp af visuel inspektion eller ved hjælp af en fotometrisk metode, skal målingerne foretages i mørke omgivelser (f.eks. et mørkt rum), hvis størrelse er tilstrækkelig til, at køretøjet og skærmen kan placeres som vist i figuren. Lygternes referencecentre skal befinde sig i en afstand af mindst 10 m fra skærmen.
 3.2. Det underlag, målingerne foretages på, skal være så fladt og vandret som muligt, så målingerne af nærlysfaldet kan sikres en reproducerbarhed, hvis nøjagtighed er ± 0,5 mrad (± 0,05 % fald).
 3.3. Hvis der benyttes en skærm, skal dens afmærkning, stilling og retning i forhold til underlaget og køretøjets midterplan i længderetningen være sådan, at målingerne af nærlysets fald sikres en reproducerbarhed, hvis nøjagtighed er ± 0,5 mrad (± 0,05 % fald).
 3.4. Under målingerne skal den omgivende temperatur være mellem 10 og 30 °C.
 4. KLARGØRING AF KØRETØJET
 4.1. Målingerne foretages på et køretøj, som har kørt mellem 1 000 og 10 000 km, helst 5 000 km.
 4.2. Dæktrykket skal være det af fabrikanten angivne til fuld belastning. Køretøjet skal være fuldt forsynet (brændstof, vand, olie) og udstyret med alt det af fabrikanten angivne tilbehør og værktøj. Fuld brændstofforsyning betyder, at brændstoftanken skal være mindst 90 % fyldt.
 4.3. Køretøjet skal have parkeringsbremsen slået fra og være i frigear.
 4.4. Køretøjet skal konditioneres i mindst 8 timer ved den i punkt 3.4 angivne temperatur.
 4.5. Hvis der benyttes en fotometrisk eller visuel metode, bør det køretøj, der skal afprøves, for at lette målingerne helst udstyres med lygter med en tydelig afskæring af strålebundtet. Andre metoder kan benyttes for at opnå en mere præcis måling (f.eks. fjernelse af lygteglassene).
 5. PRØVNINGSFORSKRIFTER
 5.1. Generelt
 Afhængigt af hvilken metode der vælges, måles enten nærlysfaldet eller køretøjets hældning i hver side af køretøjet. Resultatet for lygterne i både højre og venstre side i alle de i bilag 5 angivne belastningstilstande skal ligge inden for de i punkt 5.5 nedenfor fastsatte grænser. Belastningen øges gradvis uden at udsætte køretøjet for alt for store rystelser.
 5.1.1. Hvis der er monteret et AFS-system, skal målingerne foretages med AFS-systemet i neutral tilstand.
 5.2. Bestemmelse af det målte oprindelige fald
 Køretøjet klargøres som angivet i punkt 4 og belastes som angivet i bilag 5 (første belastningstilstand for den pågældende køretøjsklasse). Før hver måling skal køretøjet rokkes som angivet i punkt 5.4 nedenfor. Målingerne foretages tre gange.
 5.2.1. Hvis ingen af de tre måleresultater afviger med mere end 2 mrad (0,2 % fald) fra resultaternes aritmetiske gennemsnitsværdi, er dette gennemsnit det endelige resultat.
 5.2.2. Hvis en af målingerne afviger


text:
med mere end 2 mrad (0,2 % fald) fra resultaternes aritmetiske gennemsnit, foretages en serie på yderligere ti målinger, hvis aritmetiske gennemsnit udgør det endelige resultat.
 5.3. Målemetoder
 Enhver metode kan benyttes til måling af nærlysfaldets variationer, forudsat at resultaterne har en nøjagtighed på ± 0,2 mrad (± 0,02 % fald).
 5.4. Køretøjets klargøring i de enkelte belastningstilstande
 Køretøjets affjedring og alle andre dele af det, som kan påvirke nærlysfaldet, klargøres efter de her beskrevne metoder.
 Den tekniske tjeneste og fabrikanten kan dog i fællesskab foreslå andre metoder (eksperimentelle eller beregningsmæssige), navnlig hvis afprøvningen frembyder særlige vanskeligheder, forudsat disse beregninger er klart gyldige.
