text: Ligeledes under Veneto.(7) Ligeledes under Friuli-Venezia Giulia.(8) Ligeledes under Lombardia.(9) Jf. beskrivelsen under Veneto (NB: benaevnelsen Lison classico maa ikke anvendes under Friuli-Venezia Giulia).(10) Ligeledes under Lazio.(11) Ligeledes under Umbria (NB: Benaevnelsen classico maa ikke anvendes under Lazio).PROTOKOL DE KONTRAHERENDE PARTER ER BLEVET ENIGE OM FOELGENDE BESTEMMELSER:I. I henhold til artikel 6, stk. 2, litra b, i aftalen og uanset deres mere restriktive interne lovgivning er de kontraherende parter blevet enige om at tillade brugen af betegnelsen paa en vinsort eller i paakommende tilfaelde et synonym til at beskrive og benaevne en vin, hvis foelgende betingelser er opfyldt:a) dersom der anvendes navnet paa en enkelt vinsort, skal mindst 85 % af vinen efter fradrag af den varemaengde, der eventuelt anvendes til soedning, vaere fremstillet paa grundlag af denne sort, der skal vaere den vigtigste faktor til bestemmelse af vinens egenart ellerdersom der anvendes navnene paa mere end én vinsort til beskrivelse af samme vin, skal denne vin efter fradrag af den varemaengde, der eventuelt anvendes til soedning, fuldt ud vaere fremstillet paa grundlag af de naevnte sorterb) navnet maa ikke benyttes paa en saadan maade, at det kan forveksles med en geografisk angivelse, der er beskyttet i henhold til denne aftalec) dersom navnet paa sorten eller dets synonym bestaar af flere ord, skal det paagaeldende sammensatte navn eller synonym trykkes paa etiketten med ensartede bogstaver af samme stoerrelse paa én eller to linjer uden at vaere afbrudt af andre oplysninger.II. I henhold til artikel 11, litra b), i aftalen gaelder aftalen ikke for:1. Vin i maerkede beholdere paa hoejst 5 liter lukket med en ikke-genanvendelig anordning, dersom den samlede transporterede maengde ikke overstiger 100 liter, uanset om den bestaar af separate sendinger eller ej2. a) vinmaengder paa hoejst 30 liter pr. rejsende i de rejsendes personlige bagageb) vinmaengder paa hoejst 30 liter forsendt fra én privatperson til en andenc) vin, der indgaar i privatpersoners flyttegodsd) vinmaengder paa hoejst 1 hektoliter importeret til videnskabelige eller tekniske eksperimentere) vin til diplomatiske, konsulaere eller tilsvarende repraesentationer indfoert som en del af disses toldfri tildelingf) vin, der opbevares og er bestemt til konsum om bord paa internationale transportmidlerDen i stk. 1 omhandlede undtagelse maa ikke kombineres med en eller flere af de i stk. 2 omhandlede undtagelser.


text:
 Avis juridique important
 |
 21994A1231(04)
 Aftale om videreførelse af tilpasningen af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Australien om handel med fåre-, lamme- og gedekød
 EF-Tidende nr. L 351 af 31/12/1994 s. 0021 - 0022 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 65 s. 0159 den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 65 s. 0159
 AFTALE om viderefoerelse af tilpasningen af aftalen mellem Det Europaeiske Faellesskab og Australien om handel med faare-, lamme- og gedekoedBrev nr. 1 Bruxelles, . . . . . .Hr. . . . . . .,Jeg har den aere at henvise til brevvekslingen af 1989, som udgoer en aftale mellem Faellesskabet og Australien om tilpasning af den hovedaftale, der i 1980 blev indgaaet mellem Faellesskabet og Australien om handel med faare-, lamme- og gedekoed.I tilslutning til de nylige droeftelser har jeg den aere at foreslaa, at den i naevnte brevveksling fastlagte aftale fortsat skal vaere gaeldende fra den 31. december 1994, dog med foelgende aendringer:1. Aftalens klausul 1, punkt A, affattes saaledes: »I hovedaftalens klausul 2, som aendret ved hovedaftalens klausul 6, omfatter maengden 17 500 tons, udtrykt i slagtet vaegt, en maksimumsmaengde paa 1 500 tons lammekoed, der i 1989 kan indfoeres fra Australien til Det Europaeiske Faellesskab i en form, der aldrig har vaeret frosset, en maksimumsmaengde paa 2 000 tons i 1990, en maksimumsmaengde paa 2 500 tons i 1991, en maksimumsmaengde paa 3 000 tons i 1992, en maksimumsmaengde paa 3 500 tons i 1993, en maksimumsmaengde paa 4 000 tons i 1994 og en maksimum maengde paa 2 250 tons for de foerste seks maaneder af 1995.«2. I aftalens klausul 4 aendres »til den 31. december 1994« til »til den 30. juni 1995«.Maengden for de foerste seks maaneder af 1995 vil vaere paa 50 % af den for hele 1994 aftalte maengde, idet den dog kan overskrides med indtil 20 %, hvilket der vil blive taget hensyn til i den efterfoelgende periode.Jeg har den aere at foreslaa, at denne skrivelse og det bekraeftende svar herpaa, hvis Deres regering er indforstaaet med det ovenfor anfoerte, tilsammen udgoer en aftale mellem Faellesskabet og regeringen for Australien om den paagaeldende sektor.Modtag, hr. . . . . . ., forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse.Paa vegne afRaadet for Den Europaeiske UnionBrev nr. 2 Bruxelles, . . . . . .Hr. . . . . . .,Jeg har den aere at anerkende modtagelsen af Deres skrivelse af dags dato med foelgende ordlyd:»Jeg har den aere at henvise til brevvekslingen af 1989, som udgoer en aftale mellem Faellesskabet og Australien om tilpasning af den hovedaftale, der i 1980 blev indgaaet mellem Faellesskabet og Australien om handel med faare-, lamme- og gedekoed.I tilslutning til de nylige droeftelser har jeg den aere at foreslaa, at den i naevnte brevveksling fastlagte aftale fortsat skal vaere gaeldende fra den 31. december 1994, dog med foelgende aendringer:1. Aftalens klausul 1, punkt A, affattes saaledes: »I hovedaftalens klausul 2, som aendret ved hovedaftalens klausul 6, omfatter maengden 17 500 tons, udtrykt i slagtet vaegt,

type: contracts

jurisdiction: EU


text: en maksimumsmaengde paa 1 500 tons lammekoed, der i 1989 kan indfoeres fra Australien til Det Europaeiske Faellesskab i en form, der aldrig har vaeret frosset, en maksimumsmaengde paa 2 000 tons i 1990, en maksimumsmaengde paa 2 500 tons i 1991, en maksimumsmaengde paa 3 000 tons i 1992, en maksimumsmaengde paa 3 500 tons i 1993, en maksimumsmaengde paa 4 000 tons i 1994 og en maksimumsmaengde paa 2 250 tons for de foerste seks maaneder af 1995.«2. I aftalens klausul 4 aendres »til den 31. december 1994« til »til den 30. juni 1995«.Maengden for de foerste seks maaneder af 1995 vil vaere paa 50 % af den for hele 1994 aftalte maengde, idet den dog kan overskrides med indtil 20 %, hvilket der vil blive taget hensyn til i den efterfoelgende periode.Jeg har den aere at foreslaa, at denne skrivelse og det bekraeftende svar herpaa, hvis Deres regering er indforstaaet med det ovenfor anfoerte, tilsammen udgoer en aftale mellem Faellesskabet og regeringen for Australien om den paagaeldende sektor.«Jeg har den aere at bekraefte, at min regering er indforstaaet med indholdet af Deres skrivelse.Modtag, hr. . . . . . ., forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse.For regeringen for Australien


text:
 Avis juridique important
 |
 21999D0722(17)
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-Udvalg nr. 98/98 af 25. september 1998 om ændring af bilag XX (miljø) til EØS-aftalen
 EF-Tidende nr. L 189 af 22/07/1999 s. 0072 - 0072
 AFGØRELSE TRUFFET AF DET BLANDEDE EØS-UDVALGNr. 98/98af 25. september 1998om ændring af bilag XX (miljø) til EØS-aftalenDET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR -under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som tilpasset ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt "aftalen", særlig artikel 98, ogud fra følgende betragtninger:Bilag XX til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 76/98 truffet af Det Blandede EØS-Udvalg den 31. juli 1998(1);Kommissionens beslutning 98/184/EF af 25. februar 1998 om et spørgeskema til medlemsstaternes rapporter om gennemførelse af Rådets direktiv 94/67/EF om forbrænding af farligt affald (gennemførelse af Rådets direktiv 91/692/EØF(2) bør indarbejdes i aftalen -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Følgende punkt indsættes efter punkt 21c (Kommissionens beslutning 97/283/EF) i bilag XX til aftalen: "21d. 398 D 0184: Kommissionens beslutning 98/184/EF af 25. februar 1998 om et spørgeskema til medlemsstaternes rapporter om gennemførelse af Rådets direktiv 94/67/EF om forbrænding af farligt affald (gennemførelse af Rådets direktiv 91/692/EØF) (EFT L 67 af 7.3.1998, s. 48)."Artikel 2Teksterne til beslutning 98/184/EF på islandsk og norsk, som er knyttet til de respektive sproglige udgaver af denne afgørelse, er autentiske.Artikel 3Denne afgørelse træder i kraft den 26. september 1998, forudsat af Det Blandede EØS-Udvalg har modtaget alle fornødne meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1.Artikel 4Denne afgørelse offentliggøres i EØS-afsnittet i og EØS-tillægget til De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 25. september 1998.På Det Blandede EØS-udvalgs vegneN. v. LIECHTENSTEINFormand(1) EFT L 172 af 8.7.1999, s. 55.(2) EFT L 67 af 7.3.1998, s. 48.


text:
 15.12.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 341/50
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 155/2015
 af 11. juni 2015
 om ændring af bilag II (Tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen [2016/2190]
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/404 af 11. marts 2015 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 for så vidt angår forlængelse af godkendelsesperioden for aktivstofferne beflubutamid, captan, dimethoat, dimethomorph, ethoprophos, fipronil, folpet, formetanat, glufosinat, methiocarb, metribuzin, phosmet, pirimiphos-methyl og propamocarb (1) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/418 af 12. marts 2015 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 for så vidt angår godkendelsesbetingelserne for aktivstoffet Z-13-hexadecen-11-yn-1-yl-acetat (2) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (3)
 Bilag II til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende led tilføjes i punkt 13a (Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011) i kapitel XV i bilag II til EØS-aftalen:
 »—
 32015 R 0404: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/404 af 11. marts 2015 (EUT L 67 af 12.3.2015, s. 6).
 —
 32015 R 0418: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/418 af 12. marts 2015 (EUT L 68 af 13.3.2015, s. 36).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af gennemførelsesforordning (EU) 2015/404 og (EU) 2015/418, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 12. juni 2015, forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (*1).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 11. juni 2015.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Gianluca GRIPPA
 Formand
 (1) EUT L 67 af 12.3.2015, s. 6.
 (2) EUT L 68 af 13.3.2015, s. 36.
 (*1) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 Vigtig juridisk meddelelse
 |
 22007A1217(02)
 Fiskeripartnerskabsaftale mellem Republikken Madagaskar og Det Europæiske Fællesskab
 EU-Tidende nr. L 331 af 17/12/2007 s. 0007 - 0010
 20071115Fiskeripartnerskabsaftalemellem Republikken Madagaskar og Det Europæiske FællesskabREPUBLIKKEN MADAGASKAR, i det følgende benævnt "Madagaskar",ogDET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB, i det følgende benævnt "Fællesskabet",under ét i det følgende benævnt "parterne",SOM TAGER I BETRAGTNING, at der er et nært samarbejde mellem Fællesskabet og Madagaskar, bl.a. som led i Cotonou-aftalen, og at parterne har et fælles ønske om at udbygge forbindelserne yderligere,SOM TAGER HENSYN TIL, at de to parter ønsker at fremme en ansvarlig udnyttelse af deres fiskeressourcer gennem samarbejde,SOM TAGER HENSYN TIL De Forenede Nationers havretskonvention,SOM AGTER AT overholde de henstillinger og afgørelser, som Kommissionen for Tunfisk i Det Indiske Ocean (IOTC) har vedtaget,SOM ER BEVIDSTE OM betydningen af principperne i adfærdskodeksen for ansvarligt fiskeri, der blev vedtaget på FAO-konferencen i 1995,SOM ER BESLUTTET PÅ i fælles interesse at samarbejde om at skabe et ansvarligt fiskeri for at sikre, at de levende marine ressourcer bevares på lang sigt og udnyttes bæredygtigt,SOM ER OVERBEVIST OM, at et sådant samarbejde bør baseres på, at initiativer og foranstaltninger, hvad enten de gennemføres i fællesskab eller unilateralt, supplerer hinanden, er forenelige med den fastlagte politik og skaber en synergieffekt,SOM ER BESLUTTET PÅ med henblik herpå at indlede en dialog om den sektorpolitik for fiskeriet, som Madagaskars regering har vedtaget, at finde egnede metoder til at sikre, at politikken gennemføres effektivt, og at styrke det decentrale plan i dialogen mellem de tekniske tjenestegrene på den ene side og erhvervslivet og civilsamfundet på den anden side,SOM ØNSKER, at der fastsættes bestemmelser og vilkår for EF-fartøjernes fiskeri i Madagaskars farvande og for EF-støtten til skabelse af et ansvarligt fiskeri i disse farvande,SOM ER FAST BESLUTTET PÅ at skabe et endnu snævrere økonomisk samarbejde inden for fiskeriet og dertil knyttede aktiviteter ved at oprette og udbygge blandede selskaber, hvori der deltager virksomheder fra begge parter,ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:Artikel 1FormålI denne aftale fastlægges principper, regler og procedurer for:- økonomisk, finansielt, teknisk og videnskabeligt samarbejde inden for fiskeriet med henblik på at skabe et ansvarligt fiskeri i Madagaskars fiskerizone, så fiskeressourcerne bevares og udnyttes på en bæredygtig måde, og at udvikle det madagaskiske fiskerierhverv- EF-fartøjers adgang til de madagaskiske fiskerizoner- samarbejde om fiskeriovervågningsforanstaltninger i de madagaskiske fiskerizoner for at sikre, at ovennævnte betingelser overholdes, at foranstaltningerne til bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne bliver effektive, og at ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri bekæmpes- partnerskaber mellem virksomheder med henblik på i fælles interesse at udvikle økonomiske aktiviteter inden for fiskeriet og dertil knyttede aktiviteter.Artikel 2DefinitionerI denne aftale forstås ved:a) "Madagaskars myndigheder": Madagaskars regering repræsenteret af landets ministerium med ansvar for fiskerib) "EF-myndigheder": Europa-Kommissionenc) "Madagaskars fiskerizone": de farvande, der fiskerimæssigt hører under Madagaskars højhedsområde eller jurisdiktiond) "fiskerfartøj": et fartøj, der er udstyret til kommerciel udnyttelse af levende akvatiske ressourcere) "støttefartøj": alle fartøjer, som støtter fiskerfartøjer ved udsætning og overvågning af anordninger til sammenhobning af fiskf) "EF-fartøj": et fiskerfartøj, der fører en EF-medlemsstats flag og er registreret i Fællesskabetg) "Den Blandede Komité": en komité,


