text: til løsning af spørgsmål vedrørende gennemførelsenPartskonferencen drøfter og fastlægger procedurer og institutionelle mekanismer til løsning af spørgsmål, der måtte opstå vedrørende gennemførelsen af konventionen.Artikel 28 Bilæggelse af tvister1. Parterne bilægger de tvister, der måtte opstå mellem dem vedrørende fortolkningen eller anvendelsen af konventionen, ved forhandling eller andre fredelige midler efter eget valg.2. En part, der ikke er en regional organisation for økonomisk integration, kan, når den ratificerer, accepterer, godkender eller tiltræder konventionen eller på et hvilket som helst senere tidspunkt, til depositaren afgive skriftlig erklæring om, at den, for så vidt angår tvister vedrørende fortolkningen eller anvendelsen af konventionen, over for enhver part, der accepterer samme forpligtelse, obligatorisk accepterer et af eller begge følgende midler til tvistbilæggelse:a) voldgift i overensstemmelse med den procedure, som Partskonferencen snarest muligt fastlægger i et bilagb) indbringelse af tvisten for Den Internationale Domstol.3. En part, der er en regional organisation for økonomisk integration, kan afgive en tilsvarende erklæring vedrørende voldgift i overensstemmelse med den i stk. 2, litra a), omhandlede procedure.4. En erklæring afgivet i henhold til stk. 2 forbliver i kraft indtil udløbet af den i erklæringen fastsatte frist eller indtil tre måneder efter deponering hos depositaren af et skriftligt varsel om tilbagekaldelse af erklæringen.5. Udløbet af en erklæring, et varsel om tilbagekaldelse af en erklæring eller deponering af en ny erklæring har ingen indflydelse på sager, der er indbragt for en voldgiftsdomstol eller Den Internationale Domstol, medmindre parterne i tvisten bliver enige om andet.6. Hvis parterne i en tvist ikke har accepteret den samme eller nogen procedure i henhold til stk. 2, og hvis de ikke har været i stand til at bilægge deres tvist senest tolv måneder efter, at en part har meddelt en anden part, at der er opstået en tvist mellem dem, underkastes tvisten på anmodning af en hvilken som helst af dens parter forligsbehandling i overensstemmelse med den procedure, som Partskonferencen snarest muligt fastlægger i et bilag.Artikel 29 Bilagenes status1. Bilagene udgør en integrerende del af konventionen, og hvor intet andet udtrykkeligt er bestemt, er en henvisning til konventionen også en henvisning til dens bilag.2. Parterne fortolker bestemmelserne i bilagene på en måde, der er i overensstemmelse med deres rettigheder og forpligtelser i henhold til denne konventions artikler.Artikel 30 Ændringer til konventionen1. Enhver part kan foreslå ændringer til konventionen.2. Ændringer til konventionen vedtages på en ordinær samling for Partskonferencen. Teksten til enhver foreslået ændring meddeles parterne af Det Faste Sekretariat mindst seks måneder inden den samling, hvor ændringen foreslås vedtaget. Det Faste Sekretariat sender ligeledes de foreslåede ændringer til signatarerne af konventionen.3. Parterne bestræber sig på at nå til enighed ved konsensus om enhver foreslået ændring til konventionen. Hvis alle muligheder for konsensus er udtømt, og der ikke er opnået enighed, vedtages ændringen som en sidste udvej med et flertal på to tredjedele af de parter, der er til stede på mødet, og som har afgivet stemme. Det Faste Sekretariat sender den vedtagne ændring til depositaren, som rundsender den til samtlige parter med henblik på ratifikation, accept, godkendelse eller


text: tiltrædelse.4. Instrumenter for ratifikation, accept, godkendelse eller tiltrædelse af en ændring deponeres hos depositaren. En ændring, der er vedtaget i overensstemmelse med stk. 3, træder i kraft for de parter, der har accepteret den, på den 90. dag efter datoen for depositarens modtagelse af et ratifikations-, accept-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrument fra mindst to tredjedele af de parter i konventionen, der var parter på tidspunktet for vedtagelsen af ændringen.5. Ændringen træder i kraft for enhver anden part på den 90. dag efter den pågældende parts deponering hos depositaren af sit instrument for ratifikation, accept, godkendelse eller tiltrædelse af den pågældende ændring.6. I denne artikel og artikel 31 forstås ved udtrykket »parter, der er til stede på mødet, og som har afgivet stemme«, de parter, der er til stede på mødet, og som har stemt ja eller nej.Artikel 31 Vedtagelse og ændring af bilag1. Eventuelle yderligere bilag til konventionen og eventuelle ændringer til bilag foreslås og vedtages i overensstemmelse med den procedure for ændring af konventionen, der er fastsat i artikel 30, dog således at der, ved vedtagelsen af et yderligere regionalt gennemførelsesbilag eller en ændring til et regionalt gennemførelsesbilag, i det flertal, der er omhandlet i nævnte artikel, skal indgå et to tredjedeles flertal for de parter i den pågældende region, der er til stede på mødet, og som har afgivet stemme. Vedtagelsen eller ændringen af et bilag meddeles af depositaren til samtlige parter.2. Et bilag, bortset fra et yderligere regionalt gennemførelsesbilag, eller en ændring til et bilag, bortset fra en ændring til et regionalt gennemførelsesbilag, der er vedtaget i overensstemmelse med stk. 1, træder i kraft for alle konventionens parter seks måneder efter, at depositaren har underrettet parterne om vedtagelsen af bilaget eller ændringen, dog ikke for parter, der inden for den nævnte frist skriftligt har meddelt depositaren, at de ikke accepterer bilaget eller ændringen. Det pågældende bilag eller den pågældende ændring træder i kraft for parter, som trækker deres meddelelse om ikke-accept tilbage, på den 90. dag efter datoen for depositarens modtagelse af tilbagetrækningen af meddelelsen om ikke-accept.3. Et yderligere regionalt gennemførelsesbilag eller en ændring til et regionalt gennemførelsesbilag, der er vedtaget i overensstemmelse med stk. 1, træder i kraft for alle konventionens parter seks måneder efter, at depositaren har underrettet parterne om vedtagelsen af bilaget eller ændringen, dog ikke for:a) parter, der inden for denne frist på seks måneder skriftligt har meddelt depositaren, at de ikke accepterer det pågældende yderligere regionale gennemførelsesbilag eller den pågældende ændring til et regionalt gennemførelsesbilag, idet det pågældende bilag eller den pågældende ændring i så fald træder i kraft for parter, som trækker deres meddelelse om ikke-accept tilbage, på den 90. dag efter datoen for depositarens modtagelse af tilbagetrækningen af meddelelsen om ikke-accept, ogb) parter, der har afgivet en erklæring vedrørende yderligere regionale gennemførelsesbilag eller ændringer til regionale gennemførelsesbilag i overensstemmelse med artikel 34, stk. 4, idet det pågældende bilag eller den pågældende ændring i så fald træder i kraft for sådanne parter på den 90. dag efter datoen for deponering hos depositaren

type: contracts

jurisdiction: EU


text: af deres instrument for ratifikation, accept, godkendelse eller tiltrædelse af det pågældende bilag eller den pågældende ændring.4. Hvis vedtagelsen af et bilag eller en ændring til et bilag indebærer en ændring af konventionen, træder bilaget eller ændringen til et bilag først i kraft, når ændringen til konventionen selv træder i kraft.Artikel 32 Stemmeret1. Hver part i konventionen har én stemme, jf. dog stk. 2.2. Regionale organisationer for økonomisk integration tildeles, til udøvelse af deres stemmeret på områder, der henhører under deres kompetence, et antal stemmer svarende til antallet af de af deres medlemsstater, der er parter i konventionen. Disse organisationer anvender ikke deres stemmeret, såfremt deres medlemsstater anvender deres stemmeret, og omvendt.DEL VI AFSLUTTENDE BESTEMMELSER Artikel 33 UndertegnelseDenne konvention åbnes for undertegnelse i Paris den 14.-15. oktober 1994 for stater, der er medlemmer af De Forenede Nationer eller en hvilken som helst af FN's særorganisationer eller parter i Den Internationale Domstols statut, og for regionale organisationer for økonomisk integration. Den forbliver derefter åben for undertegnelse i De Forenede Nationers hovedsæde i New York indtil den 13. oktober 1995.Artikel 34 Ratifikation, accept, godkendelse og tiltrædelse1. Konventionen forelægges til ratifikation, accept, godkendelse eller tiltrædelse for stater og regionale organisationer for økonomisk integration. Den er åben for tiltrædelse fra dagen efter den dato, hvor konventionen lukkes for undertegnelse. Ratifikations-, accept-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrumenterne deponeres hos depositaren.2. Enhver regional organisation for økonomisk integration, som bliver part i konventionen, uden at nogen af dens medlemsstater er part i konventionen, er bundet af alle de i konventionen fastsatte forpligtelser. Hvis en eller flere medlemsstater af en sådan organisation også er part i konventionen, afgør organisationen og dens medlemsstater fordelingen af deres respektive arbejdsområder, for så vidt angår opfyldelsen af deres forpligtelser i medfør af konventionen. I sådanne tilfælde er organisationen og medlemsstaterne ikke berettiget til at udøve deres rettigheder i medfør af konventionen samtidigt.3. Regionale organisationer for økonomisk integration anfører i deres ratifikations-, accept-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrumenter omfanget af deres kompetence på de områder, der omfattes af konventionen. De meddeler også straks depositaren, som derefter meddeler parterne, enhver væsentlig ændring i omfanget af deres kompetence.4. Enhver part kan i sit ratifikations-, accept-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrument erklære, at eventuelle yderligere regionale gennemførelsesbilag eller eventuelle ændringer til regionale gennemførelsesbilag for dens vedkommende først træder i kraft, når den deponerer sit instrument for ratifikation, accept, godkendelse eller tiltrædelse deraf.Artikel 35 InterimsordningerDe i artikel 23 omhandlede sekretariatsopgaver varetages midlertidigt af det sekretariat, der er oprettet af De Forenede Nationers Generalforsamling ved resolution 47/188 af 22. december 1992, indtil afslutningen af Partskonferencens første samling.Artikel 36 Ikrafttræden1. Konventionen træder i kraft på den 90. dag efter datoen for deponering af det 50. ratifikations-, accept-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrument.2. For hver stat eller regional organisation for økonomisk integration, som ratificerer, accepterer, godkender eller tiltræder konventionen efter deponeringen af det 50. ratifikations-, accept-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrument, træder konventionen i kraft på den 90. dag efter den dato, hvor den pågældende stat eller regionale organisation for økonomisk integration har deponeret sit ratifikations-, accept-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrument.3.