 5.4.1. Køretøjer i klasse M1 med almindeligt affjedringssystem
 Mens køretøjet står på målepladsen, og hjulene eventuelt er anbragt på flydende platforme (der skal benyttes, hvis deres fravær ville medføre en begrænsning af støddæmperbevægelsen, som kunne påvirke måleresultaterne), rokkes det uafbrudt i mindst tre fuldstændige cyklusser; i hver cyklus trykkes først dets bagende og derefter dets forende ned.
 Rokkesekvensen afsluttes samtidig med en cyklus. Inden målingerne foretages, skal køretøjet være faldet til ro af sig selv. I stedet for at benytte flydende platforme kan samme virkning opnås ved at bevæge køretøjet frem og tilbage under mindst en fuldstændig hjulomdrejning.
 5.4.2. Køretøjer i klasse M2, M3 og N med almindeligt affjedringssystem
 5.4.2.1.
 Kan den i punkt 5.4.1 beskrevne behandlingsmetode for køretøjer i klasse M1 ikke benyttes, kan den i punkt 5.4.2.2 eller 5.4.2.3 beskrevne metode anvendes.
 5.4.2.2.
 Mens køretøjet står på målepladsen med hjulene på jorden, rokkes det ved kortvarige ændringer af belastningen.
 5.4.2.3.
 Mens køretøjet står på målepladsen med hjulene på jorden, aktiveres dets affjedringssystem og alle andre dele af det, som kan påvirke nærlysfaldet, ved hjælp af en vibrator. Denne vibrator kan være en vibrationsplatform, hvorpå hjulene er anbragt.
 5.4.3. Køretøjer, som ikke har almindeligt affjedringssystem, og hvis motor skal være i gang.
 Inden der foretages målinger, ventes der indtil køretøjet har indtaget sin endelige stilling med motoren i gang.
 5.5. Målinger
 Nærlysfaldets variation måles for hver af de forskellige belastningstilstande i forhold til det i overensstemmelse med punkt 5.2 målte oprindelige fald.
 Er køretøjet udstyret med et manuelt system til indstilling af forlygteniveauet, skal denne stilles i de af fabrikanten angivne positioner for de forskellige belastningstilstande (i overensstemmelse med bilag 5).
 5.5.1. I første omgang foretages en enkelt måling for hver belastningstilstand. Forskrifterne er opfyldt hvis nærlysfaldets variation i alle belastningstilstande ligger inden for de beregnede grænser (f.eks. inden for forskellen mellem det opgivne oprindelige fald og de med henblik på godkendelsen fastsatte øvre og nedre grænser) med en sikkerhedsmargen på 4 mrad (0,4 % fald).
 5.5.2. Hvis resultatet af en given måling ikke ligger inden for den i punkt 5.5.1 angivne sikkerhedsmargen eller overskrider grænseværdierne, foretages yderligere tre målinger i overensstemmelse med punkt 5.5.3 i de belastningstilstande, hvori det pågældende resultat er opnået.
 5.5.3. For hver af disse belastningstilstande gælder følgende:
 5.5.3.1.
 Hvis ingen af de tre måleresultater afviger med mere end 2 mrad (0,2 % fald) fra resultaternes aritmetiske gennemsnitsværdi, er dette gennemsnit det


text:
endelige resultat.
 5.5.3.2.
 Hvis en af målingerne afviger med mere end 2 mrad (0,2 % fald) fra resultaternes aritmetiske gennemsnit, foretages en serie på yderligere ti målinger, hvis aritmetiske gennemsnit udgør det endelige resultat.
 5.5.3.3.
 Er køretøjet udstyret med et automatisk system til indstilling af forlygteniveauet med iboende hysteresesløjfe, betragtes gennemsnitsresultaterne ved hysteresesløjfens top og bund som signifikante værdier.
 Alle disse målinger udføres i overensstemmelse med punkt 5.5.3.1 og 5.5.3.2.
 5.5.4. Kravene er opfyldt, hvis variationen mellem det i overensstemmelse med punkt 5.2 bestemte oprindelige fald og faldet målt i hver enkelt belastningstilstand er mindre end de i punkt 5.5.1 beregnede værdier (uden sikkerhedsmargen).
 5.5.5. Overskrides kun en af de beregnede øvre eller nedre variationsgrænser, kan fabrikanten inden for de med henblik på godkendelsen fastsatte grænser vælge en anden værdi for det angivne oprindelige fald.