text: der består af repræsentanter for Fællesskabet og Madagaskar, jf. artikel 9 i denne aftaleh) "omladning": overførsel på havet eller i havn af en del af eller hele fangsten om bord på et fiskerfartøj til et andet fartøji) "unormale omstændigheder": begivenheder bortset fra naturfænomener, som ingen af parterne kan siges at have nævneværdig indflydelse på, og som gør det umuligt at fiske i Madagaskars fiskerizonej) "AVS-sømand": enhver sømand fra et ikke-europæisk land, der har undertegnet Cotonou-aftalen. En madagaskisk sømand er således en AVS-sømand.Artikel 3Principper og mål for aftalens gennemførelse1. Parterne forpligter sig til at fremme et ansvarligt fiskeri i Madagaskars farvande efter princippet om ikke-diskrimination af de forskellige flåder, der fisker i disse farvande, jf. dog aftaler mellem udviklingslande inden for samme geografiske område, herunder gensidige fiskeriaftaler.2. Parterne samarbejder om gennemførelsen af en sektorpolitik for fiskeriet, som Madagaskars regering vedtager, og indleder med henblik herpå en politisk dialog om de fornødne reformer. De rådfører sig med hinanden med henblik på at træffe eventuelle foranstaltninger på dette område.3. Parterne skal også samarbejde om såvel fælles som unilateral forhåndsevaluering, løbende evaluering og efterfølgende evaluering af foranstaltninger, programmer og aktioner, der gennemføres på basis af denne aftale.4. Parterne forpligter sig til at sørge for, at denne aftale gennemføres efter principperne om god økonomisk og social styring og med respekt for fiskebestandenes tilstand.5. Påmønstringen af AVS-sømænd på EF-fartøjer sker på basis af Den Internationale Arbejdsorganisations (ILO) erklæring om grundlæggende principper og rettigheder på arbejdet, som gælder umiddelbart for ansættelseskontrakter og generelle ansættelsesvilkår i den forbindelse. Det drejer sig navnlig om foreningsfrihed, faktisk anerkendelse af arbejdstageres ret til kollektive forhandlinger og ikke-forskelsbehandling, hvad angår beskæftigelse og erhverv.Artikel 4Videnskabeligt samarbejde1. I aftalens gyldighedsperiode bestræber Fællesskabet og Madagaskar sig for at følge udviklingen i ressourcernes tilstand i Madagaskars fiskerizone.2. På basis af henstillinger og afgørelser vedtaget af Kommissionen for Tunfisk i Det Indiske Ocean (IOTC) og den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning rådfører parterne sig med hinanden i Den Blandede Komité, jf. artikel 9, for eventuelt efter et videnskabeligt møde i fællesskab at træffe foranstaltninger til bæredygtig forvaltning af fiskeressourcerne, der har indvirkning på EF-fartøjernes fiskeri.3. Parterne forpligter sig til at rådføre sig med hinanden enten direkte, herunder på underområdeniveau, eller gennem internationale organisationer for at sikre forvaltningen og bevarelsen af de biologiske ressourcer i Det Indiske Ocean og for at samarbejde om den videnskabelige forskning i forbindelse hermed.Artikel 5EF-fartøjers adgang til fiskeri i Madagaskars farvande1. Madagaskar forpligter sig til at give EF-fartøjer tilladelse til at fiske i dets fiskerizone i henhold til denne aftale, herunder protokollen med bilag.2. Fiskeriet i henhold til denne aftale er undergivet gældende madagaskisk lovgivning. Madagaskars myndigheder meddeler Kommissionen enhver ændring af nævnte lovgivning.3. Madagaskar forpligter sig til at træffe alle fornødne forholdsregler til at sikre, at protokollens fiskerikontrolbestemmelser anvendes effektivt. EF-fartøjerne skal samarbejde med de madagaskiske myndigheder, der er ansvarlige for sådan overvågning.4. Fællesskabet forpligter sig til at træffe alle fornødne foranstaltninger til at sikre, at dets fartøjer overholder bestemmelserne i denne aftale og fiskeribestemmelserne for de farvande, der henhører under Madagaskars jurisdiktion.Artikel


text: 6Licenser1. EF-fartøjer må kun fiske i Madagaskars fiskerizone, hvis de har fået udstedt fiskerilicens i henhold til denne aftale og protokollen hertil.2. Proceduren for ansøgning om fiskerilicens for et fartøj, den gældende afgift og de nærmere bestemmelser for rederens betaling af denne afgift er fastsat i bilaget til protokollen.Artikel 7Finansiel modydelse1. Fællesskabet giver Madagaskar en finansiel modydelse, jf. betingelserne i protokol og bilag. Den finansielle modydelse beregnes ud fra to forbundne elementer, nemlig:a) EF-fartøjernes adgang til at fiske i Madagaskars farvandeb) Fællesskabets finansielle støtte til fremme af et ansvarligt fiskeri og til bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne i Madagaskars farvande.2. Den del af den finansielle modydelse, der er omhandlet i stk. 1, litra b), bestemmes og forvaltes ud fra de mål, som parterne i fællesskab opstiller efter bestemmelserne i protokollen, og som skal nås som led i sektorpolitikken for fiskeriet i Madagaskar, og den årlige og flerårige programmering, som de fastlægger for sektorpolitikkens gennemførelse.3. Den finansielle modydelse fra Fællesskabet betales årligt efter de nærmere bestemmelser i protokollen, jf. dog aftalens og protokollens bestemmelser om eventuel ændring af beløbet på grund af:a) unormale hændelserb) begrænsning, på basis af den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning og efter fælles aftale, af de fiskerimuligheder, som EF-fartøjerne har fået tildelt, når det af hensyn til forvaltningen af de pågældende bestande skønnes nødvendigt for at bevare ressourcerne og udnytte dem bæredygtigtc) udvidelse, på basis af den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning og efter fælles aftale, af de fiskerimuligheder, som EF-fartøjerne har fået tildelt, når ressourcernes tilstand tillader detd) revurdering af betingelserne for Fællesskabets finansielle støtte til gennemførelse af en sektorpolitik for fiskeriet i Madagaskar, hvis resultaterne af den årlige og flerårige programmering ifølge begge parter berettiger en sådan revurderinge) opsigelse af aftalen, jf. artikel 13f) suspension af aftalen, jf. artikel 12.Artikel 8Fremme af samarbejdet i erhvervslivet og civilsamfundet1. Parterne tilskynder til økonomisk, videnskabeligt og teknisk samarbejde i fiskerisektoren og dermed forbundne sektorer. De rådfører sig med hinanden for at koordinere eventuelle foranstaltninger i den forbindelse.2. Parterne fremmer udvekslingen af oplysninger om fangstmetoder, fiskeredskaber, opbevaringsmetoder og metoder til industriel forarbejdning af fiskevarer.3. Parterne bestræber sig for at skabe gunstige vilkår for udbygning af forbindelserne mellem parternes virksomheder på det tekniske, økonomiske og handelsmæssige område ved at fremme et gunstigt miljø for udvikling af erhvervsvirksomhed og investeringer.4. Parterne tilskynder især til, at der oprettes blandede selskaber i fælles interesse under systematisk overholdelse af gældende lovgivning i såvel Madagaskar som Fællesskabet.Artikel 9Den Blandede Komité1. Der oprettes en blandet komité, der skal overvåge aftalens anvendelse. Den Blandede Komité har til opgave:a) at overvåge gennemførelsen, fortolkningen og anvendelsen af aftalen og navnlig at fastlægge den årlige og flerårige programmering, jf. protokollens artikel 7, stk. 2, og at evaluere dens gennemførelseb) at sikre den nødvendige kontakt i fiskerispørgsmål af fælles interessec) at fungere som et forum for mindelig bilæggelse af tvister, som fortolkningen eller anvendelsen af aftalen måtte give anledning tild) eventuelt at tage fiskerimulighederne og dermed størrelsen af den finansielle modydelse op til fornyet overvejelsee) at udføre eventuelle andre opgaver, som parterne måtte aftale.2.


text: Den Blandede Komité holder møde mindst én gang om året skiftevis i Madagaskar og i Fællesskabet under formandskab af den part, der holder mødet. Den træder ekstraordinært sammen på anmodning af en af parterne.Artikel 10Geografisk anvendelsesområdeDenne aftale gælder dels for de områder, hvor traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab anvendes, på de betingelser, der er fastlagt i traktaten, dels for Madagaskars område.Artikel 11GyldighedsperiodeDenne aftale gælder i seks år fra ikrafttrædelsesdatoen; den fornyes stiltiende i yderligere perioder på seks år, medmindre den opsiges i overensstemmelse med artikel 13.Artikel 12Suspension1. Aftalen kan på en parts initiativ suspenderes i tilfælde af alvorlig uenighed om anvendelsen af dens bestemmelser. Den part, der ønsker at suspendere aftalen, skal senest tre måneder inden datoen for suspensionens ikrafttræden skriftligt meddele den anden part, at den agter at suspendere aftalen. Efter modtagelsen af en sådan meddelelse skal parterne holde samråd med henblik på at løse deres tvist i mindelighed.2. Den finansielle modydelse omhandlet i artikel 7 nedsættes forholdsmæssigt og pro rata temporis efter suspensionens længde.Artikel 13Opsigelse1. Aftalen kan opsiges af en af parterne, hvis der indtræffer usædvanlige hændelser såsom f.eks. nedfiskning af de pågældende bestande, ufuldstændig udnyttelse af de fiskerimuligheder, som EF-fartøjerne har fået tildelt, eller manglende overholdelse af parternes forpligtelse til at bekæmpe ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri.2. Den part, der ønsker at opsige aftalen, skal mindst seks måneder inden udløbet af den oprindelige gyldighedsperiode eller hver yderligere gyldighedsperiode skriftligt meddele den anden part, at den agter at opsige aftalen.3. Efter meddelelsen om opsigelse som omhandlet i stk. 1 afholder parterne samråd.4. Den finansielle modydelse omhandlet i artikel 7 for det år, hvor opsigelsen træder i kraft, nedsættes forholdsmæssigt og pro rata temporis.Artikel 14Protokol og bilagProtokollen og bilaget udgør en integrerende del af denne aftale.Artikel 15Gældende national lovgivningEF-fiskerfartøjerne fisker i Madagaskars farvand efter gældende madagaskisk lovgivning, medmindre andet er bestemt i aftalen eller i protokollen og dens bilag og tillæggene til bilaget.Artikel 16OphævelseVed ikrafttrædelsen ophæver og erstatter denne aftale aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Demokratiske Republik Madagaskar om fiskeri ud for Madagaskars kyst, der trådte i kraft den 28. januar 1986.Artikel 17IkrafttrædenDenne aftale, der er udfærdiget i to eksemplarer på dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk og ungarsk, og hvor hver tekst har samme gyldighed og træder i kraft på den dato, hvor parterne skriftligt giver hinanden meddelelse om, at de har afsluttet deres respektive nødvendige procedurer i forbindelse med vedtagelsen.--------------------------------------------------