text: For så vidt angår stk. 1 og 2, kan intet instrument, der deponeres af en regional organisation for økonomisk integration, lægges til de instrumenter, som medlemsstaterne af den pågældende organisation deponerer.Artikel 37 ForbeholdDer kan ikke tages forbehold over for denne konvention.Artikel 38 Opsigelse1. Efter udløbet af en frist på tre år at regne fra datoen for konventionens ikrafttræden for en part kan den pågældende part når som helst opsige konventionen ved skriftlig meddelelse til depositaren.2. Enhver sådan opsigelse får virkning efter udløbet af en frist på et år efter datoen for depositarens modtagelse heraf eller på en hvilken som helst anden senere dato, som måtte være anført i opsigelsesmeddelelsen.Artikel 39 DepositarDe Forenede Nationers generalsekretær er depositar for konventionen.Artikel 40 Autentiske teksterOriginaleksemplaret af denne konvention, hvis arabiske, engelske, franske, kinesiske, russiske og spanske versioner er lige autentiske, deponeres hos De Forenede Nationers generalsekretær.Til bekræftelse heraf har undertegnede, som er behørigt bemyndigede hertil, undertegnet denne konvention.Udfærdiget i Paris, den 17. juni 1994.BILAG I REGIONAL GENNEMFØRELSE FOR AFRIKA Artikel 1 AnvendelsesområdeDette bilag gælder for Afrika, for så vidt angår hver part og i overensstemmelse med konventionen, særlig artikel 7, i det øjemed at bekæmpe ørkendannelse og/eller afhjælpe virkningerne af tørke i denne regions aride, semi-aride og tørre subhumide områder.Artikel 2 FormålFormålet med dette bilag er, på nationalt, subregionalt og regionalt plan i Afrika og i betragtning af de særlige forhold i denne region:a) at identificere foranstaltninger og arrangementer, herunder arten af og processer for den af industrilandsparterne ydede bistand, i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i konventionenb) at bidrage til en effektiv gennemførelse af konventionen under hensyntagen til de særlige forhold i Afrikac) at fremme processer og aktiviteter til bekæmpelse af ørkendannelse og/eller afhjælpning af virkningerne af tørke i de aride, semi-aride og tørre subhumide områder i Afrika.Artikel 3 Særlige forhold i den afrikanske regionVed opfyldelsen af deres forpligtelser i henhold til konventionen tager parterne i forbindelse med gennemførelsen af dette bilag grundlæggende hensyn til følgende særlige forhold i Afrika:a) den store forekomst af aride, semi-aride og tørre subhumide områderb) det betydelige antal lande og befolkninger, der lider under ørkendannelse og hyppigt forekommende alvorlig tørkec) det store antal ramte lande, der er indlandsstaterd) den udbredte fattigdom i hovedparten af de ramte lande, de mange mindst udviklede lande blandt disse og deres behov for en betydelig bistand udefra i form af gavebistand og lån på særlige vilkår, for at de kan virkeliggøre deres udviklingsmåle) den vanskelige socioøkonomiske situation, som forværres af forringede og svingende bytteforhold, udlandsgæld og politisk ustabilitet, hvormed følger indenlandske, regionale og internationale befolkningsvandringerf) befolkningernes store afhængighed af naturressourcer som eksistensgrundlag, hvilket sammen med virkningerne af demografiske tendenser og faktorer, et svagt teknologisk grundlag og ubæredygtige produktionsmetoder bidrager til en alvorlig forringelse af ressourcerneg) de mangelfulde institutionelle og juridiske rammer, det svage infrastrukturgrundlag, den utilstrækkelige videnskabelige, tekniske og uddannelsesmæssige kapacitet og følgelig det betydelige behov for kapacitetsopbygningh) den centrale rolle, som en indsats til bekæmpelse af ørkendannelse og/eller afhjælpning af virkningerne af tørke spiller i de nationale udviklingsprioriteter i de ramte afrikanske


text: lande.Artikel 4 De afrikanske landeparters forpligtelser og tilsagn1. De afrikanske landeparter forpligter sig, i overensstemmelse med deres respektive muligheder, til:a) at inddrage bekæmpelse af ørkendannelse og/eller afhjælpning af virkningerne af tørke som en central strategi i deres bestræbelser på at bekæmpe fattigdommenb) ud fra gensidige interesser i en solidaritetens og partnerskabets ånd at fremme regionalt samarbejde og regional integration inden for programmer og aktiviteter til bekæmpelse af ørkendannelse og/eller afhjælpning af virkningerne af tørkec) at rationalisere og styrke de bestående institutioner, der beskæftiger sig med ørkendannelse og tørke, og efter omstændighederne at inddrage andre bestående institutioner i indsatsen, for således at gøre dem mere effektive og sikre en mere effektiv udnyttelse af ressourcerned) at fremme deres indbyrdes udveksling af information om hensigtsmæssig teknologi, viden, knowhow og praksise) at udvikle beredskabsplaner for afhjælpning af virkningerne af tørke i områder, der lider under ørkendannelse og/eller tørke.2. I overensstemmelse med de almindelige og særlige forpligtelser, der er omhandlet i konventionens artikel 4 og 5, bestræber de ramte afrikanske landeparter sig på:a) at afsætte tilstrækkelige finansielle bevillinger på deres nationale budgetter, under hensyntagen til de nationale forhold og muligheder og som udtryk for den nye prioritet, Afrika har tillagt fænomenet ørkendannelse og/eller tørkeb) at fortsætte og styrke de igangværende reformer med hensyn til øget decentralisering og ressourcebesiddelsesforhold og at styrke lokalbefolkningens og -samfundenes deltagelsec) at identificere og mobilisere nye og supplerende nationale finansielle ressourcer og som en prioritet at øge de eksisterende nationale muligheder for at mobilisere indenlandske finansielle ressourcer.Artikel 5 Industrilandsparternes forpligtelser og tilsagn1. Ved opfyldelsen af deres forpligtelser i henhold til konventionens artikel 4, 6 og 7 prioriterer industrilandsparterne de ramte afrikanske landeparter og påtager sig i den forbindelse:a) at bistå dem med at bekæmpe ørkendannelse og/eller afhjælpe virkningerne af tørke ved bl.a. at yde og/eller lette adgangen til finansielle og/eller andre ressourcer og ved at fremme og finansiere og/eller lette finansieringen af overførsel og tilpasning af og adgang til miljøvenlig teknologi og knowhow som gensidigt aftalt og i overensstemmelse med den nationale politik, under hensyntagen til inddragelsen af fattigdomsbekæmpelse som en central strategib) fortsat at bevilge betydelige ressourcer og/eller øge ressourcerne til bekæmpelse af ørkendannelse og/eller afhjælpning af virkningerne af tørkec) at bistå dem med at styrke deres kapacitet, for at de kan forbedre deres institutionelle rammer og ligeledes deres videnskabelige og tekniske kompetence, informationsindsamling og -analyse og forskning og udvikling med det sigte at bekæmpe ørkendannelse og/eller mindske virkningerne af tørke.2. De øvrige landeparter kan på frivillig basis stille teknologi, viden og knowhow vedrørende ørkendannelse og/eller finansielle ressourcer til rådighed for de ramte afrikanske landeparter. Overførslen af sådan teknologi, viden og knowhow lettes ved internationalt samarbejde.Artikel 6 Strategisk planlægningsramme for en bæredygtig udvikling1. De nationale handlingsprogrammer skal udgøre en central og integrerende del af en bredere proces for formulering af en national politik for bæredygtig udvikling hos de ramte afrikanske landeparter.2. Der iværksættes en deltagelsesbaseret høringsproces, under medvirken af de offentlige myndigheder på de relevante niveauer, lokalbefolkningen og -samfundene og ikke-statslige organisationer, med henblik på udformning af en strategi byggende