 BILAG 7
 ANGIVELSE AF DET VERTIKALE FALD FOR NÆRLYSLYGTERNES AFSKÆRING, SOM OMHANDLET I PUNKT 6.2.6.1.1 OG DET VERTIKALE FALD FOR TÅGEFORLYGTENS AFSKÆRING, SOM OMHANDLET I PUNKT 6.3.6.1.2 I DETTE REGULATIV
 Eksempel 1
 Symbolets og tegnenes størrelse overlades til fabrikantens valg.
 Eksempel 2
 Symbolets og tegnenes størrelse overlades til fabrikantens valg.
 BILAG 8
 BETJENINGSORGANER TIL DE I REGULATIVETS PUNKT 6.2.6.2.2 OMHANDLEDE ANORDNINGER TIL INDSTILLING AF FORLYGTENIVEAUET
 1. SPECIFIKATIONER
 1.1.
 Nærlyset skal under alle omstændigheder kunne sænkes på en af følgende måder:
 a)
 ved at bevæge betjeningsorganet nedad eller til venstre
 b)
 ved at dreje betjeningsorganet rundt mod uret
 c)
 ved at trykke på en knap (tryk-træksystemet).
 Indstilles nærlyset ved hjælp af flere knapper, skal den knap, som giver det største nærlysfald, være anbragt til venstre for eller neden under knappen (knapperne) til de øvrige nærlyspositioner.
 Et drejeligt, kantstillet betjeningsorgan eller et betjeningsorgan, hvoraf kun kanten er synlig, skal betjenes efter samme principper som organer af type a) eller c).
 1.1.1.
 Dette betjeningsorgan skal være forsynet med symboler, som klart viser, med hvilke bevægelser nærlyset rettes nedad eller opad.
 1.2.
 0-positionen svarer ifølge regulativets punkt 6.2.6.1.1 til det oprindelige fald.
 1.3.
 0-positionen, der ifølge regulativets punkt 6.2.6.2.2. skal være en »neutral stilling«, behøver ikke nødvendigvis at ligge for enden af skalaen.
 1.4.
 Mærkerne på betjeningsorganet skal være forklaret i førerens instruktionsbog.
 1.5.
 Kun følgende symboler må anvendes til identificering af betjeningsorganerne:
 Symboler med fem stråler i stedet for fire kan også benyttes.
 Eksempel 1
 Eksempel 2
 Eksempel 3
 BILAG 9
 KONTROL MED PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE
 1. PRØVNINGER
 1.1. Lygternes placering
 Placeringen af lygterne som defineret i regulativets punkt 2.7 i bredden, højden og længden kontrolleres i forhold til de generelle forskrifter i regulativets punkt 2.8-2.10, 2.14 og 5.4.
 De målte afstande skal være i overensstemmelse med de særlige forskrifter for hver enkelt lygte.
 1.2. Lygternes synlighed
 1.2.1. Vinklerne for geometrisk synlighed kontrolleres i forhold til forskrifterne i regulativets punkt 2.13.
 De målte vinkler skal være i overensstemmelse med de særlige forskrifter for hver enkelt lygte. Dog kan der være en tolerance svarende til den variation på ± 3o, som er tilladt i punkt 5.3 for montering af lyssignaler.
 1.2.2. Synlighed af rødt lys fremad og af hvidt lys


text:
bagud kontrolleres efter regulativets punkt 5.10.
 1.3. Indstilling af nærlyslygter og tågeforlygter i klasse F3
 1.3.1. Oprindelig indstilling af faldet
 Den oprindelige indstilling af faldet af nærlysets og F3-tågeforlygtens afskæring indstilles til den værdi, der er angivet på fabrikantmærket som krævet og vist i bilag 7.
 Alternativt kan fabrikanten vælge at sætte det oprindelige sigte til en anden værdi end den på fabrikantmærket angivne, hvis den kan godtgøres at være repræsentativ for den godkendte type, når den prøves efter fremgangsmåden i bilag 6, særlig punkt 4.1.
 1.3.2. Faldets variation med belastningen
 Variationer i nærlysets fald som funktion af belastningstilstanden skal ligge inden for følgende intervaller:
 0,2 % til 2,8 %
 for forlygter monteret i højden h < 0,8
 0,2 % til 2,8 %
 for forlygter monteret i højden 0,8 ≤ h ≤ 1,0 m eller
 0,7 % til 3,3 %
 (afhængigt af den sigtegrænse, fabrikanten valgte ved godkendelsen)
 0,7 % til 3,3 %
 for forlygter monteret i højden 1,0 < h ≤ 1,2 m
 1,2 % til 3,8 %
 for forlygter monteret i højden h > 1,2 m.