text:
 Avis juridique important
 |
 22003A1219(01)
 Aftale mellem Det Europæiske Fællesskab og Fyrstendømmet Monaco om anvendelse af visse EF-retsakter på Fyrstendømmet Monacos område
 EU-Tidende nr. L 332 af 19/12/2003 s. 0042 - 0051
 Aftalemellem Det Europæiske Fællesskab og Fyrstendømmet Monaco om anvendelse af visse EF-retsakter på Fyrstendømmet Monacos områdeDET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB, i det følgende benævnt "Fællesskabet",ogFYRSTENDØMMET MONACO, i det følgende benævnt "Monaco",SOM TAGER HENSYN til de tætte forbindelser, der eksisterer mellem Fællesskabet og Monaco,SOM TAGER HENSYN til de særlige forbindelser, der eksisterer mellem Monaco og Den Franske Republik,SOM ØNSKER at indgå en aftale, der kan lette visse økonomiske og handelsmæssige aktiviteter mellem parterne,SOM ER BEVIDSTE om, at det er nødvendigt at skabe og opretholde fælles lovgivningsmæssige rammer for de pågældende aktiviteter,ER BLEVET ENIGE OM AT INDGÅ DENNE AFTALE:Artikel 1Formål1. Parterne aftaler, at de i bilaget anførte EF-retsakter med hensyn til human- og veterinærmedicinske lægemidler, kosmetiske midler og medicinsk udstyr ligeledes finder anvendelse på Monacos område. Det blandede udvalg, der er omhandlet i artikel 3, ændrer bilaget med henblik herpå, bl.a. ved at tilføje alle nye EF-retsakter på disse områder.2. De retsakter, der af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber vedtages til gennemførelse af de i stk. 1 anførte retsakter, finder anvendelse på Monacos område, uden at det blandede udvalg træffer nogen afgørelse. Hvad angår de emner, der er omhandlet af denne aftale, skal de gældende reglers anvendelse fortolkes i overensstemmelse med EF-Domstolens retspraksis.Artikel 2Gennemførelse1. Monaco træffer alle egnede foranstaltninger for at sikre gennemførelsen af de retsakter og afgørelser, der er omhandlet i artikel 1.2. For at sikre en ensartet anvendelse og fortolkning af de i artikel 1 omhandlede bestemmelser, hvorunder der navnlig tages hensyn til EF-Domstolens gældende retspraksis, kan de monegaskiske myndigheder gøre brug af deres særlige administrative forbindelser med Den Franske Republik.3. Det blandede udvalg skal underrettes om alle problemer vedrørende anvendelsen af denne aftale.4. Monaco forelægger hvert år det blandede udvalg en rapport om den måde, hvorpå dets administrative myndigheder og jurisdiktion har anvendt og fortolket de i artikel 1 omhandlede bestemmelser, således som de eventuelt måtte være fortolket af Domstolen.5. Hvis det blandede udvalg inden for en frist på tre måneder efter at være blevet underrettet om en væsentlig forskel mellem Domstolens og Monacos retspraksis eller om en væsentlig forskel på, hvordan medlemsstaternes myndigheder og Monacos myndigheder anvender de i artikel 1 omhandlede bestemmelser, ikke er i stand til at sikre en ensartet anvendelse og fortolkning, indledes proceduren efter artikel 4.Artikel 3Det blandede udvalg1. Der nedsættes et blandet udvalg bestående af repræsentanter for parterne, som er ansvarligt for forvaltningen og en korrekt anvendelse af aftalen. Udvalget fremsætter med henblik herpå henstillinger. Det træffer afgørelser i de tilfælde, der er omhandlet i artikel 1. Det blandede udvalg udtaler sig efter fælles overenskomst.2. Formandskabet for det blandede udvalg varetages på skift af de kontraherende parter efter bestemmelserne i dets forretningsorden.3. Det blandede udvalg træder sammen efter behov. Parterne kan hver især anmode om, at der indkaldes til et møde.4. Det blandede udvalg fastsætter selv sin forretningsorden.Artikel 4Bilæggelse af tvister1. I


text: tilfælde af tvist om anvendelsen af denne aftale eller hvis en EF-retsakt ikke inden for en frist på seks måneder efter vedtagelsen i EF tilføjes i bilaget efter bestemmelserne i artikel 1, stk. 1, opføres spørgsmålet på det blandede udvalgs dagsorden.2. Det blandede udvalg råder over 90 dage regnet fra datoen for vedtagelsen af den dagsorden, hvorpå tvisten er opført, til at bilægge tvisten.3. Såfremt tvisten ikke kan bilægges af det blandede udvalg inden for den i stk. 2 omhandlede frist, ophører denne aftale med at finde anvendelse seks måneder efter fristens udløb.Artikel 5Geografisk anvendelsesområdeDenne aftale gælder på den ene side for de områder, hvor traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab finder anvendelse, og på de i nævnte traktat fastsatte betingelser, og på den anden side for Monacos område.Artikel 6Ikrafttræden og varighed1. Denne aftale ratificeres eller godkendes af parterne i overensstemmelse med deres egne procedurer. Den træder i kraft den første dag i anden måned efter den sidste notifikation mellem parterne om, at de i foregående punktum omhandlede procedurer er afsluttet.2. Denne aftale indgås på ubestemt tid. Parterne kan hver især opsige den med et varsel på seks måneder.Udfærdiget i Bruxelles, den fjerde december to tusind og tre, i to eksemplarer på dansk, engelsk, finsk, fransk, græsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk, svensk og tysk, som alle har samme gyldighed.Por la Comunidad Europea/For Det Europæiske Fællesskab/Für die Europäische Gemeinschaft/Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα/For the European Community/Pour la Communauté européenne/Per la Comunità europea/Voor de Europese Gemeenschap/Pela Comunidade Europeia/Euroopan yhteisön puolesta/På Europeiska gemenskapens vägnar>PIC FILE= "L_2003332DA.004301.TIF">Por el Principado de Mónaco/For Fyrstendømmet Monaco/Für das Fürstentum Monaco/Για το Πριγκιπάτο του Μονακό/For the Principality of Monaco/Pour la Principauté de Monaco/Per il Principato di Monaco/Voor het Vorstendom Monaco/Pelo Principado do Mónaco/Monacon ruhtinaskunnan puolesta/På Furstendömet Monacos vägnar>PIC FILE= "L_2003332DA.004302.TIF">BILAGI. LÆGEMIDLEROMHANDLEDE RETSAKTER1. 378 L 0025: Rådets direktiv 78/25/EØF af 12. december 1977 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om stoffer, der må tilsættes lægemidler med henblik på farvning af disse (EFT L 11 af 14.1.1978, s. 18), ændret ved:- 179 H: Akt vedrørende vilkårene for Den Hellenske Republiks tiltrædelse og tilpasningerne af traktaterne - Den Hellenske Republiks tiltrædelse af De Europæiske Fællesskaber (EFT L 291 af 19.11.1979, s. 108)- 381 L 0464: Rådets direktiv 81/464/EØF af 24. juni 1981 (EFT L 183 af 4.7.1981, s. 33)- 185 I: Akt vedrørende tiltrædelsesvilkårene og tilpasningerne af traktaterne - Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltrædelse af De Europæiske Fællesskaber (EFT L 302 af 15.11.1985, s. 188)- 194 N: Akt vedrørende vilkårene for Kongeriget Norges, Republikken Østrigs, Republikken Finlands og Kongeriget Sveriges tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union (EFT C 241 af 29.8.1994, s. 21).2. 386 L 0609: Rådets direktiv 86/609/EØF af 24. november 1986 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om beskyttelse af dyr, der anvendes til forsøg og andre videnskabelige formål (EFT L 358 af 18.12.1986, s. 1).3. 389 L 0105: Rådets direktiv 89/105/EØF af 21. december 1988 om gennemsigtighed i prisbestemmelserne for lægemidler til mennesker og disse lægemidlers inddragelse under


text: de nationale sygesikringsordninger (EFT L 40 af 11.2.1989, s. 8).4. 390 R 2377: Rådets forordning (EØF) nr. 2377/90 af 26. juni 1990 om en fælles fremgangsmåde for fastsættelse af maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af veterinærmedicinske præparater i animalske levnedsmidler (EFT L 224 af 18.8.1990, s. 1), ændret ved:- 392 R 0675: Kommissionens forordning (EØF) nr. 675/92 af 18. marts 1992 (EFT L 73 af 19.3.1992, s. 8)- 392 R 0762: Kommissionens forordning (EØF) nr. 762/92 af 27. marts 1992 (EFT L 83 af 28.3.1992, s. 14)- 392 R 3093: Kommissionens forordning (EØF) nr. 3093/92 af 27. oktober 1992 (EFT L 311 af 28.10.1992, s. 18)- 393 R 0895: Kommissionens forordning (EØF) nr. 895/93 af 16. april 1993 (EFT L 93 af 17.4.1993, s. 10)- 393 R 2901: Rådets forordning (EØF) nr. 2901/93 af 18. oktober 1993 (EFT L 264 af 23.10.1993, s. 1)- 393 R 3425: Kommissionens forordning (EF) nr. 3425/93 af 14. december 1993 (EFT L 312 af 15.12.1993, s. 12)- 393 R 3426: Kommissionens forordning (EF) nr. 3426/93 af 14. december 1993 (EFT L 312 af 15.12.1993, s. 15)- 394 R 0955: Kommissionens forordning (EF) nr. 955/94 af 28. april 1994 (EFT L 108 af 29.4.1994, s. 8)- 394 R 1430: Kommissionens forordning (EF) nr. 1430/94 af 22. juni 1994 (EFT L 156 af 23.6.1994, s. 6)- 394 R 2701: Kommissionens forordning (EF) nr. 2701/94 af 7. november 1994 (EFT L 287 af 8.11.1994, s. 7)- 394 R 2703: Kommissionens forordning (EF) nr. 2703/94 af 7. november 1994 (EFT L 287 af 8.11.1994, s. 19)- 394 R 3059: Kommissionens forordning (EF) nr. 3059/94 15. december 1994 (EFT L 323 af 16.12.1994, s. 15)- 395 R 1102: Kommissionens forordning (EF) nr. 1102/95 af 16. maj 1995 (EFT L 110 af 17.5.1995, s. 9)- 395 R 1441: Kommissionens forordning (EF) nr. 1441/95 af 26. juni 1995 (EFT L 143 af 27.6.1995, s. 22)- 395 R 1442: Kommissionens forordning (EF) nr. 1442/95 af 26. juni 1995 (EFT L 143 af 27.6.1995, s. 26)- 395 R 1798: Kommissionens forordning (EF) nr. 1798/95 af 25. juli 1995 (EFT L 174 af 26.7.1995, s. 20)- 395 R 2796: Kommissionens forordning (EF) nr. 2796/95 af 4. december 1995 (EFT L 290 af 5.12.1995, s. 1)- 395 R 2804: Kommissionens forordning (EF) nr. 2804/95 af 5. december 1995 (EFT L 291 af 6.12.1995, s. 8)- 396 R 0281: Kommissionens forordning (EF) nr. 281/96 af 14. februar 1996 (EFT L 37 af 15.2.1996, s. 9)- 396 R 0282: Kommissionens forordning (EF) nr. 282/96 af 14. februar 1996 (EFT L 37 af 15.2.1996, s. 12)- 396 R 1140: Kommissionens forordning (EF) nr. 1140/96 af 25. juni 1996 (EFT L 151 af 26.6.1996, s. 6)- 396 R 1147: Kommissionens forordning (EF) nr. 1147/96 af 25. juni 1996 (EFT L 151 af 26.6.1996, s. 26)- 396 R 1311: Kommissionens forordning (EF) nr. 1311/96 af 8. juli 1996 (EFT L 170 af 9.7.1996, s. 4)- 396 R 1312: Kommissionens forordning (EF) nr. 1312/96 af 8. juli 1996 (EFT L 170 af 9.7.1996,


text: s. 8)- 396 R 1433: Kommissionens forordning (EF) nr. 1433/96 af 23. juli 1996 (EFT L 184 af 24.7.1996, s. 21)- 396 R 1742: Kommissionens forordning (EF) nr. 1742/96 af 6. september 1996 (EFT L 226 af 7.9.1996, s. 5)- 396 R 1798: Kommissionens forordning (EF) nr. 1798/96 af 17. september 1996 (EFT L 236 af 18.9.1996, s. 23)- 396 R 2010: Kommissionens forordning (EF) nr. 2010/96 af 21. oktober 1996 (EFT L 269 af 22.10.1996, s. 5)- 396 R 2017: Kommissionens forordning (EF) nr. 2017/96 af 22. oktober 1996 (EFT L 270 af 23.10.1996, s. 2)- 396 R 2034: Kommissionens forordning (EF) nr. 2034/96 af 24. oktober 1996 (EFT L 272 af 25.10.1996, s. 2)- 397 R 0017: Kommissionens forordning (EF) nr. 17/97 af 8. januar 1997 (EFT L 5 af 9.1.1997, s. 12)- 397 R 0270: Kommissionens forordning (EF) nr. 270/97 af 14. februar 1997 (EFT L 45 af 15.2.1997, s. 8)- 397 R 0434: Rådets forordning (EF) nr. 434/97 af 3. marts 1997 (EFT L 67 af 7.3.1997, s. 1)- 397 R 0716: Kommissionens forordning (EF) nr. 716/97 af 23. april 1997 (EFT L 106 af 24.4.1997, s. 10)- 397 R 0748: Kommissionens forordning (EF) nr. 748/97 af 25. april 1997 (EFT L 110 af 26.4.1997, s. 21)- 397 R 0749: Kommissionens forordning (EF) nr. 749/97 af 25. april 1997 (EFT L 110 af 26.4.1997, s. 24)- 397 R 1836: Kommissionens forordning (EF) nr. 1836/97 af 24. september 1997 (EFT L 263 af 25.9.1997, s. 6)- 397 R 1837: Kommissionens forordning (EF) nr. 1837/97 af 24. september 1997 (EFT L 263 af 25.9.1997, s. 9)- 397 R 1838: Kommissionens forordning (EF) nr. 1838/97 af 24. september 1997 (EFT L 263 af 25.9.1997, s. 14)- 397 R 1850: Kommissionens forordning (EF) nr. 1850/97 af 25. september 1997 (EFT L 264 af 26.9.1997, s. 12)- 397 R 0211: Kommissionens forordning (EF) nr. 211/97 af 4. februar 1997 (EFT L 35 af 5.2.1997, s. 1)- 398 R 0426: Kommissionens forordning (EF) nr. 426/98 af 23. februar 1998 (EFT L 53 af 24.2.1998, s. 3)- 398 R 0613: Kommissionens forordning (EF) nr. 613/98 af 18. marts 1998 (EFT L 82 af 19.3.1998, s. 14)- 398 R 0121: Kommissionens forordning (EF) nr. 121/98 af 16. januar 1998 (EFT L 11 af 17.1.1998, s. 11)- 398 R 1000: Kommissionens forordning (EF) nr. 1000/98 af 13. maj 1998 (EFT L 142 af 14.5.1998, s. 18)- 398 R 1076: Kommissionens forordning (EF) nr. 1076/98 af 27. maj 1998 (EFT L 154 af 28.5.1998, s. 14)- 398 R 1191: Kommissionens forordning (EF) nr. 1191/98 af 9. juni 1998 (EFT L 165 af 10.6.1998, s. 6)- 398 R 1568: Kommissionens forordning (EF) nr. 1568/98 af 17. juli 1998 (EFT L 205 af 22.7.1998, s. 1), berigtiget ved EFT L 271 af 8.10.1998, s. 42- 398 R 1569: Kommissionens forordning (EF) nr. 1569/98 af 17. juli 1998 (EFT L 205 af 22.7.1998, s. 7)- 398 R 1570: Kommissionens forordning (EF) nr. 1570/98 af 17. juli 1998 (EFT L