text: på fleksibel planlægning, som muliggør maksimal deltagelse fra lokalbefolkningens og -samfundenes side. Efter anmodning fra en ramt afrikansk landepart kan bilaterale og multilaterale bistandsorganer eventuelt deltage i denne proces.Artikel 7 Tidsplan for udarbejdelsen af handlingsprogrammerI afventning af denne konventions ikrafttræden anvender de afrikanske landeparter så vidt muligt, og efter omstændighederne i samarbejde med andre medlemmer af det internationale samfund, midlertidigt de bestemmelser i konventionen, der vedrører udarbejdelsen af nationale, subregionale og regionale handlingsprogrammer.Artikel 8 De nationale handlingsprogrammers indhold1. I overensstemmelse med konventionens artikel 10 lægges den overordnede strategi for de nationale handlingsprogrammer an på integrerede lokale udviklingsprogrammer for de ramte områder, byggende på deltagelsesbaserede mekanismer og inddragelse af strategier for fattigdomsbekæmpelse i indsatsen til bekæmpelse af ørkendannelse og afhjælpning af virkningerne af tørke. Programmerne skal sigte mod at styrke de lokale myndigheders kapacitet og sikre lokalbefolkningens, -samfundenes og -gruppernes aktive deltagelse, idet der lægges vægt på uddannelse og træning, mobilisering af ikke-statslige organisationer med anerkendt ekspertise og styrkelse af decentrale offentlige myndighedsstrukturer.2. De nationale handlingsprogrammer skal efter omstændighederne frembyde følgende generelle træk:a) udnyttelse, ved udarbejdelsen og gennemførelsen af de nationale handlingsprogrammer, af tidligere erfaringer inden for bekæmpelse af ørkendannelse og/eller afhjælpning af virkningerne af tørke under hensyntagen til de sociale, økonomiske og økologiske forholdb) identificering af de faktorer, der bidrager til ørkendannelse og/eller tørke, og af de ressourcer og den kapacitet, der er til rådighed og behov for, samt formulering af en hensigtsmæssig politik og institutionelle og andre løsninger og foranstaltninger, der er nødvendige for at bekæmpe disse fænomener og/eller afhjælpe virkningerne af demc) øget deltagelse fra lokalbefolkningens og -samfundenes side, herunder kvinder, agerbrugere og husdyravlere, og øget uddelegering af forvaltningsansvar til dem.3. De nationale handlingsprogrammer skal også efter omstændighederne omfatte følgende:a) foranstaltninger til forbedring af det økonomiske klima med henblik på bekæmpelse af fattigdommen:i) forøgelse af indkomsterne og beskæftigelsesmulighederne, især for de fattigste befolkningsgrupper, i kraft af:- udvikling af markeder for vegetabilske og animalske landbrugsprodukter- indførelse af finansielle instrumenter, der er afstemt efter de lokale behov- fremme af større alsidighed inden for landbruget og oprettelse af landbrugsselskaber- udvikling af erhvervsaktiviteter med eller uden tilknytning til landbrugetii) forbedring af langtidsudsigterne for økonomien i landdistrikterne ved indførelse af:- incitamenter til produktive investeringer og bedre adgang til produktionsmidler- en pris- og skattepolitik og en handelspraksis, der fremmer væksteniii) formulering og iværksættelse af en befolknings- og vandringspolitik, der kan mindske det pres, befolkningen udøver på jordeniv) fremme af indførelsen af tørkeresistente afgrøder og integrerede dyrkningssystemer for tørre jorder i det øjemed at forbedre fødevaresikkerhedenb) foranstaltninger til bevarelse af naturressourcerne:i) sikring af en integreret og bæredygtig forvaltning af naturressourcerne, herunder:- agerbrugsjord og græsgangsarealer- plantedække og dyreliv- skove- vandressourcer- biologisk mangfoldighedii) uddannelse med henblik på øget bevidstgørelse af befolkningen, miljøoplysningskampagner og formidling af viden om metoder til bæredygtig forvaltning af naturressourcerneiii) sikring af udvikling og effektiv udnyttelse af forskellige energikilder, fremme af alternative energikilder, især solenergi, vindenergi og biogas, og særlige ordninger for overførsel, erhvervelse og tilpasning af relevant teknologi for at lette presset på de sårbare naturressourcerc) foranstaltninger til forbedring af den institutionelle organisation:i)


text: fastlæggelse af de statslige og lokale myndigheders ansvar og opgaver i forbindelse med en politik for fysisk planlægningii) fremme af en aktiv decentraliseringspolitik, med overdragelse af forvaltnings- og beslutningsbeføjelser til de lokale myndigheder, udvikling af lokalsamfundenes ansvarlighed og evne til at tage initiativer og etablering af lokale struktureriii) efter omstændighederne tilpasning af de institutionelle og retlige rammer for forvaltningen af naturressourcerne, så der skabes sikre jordbesiddelsesforhold for lokalbefolkningend) foranstaltninger til tilvejebringelse af øget viden om ørkendannelse:i) fremme af forskning og indsamling, behandling og udveksling af oplysninger om de videnskabelige, tekniske og socioøkonomiske aspekter af ørkendannelseii) forbedring af den nationale kompetence inden for forskning og indsamling, behandling, udveksling og analyse af information, så der opnås øget indsigt og evne til at omsætte analyseresultaterne til det operationelle planiii) fremme af mellem- og langsigtede undersøgelser af:- socioøkonomiske og kulturelle udviklingstendenser i de ramte områder- kvalitative og kvantitative udviklingstendenser for naturressourcerne- samspillet mellem klima og ørkendannelsee) foranstaltninger til overvågning og vurdering af virkningerne af tørke:i) udvikling af strategier til vurdering af naturlige klimavariationers virkninger for regional tørke og ørkendannelse og/eller udnyttelse af prognoser for klimavariationer på årstids- og årsbasis i indsatsen for at afhjælpe virkningerne af tørkeii) styrkelse af varslings- og reaktionsmulighederne, effektivisering af styringen af nødhjælpsindsatsen og fødevarehjælpen og forbedring af systemerne for oplagring og distribution af fødevarer og beskyttelse af kvæg samt forbedring af de offentlige anlæg og fremme af alternative leveveje i tørkeplagede områderiii) overvågning og vurdering af den økologiske nedbrydning, så der i tide kan tilvejebringes pålidelige oplysninger om ressourceforringelsesprocessen og -dynamikken og dermed skabes grundlag for tilrettelæggelse af en bedre politik og indsats.Artikel 9 Udarbejdelse af nationale handlingsprogrammer og gennemførelses- og evalueringsindikatorerHver ramt afrikansk landepart udpeger et passende nationalt koordineringsorgan, der skal virke som katalysator ved udarbejdelsen, gennemførelsen og evalueringen af det nationale handlingsprogram. Koordineringsorganet skal under hensyntagen til artikel 3 efter omstændighederne:a) identificere og undersøge indsatser med udgangspunkt i en lokalt baseret høringsproces under medvirken af lokalbefolkningen og -samfundene og i samarbejde med lokale forvaltningsmyndigheder, industrilandsparter og mellemstatslige og ikke-statslige organisationer, på basis af indledende høringer af de berørte på det nationale planb) identificere og analysere de begrænsninger, mangler og behov, der har betydning for udviklingen og en bæredygtig udnyttelse af jorden, og anbefale konkrete foranstaltninger, der gør det muligt at undgå dobbeltarbejde ved at drage fuld nytte af den relevante igangværende indsats og fremme implementeringen af resultaternec) lette, udforme og udvikle projektaktiviteter baseret på interaktive, fleksible metoder med henblik på at sikre befolkningens aktive deltagelse i de ramte områder, mindske de negative virkninger af sådanne aktiviteter og identificere og prioritere behovene for finansiel bistand og fagligt samarbejded) fastlægge relevante, kvantificerbare og nemt verificerbare indikatorer til vurdering og evaluering af de nationale handlingsprogrammer, herunder foranstaltninger på kort, mellemlang og lang sigt, og gennemførelsen af deme) udarbejde rapporter om forløbet af gennemførelsen af de nationale handlingsprogrammer.Artikel 10 Organisatoriske rammer for de subregionale handlingsprogrammer1. I overensstemmelse med konventionens artikel 4 samarbejder de afrikanske landeparter om udarbejdelsen og gennemførelsen af subregionale handlingsprogrammer for det centrale, østlige, nordlige, sydlige og vestlige Afrika,