 Hvis der er tale om en tågeforlygte i klasse F3 med en eller flere lyskilder med en samlet objektiv lysstrøm på over 2 000 lumen, skal variationerne i nærlysets fald som funktion af belastningstilstanden som specificeret i dette punkt ligge inden for følgende intervaller:
 0,7 % til 3,3 %
 for tågeforlygter monteret i højden h ≤ 0,8
 1,2 % til 3,8 %
 for tågeforlygter monteret i højden h > 0,8 m.
 Der skal anvendes følgende belastningstilstande på de enkelte behørigt justerede systemer, jf. bilag 5.
 1.3.2.1.
 Køretøjer i klasse M1:
 Punkt 2.1.1.1
 Punkt 2.1.1.6 under hensyntagen til
 Punkt 2.1.2.
 1.3.2.2.
 Køretøjer i klasse M2 og M3:
 Punkt 2.2.1
 Punkt 2.2.2.
 1.3.2.3.
 Køretøjer i klasse N med lad:
 Punkt 2.3.1.1
 Punkt 2.3.1.2.
 1.3.2.4.
 Køretøjer i klasse N uden lad:
 1.3.2.4.1.
 Trækkende køretøjer til sættevogne:
 Punkt 2.4.1.1
 Punkt 2.4.1.2.
 1.3.2.4.2.
 Trækkende køretøjer til påhængsvogne:
 Punkt 2.4.2.1
 Punkt 2.4.2.2.
 1.4. Elektriske forbindelser og kontrolanordninger
 Elektriske forbindelser kontrolleres ved, at samtlige lygter, der forsynes med strøm fra køretøjets elektriske system, tændes.
 Lygternes og kontrolanordningernes funktion skal være i overensstemmelse med forskrifterne i regulativets punkt 5.11-5.14 og med de særlige forskrifter for den enkelte lygte.
 1.5. Lysstyrke
 1.5.1. Fjernlyslygter
 Den samlede lysstyrke for fjernlyslygterne kontrolleres efter fremgangsmåden i regulativets punkt 6.1.9.2. Den målte værdi skal opfylde kravet i regulativets punkt 6.1.9.1.
 1.6. Lygternes montering, antal, farve og eventuelle kategori kontrolleres ved visuel inspektion af lygterne og disses mærkning.
 Forskrifterne i punkt 5.15 og 5.16 samt i de særlige forskrifter for de enkelte lygter skal være opfyldt.
 BILAG 10
 EKSEMPLER PÅ LYSKILDEMULIGHEDER
 BILAG 11
 SYNLIGHEDSMÆRKNINGERS SYNLIGHED BAGUD, FREMAD OG TIL SIDEN
 (jf. punkt 6.21.5. i dette regulativ)
 Figur 1a
 Bagud
 Figur 1b
 Fremad (kun påhængskøretøjer)
 Figur 2
 Til siden
 BILAG 12
 Betingelser for automatisk tænding af nærlys (1)
 Omgivende lys uden for køretøjet (2)
 Nærlyslygter
 Reaktionstid
 under 1 000 lux
 Tændt
 højst 2 sekunder
 mellem 1 000 lux og 7 000 lux
 efter fabrikantens valg
 efter fabrikantens valg


text:
over 7 000 lux
 Slukket
 over 5 sekunder men ikke over 300 sekunder
 (1) Overensstemmelse med disse betingelser skal påvises af ansøgeren ved simulering eller andre kontrolmidler accepteret af den myndighed, der er ansvarlig for typegodkendelsen.
 (2) Lysstyrken skal måles på en horisontal flade med en cosinuskorrigeret sensor på samme højde som monteringsstedet for sensoren på køretøjet. Dette kan påvises af fabrikanten ved tilstrækkelig dokumentation eller på anden måde, som accepteres af den myndighed, der er ansvarlig for typegodkendelse.