text: 205 af 22.7.1998, s. 10)- 398 R 1916: Kommissionens forordning (EF) nr. 1916/98 af 9. september 1998 (EFT L 250 af 10.9.1998, s. 8)- 398 R 1917: Kommissionens forordning (EF) nr. 1917/98 af 9. september 1998 (EFT L 250 af 10.9.1998, s. 13)- 398 R 1958: Kommissionens forordning (EF) nr. 1958/98 af 15. september 1998 (EFT L 254 af 16.9.1998, s. 7)- 398 R 2560: Kommissionens forordning (EF) nr. 2560/98 af 27. november 1998 (EFT L 320 af 28.11.1998, s. 28)- 398 R 2686: Kommissionens forordning (EF) nr. 2686/98 af 11. december 1998 (EFT L 337 af 12.12.1998, s. 20)- 398 R 2692: Kommissionens forordning (EF) nr. 2692/98 af 14. december 1998 (EFT L 338 af 15.12.1998, s. 5)- 398 R 2728: Kommissionens forordning (EF) nr. 2728/98 af 17. december 1998 (EFT L 343 af 18.12.1998, s. 8)- 399 R 0508: Kommissionens forordning (EF) nr. 508/1999 af 4. marts 1999 (EFT L 60 af 9.3.1999, s. 16)- 399 R 0804: Kommissionens forordning (EF) nr. 804/1999 af 16. april 1999 (EFT L 102 af 17.4.1999, s. 58)- 399 R 0953: Kommissionens forordning (EF) nr. 953/1999 af 5. maj 1999 (EFT L 118 af 6.5.1999, s. 23)- 399 R 0954: Kommissionens forordning (EF) nr. 954/1999 af 5. maj 1999 (EFT L 118 af 6.5.1999, s. 28)- 399 R 0997: Kommissionens forordning (EF) nr. 997/1999 af 11. maj 1999 (EFT L 122 af 12.5.1999, s. 24)- 399 R 0998: Kommissionens forordning (EF) nr. 998/1999 af 12. maj 1999 (EFT L 122 af 12.5.1999, s. 30)- 399 R 1308: Rådets forordning (EF) nr. 1308/1999 af 15. juni 1999 (EFT L 156 af 23.6.1999, s. 1)- 399 R 1931: Kommissionens forordning (EF) nr. 1931/1999 af 9. september 1999 (EFT L 240 af 10.9.1999, s. 3)- 399 R 1942: Kommissionens forordning (EF) nr. 1942/1999 af 10. september 1999 (EFT L 241 af 11.9.1999, s. 4)- 399 R 1943: Kommissionens forordning (EF) nr. 1943/1999 af 10. september 1999 (EFT L 241 af 11.9.1999, s. 9)- 399 R 2385: Kommissionens forordning (EF) nr. 2385/1999 af 10. november 1999 (EFT L 288 af 11.11.1999, s. 14)- 399 R 2393: Kommissionens forordning (EF) nr. 2393/1999 af 11. november 1999 (EFT L 290 af 12.11.1999, s. 5)- 399 R 2593: Kommissionens forordning (EF) nr. 2593/1999 af 8. december 1999 (EFT L 315 af 9.12.1999, s. 26)- 399 R 2728: Kommissionens forordning (EF) nr. 2728/1999 af 20. december 1999 (EFT L 328 af 22.12.1999, s. 23)- 399 R 2757: Kommissionens forordning (EF) nr. 2757/1999 af 22. december 1999 (EFT L 331 af 23.12.1999, s. 45)- 399 R 2758: Kommissionens forordning (EF) nr. 2758/1999 af 22. december 1999 (EFT L 331 af 23.12.1999, s. 49)- 32000 R 1286: Kommissionens forordning (EF) nr. 1286/2000 af 19. juni 2000 (EFT L 145 af 20.6.2000, s. 15)- 32000 R 1295: Kommissionens forordning (EF) nr. 1295/2000 af 20. juni 2000 (EFT L 146 af 21.6.2000, s. 11)- 32000 R 1960: Kommissionens forordning (EF) nr. 1960/2000 af 15. september 2000 (EFT L 234 af 16.9.2000, s. 5)- 32000


text: R 2338: Kommissionens forordning (EF) nr. 2338/2000 af 20. oktober 2000 (EFT L 269 af 21.10.2000, s. 21)- 32000 R 2391: Kommissionens forordning (EF) nr. 2391/2000 af 27. oktober 2000 (EFT L 276 af 28.10.2000, s. 5)- 32000 R 2535: Kommissionens forordning (EF) nr. 2535/2000 af 17. november 2000 (EFT L 291 af 18.11.2000, s. 9)- 32000 R 2908: Kommissionens forordning (EF) nr. 2908/2000 af 29. december 2000 (EFT L 336 af 30.12.2000, s. 72)- 32001 R 0749: Kommissionens forordning (EF) nr. 749/2001 af 18. april 2001 (EFT L 109 af 19.4.2001, s. 32)- 32001 R 0750: Kommissionens forordning (EF) nr. 750/2001 af 18. april 2001 (EFT L 109 af 19.4.2001, s. 35)- 32001 R 0807: Kommissionens forordning (EF) nr. 807/2001 af 25. april 2001 (EFT L 118 af 27.4.2001, s. 6)- 32001 R 1274: Kommissionens forordning (EF) nr. 1274/2001 af 27. juni 2001 (EFT L 175 af 28.6.2001, s. 14)- 32001 R 1322: Kommissionens forordning (EF) nr. 1322/2001 af 29. juni 2001 (EFT L 177 af 30.6.2001, s. 52)- 32001 R 1478: Kommissionens forordning (EF) nr. 1478/2001 af 18. juli 2001 (EFT L 195 af 19.7.2001, s. 32)- 32001 R 1553: Kommissionens forordning (EF) nr. 1553/2001 af 30. juli 2001 (EFT L 205 af 31.7.2001, s. 16)- 32001 R 1680: Kommissionens forordning (EF) nr. 1680/2001 af 22. august 2001 (EFT L 227 af 23.8.2001, s. 33)- 32001 R 1815: Kommissionens forordning (EF) nr. 1815/2001 af 14. september 2001 (EFT L 246 af 15.9.2001, s. 11)- 32001 R 1879: Kommissionens forordning (EF) nr. 1879/2001 af 26. september 2001 (EFT L 258 af 27.9.2001, s. 11)- 32001 R 2162: Kommissionens forordning (EF) nr. 2162/2001 af 7. november 2001 (EFT L 291 af 8.11.2001, s. 9)- 32001 R 2584: Rådets forordning (EF) nr. 2584/2001 af 19. december 2001 (EFT L 345 af 29.12.2001, s. 7)- 32002 R 0077: Kommissionens forordning (EF) nr. 77/2002 af 17. januar 2002 (EFT L 016 af 18.1.2002, s. 9)- 32002 R 0868: Kommissionens forordning (EF) nr. 868/2002 af 24. maj 2002 (EFT L 137 af 25.5.2002, s. 6)- 32002 R 0869: Kommissionens forordning (EF) nr. 869/2002 af 24. maj 2002 (EFT L 137 af 25.05.2002, s. 10)- 32002 R 1181: Kommissionens forordning (EF) nr. 1181/2002 af 1. juli 2002 (EFT L 172 af 2.7.2002, s. 13)- 32002 R 1530: Kommissionens forordning (EF) nr. 1530/2002 af 27. august 2002 (EFT L 230 af 28.8.2002, s. 3)- 32002 R 1752: Kommissionens forordning (EF) nr. 1752/2002 af 1. oktober 2002 (EFT L 264 af 2.10.2002, s. 18)- 32002 R 1937: Kommissionens forordning (EF) nr. 1937/2002 af 30. oktober 2002 (EFT L 297 af 31.10.2002, s. 3)- 32003 R 0061: Kommissionens forordning (EF) nr. 61/2003 af 15. januar 2003 (EFT L 11 du 16.1.2003, s. 12)- 32003 R 0544: Kommissionens forordning (EF) nr. 544/2003 af 27. marts 2003 (EUT L 81 af 28.3.2003, s. 7)- 32003 R 0665: Kommissionens forordning (EF) nr. 665/2003 af 11. april 2003 (EUT L 96 du 12.4.2003, p. 7)- 32003 R 0739: Kommissionens forordning (EF) nr.


text: 739/2003 af 28. april 2003 (EUT L 106 af 29.4.2003, s. 9).5. 391 L 0356: Kommissionens direktiv 91/356/EØF af 13. juni 1991 om principper og retningslinjer for god fremstillingspraksis for humanmedicinske lægemidler (EFT L 193 af 17.7.1991, s. 30).6. 391 L 0412: Kommissionens direktiv 91/412/EØF af 23. juli 1991 om principper og retningslinjer for god fremstillingspraksis for veterinærmedicinske præparater (EFT L 228 af 17.8.1991, s. 70).7. 393 L 0041: Rådets direktiv 93/41/EØF af 14. juni 1993 om ophævelse af direktiv 87/22/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes foranstaltninger vedrørende markedsføring af højteknologiske lægemidler, især lægemidler fremstillet ved bioteknologiske metoder (EFT L 214 af 24.8.1993, s. 40).8. 393 R 2309: Rådets forordning (EØF) nr. 2309/93 af 22. juli 1993 om fastlæggelse af fællesskabsprocedurer for godkendelse og overvågning af human- og veterinærmedicinske lægemidler og om oprettelse af et europæisk agentur for lægemiddelvurdering (EFT L 214 af 24.8.1993, s. 1), ændret ved:- 398 R 0649: Kommissionens forordning (EF) nr. 649/98 af 23. marts 1998 (EFT L 88 af 24.3.1998, s. 7).9. 395 R 0297: Rådets forordning (EF) nr. 297/95 af 10. februar 1995 om fastsættelse af gebyrer til Det Europæiske Agentur for Lægemiddelvurdering (EFT L 35 af 15.2.1995, s. 1), ændret ved:- 398 R 2743: Rådets forordning (EF) nr. 2743/98 af 14. december 1998 (EFT L 345 af 19.12.1998, s. 3).10. 395 R 0540: Kommissionens forordning (EF) nr. 540/95 af 10. marts 1995 om ordninger for indberetning af formodede uventede bivirkninger, som ikke er alvorlige, og som har vist sig i Fællesskabet eller i et tredjeland, ved human- og veterinærlægemidler, der er godkendt i overensstemmelse med Rådets forordning (EØF) nr. 2309/93 (EFT L 55 af 11.3.1995, s. 5).11. 396 R 2141: Kommissionens forordning (EF) nr. 2141/96 af 7. november 1996 om behandling af ansøgninger om overførsel af markedsføringstilladelser for lægemidler, der er omfattet af Rådets forordning (EØF) nr. 2309/93 (EFT L 286 af 8.11.1996, s. 6).12. 32000 R 141: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 141/2000 af 16. december 1999 om lægemidler til sjældne sygdomme (EFT L 18 af 22.1.2000, s. 1).13. 32000 R 0847: Kommissionens forordning (EF) nr. 847/2000 af 27. april 2000 om fastlæggelse af bestemmelser for gennemførelse af kriterierne for udpegelse af lægemidler som lægemidler til sjældne sygdomme og definitionerne på udtrykkene "lignende lægemiddel" og "klinisk overlegenhed" (EFT L 103 af 28.4.2000, s. 5).14. 32001 L 0020: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/20/EF af 4. april 2001 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om anvendelse af god klinisk praksis ved gennemførelse af kliniske forsøg med lægemidler til human brug (EFT L 121 af 1.5.2001, s. 34).15. 32001 L 0082: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/82/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for veterinærlægemidler (EFT L 311 af 28.11.2001, s. 1).16. 32001 L 0083: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler (EFT L 311 af 28.11.2001, s. 67).- 32002 L 0098: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/98/EF af 27. januar 2003 om fastsættelse af standarder for kvaliteten og sikkerheden