text: og de kan i den forbindelse delegere følgende opgaver til relevante subregionale mellemstatslige organisationer:a) at fungere som centre for forberedende aktiviteter og koordinering af gennemførelsen af de subregionale handlingsprogrammerb) at bistå med udarbejdelsen og gennemførelsen af nationale handlingsprogrammerc) at lette udvekslingen af information, erfaringer og knowhow og yde rådgivning i forbindelse med vurdering af den nationale lovgivningd) at varetage eventuelle andre opgaver vedrørende gennemførelsen af subregionale handlingsprogrammer.2. Specialiserede subregionale institutioner kan på anmodning yde bistand og/eller pålægges den opgave at koordinere aktiviteter inden for deres respektive kompetenceområder.Artikel 11 De subregionale handlingsprogrammers indhold og udarbejdelseDe subregionale handlingsprogrammer koncentreres om spørgsmål, der bedst kan behandles på det subregionale plan. De skal om nødvendigt omfatte mekanismer for forvaltning af fælles naturressourcer. Disse mekanismer skal på effektiv vis håndtere grænseoverskridende problemer i forbindelse med ørkendannelse og/eller tørke og bidrage til en harmonisk gennemførelse af de nationale handlingsprogrammer. De subregionale handlingsprogrammer rettes efter omstændighederne mod følgende prioriteter:a) fælles programmer for bæredygtig forvaltning af grænseoverskridende naturressourcer ved hjælp af bilaterale og/eller multilaterale mekanismerb) koordinering af programmer for udvikling af alternative energikilderc) samarbejde om forvaltning og bekæmpelse af skadedyr og plante- og dyresygdommed) aktiviteter inden for kapacitetsopbygning, uddannelse og folkeoplysning, der bedst kan gennemføres eller støttes på det subregionale plane) videnskabeligt og teknisk samarbejde, særlig inden for klimatologi, meteorologi og hydrologi, herunder netværkssamarbejde med henblik på indsamling og vurdering af data, informationsudveksling og projekt-overvågning, og koordinering og prioritering af forsknings- og udviklingsaktiviteterf) systemer for tidlig varsling og fælles planlægning med henblik på afhjælpning af virkningerne af tørke, herunder foranstaltninger til løsning af problemer i forbindelse med miljøbetingede vandringerg) undersøgelse af mulighederne for udveksling af erfaringer, især vedrørende lokalbefolkningens og samfundenes deltagelse, og skabelse af et gunstigt klima for en bedre forvaltning af anvendelsen af jorden og brug af hensigtsmæssig teknologih) styrkelse af subregionale organisationers koordineringsevne og muligheder for at yde teknisk bistand samt oprettelse, omlægning og styrkelse af subregionale centre og institutioneri) udvikling af en politik på områder, såsom handel, der har betydning for de ramte områder og befolkninger, herunder en politik for koordinering af regionale markedsføringsordninger og for fælles infrastruktur.Artikel 12 Organisatoriske rammer for det regionale handlingsprogram1. I overensstemmelse med konventionens artikel 11 fastlægger de afrikanske landeparter sammen procedurer for udarbejdelse og gennemførelse af det regionale handlingsprogram.2. Parterne kan yde passende støtte til relevante afrikanske regionale institutioner og organisationer, således at de bliver i stand til at bistå de afrikanske landeparter med opfyldelsen af deres forpligtelser i henhold til konventionen.Artikel 13 Det regionale handlingsprograms indholdDet regionale handlingsprogram omfatter efter omstændighederne foranstaltninger vedrørende bekæmpelse af ørkendannelse og/eller afhjælpning af virkningerne af tørke på følgende prioriterede områder:a) udvikling af det regionale samarbejde og koordinering af de subregionale handlingsprogrammer, for at der kan skabes regional konsensus om politikkens nøgleområder, bl.a. også i kraft af regelmæssige konsultationer med subregionale organisationerb) fremme af kapacitetsopbygning inden for aktiviteter, der bedst kan gennemføres på det regionale planc) sammen med det internationale samfund, undersøgelse af løsninger på globale økonomiske og sociale problemer, der påvirker de ramte områder, under hensyntagen til konventionens artikel 4, stk.


text: 2, litra b)d) fremme af udveksling af information og hensigtsmæssige metoder, teknisk knowhow og relevante erfaringer mellem de ramte landeparter i Afrika og dets subregioner og ligeledes med andre ramte regioner; fremme af videnskabeligt og teknologisk samarbejde, særlig inden for klimatologi, meteorologi, hydrologi, udvikling af vandressourcer og alternative energikilder; koordinering af subregionale og regionale forskningsaktiviteter; identificering af regionale forsknings-/ og udviklingsprioritetere) koordinering af netværk for systematiske observationer og vurderinger og informationsudveksling samt integrering af sådanne netværk i verdensomspændende netf) koordinering og styrkelse af subregionale og regionale varslingssystemer og tørkeberedskabsplanerArtikel 14 Finansielle ressourcer1. I overensstemmelse med konventionens artikel 20 og artikel 4, stk. 2, bestræber de ramte afrikanske landeparter sig på at skabe makroøkonomiske rammer, der kan bidrage til at fremme mobiliseringen af finansielle ressourcer, og de formulerer en politik og fastlægger procedurer for en mere effektiv kanalisering af ressourcer til lokale udviklingsprogrammer, herunder efter omstændighederne via ikke-statslige organisationer.2. I overensstemmelse med konventionens artikel 21, stk. 4 og 5, er parterne enige om at oprette en fortegnelse over finansieringskilder på nationalt, subregionalt, regionalt og internationalt plan for at sikre en rationel udnyttelse af de eksisterende ressourcer og identificere huller i ressourcetildelingen, med det formål at lette gennemførelsen af handlingsprogrammerne. Fortegnelsen undersøges og ajourføres regelmæssigt.3. I overensstemmelse med konventionens artikel 7 stiller industrilandsparterne fortsat betydelige ressourcer og/eller øgede ressourcer samt andre former for bistand til rådighed for de ramte afrikanske landeparter på basis af de i artikel 18 omhandlede partnerskabsaftaler og -arrangementer, idet der tages behørigt hensyn til bl.a. spørgsmål vedrørende gæld, international handel og afsætningsordninger i overensstemmelse med konventionens artikel 4, stk. 2, litra b).Artikel 15 Finansieringsmekanismer1. I overensstemmelse med konventionens artikel 7 og den deri omhandlede prioritering af de ramte afrikanske landeparter i betragtning af den særlige situation i denne region, lægger parterne særlig vægt på gennemførelsen i Afrika af bestemmelserne i konventionens artikel 21, stk. 1, litra d) og e), navnlig ved:a) at lette oprettelsen af mekanismer, såsom nationale fonde for bekæmpelse af ørkendannelse, til kanalisering af finansielle ressourcer til det lokale niveaub) at styrke de eksisterende fonde og finansieringsmekanismer på det subregionale og regionale niveau.2. I overensstemmelse med konventionens artikel 20 og 21 fremmer de parter, der også er medlemmer af styrelsesorganerne for relevante regionale og subregionale finansielle institutioner, herunder Den Afrikanske Udviklingsbank og Den Afrikanske Udviklingsfond, bestræbelserne på behørigt at prioritere og lægge vægt på de af disse institutioners aktiviteter, der befordrer gennemførelsen af dette bilag.3. Parterne strømliner så vidt muligt procedurerne for kanalisering af midler til de ramte afrikanske landeparter.Artikel 16 Teknisk bistand og samarbejdeParterne forpligter sig til i overensstemmelse med deres respektive muligheder at rationalisere den tekniske bistand til og samarbejdet med de afrikanske landeparter for at øge projekternes og programmernes effektivitet, bl.a. ved:a) at begrænse omkostningerne til støtte- og hjælpeforanstaltninger, navnlig generalomkostningerne; disse omkostninger bør under alle omstændigheder kun udgøre en behørigt lille procentdel af de samlede projektomkostninger, for at projekterne kan få en maksimal effektb) fortrinsvis at anvende kompetente nationale eksperter eller, om nødvendigt, kompetente eksperter fra subregionen og/eller regionen ved projektudformningen, forberedelsen


text: og -gennemførelsen og at satse på opbygning af lokal ekspertise, når en sådan ikke findesc) at sørge for en effektiv forvaltning og koordinering og ligeledes en effektiv udnyttelse af den tekniske bistand, der ydes.Artikel 17 Overførsel, erhvervelse og tilpasning af og adgang til miljøvenlig teknologiVed gennemførelsen af konventionens artikel 18 om overførsel, erhvervelse, tilpasning og udvikling af teknologi forpligter parterne sig til at prioritere de afrikanske landeparter og om nødvendigt sammen med dem at udvikle nye modeller for partnerskab og samarbejde med henblik på styrkelse af kapacitetsopbygningen på områderne videnskabelig forskning og udvikling og informationsindsamling og -formidling, således at de bliver i stand til at gennemføre deres strategier for bekæmpelse af ørkendannelse og afhjælpning af virkningerne af tørke.Artikel 18 Koordinering og partnerskabsaftaler1. De afrikanske landeparter koordinerer udarbejdelsen, forhandlingen og gennemførelsen af de nationale, subregionale og regionale handlingsprogrammer. De kan efter omstændighederne inddrage andre parter og relevante mellemstatslige og ikke-statslige organisationer i denne proces.2. Formålet med en sådan koordinering skal være at sikre, at det finansielle og tekniske samarbejde er i overensstemmelse med konventionen, og at der skabes den fornødne kontinuitet i anvendelsen og forvaltningen af ressourcerne.3. De afrikanske landeparter tilrettelægger konsultationsprocesser på nationalt, subregionalt og regionalt plan. Disse konsultationsprocesser kan:a) tjene som forum for forhandling og indgåelse af partnerskabsaftaler baseret på nationale, subregionale og regionale handlingsprogrammerb) tjene til at fastlægge, hvilket bidrag de afrikanske landeparter og andre medlemmer af konsultationsgrupperne skal yde til programmerne, og til at identificere prioriteter og aftaler om gennemførelses- og evalueringsindikatorer samt finansieringsordninger for gennemførelsen.4. Det Faste Sekretariat kan efter anmodning fra de afrikanske landeparter i henhold til konventionens artikel 23 lette igangsættelsen af sådanne konsultationsprocesser ved:a) at rådgive om tilrettelæggelsen af effektive konsultationsordninger på grundlag af erfaringerne fra andre sådanne ordningerb) at informere de relevante bilaterale og multilaterale organer om konsultationsmøder eller -processer og fremme deres aktive deltagelse i demc) at formidle andre oplysninger, der kan være nyttige i forbindelse med indførelse eller forbedring af konsultationsordninger.5. De subregionale og regionale koordineringsorganer skal bl.a.:a) anbefale formålstjenlige tilpasninger af partnerskabsaftalerneb) overvåge, vurdere og aflægge beretning om gennemførelsen af de aftalte subregionale og regionale programmerc) bestræbe sig på at sikre en effektiv kommunikation og et effektivt samarbejde mellem de afrikanske landeparter.6. Deltagelse i konsultationsgrupperne skal efter omstændighederne stå åben for regeringer, interesserede grupper og donorer, relevante organer, fonde og programmer under FN-systemet, relevante subregionale og regionale organisationer og repræsentanter for relevante ikke-statslige organisationer. Deltagerne i hver enkelt konsultationsgruppe fastlægger de nærmere regler for gruppens forvaltning og funktionsmåde.7. I overensstemmelse med konventionens artikel 14 tilskyndes industrilandsparterne til på eget initiativ at udvikle en uformel indbyrdes konsultations- og koordineringsproces på nationalt, subregionalt og regionalt plan og til efter anmodning fra en ramt afrikansk landepart eller en behørig subregional eller regional organisation at deltage i en national, subregional eller regional konsultationsproces med henblik på vurdering og opfyldelse af bistandsbehovene med det formål at lette gennemførelsen.Artikel 19 OpfølgningsordningerDe afrikanske landeparter følger i overensstemmelse med konventionen dette bilag op i kraft af:a) på nationalt plan, en mekanisme, hvis sammensætning fastlægges af hver ramt