text:
 16.7.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 188/32
 Kun de originale FN/ECE-tekster har retlig virkning i henhold til folkeretten. Dette regulativs nuværende status og ikrafttrædelsesdato bør kontrolleres i den seneste version af FN/ECE’s statusdokument TRANS/WP.29/343, der findes på adressen: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Regulativ nr. 21 fra De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (UN/ECE) — Ensartede forskrifter for godkendelse af køretøjer hvad angår indre indretning
 Omfattende al gældende tekst frem til:
 Supplement 3 til ændringsserie 01 — ikrafttrædelsesdato: 31. januar 2003
 1. ANVENDELSESOMRÅDE
 Dette regulativ finder anvendelse på indre indretning i personbiler hvad angår:
 1.1.
 kabinens indvendige dele bortset fra førerspejle:
 1.2.
 betjeningsorganers udformning;
 1.3.
 tag eller oplukkeligt tag, og
 1.4.
 ryglæn og sædebagsider;
 1.5.
 el-drevne ruder, oplukkelige tagsystemer og adskillelser.
 2. DEFINITIONER
 I dette regulativ forstås ved:
 2.1.
 »godkendelse af et køretøj«, godkendelse af en køretøjstype hvad angår indre indretning;
 2.2.
 »køretøjstype«, hvad angår den indre indretning af passagerkabinen, motorkøretøjer i klasse M1, der ikke frembyder væsentlige indbyrdes forskelle med hensyn til:
 2.2.1.
 former eller materialer, der indgår i kabinens indre,
 2.2.2.
 betjeningsorganers udformning,
 2.2.3.
 beskyttelsessystemets funktion, hvis referencezonen i hovedets anslagsområde, bestemt i henhold til bilag VIII (dynamisk vurdering), er valgt af ansøgeren.
 2.2.3.1.
 Køretøjer, der indbyrdes kun afviger hvad angår sikringssystemets (-systemernes) funktion, tilhører samme køretøjstype, hvis de giver mindst lige så god beskyttelse af personerne i køretøjet som det system eller køretøj, der er forelagt for den tekniske tjeneste, der forestår godkendelsesprøvningen.
 2.3.
 »referencezone«, det i bilag I til dette regulativ definerede anslagsområde for hovedet eller, efter fabrikantens valg, i henhold til bilag VIII, med undtagelse af følgende områder (se bilag X, forklarende bemærkninger, punkt 2.3 og 2.3.1):
 2.3.1.
 den flade, der begrænses af en fremadrettet vandret projektion af en cirkel, som omskriver den maksimale plads, der optages af styreorganet, forøget med et periferisk bånd med bredde 127 mm; denne flade begrænses nedad af det vandrette plan, der tangerer styreorganets nedre kant i ligeud-kørestilling (se bilag X, forklarende bemærkninger, punkt 2.3 og 2.3.1),
 2.3.2.
 den del af instrumentbrættets overflade, der befinder sig mellem afgrænsningen af den i pkt. 2.3.1 ovenfor omhandlede flade og køretøjets nærmeste indvendige sidevæg; denne del af overfladen afgrænses nedadtil af det vandrette plan tangentielt med underkanten af styreapparatets betjeningsapparat (se bilag X, forklarende bemærkninger, punkt 2.3. og 2.3.1.), og
 2.3.3.
 forrudens sidestolper (se bilag X, forklarende bemærkninger, punkt 2.3 og 2.3.1);
 2.4.
 »instrumentbrættets niveau«, den linje, der dannes af de lodrette tangenters berøringspunkter med instrumentbrættet, (se bilag X, forklarende bemærkninger, punkt 2.4)
 2.5.
 »tag«, køretøjets øvre del, som går fra overkanten af forruden til overkanten af bagruden og i siderne afgrænses af sidevæggenes øvre ramme (se bilag X, forklarende bemærkninger, punkt 2.5);
 2.6.
 »bæltelinjen«, den linje, der udgøres af den nedre kontur af den gennemsigtige del af køretøjets sideruder;
 2.7.
 »cabriolet«, køretøj, hvor der i visse arrangementer ikke er nogen stive dele af karrosseriet over bæltelinien, bortset fra de forreste tagstolper og eller styrtbøjler og/eller forankringer for sikkerhedsseler (se bilag X, forklarende bemærkninger, punkt 2.5 og 2.7);
 2.8.