text: ved tapning, testning, behandling, opbevaring og distribution af humant blod og blodkomponenter og om ændring af direktiv 2001/83/EF (EUT L 33 af 8.2.2003, s. 30).- 32003 L 0063: Kommissionens direktiv 2003/63/EF af 25. juni 2003 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler (EUT L 159 af 27.6.2003, s. 46).17. 32003 R 1084: Kommissionens forordning (EF) nr. 1084/2003 af 3. juni 2003 om behandling af ændringer af betingelserne i markedsføringstilladelser for humanmedicinske lægemidler og veterinærlægemidler, som er udstedt af medlemsstaternes kompetente myndigheder (EUT L 159 af 27.6.2003, s. 1).18. 32003 R 1085: Kommissionens forordning (EF) nr. 1085/2003 af 3. juni 2003 om behandling af ændringer af betingelserne i markedsføringstilladelser for humanmedicinske lægemidler og veterinærlægemidler, som er omfattet af Rådets forordning (EØF) nr. 2309/93 (EUT L 159 af 27.6.2003, s. 24).RETSAKTER, SOM DE KONTRAHERENDE PARTER SKAL TAGE TIL EFTERRETNINGDe kontraherende parter skal tage indholdet af følgende retsakter til efterretning:19. C/310/86: Kommissionens meddelelse vedrørende foreneligheden med EØF-traktatens artikel 30 af de af medlemsstaterne trufne foranstaltninger vedrørende kontrol med medicinpriser og medicintilskud (EFT C 310 af 4.12.1986, s. 7).20. C/115/82: Kommissionens meddelelse vedrørende parallelimport af medicinske specialiteter, som allerede er godkendt til markedsføring (EFT C 115 af 6.5.1982, s. 5).21. C/229/98: Kommissionens meddelelse om fællesskabsprocedurer for markedsføringstilladelser for lægemidler (EFT C 229 af 22.7.1998, s. 4).II. KOSMETISKE MIDLEROMHANDLEDE RETSAKTER1. 376 L 0768: Rådets direktiv 76/768/EØF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om kosmetiske midler (EFT L 262 af 27.9.1976, s. 169), ændret ved:- 379 L 0661: Rådets direktiv 79/661/EØF af 24. juli 1979 (EFT L 192 af 31.7.1979, s. 35)- 179 H: Akt vedrørende vilkårene for Den Hellenske Republiks tiltrædelse og tilpasningerne af traktaterne - Den Hellenske Republiks tiltrædelse af De Europæiske Fællesskaber (EFT L 291 af 19.11.1979, s. 108)- 382 L 0147: Kommissionens direktiv 82/147/EØF af 11. februar 1982 (EFT L 63 af 6.3.1982, s. 26)- 382 L 0368: Rådets direktiv 82/368/EØF af 17. maj 1982 (EFT L 167 af 15.6.1982, s. 1)- 383 L 0191: Kommissionens andet direktiv 83/191/EØF af 30. marts 1983 (EFT L 109 af 26.4.1983, s. 25)- 383 L 0341: Kommissionens tredje direktiv 83/341/EØF af 29. juni 1983 (EFT L 188 af 13.7.1983, s. 15)- 383 L 0496: Kommissionens fjerde direktiv 83/496/EØF af 22. september 1983 (EFT L 275 af 8.10.1983, s. 20)- 383 L 0574: Rådets direktiv 83/574/EØF af 26. oktober 1983 (EFT L 332 af 28.11.1983, s. 38)- 384 L 0415: Kommissionens femte direktiv 84/415/EØF af 18. juli 1984 (EFT L 228 af 25.8.1984, s. 31), berigtiget ved EFT L 255 af 25.9.1984, s. 28- 385 L 0391: Kommissionens sjette direktiv 85/391/EØF af 16. juli 1985 (EFT L 224 af 22.8.1985, s. 40)- 1 85 I: Akt vedrørende vilkårene for Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltrædelse og tilpasningerne af traktaterne - Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltrædelse af De Europæiske Fællesskaber (EFT L 302 af 15.11.1985, s. 218)- 386 L 0179: Kommissionens syvende direktiv 86/179/EØF af 28. februar 1986 (EFT L 138 af 24.5.1986,


text: s. 40)- 386 L 0199: Kommissionens ottende direktiv 86/199/EØF af 26. marts 1986 (EFT L 149 af 3.6.1986, s. 38)- 387 L 0137: Kommissionens niende direktiv 87/137/EØF af 2. februar 1987 (EFT L 56 af 26.2.1987, s. 20)- 388 L 0233: Kommissionens tiende direktiv 88/233/EØF af 2. marts 1988 (EFT L 105 af 26.4.1988, s. 11)- 388 L 0667: Rådets direktiv 88/667/EØF af 21. december 1988 (EFT L 382 af 31.12.1988, s. 46)- 389 L 0174: Kommissionens ellevte direktiv 89/174/EØF af 21. februar 1989 (EFT L 64 af 8.3.1989, s. 10), berigtiget ved EFT L 199 af 13.7.1989, s. 23- 389 L 0679: Rådets direktiv 89/679/EØF af 21. december 1989 (EFT L 398 af 30.12.1989, s. 25)- 390 L 0121: Kommissionens tolvte direktiv 90/121/EØF af 20. februar 1990 (EFT L 71 af 17.3.1990, s. 40)- 391 L 0184: Kommissionens trettende direktiv 91/184/EØF af 12. marts 1991 (EFT L 91 af 12.4.1991, s. 59)- 392 L 0008: Kommissionens fjortende direktiv 92/8/EØF af 18. februar 1992 (EFT L 70 af 17.3.1992, s. 23)- 392 L 0086: Kommissionens femtende direktiv 92/86/EØF af 21. oktober 1992 (EFT L 325 af 11.11.1992, s. 18)- 393 L 0035: Rådets direktiv 93/35/EØF af 14. juni 1993 (EFT L 151 af 23.6.1993, s. 32)- 393 L 0047: Kommissionens sekstende direktiv 93/47/EØF af 22. juni 1993 (EFT L 203 af 13.8.1993, s. 24)- 394 L 0032: Kommissionens syttende direktiv 94/32/EF af 29. juni 1994 (EFT L 181 af 15.7.1994, s. 31)- 395 L 0034: Kommissionens attende direktiv 95/34/EF af 10. juli 1995 (EFT L 167 af 18.7.1995, s. 19)- 396 L 0041: Kommissionens nittende direktiv 96/41/EF af 25. juni 1996 (EFT L 198 af 8.8.1996, s. 36)- 397 L 0001: Kommissionens tyvende direktiv 97/1/EF af 10. januar 1997 (EFT L 16 af 18.1.1997, s. 85)- 397 L 0018: Kommissionens direktiv 97/18/EF af 17. april 1997 (EFT L 114 af 1.5.1997, s. 43)- 397 L 0045: Kommissionens enogtyvende direktiv 97/45/EF af 14. juli 1997 (EFT L 196 af 24.7.1997, s. 77)- 398 L 0016: Kommissionens toogtyvende direktiv 98/16/EF af 5. marts 1998 (EFT L 77 af 14.3.1998, s. 44)- 398 L 0062: Kommissionens treogtyvende direktiv 98/62/EF af 3. september 1998 (EFT L 253 af 15.9.1998, s. 20)- 32000 L 0006: Kommissionens fireogtyvende direktiv 2000/6/EF af 29. februar 2000 (EFT L 56 af 1.3.2000, s. 42)- 32000 L 0011: Kommissionens femogtyvende direktiv 2000/11/EF af 10. marts 2000 (EFT L 65 af 14.3.2000, s. 22)- 32002 L 0034: Kommissionens seksogtyvende direktiv 2002/34/EF af 15. april 2002 (EFT L 102 af 18.4.2002, s. 191)- 32003 L 0001: Kommissionens direktiv 2003/1/EF af 6. januar 2003 (EFT L 5 af 10.1.2003, s. 14)- 32003 L 0016: Kommissionens direktiv 2003/16/EF af 19. februar 2003 (EUT L 46 af 20.2.2003, s. 24)- 32003 L 0015: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/15/EF af 27. februar 2003 (EUT L 66 af 11.3.2003, s. 26).2. 380 L 1335: Kommissionens første direktiv 80/1335/EØF af 22. december 1980 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om analysemetoderne for kontrol af kosmetiske midlers sammensætning (EFT


text: L 383 af 31.12.1980, s. 27), ændret ved:- 387 L 0143: Kommissionens direktiv 87/143/EØF af 10. februar 1987 (EFT L 57 af 27.2.1987, s. 56).3. 382 L 0434: Kommissionens andet direktiv 82/434/EØF af 14. maj 1982 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om analysemetoderne for kontrol af kosmetiske midlers sammensætning (EFT L 185 af 30.6.1982, s. 1), ændret ved:- 390 L 0207: Kommissionens direktiv 90/207/EØF af 4. april 1990 (EFT L 108 af 28.4.1990, s. 92).4. 383 L 0514: Kommissionens tredje direktiv 83/514/EØF af 27. september 1983 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om analysemetoderne for kontrol af kosmetiske midlers sammensætning (EFT L 291 af 24.10.1983, s. 9).5. 385 L 0490: Kommissionens fjerde direktiv 85/490/EØF af 11. oktober 1985 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om analysemetoderne for kontrol af kosmetiske midlers sammensætning (EFT L 295 af 7.11.1985, s. 30).6. 393 L 0073: Kommissionens femte direktiv 93/73/EØF af 9. september 1993 om analysemetoderne for kontrol af kosmetiske midlers sammensætning (EFT L 231 af 14.9.1993, s. 34).7. 395 L 0017: Kommissionens direktiv 95/17/EF af 19. juni 1995 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets direktiv 76/768/EØF for så vidt angår dispensation til at en eller flere bestanddele ikke opføres på den liste, der er fastsat for etikettering af kosmetiske midler (EFT L 140 af 23.6.1995, s. 26).8. 395 L 0032: Kommissionens sjette direktiv 95/32/EF af 7. juli 1995 om analysemetoderne for kontrol af kosmetiske midlers sammensætning (EFT L 178 af 28.7.1995, s. 20).9. 396 L 0045: Kommissionens syvende direktiv 96/45/EF af 2. juli 1996 om analysemetoderne for kontrol af kosmetiske midlers sammensætning (EFT L 213 af 22.8.1996, s. 8).10. 396 D 0335: Kommissionens afgørelse 96/335/EF af 8. maj 1996 om oprettelse af en fortegnelse og en fælles nomenklatur for bestanddele i kosmetiske produkter (EFT L 132 af 1.6.1996, s. 1).III. MEDICINSK UDSTYROMHANDLEDE RETSAKTER1. 390 L 0385: Rådets direktiv 90/385/EØF af 20. juni 1990 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om aktivt, implantabelt medicinsk udstyr (EFT L 189 af 20.7.1990, s. 17), som ændret ved:- 393 L 0068: Rådets direktiv 93/68/EØF af 22. juli 1993 (EFT L 220 af 30.8.1993, s. 1).2. 393 L 0042: Rådets direktiv 93/42/EØF af 14. juni 1993 om medicinsk udstyr (EFT L 169 af 12.7.1993, s. 1).3. 398 L 0079: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/79/EF af 27. oktober 1998 om medicinsk udstyr til in vitro-diagnostik (EFT L 331 af 7.12.1998, s. 1).4. 32000 L 0070: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/70/EF af 16. november 2000 om ændring af Rådets direktiv 93/42/EØF for så vidt angår medicinsk udstyr, som indeholder stabile produkter af humant blod eller plasma (EFT L 313 af 13.12.2000, s. 22).5. 32001 L 0104: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/104/EF af 7. december 2001 om ændring af Rådets direktiv 93/42/EØF om medicinsk udstyr (EFT L 6 af 10.1.2002, s. 50).6. 32002 D 0364: Kommissionens beslutning 2002/364/EF af 7. maj 2002 om fælles tekniske specifikationer for medicinsk udstyr til in vitro-diagnostik (EFT L 131 af 16.5.2002, s. 17).7. 32003 L 0012: Kommissionens direktiv 2003/12/EF af 3. februar 2003 om omklassificering af