text: afrikansk landepart, og som omfatter repræsentanter for lokalsamfundene og sorterer under det i artikel 9 omhandlede nationale koordineringsorganb) på subregionalt plan, en tværfaglig videnskabelig og teknisk rådgivende komité, hvis sammensætning og funktionsmåde fastlægges af de afrikanske landeparter i den pågældende subregionc) på regionalt plan, mekanismer som fastlagt i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i traktaten om oprettelse af Det Afrikanske Økonomiske Fællesskab samt en afrikansk videnskabelig og teknisk rådgivende komité.BILAG II REGIONAL GENNEMFØRELSE FOR ASIEN Artikel 1 FormålFormålet med dette bilag er at afstikke retningslinjer og arrangementer for en effektiv gennemførelse af konventionen hos de ramte landeparter i den asiatiske region i betragtning af de særlige forhold i regionen.Artikel 2 Særlige forhold i den asiatiske regionVed opfyldelsen af deres forpligtelser i henhold til konventionen tager parterne efter omstændighederne hensyn til følgende særlige forhold, der i forskellig grad gør sig gældende for de ramte landeparter i regionen:a) de mange områder, der i disse lande er ramt af eller sårbare over for ørkendannelse og tørke, og disse områders store forskelligartethed med hensyn til klima, topografi, arealanvendelse og socioøkonomiske systemerb) det stærke pres på naturressourcerne, for at befolkningen kan opretholde livetc) anvendelsen af produktionssystemer, der hænger direkte sammen med den udbredte fattigdom, og som fører til forringelse af jorden og pres på de knappe vandressourcerd) de betydelige konsekvenser af den verdensøkonomiske situation og sociale problemer som fattigdom, dårlig sundheds- og ernæringstilstand, manglende fødevaresikkerhed, befolkningsvandringer, -flytninger og -dynamike) den voksende, men stadig utilstrækkelige kapacitet, kombineret med mangelfulde institutionelle rammer, til at sætte ind over for de nationale ørkendannelses- og tørkeproblemerf) behovet for internationalt samarbejde, for at der kan satses på en bæredygtig udvikling i forbindelse med bekæmpelsen af ørkendannelse og afhjælpning af virkningerne af tørke.Artikel 3 Rammer for de nationale handlingsprogrammer1. De nationale handlingsprogrammer skal udgøre en integrerende del af en bredere national politik for bæredygtig udvikling hos de ramte landeparter i regionen.2. De ramte landeparter udarbejder efter omstændighederne nationale handlingsprogrammer i henhold til konventionens artikel 9-11, hvorved der tages særligt hensyn til artikel 10, stk. 2, litra f). På anmodning af den pågældende ramte landepart kan bilaterale og multilaterale samarbejdsorganer deltage i denne proces.Artikel 4 Nationale handlingsprogrammer1. Ved udarbejdelsen og gennemførelsen af de nationale handlingsprogrammer kan de ramte landeparter i regionen i overensstemmelse med deres respektive forhold og politik bl.a.:a) udpege passende organer til at varetage udarbejdelsen, koordineringen og gennemførelsen af deres handlingsprogrammerb) inddrage den berørte befolkning, herunder lokalsamfundene, i udarbejdelsen, koordineringen og gennemførelsen af deres handlingsprogrammer ved en lokalt baseret høringsproces, i samarbejde med lokale myndigheder og relevante nationale og ikke-statslige organisationerc) undersøge miljøets tilstand i de ramte områder for at vurdere ørkendannelsens årsager og følger og fastlægge prioriterede indsatsområderd) med de berørte befolkningers medvirken vurdere tidligere og igangværende programmer for bekæmpelse af ørkendannelse og afhjælpning af virkningerne af tørke, med henblik på formulering af en strategi og fastlæggelse af aktiviteter i deres handlingsprogrammere) udarbejde tekniske og finansielle programmer på grundlag af de oplysninger, der fremkommer ved de under litra a)-d) omhandlede aktiviteterf) udvikle og anvende procedurer og kriterier til evaluering af


text: gennemførelsen af deres handlingsprogrammerg) fremme en integreret forvaltning af afvandingsområder, bevarelse af jordressourcerne og forøgelse og effektiv udnyttelse af vandressourcerneh) styrke og/eller oprette informations-, vurderings-, opfølgnings- og varslingssystemer i regioner, hvor der er risiko for ørkendannelse og tørke, idet der tages hensyn til klimatologiske, meteorologiske, hydrologiske, biologiske og andre relevante faktoreri) i en partnerskabets ånd, for så vidt angår internationalt samarbejde, herunder finansielle og tekniske ressourcer, udforme hensigtsmæssige arrangementer til støtte for deres handlingsprogrammer.2. I overensstemmelse med konventionens artikel 10 lægges der i den overordnede strategi for de nationale handlingsprogrammer vægt på integrerede lokale udviklingsprogrammer for de ramte områder, byggende på deltagelsesbaserede mekanismer og integrering af strategier for fattigdomsbekæmpelse i indsatsen til bekæmpelse af ørkendannelse og afhjælpning af virkningerne af tørke. Sektorforanstaltninger i handlingsprogrammerne samles under prioriterede satsningsområder, der tilgodeser den i artikel 2, litra a), nævnte forskelligartethed af de ramte områder i regionen.Artikel 5 Subregionale og fælles handlingsprogrammer1. I overensstemmelse med konventionens artikel 11 kan de ramte landeparter i Asien efter indbyrdes aftale rådføre sig og samarbejde med andre parter med henblik på udarbejdelse og gennemførelse af subregionale handlingsprogrammer eller efter omstændighederne fælles handlingsprogrammer, der kan supplere og effektivisere gennemførelsen af de nationale handlingsprogrammer. I begge tilfælde kan de pågældende parter indbyrdes aftale at overdrage subregionale, herunder bilaterale eller nationale, organisationer eller specialiserede institutioner opgaver vedrørende udarbejdelsen, koordineringen og gennemførelsen af programmerne. Disse organisationer eller institutioner kan også fungere som centre for fremme og koordinering af foranstaltninger i henhold til konventionens artikel 16-18.2. Ved udarbejdelsen og gennemførelsen af subregionale eller fælles handlingsprogrammer skal de ramte landeparter i regionen efter omstændighederne bl.a.:a) i samarbejde med nationale institutioner identificere prioriteter for bekæmpelsen af ørkendannelse og afhjælpning af virkningerne af tørke, der bedre kan realiseres ved sådanne programmer, og relevante aktiviteter, der kan gennemføres effektivt under programmerneb) vurdere relevante regionale, subregionale og nationale institutioners operationelle kapacitet og aktiviteterc) vurdere eksisterende programmer vedrørende ørkendannelse og tørke, der omfatter alle eller nogle af regionens eller subregionens parter, og forholdet mellem disse programmer og de nationale handlingsprogrammerd) i en partnerskabets ånd, for så vidt angår internationalt samarbejde, herunder finansielle og tekniske ressourcer, udforme hensigtsmæssige bilaterale og/eller multilaterale arrangementer til støtte for programmerne.3. De subregionale eller fælles handlingsprogrammer kan omfatte aftalte fællesprogrammer for bæredygtig forvaltning af grænseoverskridende naturressourcer i forbindelse med ørkendannelse, prioriteter for koordinering og andre aktiviteter på områderne kapacitetsopbygning, videnskabeligt og teknisk samarbejde, især systemer for tidlig tørkevarsling og informationsudveksling, og midler til styrkelse af de relevante subregionale og andre organisationer eller institutioner.Artikel 6 Regionale aktiviteterDe regionale aktiviteter til supplering af subregionale eller fælles handlingsprogrammer kan bl.a. omfatte foranstaltninger til styrkelse af institutioner og mekanismer for koordinering og samarbejde på nationalt, subregionalt og regionalt plan og til fremme af gennemførelsen af konventionens artikel 16-19. Disse aktiviteter kan ligeledes omfatte:a) fremme og styrkelse af tekniske samarbejdsnetb) udarbejdelse af fortegnelser over teknologi, viden, knowhow og praksis og traditionel og lokal teknologi og knowhow samt fremme af udbredelsen og anvendelsen herafc) vurdering af behovene for teknologioverførsel og fremme af tilpasningen og anvendelsen af den pågældende teknologid) fremme