 »køretøj med oplukkeligt tag«, køretøj,


text:
på hvilket kun taget eller en del deraf kan foldes tilbage, åbnes, eller forskydes, og således at de bærende elementer over køretøjets bæltelinje fortsat er til stede (se bilag X, forklarende bemærkninger, punkt 2.5);
 2.9.
 »klapsæde«, ekstrasæde, som er bestemt til lejlighedsvis brug og sædvanligvis er klappet sammen.
 2.10.
 »Sikringssystem« indvendigt udstyr og anordninger bestemt til fastholdelse af personerne i køretøjet.
 2.11.
 »Type beskyttelsessystem«, en kategori af beskyttelsessystemer, der indbyrdes ikke afviger på væsentlige områder som f.eks.:
 2.11.1.
 den anvendte teknologi;
 2.11.2.
 den geometriske form;
 2.11.3.
 de anvendte materialer.
 2.12.
 »El-drevne ruder«, ruder, der lukkes ved hjælp af strømforsyning fra køretøjet.
 2.13.
 »El-drevne oplukkelige tagsystemer«, bevægelige paneler i køretøjets tag, som lukkes ved hjælp af strøm fra køretøjet ved enten en skydebevægelse eller en vippebevægelse, dog ikke kalechesystemer.
 2.14.
 »El-dreven adskillelse«, et system, der opdeler passagerkabinen i mindst to dele, og som lukkes ved hjælp af strøm fra køretøjet.
 2.15.
 »Åbning«, den største frie åbning mellem overkant eller forkant — afhængigt af lukkeretningen — på en elektrisk drevet rude, et oplukkeligt tagsystem eller en adskillelse og den køretøjsdel, der udgør rudens, adskillelsens eller tagsystemets afgrænsning, når den betragtes inde fra køretøjet eller — for adskillelsessystemer — fra den bageste ende af passagerkabinen.
 En åbning måles ved, at der (uden brug af kræfter) indføres en cylindrisk prøvestang i åbningen, sædvanligvis vinkelret på ruden, tagpanelet eller adskillelsen som vist i figur 1 i bilag IX, i retning fra køretøjets indre og udad, eller, i givet fald, fra den bageste del af passagerkabinen.
 2.16.
 »Nøgle«
 2.16.1.
 »Tændingsnøgle«, den anordning, hvormed man betjener den elektriske strømforsyning til køretøjets motor. Definitionen udelukker ikke en ikke-mekanisk anordning.
 2.16.2.
 »Strømforsyningsnøgle«, den anordning, der giver mulighed for strømforsyning til køretøjets strømsystemer. Denne nøgle kan også være tændingsnøglen. Definitionen udelukker ikke en ikke-mekanisk anordning.
 2.17.
 »Airbag«, en anordning, der er bestemt til at supplere sikkerhedsseler og fastholdelsessystemer i motordrevne køretøjet, dvs. systemer, som i tilfælde af en kraftig kollision automatisk udløser en eftergivelig struktur, der, ved sammentrykning af sit gasindhold, afbøder berøringen mellem en eller flere kropsdele af en person i køretøjet og det indre af kabinen.
 2.18.
 »Skarp kant«, en kant af stift materiale med rundingsradius under 2,5 mm, bortset fra fremspring på mindre end 3,2 mm, målt fra pladeoverfladen efter fremgangsmåden i pkt. 1 i bilag VI. I dette tilfælde finder reglen om mindste rundingsradius ikke anvendelse, forudsat at fremspringets højde ikke er over halvdelen af dets bredde og dets kanter er afstumpede (se bilag X, forklarende bemærkninger, punkt 2.18).
 3. ANSØGNING OM GODKENDELSE
 3.1. Ansøgning om godkendelse af en køretøjstype hvad angår indvendigt udstyr skal indgives af køretøjets fabrikant eller dennes behørigt befuldmægtigede repræsentant.
 3.2. Ansøgningen skal ledsages af nedenstående dokumenter i tre eksemplarer og med følgende angivelser:
 detaljeret beskrivelse af køretøjstypen hvad angår de i pkt. 2.2 ovenfor omhandlede punkter, ledsaget af et fotografi eller sprængbillede af kabinens indre. De numre og/eller symboler, der identificerer køretøjstypen, skal angives.
 3.3. Den tekniske tjeneste, som har ansvaret for udførelse af typegodkendelsesprøvningen, skal have udleveret følgende:
 3.3.1.
 efter