text:
 15.12.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 341/40
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 148/2015
 af 11. juni 2015
 om ændring af bilag II (Tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen [2016/2183]
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionens forordning (EU) 2015/402 af 11. marts 2015 om afvisning af visse andre sundhedsanprisninger af fødevarer end dem, der henviser til en reduceret risiko for sygdom og til børns udvikling og sundhed (1) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Denne afgørelse vedrører fødevarelovgivning. Lovgivning om fødevarer finder ikke anvendelse på Liechtenstein, så længe aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om handel med landbrugsprodukter også gælder for Liechtenstein, jf. indledningen til kapitel XII i bilag II til EØS-aftalen. Denne afgørelse finder derfor ikke anvendelse på Liechtenstein.
 (3)
 Bilag II til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende indsættes efter punkt 97 (Kommissionens forordning (EF) nr. 1852/2001) i kapitel XII i bilag II til EØS-aftalen:
 »98.
 32015 R 0402: Kommissionens forordning (EU) 2015/402 af 11. marts 2015 om afvisning af visse andre sundhedsanprisninger af fødevarer end dem, der henviser til en reduceret risiko for sygdom og til børns udvikling og sundhed (EUT L 67 af 12.3.2015, s. 1).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af forordning (EU) 2015/402, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 12. juni 2015, forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (*1).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 11. juni 2015.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Gianluca GRIPPA
 Formand
 (1) EUT L 67 af 12.3.2015, s. 1.
 (*1) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 24.1.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 21/56
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 203/2012
 af 26. oktober 2012
 om ændring af bilag XX (Miljø) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionens beslutning 2009/10/EF af 2. december 2008 om en formular til rapportering om større uheld i henhold til Rådets direktiv 96/82/EF om kontrol med risikoen for større uheld med farlige stoffer (1) skal inkorporeres i EØS-aftalen.
 (2)
 Bilag XX til EØS-aftalen bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende punkt indsættes efter punkt 23aa (Kommissionens beslutning 2002/605/EF) i bilag XX til EØS-aftalen:
 »23ab.
 32009 D 0010: Kommissionens beslutning 2009/10/EF af 2. december 2008 om en formular til rapportering om større uheld i henhold til Rådets direktiv 96/82/EF om kontrol med risikoen for større uheld med farlige stoffer (EUT L 6 af 10.1.2009, s. 64).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af direktiv 2009/10/EF, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 1. november 2012, forudsat at alle meddelelser er indgivet til Det Blandede EØS-udvalg, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (2).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 26. oktober 2012.
 På Det Blandede EØS-udvalgs vegne
 Atle LEIKVOLL
 Formand
 (1) EUT L 6 af 10.1.2009, s. 64.
 (2) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 Avis juridique important
 |
 22001A0404(01)
 Aftale i form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Bulgarien om gensidige præferencehandelsindrømmelser for visse vine og spirituosa
 EF-Tidende nr. L 094 af 04/04/2001 s. 0006 - 0009
 BILAG IIAFTALEi form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Bulgarien om gensidige præferencehandelsindrømmelser for visse vine og spirituosaA. Brev fra FællesskabetBruxelles, den 20. marts 2001Hr. ...,Jeg har den ære at henvise til aftalen af 29. november 1993 i form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Bulgarien om gensidig fastsættelse af toldkontingenter for visse vine og til de forhandlinger, der har fundet sted mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Bulgarien med henblik på indgåelse af en tillægsprotokol til Europaaftalen omfattende både vin og spirituosa.Jeg bekræfter herved, at Det Europæiske Fællesskab og Republikken Bulgarien efter forhandlingerne, da proceduren for vedtagelse og ikrafttrædelse af tillægsprotokollen til Europaaftalen endnu ikke er afsluttet, og for fra den 1. januar 2001 at gennemføre resultaterne af forhandlingerne om nye bilaterale handelsindrømmelser for visse vine og spirituosa, er blevet enige om følgende:1. Indførsel til Bulgarien af følgende varer med oprindelse i Fællesskabet er omfattet af nedenstående indrømmelser.>TABELPOSITION>2. Indførsel til Fællesskabet af følgende varer med oprindelse i Bulgarien er omfattet af nedenstående indrømmelser.>TABELPOSITION>3. Ved anvendelse af denne aftale anses en vin for at have oprindelse i Fællesskabet eller Bulgarien:a) hvis den er fremstillet på basis af friske druer, der fuldt ud er dyrket og høstet på den pågældende parts område, ogb) hvis den er fremstillet i overensstemmelse med de i afsnit V i forordning (EF) nr. 1493/1999 omhandlede forskrifter vedrørende ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder.4. Det er en betingelse for indførsel af vin, der er omfattet af de i denne aftale fastsatte indrømmelser, at der fremlægges en attest udstedt af et gensidigt anerkendt officielt organ, der er opført på en liste udarbejdet efter fælles overenskomst, hvorved det dokumenteres, at den pågældende vin er i overensstemmelse med bestemmelserne i nr. 3, litra b).5. Parterne sikrer, at de gensidige handelsindrømmelser ikke tilsidesættes af andre foranstaltninger.6. Der afholdes på den ene parts begæring konsultationer om alle problemer vedrørende gennemførelsen af denne aftale.7. Denne aftale gælder på den ene side for de områder, hvor traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab finder anvendelse, og på de betingelser, der er fastsat i nævnte traktat, og på den anden side for Republikken Bulgariens område.8. Denne aftale godkendes af parterne i overensstemmelse med deres egne procedurer.Denne aftale træder i kraft den 1. januar 2001. Den udløber ved ikrafttrædelsen af tillægsprotokollen til Europaaftalen om vin og spiritus.Jeg ville være Dem taknemmelig, såfremt De vil bekræfte, at Deres regering er indforstået med indholdet af dette brev.Modtag, hr. ..., forsikringen om min mest udmærkede højagtelse.For Det Europæiske Fællesskab>PIC FILE= "L_2001094DA.000701.EPS">B. Brev fra BulgarienBruxelles, den 20. marts 2001Hr. ...,Jeg har den ære at anerkende modtagelsen af Deres brev af dags dato med følgende ordlyd:"Jeg har den ære at henvise til aftalen af 29. november 1993 i form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Bulgarien om gensidig fastsættelse af toldkontingenter


text: for visse vine og til de forhandlinger, der har fundet sted mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Bulgarien med henblik på indgåelse af en tillægsprotokol til Europaaftalen omfattende både vin og spirituosa.Jeg bekræfter herved, at Det Europæiske Fællesskab og Republikken Bulgarien efter forhandlingerne, da proceduren for vedtagelse og ikrafttrædelse af tillægsprotokollen til Europaaftalen endnu ikke er afsluttet, og for fra den 1. januar 2001 at gennemføre resultaterne af forhandlingerne om nye bilaterale handelsindrømmelser for visse vine og spirituosa, er blevet enige om følgende:1. Indførsel til Bulgarien af følgende varer med oprindelse i Fællesskabet er omfattet af nedenstående indrømmelser.>TABELPOSITION>2. Indførsel til Fællesskabet af følgende varer med oprindelse i Bulgarien er omfattet af nedenstående indrømmelser.>TABELPOSITION>3. Ved anvendelse af denne aftale anses en vin for at have oprindelse i Fællesskabet eller Bulgarien:a) hvis den er fremstillet på basis af friske druer, der fuldt ud er dyrket og høstet på den pågældende parts område, ogb) hvis den er fremstillet i overensstemmelse med de i afsnit V i forordning (EF) nr. 1493/1999 omhandlede forskrifter vedrørende ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder.4. Det er en betingelse for indførsel af vin, der er omfattet af de i denne aftale fastsatte indrømmelser, at der fremlægges en attest udstedt af et gensidigt anerkendt officielt organ, der er opført på en liste udarbejdet efter fælles overenskomst, hvorved det dokumenteres, at den pågældende vin er i overensstemmelse med bestemmelserne i nr. 3, litra b).5. Parterne sikrer, at de gensidige handelsindrømmelser ikke tilsidesættes af andre foranstaltninger.6. Der afholdes på den ene parts begæring konsultationer om alle problemer vedrørende gennemførelsen af denne aftale.7. Denne aftale gælder på den ene side for de områder, hvor traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab finder anvendelse, og på de betingelser, der er fastsat i nævnte traktat, og på den anden side for Republikken Bulgariens område.8. Denne aftale godkendes af parterne i overensstemmelse med deres egne procedurer.Denne aftale træder i kraft den 1. januar 2001. Den udløber ved ikrafttrædelsen af tillægsprotokollen til Europaaftalen om vin og spiritus.Jeg ville være Dem taknemmelig, såfremt De vil bekræfte, at Deres regering er indforstået med indholdet af dette brev."Jeg har den ære at bekræfte, at min regering er indforstået med indholdet af Deres brev.Modtag, hr. ..., forsikringen om min mest udmærkede højagtelse.For regeringen for Republikken Bulgarien>PIC FILE= "L_2001094DA.000901.EPS">


text:
 24.10.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 282/15
 AFTALE
 mellem Den Europæiske Union og Republikken Kap Verde om tilbagetagelse af personer med ulovligt ophold
 DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER,
 DEN EUROPÆISKE UNION, i det følgende benævnt »Unionen«,
 og
 REPUBLIKKEN KAP VERDE, i det følgende benævnt »Kap Verde«,
 SOM ER BESLUTTEDE på at udbygge deres samarbejde for at kunne bekæmpe ulovlig indvandring mere effektivt,
 SOM HENVISER TIL forpligtelsen til at indlede forhandlinger med henblik på indgåelse af en aftale om tilbagetagelse på en af parternes anmodning, jf. artikel 13, stk. 5, litra c), nr. ii, i partnerskabsaftalen mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000 og ændret i Luxembourg den 25. juni 2005, i det følgende benævnt »Cotonouaftalen«,
 SOM ØNSKER at fremme parternes overholdelse af deres forpligtelse til at tage deres egne statsborgere tilbage, jf. Cotonouaftalens artikel 13, stk. 5, litra c), nr. i,
 SOM HENVISER TIL den fælles erklæring af 5. juni 2008 om et mobilitetspartnerskab mellem Den Europæiske Union og Kap Verde, ifølge hvilken parterne forpligter sig til at udvikle en dialog om spørgsmålet vedrørende tilbagetagelse af personer med ulovligt ophold for at sikre et effektivt samarbejde med henblik på deres tilbagevenden,
 SOM ØNSKER gennem denne aftale og på grundlag af gensidighed at indføre hurtige og effektive procedurer til identifikation og sikker tilbagesendelse under ordnede forhold af personer, som ikke (længere) opfylder betingelserne for indrejse, ophold eller bopæl på Kap Verdes eller en af Unionens medlemsstaters område, og at lette sådanne personers transit på en samarbejdsvillig måde,
 SOM UNDERSTREGER, at denne aftale ikke berører de rettigheder og forpligtelser og det ansvar, som Unionen, medlemsstaterne og Kap Verde har i henhold til folkeretten, navnlig konventionen om flygtninges retsstilling af 28. juli 1951,
 SOM TAGER I BETRAGTNING, at i medfør af protokol (nr. 21) om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Det Forenede Kongerige og Irland ikke i denne aftale, medmindre de meddeler, at de ønsker at deltage i overensstemmelse med nævnte protokol,
 SOM TAGER I BETRAGTNING, at bestemmelserne i denne aftale, som falder ind under anvendelsesområdet for tredje del, afsnit V, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, i henhold til protokollen (nr. 22) om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, ikke gælder for Kongeriget Danmark,
 ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
 Artikel 1
 Definitioner
 I denne aftale forstås ved:
 a) »kontraherende parter«: Kap Verde og Unionen
 b) »kapverdisk statsborger«: enhver, der er statsborger i Kap Verde
 c) »statsborger i en medlemsstat«: enhver, der er statsborger i en medlemsstat som fastsat i EU-bestemmelserne
 d) »medlemsstat«: enhver af Unionens medlemsstater, som er bundet af denne aftale
 e) »tredjelandsstatsborger«: enhver, der er statsborger i


text:
et andet land end Kap Verde eller en af medlemsstaterne
 f) »statsløs person«: enhver, der ikke har noget statsborgerskab
 g) »opholdstilladelse«: en tilladelse, uanset hvilken type der er tale om, som er udstedt af Kap Verde eller en medlemsstat, og som giver en person ret til at opholde sig på den udstedende stats område. Dette omfatter ikke midlertidig opholdstilladelse i forbindelse med behandlingen af en asylansøgning eller en ansøgning om opholdstilladelse
 h) »visum«: en tilladelse udstedt af eller en afgørelse truffet af Kap Verde eller en af medlemsstaterne, og som er nødvendig for indrejse i eller transit gennem den pågældende stats område. Dette omfatter ikke lufthavnstransitvisum
 i) »anmodende stat«: den stat (Kap Verde eller en af medlemsstaterne), som fremsætter en tilbagetagelsesanmodning i medfør af artikel 7 eller en transitanmodning i medfør af artikel 14 i denne aftale
 j) »anmodede stat«: den stat (Kap Verde eller en af medlemsstaterne), som en tilbagetagelsesanmodning i medfør af artikel 7 eller en transitanmodning i medfør af artikel 14 i denne aftale rettes til
 k) »kompetent myndighed«: enhver national myndighed i Kap Verde eller en medlemsstat, som har til opgave at gennemføre denne aftale i henhold til artikel 19, stk. 1, litra a)
 l) »transit«: en tredjelandsstatsborgers eller en statsløs persons passage gennem den anmodede stat under en rejse fra den anmodende stat til bestemmelseslandet
 m) »grænseområde«: et område inden for en radius på op til 30 km fra søhavneområder, herunder toldområder, og fra internationale lufthavne i medlemsstaterne og Kap Verde.
 AFDELING I
 KAP VERDES TILBAGETAGELSESFORPLIGTELSER
 Artikel 2
 Tilbagetagelse af egne statsborgere
 1. I henhold til artikel 13, stk. 5, litra c), nr. i, i Cotonouaftalen tilbagetager Kap Verde på anmodning af en medlemsstat og uden andre formaliteter end de i denne aftale fastsatte enhver person, der ikke (længere) opfylder de gældende betingelser for indrejse i eller ophold eller bopæl på den anmodende medlemsstats område, forudsat at det bevises eller på grundlag af den fremlagte umiddelbare dokumentation med rimelighed kan formodes, at den pågældende person er statsborger i Kap Verde.
 2. Kap Verde tilbagetager ligeledes:
 a)
 ugifte mindreårige børn af de i stk. 1 nævnte personer, uanset deres fødested eller statsborgerskab, medmindre de har en selvstændig opholdsret i den anmodende medlemsstat
 b)
 ægtefæller til de i stk. 1 nævnte personer, som har et andet statsborgerskab, forudsat at de har eller får ret til at indrejse i og opholde sig på Kap Verdes område, medmindre de har en selvstændig opholdsret i den anmodende medlemsstat.
 3. Kap Verde tilbagetager også personer, der har fået frataget eller givet afkald på statsborgerskab i Kap Verde efter indrejse på en medlemsstats område, medmindre den pågældende medlemsstat som et minimum har stillet de pågældende personer statsborgerskab i udsigt.
 4. Når Kap Verde har afgivet positivt svar på tilbagetagelsesanmodningen, udsteder Kap Verdes kompetente diplomatiske repræsentation eller konsulat, uanset om den person, der skal tilbagetages, ønsker det, straks og senest inden fire arbejdsdage det fornødne rejsedokument til den pågældendes tilbagerejse med en gyldighed på seks måneder. Hvis Kap Verde ikke inden fire arbejdsdage