text: af folkeoplysningsprogrammer og af kapacitetsopbygning på alle niveauer, styrkelse af uddannelse, forskning og udvikling og opbygning af systemer for udvikling af de menneskelige ressourcer.Artikel 7 Finansielle ressourcer og finansieringsmekanismer1. I betragtning af vigtigheden af at bekæmpe ørkendannelse og afhjælpe virkningerne af tørke i den asiatiske region fremmer parterne mobiliseringen af betydelige finansielle ressourcer og adgangen til finansieringsmekanismer i overensstemmelse med konventionens artikel 20 og 21.2. I overensstemmelse med konventionen og på grundlag af den i artikel 8 omhandlede koordineringsmekanisme samt i overensstemmelse med deres nationale udviklingspolitik træffer de ramte landeparter i regionen, hver især eller sammen, foranstaltninger til:a) at rationalisere og styrke mekanismerne for tilvejebringelse af midler ved offentlige og private investeringer med det sigte at opnå konkrete resultater i indsatsen til bekæmpelse af ørkendannelse og afhjælpning af virkningerne af tørkeb) at klarlægge behovet for internationalt samarbejde til støtte for de nationale bestræbelser, særlig i finansiel, teknisk og teknologisk henseendec) at fremme bilaterale og/eller multilaterale finansielle samarbejdsinstitutioners medvirken med henblik på konventionens gennemførelse.3. Parterne strømliner så vidt muligt procedurerne for kanalisering af midler til de ramte landeparter i regionen.Artikel 8 Samarbejds- og koordineringsmekanismer1. De ramte landeparter, og på deres vegne de i henhold til artikel 4, stk. 1, litra a), udpegede organer, og andre parter i regionen kan efter omstændighederne oprette en mekanisme med bl.a. følgende formål:a) udveksling af information, erfaringer, viden og knowhowb) samarbejde og koordinering af foranstaltninger, herunder bilaterale og multilaterale arrangementer, på subregionalt og regionalt planc) fremme af videnskabeligt, teknisk, teknologisk og finansielt samarbejde i henhold til artikel 5-7d) klarlæggelse af behovet for eksternt samarbejdee) opfølgning og evaluering af gennemførelsen af handlingsprogrammer.2. De ramte landeparter, og på deres vegne de i henhold til artikel 4, stk. 1, litra a), udpegede organer, og andre parter i regionen kan også efter omstændighederne rådføre sig med hinanden og foretage en koordinering vedrørende de nationale, subregionale og fælles handlingsprogrammer. De kan efter omstændighederne inddrage andre parter og relevante mellemstatslige og ikke-statslige organisationer i denne proces. Ved en sådan koordinering tilstræbes det bl.a. at nå til enighed om muligheder for internationalt samarbejde i overensstemmelse med konventionens artikel 20 og 21, styrke det tekniske samarbejde og kanalisere ressourcerne på en sådan måde, at de anvendes effektivt.3. De ramte landeparter i regionen afholder jævnligt koordineringsmøder, og Det Faste Sekretariat kan på deres anmodning i henhold til konventionens artikel 23 lette indkaldelsen af sådanne koordineringsmøder ved:a) at rådgive om tilrettelæggelsen af effektive koordineringsarrangementer på grundlag af erfaringerne fra andre sådanne arrangementerb) at informere de relevante bilaterale og multilaterale organer om koordineringsmøderne og fremme deres aktive deltagelse i demc) at formidle andre oplysninger, der kan være nyttige i forbindelse med indførelse eller forbedring af koordineringsprocesser.BILAG III REGIONAL GENNEMFØRELSE FOR LATINAMERIKA OG CARIBIEN Artikel 1 FormålFormålet med dette bilag er at afstikke generelle retningslinjer for gennemførelsen af konventionen i den latinamerikanske og caribiske region på baggrund af de særlige forhold i denne region.Artikel 2 Særlige forhold i den latinamerikanske og caribiske regionParterne tager i overensstemmelse med konventionens bestemmelser hensyn til følgende særlige forhold i regionen:a) der er


text: store sårbare områder, som er alvorligt ramt af ørkendannelse og/eller tørke, og hvor der kan observeres forskellige kendetegn, afhængigt af det enkelte område; denne kumulative og tiltagende proces har negative sociale, kulturelle, økonomiske og miljømæssige følger, der er så meget mere alvorlige, som regionen omfatter nogle af verdens største ressourcer for biologisk mangfoldighedb) der anvendes i de ramte områder ofte metoder, der er uforenelige med en bæredygtig udvikling, hvilket skyldes komplekse samspil mellem fysiske, biologiske, politiske, sociale, kulturelle og økonomiske faktorer, herunder internationale økonomiske faktorer såsom udlandsgæld, forringet bytteforhold og en handelspraksis, der påvirker markederne for landbrugs-, fiskeri- og skovbrugsprodukterc) økosystemernes produktivitet har været stærkt faldende, navnlig på grund af ørkendannelse og tørke, hvilket har medført en nedgang i agerbrugets, husdyrbrugets og skovbrugets udbytter og et tab af biologisk mangfoldighed; socialt set er resultaterne øget fattigdom, vandringer, flytninger og forringelse af livskvaliteten; regionen må derfor sikre, at ørkendannelses- og tørkeproblemerne gribes an på integreret vis, og fremme modeller for en bæredygtig udvikling, der stemmer overens med den miljømæssige, økonomiske og sociale situation i hvert enkelt land.Artikel 3 Handlingsprogrammer1. I overensstemmelse med konventionen, særlig dens artikel 9, 10 og 11, og i overensstemmelse med deres nationale udviklingspolitik udarbejder og gennemfører de ramte landeparter i regionen efter omstændighederne nationale handlingsprogrammer til bekæmpelse af ørkendannelse og afhjælpning af virkningerne af tørke som en integrerende del af deres nationale politik for bæredygtig udvikling. Subregionale og regionale programmer kan udarbejdes og gennemføres efter regionens behov herfor.2. Ved udarbejdelsen af deres nationale handlingsprogrammer tager de ramte landeparter i regionen særligt hensyn til konventionens artikel 10, stk. 2, litra f).Artikel 4 De nationale handlingsprogrammers indholdUd fra deres respektive situation kan de ramte landeparter i regionen lade bl.a. følgende temaer indgå i udviklingen af deres nationale strategier for indsatsen til bekæmpelse af ørkendannelse og/eller afhjælpning af virkningerne af tørke i henhold til konventionens artikel 5:a) styrkelse af kapaciteten, uddannelse og folkeoplysning, teknisk, videnskabeligt og teknologisk samarbejde og finansielle ressourcer og mekanismerb) bekæmpelse af fattigdom og forbedring af livskvalitetenc) fødevaresikkerhed og bæredygtig udvikling og forvaltning af agerbruget, husdyrbruget og skovbruget, herunder tværgående aktiviteterd) bæredygtig forvaltning af naturressourcerne, især rationel forvaltning af afvandingsområdere) bæredygtig forvaltning af naturressourcerne i højlandsområderf) rationel forvaltning og bevarelse af jordressourcerne og effektiv udnyttelse af vandressourcerneg) udarbejdelse og anvendelse af beredskabsplaner til afhjælpning af virkningerne af tørkeh) styrkelse og/eller oprettelse af informations-, vurderings-, opfølgnings- og varslingssystemer i områder, hvor der er risiko for ørkendannelse og tørke, under hensyntagen til klimatologiske, meteorologiske, hydrologiske, biologiske, jordbundsmæssige, økonomiske og sociale faktoreri) udvikling, forvaltning og effektiv udnyttelse af forskellige energikilder, herunder fremme af alternative energikilderj) bevarelse og bæredygtig udnyttelse af den biologiske mangfoldighed i overensstemmelse med bestemmelserne i konventionen om biologisk mangfoldighedk) demografiske aspekter i forbindelse med ørkendannelse og tørkel) etablering eller styrkelse af institutionelle og juridiske rammer, der bidrager til gennemførelse af konventionen, og som bl.a. tager sigte på decentralisering af administrative strukturer og funktioner i relation til ørkendannelse og tørke, med deltagelse af de ramte lokalsamfund og samfundet som helhed.Artikel 5 Teknisk, videnskabeligt og teknologisk samarbejdeI overensstemmelse med