text:
har udstedt et rejsedokument, tages det som tegn på, at landet accepterer, at EU-standardrejsedokumentet til udsendelsesformål (1) anvendes.
 5. Hvis den pågældende person af retlige eller faktuelle årsager ikke kan overføres inden udløbet af gyldighedsperioden for det rejsedokument, der oprindeligt var udstedt, udsteder Kap Verdes kompetente diplomatiske repræsentation eller konsulat inden fire arbejdsdage et nyt rejsedokument med samme gyldighedsperiode. Hvis Kap Verde ikke inden fire arbejdsdage har udstedt det nye rejsedokument, tages det som tegn på, at landet accepterer, at EU-standardrejsedokumentet til udsendelsesformål anvendes (2).
 Artikel 3
 Tilbagetagelse af tredjelandsstatsborgere og statsløse personer
 1. Kap Verde tilbagetager på anmodning af en medlemsstat og uden andre formaliteter end de i denne aftale fastsatte enhver tredjelandsstatsborger eller statsløs person, som ikke (længere) opfylder de gældende betingelser for indrejse i eller ophold eller bopæl på den anmodende medlemsstats område, forudsat at det kan bevises eller på grundlag af den fremlagte umiddelbare dokumentation med rimelighed kan formodes, at den pågældende person:
 a)
 er eller på tidspunktet for sin indrejse var i besiddelse af et gyldigt visum udstedt af Kap Verde ledsaget af retsgyldig dokumentation for indrejse i Kap Verdes område eller af en gyldig opholdstilladelse udstedt af Kap Verde, eller
 b)
 er indrejst ulovligt på en medlemsstats område direkte fra Kap Verde, og vedkommendes forudgående tilstedeværelse på Kap Verdes område er fastslået.
 2. Tilbagetagelsesforpligtelsen i stk. 1 gælder ikke, hvis:
 a)
 tredjelandsstatsborgeren eller den statsløse person kun har været i lufthavnstransit i en international lufthavn i Kap Verde, eller
 b)
 den anmodende medlemsstat har udstedt et visum eller en opholdstilladelse til tredjelandsstatsborgeren eller den statsløse person, før eller efter personens indrejse i den pågældende stats område, medmindre:
 i)
 den pågældende person er i besiddelse af et visum udstedt af Kap Verde ledsaget af retsgyldig dokumentation for indrejse i Kap Verdes område eller af en opholdstilladelse udstedt af Kap Verde, som har en længere gyldighedsperiode eller stadig er gyldig, eller
 ii)
 den pågældende person har overskredet varigheden af det ophold, visummet giver tilladelse til, eller på den anmodende medlemsstats område har foretaget aktiviteter, som visummet ikke giver tilladelse til.
 3. Når Kap Verde har afgivet positivt svar på tilbagetagelsesanmodningen, udsteder den anmodende medlemsstat til den person, hvis tilbagetagelse er blevet accepteret, EU-standardrejsedokumentet til udsendelsesformål (3).
 AFDELING II
 UNIONENS TILBAGETAGELSESFORPLIGTELSER
 Artikel 4
 Tilbagetagelse af egne statsborgere
 1. I henhold til artikel 13, stk. 5, litra c), nr. i, i Cotonouaftalen tilbagetager en medlemsstat på anmodning af Kap Verde og uden andre formaliteter end de i denne aftale fastsatte enhver person, der ikke (længere) opfylder de gældende betingelser for indrejse i eller ophold eller bopæl på Kap Verdes område, forudsat at det bevises eller på grundlag af den fremlagte umiddelbare dokumentation med rimelighed kan formodes, at den pågældende person er statsborger i den pågældende medlemsstat.
 2. En medlemsstat tilbagetager også:
 a)
 ugifte mindreårige børn af de i stk. 1 nævnte personer, uanset deres fødested eller statsborgerskab, medmindre de har en selvstændig opholdsret i Kap Verde
 b)
 ægtefæller med et andet statsborgerskab til de i stk. 1 nævnte


text:
personer, forudsat at de har eller får ret til at indrejse i og opholde sig på den medlemsstats område, som anmodningen rettes til, medmindre de har en selvstændig opholdsret i Kap Verde.
 3. En medlemsstat tilbagetager også personer, der har fået frataget eller givet afkald på en medlemsstats statsborgerskab efter indrejse i Kap Verdes område, medmindre Kap Verde som et minimum har stillet de pågældende personer statsborgerskab i udsigt.
 4. Når den anmodede medlemsstat har afgivet positivt svar på tilbagetagelsesanmodningen, udsteder den pågældende medlemsstats kompetente diplomatiske repræsentation eller konsulat, uanset om den person, der skal tilbagetages, ønsker det, straks og senest inden fire arbejdsdage det fornødne rejsedokument til den pågældendes tilbagerejse med en gyldighed på mindst seks måneder.
 5. Hvis den pågældende person af retlige eller faktuelle årsager ikke kan overføres inden udløbet af gyldighedsperioden for det rejsedokument, der oprindeligt var udstedt, udsteder den pågældende medlemsstats kompetente diplomatiske repræsentation eller konsulat inden fire arbejdsdage et nyt rejsedokument med samme gyldighedsperiode.
 Artikel 5
 Tilbagetagelse af tredjelandsstatsborgere og statsløse personer
 1. En medlemsstat tilbagetager på anmodning af Kap Verde og uden andre formaliteter end de i denne aftale fastsatte enhver tredjelandsstatsborger eller statsløs person, som ikke (længere) opfylder de gældende betingelser for indrejse i eller ophold eller bopæl på Kap Verdes område, forudsat at det kan bevises eller på grundlag af den fremlagte umiddelbare dokumentation med rimelighed kan formodes, at den pågældende person:
 a)
 er eller på tidspunktet for sin indrejse var i besiddelse af et gyldigt visum udstedt af den anmodede medlemsstat ledsaget af retsgyldig dokumentation for indrejse på medlemsstatens område eller af en gyldig opholdstilladelse udstedt af den anmodede medlemsstat, eller
 b)
 er indrejst ulovligt på Kap Verdes område direkte fra den anmodede medlemsstat, og vedkommendes forudgående tilstedeværelse på den anmodede medlemsstats område er fastslået.
 2. Tilbagetagelsesforpligtelsen i stk. 1 gælder ikke, hvis:
 a)
 tredjelandsstatsborgeren eller den statsløse person kun har været i lufthavnstransit i en international lufthavn i den anmodede medlemsstat, eller
 b)
 Kap Verde har udstedt et visum eller en opholdstilladelse til tredjelandsstatsborgeren eller den statsløse person, før eller efter at personen indrejste i Kap Verdes område, medmindre:
 i)
 den pågældende person er i besiddelse af et visum udstedt af den anmodede medlemsstat ledsaget af retsgyldig dokumentation for indrejse i den anmodede medlemsstats område eller af en opholdstilladelse udstedt af den anmodede medlemsstat, som har en længere gyldighedsperiode eller stadig er gyldig, eller
 ii)
 den pågældende person har overskredet varigheden af det ophold, visummet giver tilladelse til, eller på Kap Verdes område har foretaget aktiviteter, som visummet ikke giver tilladelse til.
 3. Den i stk. 1 omhandlede tilbagetagelsesforpligtelse påhviler den medlemsstat, der har udstedt et visum eller en opholdstilladelse. Hvis to eller flere medlemsstater har udstedt et visum eller en opholdstilladelse, påhviler den i stk. 1 omhandlede tilbagetagelsesforpligtelse den medlemsstat, der har udstedt det dokument, der har den længste gyldighedsperiode, eller, hvis et eller flere af de udstedte dokumenter allerede er udløbet, det dokument, der stadig er gyldigt. Hvis samtlige dokumenter allerede er udløbet, gælder den i stk.


text:
1 omhandlede tilbagetagelsesforpligtelse den medlemsstat, der har udstedt dokumentet med den seneste udløbsdato. Hvis sådanne dokumenter ikke foreligger, påhviler den i stk. 1 omhandlede tilbagetagelsesforpligtelse den medlemsstat, som den pågældende person sidst udrejste af.
 4. Når medlemsstaten har afgivet positivt svar på tilbagetagelsesanmodningen, udsteder Kap Verde til den person, hvis tilbagetagelse er blevet accepteret, det fornødne rejsedokument til den pågældendes tilbagerejse.
 AFDELING III
 TILBAGETAGELSESPROCEDURE
 Artikel 6
 Principper
 1. Enhver overførsel af en person, der skal tilbagetages i henhold til en af de i artikel 2-5 fastlagte forpligtelser, er betinget af, at der fremsættes en tilbagetagelsesanmodning i overensstemmelse med artikel 7 til den kompetente myndighed i den stat, som anmodningen rettes til, jf. dog stk. 2 og 3.
 2. Overførslen af den person, der skal tilbagesendes, kan finde sted uden en skriftlig tilbagetagelsesanmodning eller meddelelse som omhandlet i artikel 11, stk. 1, fra den anmodende stat til den kompetente myndighed i den anmodede stat, hvis:
 a)
 for så vidt angår statsborgere fra den anmodede medlemsstat den pågældende person er i besiddelse af et gyldigt rejsedokument eller identitetskort
 b)
 for så vidt angår tredjelandsstatsborgere eller statsløse personer den pågældende person er blevet pågrebet i den anmodende stats lufthavn efter at være ankommet direkte fra den anmodede stats område.
 3. Med hensyn til tredjelandsstatsborgere eller statsløse personer, der er i besiddelse af et gyldigt rejsedokument eller visum eller en gyldig opholdstilladelse udstedt af den anmodede stat, kræver overførslen kun den skriftlige meddelelse, der er omhandlet i artikel 11, stk. 1, fra den anmodende stat til den kompetente myndighed i den anmodede stat, jf. dog stk. 2.
 4. Med forbehold af stk. 1 og som en undtagelse fra stk. 2 forudsætter overførsel af hver person, som kræver ledsagelse, at der foreligger en skriftlig meddelelse, som omhandlet i artikel 11, stk. 1, fra den anmodende stat til den kompetente myndighed i den anmodede stat.
 5. Er en person blevet pågrebet i den anmodende stats grænseområde efter ulovligt at have passeret grænsen direkte fra den anmodede stats område, kan den anmodende stat fremsætte en tilbagetagelsesanmodning senest to arbejdsdage efter personens pågribelse (fremskyndet procedure), jf. dog stk. 2 og 3.
 Artikel 7
 Tilbagetagelsesanmodning
 1. En tilbagetagelsesanmodning skal så vidt muligt være skriftlig og indeholde følgende oplysninger:
 a)
 oplysninger om den person, der skal tilbagetages (f.eks. fulde navn, fødselsdato og om muligt fødested og seneste opholdssted), og hvis det er relevant, oplysninger om mindreårige ugifte børn og/eller ægtefæller
 b)
 hvis der er tale om egne statsborgere, angivelse af, på hvilken måde dokumentation eller umiddelbar dokumentation for statsborgerskab vil blive fremlagt, jf. bilag 1 og 2
 c)
 hvis der er tale om tredjelandsstatsborgere og statsløse personer, angivelse af, på hvilken måde dokumentation eller umiddelbar dokumentation for betingelserne for tilbagetagelse af tredjelandsstatsborgere og statsløse personer vil blive fremlagt, jf. henholdsvis bilag 3 og 4
 d)
 et foto af den person, som skal tilbagetages.
 2. Tilbagetagelsesanmodningen skal så vidt muligt også indeholde følgende supplerende oplysninger:
 a)
 en erklæring om, at den person, der skal tilbagesendes, kan have brug for hjælp eller