text: konventionen, særlig dens artikel 16, 17 og 18, og på grundlag af den koordineringsmekanisme, der er omhandlet i artikel 7, bestræber de ramte landeparter i regionen sig, hver især eller sammen, på:a) at fremme og styrke tekniske samarbejdsnet og nationale, subregionale og regionale informationssystemer, herunder eventuelt deres integration med verdensomspændende informationskilderb) at udarbejde en fortegnelse over den teknologi og knowhow, der er til rådighed, og fremme dens udbredelse og anvendelsec) at fremme anvendelsen af traditionel teknologi, viden, knowhow og praksis i overensstemmelse med konventionens artikel 18, stk. 2, litra b)d) at klarlægge behovet for teknologioverførsele) at fremme udviklingen, tilpasningen, indførelsen og overførslen af relevant eksisterende og ny miljøvenlig teknologi.Artikel 6 Finansielle ressourcer og finansieringsmekanismerI overensstemmelse med konventionen, særlig dens artikel 20 og 21, og på grundlag af den i artikel 7 omhandlede koordineringsmekanisme samt i overensstemmelse med deres nationale udviklingspolitik træffer de ramte landeparter i regionen, hver især eller sammen, foranstaltninger til:a) at rationalisere og styrke mekanismerne for tilvejebringelse af midler ved offentlige og private investeringer med det sigte at opnå konkrete resultater i indsatsen til bekæmpelse af ørkendannelse og afhjælpning af virkningerne af tørkeb) at klarlægge behovet for internationalt samarbejde til støtte for den nationale indsatsc) at fremme bilaterale og/eller multilaterale finansielle samarbejdsinstitutioners medvirken med henblik på konventionens gennemførelse.Artikel 7 Institutionelle rammer1. For at sætte dette bilag i værk tager de ramte landeparter i regionen skridt til:a) at oprette og/eller styrke nationale centre til koordinering af indsatsen for bekæmpelse af ørkendannelse og/eller afhjælpning af virkningerne af tørkeb) at oprette en mekanisme til koordinering af de nationale centre med følgende formål:i) udveksling af information og erfaringerii) koordinering af aktiviteter på subregionalt og regionalt planiii) fremme af teknisk, videnskabeligt, teknologisk og finansielt samarbejdeiv) klarlæggelse af behovet for eksternt samarbejdev) opfølgning og evaluering af gennemførelsen af handlingsprogrammer.2. De ramte landeparter i regionen afholder jævnligt koordineringsmøder, og Det Faste Sekretariat kan på deres anmodning i henhold til konventionens artikel 23 lette indkaldelsen af sådanne koordineringsmøder ved:a) at rådgive om tilrettelæggelsen af effektive koordineringsarrangementer på grundlag af erfaringerne fra andre sådanne arrangementerb) at informere de relevante bilaterale og multilaterale organer om koordineringsmøderne og fremme deres aktive deltagelse i demc) at formidle andre oplysninger, der kan være nyttige i forbindelse med indførelse eller forbedring af koordineringsprocesser.BILAG IV REGIONAL GENNEMFØRELSE FOR DEN NORDLIGE MIDDELHAVSREGION Artikel 1 FormålFormålet med dette bilag er at afstikke retningslinjer og arrangementer til sikring af en effektiv gennemførelse af konventionen hos de ramte landeparter i den nordlige Middelhavsregion på baggrund af de særlige forhold i regionen.Artikel 2 Særlige forhold i den nordlige MiddelhavsregionDe i artikel 1 nævnte særlige forhold i den nordlige Middelhavsregion omfatter:a) semi-aride klimaforhold i store områder, årstidsbestemt tørke, meget store nedbørsvariationer og pludselige, voldsomme regnskylb) ringe jordbund med stor risiko for erosion og dannelse af overfladeskorperc) ujævnt relief med stærke hældninger og meget forskellige landskabstyperd) betydeligt tab af skovdække som følge af hyppige brandee) krisetilstand i det traditionelle landbrug resulterende i, at jorden lægges øde, og at de jordbunds- og vandbevarende strukturer forringesf) ubæredygtig udnyttelse af vandressourcerne, med deraf


text: følgende alvorlige miljøskader, herunder kemisk forurening, forsaltning og udtømning af vandførende lagg) erhvervsaktiviteternes koncentration i kystområderne som resultat af byvækst, industriaktiviteter, turisme og vandingslandbrug.Artikel 3 Strategisk planlægningsramme for bæredygtig udvikling1. De nationale handlingsprogrammer skal udgøre en central og integrerende del af den strategiske planlægningsramme for bæredygtig udvikling hos de ramte landeparter i den nordlige Middelhavsregion.2. Der iværksættes en deltagelsesbaseret høringsproces, under medvirken af de offentlige myndigheder på de relevante niveauer, lokalsamfundene og ikke-statslige organisationer, med henblik på udformning af en strategi byggende på fleksibel planlægning, som muliggør maksimal lokal deltagelse i henhold til konventionens artikel 10, stk. 2, litra f).Artikel 4 Forpligtelse til at udarbejde nationale handlingsprogrammer og tidsplanDe ramte landeparter i den nordlige Middelhavsregion udarbejder nationale handlingsprogrammer og efter omstændighederne subregionale, regionale eller fælles handlingsprogrammer. Udarbejdelsen af disse programmer afsluttes, så snart det er praktisk muligt.Artikel 5 Udarbejdelse og gennemførelse af nationale handlingsprogrammerVed udarbejdelsen og gennemførelsen af de nationale handlingsprogrammer i henhold til konventionens artikel 9 og 10 skal hver ramt landepart i regionen efter omstændighederne:a) udpege passende organer til at varetage udarbejdelsen, koordineringen og gennemførelsen af dens programb) inddrage den berørte befolkning, herunder lokalsamfundene, i udarbejdelsen, koordineringen og gennemførelsen af programmet ved en lokalt baseret høringsproces, i samarbejde med lokale myndigheder og relevante ikke-statslige organisationerc) undersøge miljøets tilstand i de ramte områder for at vurdere ørkendannelsens årsager og følger og fastlægge prioriterede indsatsområderd) med de berørte befolkningers medvirken vurdere tidligere og igangværende programmer med henblik på formulering af en strategi og fastlæggelse af aktiviteter i handlingsprogrammete) udarbejde tekniske og finansielle programmer på grundlag af de oplysninger, der fremkommer ved de under litra a)-d) omhandlede aktiviteterf) udvikle og anvende procedurer og kriterier til overvågning og evaluering af gennemførelsen af programmet.Artikel 6 De nationale handlingsprogrammers indholdDe ramte landeparter i regionen kan i deres nationale handlingsprogrammer medtage foranstaltninger vedrørende:a) lovgivningsmæssige, institutionelle og administrative områderb) arealanvendelsesmønstre, forvaltning af vandressourcer, jordbundsbevarelse, skovbrug, landbrugsaktiviteter og forvaltning af græsgange og overdrevc) forvaltning og bevarelse af dyre- og plantelivet og andre former for biologisk mangfoldighedd) beskyttelse mod skovbrandee) fremme af alternative levevejef) forskning, uddannelse og folkeoplysning.Artikel 7 Subregionale, regionale og fælles handlingsprogrammer1. De ramte landeparter i regionen kan i overensstemmelse med konventionens artikel 11 udarbejde og gennemføre subregionale og/eller regionale handlingsprogrammer i det øjemed at supplere og effektivisere de nationale handlingsprogrammer. To eller flere ramte landeparter i regionen kan tilsvarende aftale at udarbejde et fælles handlingsprogram.2. Bestemmelserne i artikel 5 og 6 gælder med de nødvendige ændringer for udarbejdelsen og gennemførelsen af subregionale, regionale og fælles handlingsprogrammer. Disse programmer kan desuden omfatte forsknings- og udviklingsaktiviteter vedrørende udvalgte økosystemer i de ramte områder.3. Ved udarbejdelsen og gennemførelsen af subregionale, regionale og fælles handlingsprogrammer træffer de ramte landeparter i regionen efter omstændighederne foranstaltninger til:a) i samarbejde med nationale institutioner at identificere nationale mål vedrørende ørkendannelse, der bedre kan realiseres ved sådanne programmer, og relevante aktiviteter, der kan gennemføres effektivt under programmerneb) at vurdere relevante regionale, subregionale og nationale institutioners operationelle kapacitet og aktiviteterc) at vurdere eksisterende programmer vedrørende ørkendannelse, som gennemføres af parterne i regionen, og forholdet mellem


text: disse programmer og de nationale handlingsprogrammerArtikel 8 Koordinering af subregionale, regionale og fælles handlingsprogrammerDe ramte landeparter, der udarbejder et subregionalt, regionalt eller fælles handlingsprogram, kan oprette en koordineringskomité sammensat af repræsentanter for hver af de pågældende ramte landeparter med det formål at vurdere fremskridtene i bekæmpelsen af ørkendannelse, harmonisere nationale handlingsprogrammer, afgive henstillinger i de forskellige faser af udarbejdelsen og gennemførelsen af de subregionale, regionale eller fælles handlingsprogrammer og fungere som center for fremme og koordinering af teknisk samarbejde i henhold til konventionens artikel 16-19.Artikel 9 Ikke-berettigelse til finansiel bistandVed gennemførelsen af nationale, subregionale, regionale og fælles handlingsprogrammer er de ramte industrilandsparter i regionen ikke berettigede til finansiel bistand i henhold til denne konvention.Artikel 10 Koordinering med andre subregioner og regionerDe subregionale, regionale og fælles handlingsprogrammer i den nordlige Middelhavsregion kan udarbejdes og gennemføres i samarbejde med programmerne i andre subregioner eller regioner, særlig programmerne i den nordafrikanske subregion.ERKLÆRING FRA DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB I MEDFØR AF ARTIKEL 34, STK. 2 OG 3, I DE FORENEDE NATIONERS KONVENTION OM BEKÆMPELSE AF ØRKENDANNELSE I DE LANDE, DER ER RAMT AF ALVORLIG TØRKE OG/ELLER ØRKENDANNELSE, SÆRLIG I AFRIKA I overensstemmelse med bestemmelserne i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, som ændret ved den europæiske fælles akt og traktaten om Den Europæiske Union, er Fællesskabet beføjet til at træffe foranstaltninger vedrørende miljøbeskyttelse, herunder navnlig bekæmpelse af ørkendannelse. Fællesskabet har også beføjelser inden for landbruget. Det har beføjelse til at undertegne internationale aftaler om sådanne anliggender og på området udviklingssamarbejde. Det har enekompetence på handelsområdet. De EF-retsakter og -aktioner, der er anført nedenfor, illustrerer Fællesskabets kompetenceområder.Fællesskabet vil i fremtiden være i stand til at påtage sig yderligere ansvar på basis af retsinstrumenter eller samarbejdsforanstaltninger, der specielt er rettet mod bekæmpelse af ørkendannelse.Liste over EF-retsakter og -aktioner for bekæmpelse af ørkendannelse Almindelige instrumenter Resolution vedtaget af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, den 1. februar 1993 om et program for Fællesskabets politik og virke inden for miljø og bæredygtig udvikling Det Europæiske Fællesskabs program for politik og handling i forbindelse med miljøet og bæredygtig udvikling (EFT C 138 af 17.5.1993, s. 1).Meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet fra Kommissionen om politikken for udviklingssamarbejdet i tiden ind til 2000 (SEK(92) 915 endelig udg.).FinansieringsinstrumenterRådets forordning (EØF) nr. 4254/88 af 19. december 1988 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 2052/88 for så vidt angår Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFT L 374 af 31.12. 1988, s. 15)Rådets forordning (EØF) nr. 4256/88 af 19. december 1988 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 2052/88 for så vidt angår Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Udviklingssektionen (EFT L 374 af 31.12.1988, s. 25)Rådets forordning (EØF) nr. 443/92 af 25. februar 1992 om finansiel og faglig bistand til og økonomisk samarbejde med udviklingslandene i Asien og Latinamerika (EFT L 52 af 27.2.1992, s. 1)Rådets forordning (EØF) nr. 1762/92 af 29. juni 1992 om gennemførelse af protokollerne om finansielt og fagligt samarbejde indgået af Fællesskabet med tredjelandene i Middelhavsområdet (EFT L 181 af 1.7.1992, s. 1)Rådets forordning (EØF)