text:
pleje, forudsat at den pågældende person udtrykkeligt har givet sit samtykke til denne erklæring
 b)
 angivelse af enhver anden beskyttelses- eller sikkerhedsforanstaltning eller oplysninger om den pågældende persons helbred, der kan være nødvendige ved vedkommendes overførsel.
 3. En fælles formular til brug for udfærdigelse af tilbagetagelsesanmodninger findes i bilag 5 til denne aftale.
 4. Til fremsendelse af en tilbagetagelsesanmodning kan benyttes alle former for kommunikationsmidler, også elektroniske medier og fax.
 Artikel 8
 Dokumentation for statsborgerskab
 1. Dokumentation for statsborgerskab i henhold til artikel 2, stk. 1, og artikel 4, stk. 1, kan navnlig fremlægges i form af de dokumenter, der er anført i bilag 1 til denne aftale, også selv om deres gyldighedsperiode er udløbet. Hvis sådanne dokumenter fremlægges, skal både medlemsstaterne og Kap Verde gensidigt anerkende den pågældendes statsborgerskab uden yderligere efterforskning. Dokumentation for statsborgerskab kan ikke fremlægges ved hjælp af falske dokumenter.
 2. Umiddelbar dokumentation for statsborgerskab i henhold til artikel 2, stk. 1, og artikel 4, stk. 1, kan navnlig fremlægges i form af de dokumenter, der er anført i bilag 2 til denne aftale, også selv om deres gyldighedsperiode er udløbet. Hvis sådanne dokumenter fremlægges, skal medlemsstaterne og Kap Verde anse den pågældende persons statsborgerskab for fastslået, medmindre de kan fremlægge bevis for det modsatte. Umiddelbar dokumentation for statsborgerskab kan ikke fremlægges ved hjælp af falske dokumenter.
 3. Hvis ingen af de i bilag 1 eller 2 anførte dokumenter kan fremlægges, træffer den anmodede stats diplomatiske repræsentation eller konsulat, på anmodning af den anmodende stat i tilbagetagelsesanmodningen foranstaltninger til uden ophør og senest inden tre kalenderdage regnet fra dagen for anmodningen at afhøre den person, der skal tilbagetages, for at fastslå vedkommendes statsborgerskab. Proceduren for sådanne afhøringer kan fastlægges i de gennemførelsesprotokoller, der er omhandlet i denne aftales artikel 19.
 Artikel 9
 Dokumentation vedrørende tredjelandsstatsborgere og statsløse personer
 1. Dokumentation for opfyldelse af betingelserne for tilbagetagelse af tredjelandsstatsborgere og statsløse personer, jf. artikel 3, stk. 1, og artikel 5, stk. 1, kan navnlig fremlægges i form af den dokumentation, der er anført i bilag 3 til denne aftale. Den kan ikke fremlægges ved hjælp af falske dokumenter. Sådan dokumentation anerkendes gensidigt af medlemsstaterne og Kap Verde uden yderligere efterforskning.
 2. Umiddelbar dokumentation for opfyldelse af betingelserne for tilbagetagelse af tredjelandsstatsborgere og statsløse personer, jf. artikel 3, stk. 1, og artikel 5, stk. 1, kan navnlig fremlægges i form af den dokumentation, der er anført i bilag 4 til denne aftale. Den kan ikke fremlægges ved hjælp af falske dokumenter. Hvis der fremlægges en sådan umiddelbar dokumentation, anser medlemsstaterne og Kap Verde betingelserne for at være opfyldt, medmindre de kan bevise det modsatte.
 3. Ulovlig indrejse eller bopæl eller ulovligt ophold fastslås ved hjælp af den pågældende persons rejsedokumenter, hvis det påkrævede visum eller en anden tilladelse til ophold på den anmodende stats område mangler. En erklæring fra den anmodende stat om, at det findes godtgjort, at den pågældende person ikke er i besiddelse af de fornødne rejsedokumenter, visum eller opholdstilladelse, skal ligeledes indeholde umiddelbar dokumentation for


text:
den ulovlige indrejse eller bopæl eller det ulovlige ophold.
 Artikel 10
 Frister
 1. Tilbagetagelsesanmodningen vedrørende en tredjelandsstatsborger eller en statsløs person forelægges den kompetente myndighed i den anmodede stat højst ét år efter, at den anmodende stats kompetente myndigheder har fået kendskab til, at vedkommende ikke (længere) opfylder de gældende betingelser for indrejse, ophold eller bopæl. Hvis der foreligger retlige eller faktuelle hindringer for, at anmodningen kan fremlægges i tide, forlænges fristen på anmodning af den anmodende stat, men kun så længe hindringerne består.
 2. En tilbagetagelsesanmodning skal besvares skriftligt
 a)
 inden to arbejdsdage, hvis anmodningen er fremsat som led i den fremskyndede procedure (artikel 6, stk. 5)
 b)
 inden otte kalenderdage i alle andre tilfælde.
 Denne frist begynder at løbe på datoen for modtagelsen af tilbagetagelsesanmodningen. Hvis der ikke er afgivet svar inden fristens udløb, betragtes overførslen som accepteret.
 Til fremsendelse af besvarelsen på en tilbagetagelsesanmodning kan benyttes alle former for kommunikationsmidler, også elektroniske medier og fax.
 3. Afvisning af en tilbagetagelsesanmodning skal begrundes skriftligt.
 4. Efter at der er givet samtykke eller i givet fald efter udløbet af fristen i stk. 2 overføres den pågældende person inden tre måneder. På anmodning af den anmodende stat kan denne frist forlænges med den tid, det tager at løse retlige eller praktiske problemer.
 Artikel 11
 Overførsels- og befordringsmåde
 1. Før en person tilbagesendes, underretter de kompetente myndigheder i den anmodende medlemsstat skriftligt og senest 48 timer i forvejen de kompetente myndigheder i den anmodede stat om overførselsdatoen, indrejsestedet, eventuel ledsagelse og anden information, der er relevant for overførslen, jf. dog artikel 6, stk. 2 og 3.
 2. Befordringen kan ske ad luft- eller søvejen. Tilbagesendelse ad luftvejen er ikke begrænset til brug af Kap Verdes og medlemsstaternes nationale luftfartsselskaber og kan finde sted med såvel rutefly som charterfly. Ved tilbagesendelser med ledsager er sidstnævnte ikke begrænset til bemyndigede personer fra den anmodende stat, idet der skal blot være tale om bemyndigede personer fra Kap Verde eller en af medlemsstaterne.
 Artikel 12
 Fejlbehæftede tilbagesendelser
 Den anmodende stat tilbagetager alle personer, som er tilbagetaget af den anmodede stat, hvis det inden tre måneder efter overførslen af den pågældende person konstateres, at betingelserne i denne aftales artikel 2-5 ikke er opfyldt.
 I sådanne tilfælde anvendes procedurebestemmelserne i nærværende aftale tilsvarende, og alle disponible oplysninger om den pågældende persons faktiske identitet og nationalitet fremlægges.
 AFDELING IV
 TRANSITOPERATIONER
 Artikel 13
 Principper
 1. Medlemsstaterne og Kap Verde bør begrænse transit af tredjelandsstatsborgere og statsløse personer til tilfælde, hvor sådanne personer ikke kan tilbagesendes direkte til bestemmelseslandet.
 2. Kap Verde tillader dog transit af tredjelandsstatsborgere og statsløse personer, hvis en medlemsstat anmoder herom, og en medlemsstat tillader transit af tredjelandsstatsborgere og statsløse personer, hvis Kap Verde anmoder herom, forudsat at den videre rejse gennem eventuelle andre transitlande og tilbagetagelsen fra bestemmelseslandets side er sikret.
 3. Kap Verde eller en medlemsstat kan afvise transit:
 a)
 hvis den pågældende tredjelandsstatsborger eller statsløse person risikerer at blive udsat for tortur eller anden umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf, dødsstraf eller forfølgelse


text:
på grund af race, religion, nationalitet eller tilhørsforhold til en bestemt social gruppe eller politisk overbevisning i bestemmelseslandet eller et transitland,
 b)
 hvis den pågældende tredjelandsstatsborger eller statsløse person vil blive genstand for strafferetslige sanktioner i den anmodede stat eller et transitland, eller
 c)
 hvis det kan begrundes med hensynet til folkesundheden, den nationale sikkerhed, den offentlige orden eller andre nationale interesser i den anmodede stat.
 4. Kap Verde eller en medlemsstat kan tilbagekalde enhver tilladelse, hvis der efterfølgende opstår eller fremdrages forhold som omhandlet i stk. 3, som lægger hindringer i vejen for transitoperationen, eller hvis den videre rejse i eventuelle transitlande eller tilbagetagelsen fra bestemmelseslandets side ikke længere er sikret. I sådanne tilfælde skal den anmodende stat straks tilbagetage den pågældende tredjelandsstatsborger eller statsløse person.
 Artikel 14
 Transitproceduren
 1. Transitanmodninger skal forelægges skriftligt for den kompetente myndighed i den anmodede stat og skal indeholde følgende oplysninger:
 a)
 transittype (ad luft- eller søvejen eller over land), andre eventuelle transitlande og det forventede endelige bestemmelsesland
 b)
 oplysninger om den pågældende person (f.eks. fulde navn, pigenavn, andre navne, som den pågældende bruger eller er kendt under, pseudonymer, fødselsdato, køn og - om muligt - fødested, statsborgerskab, sprog samt rejsedokumentets art og nummer)
 c)
 planlagt indrejsested, tidspunkt for overførslen og angivelse af, om der er tale om ledsaget overførsel
 d)
 en erklæring om, at betingelserne i artikel 13, stk. 2, efter den anmodende stats opfattelse er opfyldt, og at der ikke vides nogen grund til afvisning i henhold til artikel 13, stk. 3.
 Den fælles formular for transitanmodninger findes i bilag 6 til denne aftale.
 Til fremsendelse af en transitanmodning kan benyttes alle former for kommunikationsmidler, også elektroniske medier og fax.
 2. Den anmodede stat underretter inden for en frist på tre arbejdsdage efter modtagelsen af anmodningen skriftligt den anmodende stat om, at der er givet tilladelse til indrejse, samt bekræfter indrejsested og planlagt tidspunkt, eller underretter i modsat fald den anmodende stat om afvisningen af indrejse med en begrundelse herfor. Hvis der ikke er afgivet svar inden for en frist på tre arbejdsdage, betragtes transitanmodningen som accepteret.
 Til fremsendelse af besvarelsen på en transitanmodning kan benyttes alle former for kommunikationsmidler, også elektroniske medier eller fax.
 3. Hvis transitoperationen foregår ad luftvejen, fritages den person, som tilbagesendes, og den eventuelle ledsager for at ansøge om lufthavnstransitvisum.
 Hvis transitoperationen mod det endelige bestemmelsessted på grund af force majeure ikke kan foretages på den måde, der var planlagt, udsteder den anmodede stat om nødvendigt straks det nødvendige visum til den person, der skal tilbagesendes og til eventuelle ledsagere for den periode, der er nødvendig for at foretage transitoperationen.
 4. De kompetente myndigheder i den anmodede stat skal efter konsultation mellem parterne være behjælpelige med den pågældende transitoperation, navnlig ved at holde opsyn med de pågældende personer og stille passende faciliteter til rådighed til dette formål.
 AFDELING V
 OMKOSTNINGER
 Artikel 15
 Befordrings- og transitudgifter
 Uden at de kompetente myndigheders ret til at sikre sig godtgørelse af udgifter i forbindelse med tilbagetagelsen fra den person, der


text:
skal tilbagetages, eller fra tredjepart anfægtes, bæres alle befordringsudgifter i forbindelse med tilbagetagelse og transit i henhold til denne aftale indtil det endelige bestemmelseslands grænse af den anmodende stat.
 AFDELING VI
 DATABESKYTTELSE OG NEUTRALITETSKLAUSUL
 Artikel 16
 Databeskyttelse
 Meddelelse af personoplysninger finder kun sted, hvis det er nødvendigt, for at Kap Verdes eller en medlemsstats kompetente myndigheder kan gennemføre aftalen. Behandling af personoplysninger i et givet tilfælde sker efter Kap Verdes nationale lovgivning og, dersom den registeransvarlige er en medlemsstats kompetente myndighed, efter bestemmelserne i direktiv 95/46/EF (4) og den pågældende medlemsstats nationale lovgivning, som er vedtaget i henhold til nævnte direktiv. Desuden gælder følgende principper:
 a)
 personoplysningerne skal behandles på en redelig og lovformelig måde
 b)
 personoplysningerne skal indsamles med det specifikke, udtrykkelige og legitime formål at gennemføre denne aftale og må ikke af den meddelende myndighed eller af den modtagende myndighed behandles yderligere på en måde, der er uforenelig med dette mål
 c)
 personoplysninger skal være tjenlige, relevante og ikke overdrevent omfattende i forhold til det formål, hvormed de indsamles og bearbejdes yderligere; personoplysningerne må kun vedrøre følgende:
 i)
 oplysninger om den person, der skal overføres (dvs. fulde navn, eventuelle tidligere navne, andre navne, som den pågældende bruger eller er kendt under, pseudonymer, køn, civilstand, fødselsdato og fødested samt nuværende og eventuel tidligere nationalitet)
 ii)
 pas, identitetskort eller kørekort (nummer, gyldighedsperiode, udstedelsesdato, udstedende myndighed og udstedelsessted)
 iii)
 rejseetaper og rejseruter
 iv)
 andre oplysninger, der er nødvendige til identifikation af den person, som skal overføres, eller til undersøgelse af tilbagetagelseskravene i henhold til denne aftale
 d)
 alle personoplysninger skal være nøjagtige og i givet fald ajourførte
 e)
 personoplysningerne skal opbevares på en måde, der gør det muligt at identificere den pågældende person i et tidsrum, der ikke må være længere, end hvad der er nødvendigt af hensyn til formålet med indsamlingen af oplysningerne eller den videre behandling
 f)
 såvel den meddelende som den modtagende myndighed træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre berigtigelse, sletning eller spærring af personoplysninger, hvis de behandles i strid med bestemmelserne i denne artikel, navnlig fordi oplysningerne ikke er tjenlige, relevante eller nøjagtige, eller fordi de er overdrevent omfattende i forhold til formålet med behandlingen. Dette omfatter også meddelelse til den anden part af enhver berigtigelse, sletning eller spærring af personoplysninger
 g)
 på anmodning underretter den modtagende myndighed den meddelende myndighed om brugen af oplysningerne og om de resultater, der er opnået
 h)
 personoplysninger må kun meddeles de kompetente myndigheder. Efterfølgende fremsendelse til andre organer kræver den meddelende myndigheds forudgående samtykke
 i)
 de meddelende og de modtagende myndigheder er forpligtet til at udarbejde en skriftlig oversigt over fremsendelsen og modtagelsen af personoplysninger.
 Artikel 17
 Neutralitetsklausul
 1. Denne aftale berører ikke de rettigheder og forpligtelser og det ansvar, som Unionen, medlemsstaterne og Kap Verde har i henhold til folkeretten, herunder internationale konventioner, som de har tiltrådt, navnlig:
 —
 konventionen om flygtninges retsstilling af 28. juli 1951 som ændret ved protokollen om flygtninges retsstilling af 31. januar 1967
 —
 den europæiske konvention af 4. november 1950 til beskyttelse