text: nr. 1763/92 af 29. juni 1992 om finansielt samarbejde af interesse for alle tredjelande i Middelhavsområdet (EFT L 181 af 1.7.1992, s. 5)Rådets forordning (EØF) nr. 1973/92 af 21. maj 1992 om oprettelse af et finansielt instrument for miljøet (LIFE) (EFT L 206 af 22.7.1992, s. 1)Rådets forordning (EF) nr. 1164/94 af 16. maj 1994 om oprettelse af Samhørighedsfonden (EFT L 130 af 25.5.1994, s. 1)Rådets forordning (EF) nr. 3062/95 af 20. december 1995 om aktioner til fordel for tropiske skove (EFT L 327 af 30.12.1995, s. 9)Rådets og Kommissionens afgørelse af 25. februar 1991 om indgåelse af fjerde AVS/EØF-konvention; afgørelse 91/400/EKSF, EØF (EFT L 229 af 17.8.1991)Meddelelse fra Kommissionen i overensstemmelse med Rådets forordning (EØF) nr. 1973/92 af 21. maj 1992 om oprettelse af et finansielt instrument for miljøet (LIFE) om prioriterede aktioner, der skal gennemføres i 1995 (EFT C 139 af 21.5.1994, s. 3)Rådets forordning (EF) nr. 722/97 af 22. april 1997 om miljøforanstaltninger i udviklingslandene i forbindelse med bæredygtig udvikling (EFT L 108 af 24. 5. 1997, s. 1)Rådets forordning (EØF) nr. 1118/88 af 25. april 1988 om en særlig fælles foranstaltning med henblik på at fremme landbrugsudviklingen i visse områder i Spanien (EFT L 107 af 28.4.1988, s. 3)Rådets forordning (EØF) nr. 1610/89 af 29. maj 1989 om gennemførelsesbestemmelser for forordning (EØF) nr. 4256/88 for så vidt angår foranstaltningen til udvikling og udnyttelse af skovene i landdistrikterne i Fællesskabet (EFT L 165 af 15.6.1989, s. 3)Rådets forordning (EØF) nr. 3906/89 af 18. december 1989 om økonomisk bistand til visse lande i Central- og Østeuropa (EFT L 375 af 23.12.1989, s. 11)Rådets forordning (EØF) nr. 2078/92 af 30. juni 1992 om miljøvenlige produktionsmetoder i landbruget, samt om naturpleje (EFT L 215 af 30.7.1992, s. 85)Rådets forordning (EØF) nr. 2080/92 af 30. juni 1992 om en fællesskabsordning med støtte til skovbrugsforanstaltninger i landbruget (EFT L 215 af 30.7.1992, s. 96)Rådets forordning (EØF) nr. 2158/92 af 23. juli 1992 om beskyttelse af skovene i Fællesskabet mod brande (EFT L 217 af 31.7.1992, s. 3)Forskningsprogrammer Rådets beslutning (89/625/EØF) af 20. november 1989 om to særprogrammer for forskning og teknologisk udvikling på miljøområdet: STEP og EPOCH (EFT L 359 af 8.12.1989, s. 9)Rådets beslutning (91/354/EØF) af 7. juni 1991 om vedtagelse af et særprogram for forskning og teknologisk udvikling inden for miljø (EFT L 192 af 16.7.1991, s. 29)Rådets beslutning (94/911/EF) af 15. december 1994 om et særprogram for forskning og teknologisk udvikling samt demonstration inden for miljø og klima (1994-1996) (EFT L 361 af 31.12.1994, s. 1)


text:
 Avis juridique important
 |
 21994A1216(01)
 Protokol om fastsættelse for perioden 3. maj 1994 til 2. maj 1996 af de fiskerimuligheder og den finansielle godtgørelse, der omhandles i aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og regeringen for Folkerepublikken Angola om fiskeri ud for Angola - Bilag : Betingelser for EF-fartøjers udøvelse af fiskeri i Angolas fiskerizone
 EF-Tidende nr. L 324 af 16/12/1994 s. 0002 - 0015 den finske specialudgave: kapitel 4 bind 6 s. 0156 den svenske specialudgave: kapitel 4 bind 6 s. 0156
 PROTOKOL om fastsaettelse for perioden 3. maj 1994 til 2. maj 1996 af de fiskerimuligheder og den finansielle godtgoerelse, der omhandles i aftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og regeringen for Folkerepublikken Angola om fiskeri ud for AngolaArtikel 1 Fra den 3. maj 1994 og for en periode paa to aar fastsaettes de i aftalens artikel 2 omhandlede begraensninger saaledes:1) Rejefiskerfartoejer:6 550 BRT om maaneden paa aarsbasis (hoejst 22 fartoejer).De maengder, der tages af EF-fartoejer, bestaar af 30 % rejer og 70 % hesterejer.2) Trawlere til bundfiskeri:1 900 BRT om maaneden paa aarsbasis (hoejst fem fartoejer).3) Bundline, forankret nedgarn:900 BRT om maaneden paa aarsbasis.Direkte fiskeri rettet mod Centrophorus Granulosus er forbudt.4) Notfartoejer til tunfiskeri med fryseanlaeg:19 fartoejer.5) Langlinefartoejer med flydeline:Fem fartoejer.Artikel 2 1. Den i aftalens artikel 7 omhandlede finansielle godtgoerelse fastsaettes for den i artikel 1 omhandlede periode til 13 900 000 ECU, der skal indbetales i to lige store aarlige rater paa en konto, som fiskeriministeriet angiver.2. Hvis et fartoej ikke laengere er omfattet af aftalen, og Angolas myndigheder ikke accepterer, at det erstattes af et andet fartoej, bevirker den heraf foelgende indskraenkning af EF's fiskerimuligheder, at den i punkt 1 omfattede finansielle godtgoerelse nedsaettes tilsvarende.3. Angola har enekompetence til at afgoere, hvorledes godtgoerelsen skal anvendes.Artikel 3 I den i artikel 1 omhandlede periode bidrager Faellesskabet med et beloeb paa 2 800 000 ECU til finansieringen af angolanske videnskabelige og tekniske programmer (udstyr, infrastruktur, overvaagning, seminarer, undersoegelser, osv.). Dette beloeb udbetales i to lige store rater til fiskeriministeriets forskningscenter. En del af beloebet kan anvendes til daekning af Angolas bidrag til internationale fiskeriorganisationer.Artikel 4 De to parter er enige om, at stoerre kompetence og viden hos de personer, der beskaeftiger sig med havfiskeri, er en vigtig forudsaetning for et vellykket samarbejde mellem parterne. Faellesskabet vil, med det formaal for oeje, stille til raadighed for de angolanske myndigheder stipendier til studier eller praktisk uddannelse inden for de forskellige videnskabelige, tekniske og oekonomiske fiskeridiscipliner.Stipendierne kan ogsaa anvendes i et land, med hvilket Faellesskabet har indgaaet en samarbejdsaftale. De samlede udgifter til stipendier kan ikke overstige 1 800 000 ECU. Dette beloeb indbetales paa en konto, som angives af fiskeriministeriet, i to lige store aarlige rater. Fiskeriministeriet forvalter alle stipendierne og de oevrige foranstaltninger, hvortil der ydes tilskud.Artikel 5 Undlader Faellesskabet at foretage de i artikel 2, 3 og 4 omhandlede betalinger inden for de fastsatte frister, kan aftalen suspenderes.Artikel 6 Bilaget til aftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og regeringen for Folkerepublikken Angola om fiskeri ud


text: for Angola ophaeves og erstattes af naervaerende bilag.Artikel 7 Denne protokol traeder i kraft paa dagen for dens undertegnelse. Den anvendes fra den 3. maj 1994.BILAG Betingelser for EF-fartoejers udoevelse af fiskeri i Angolas farvande A. ANSOEGNING OM LICENSER OG FORMALITETER VEDROERENDE UDSTEDELSE HERAFa) Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber forelaegger via Kommissionen for De Europaeiske Faellesskabers delegation i Angola de kompetente angolanske fiskerimyndigheder en ansoegning udfaerdiget af rederen for hvert fartoej, der oensker at udoeve fiskeri i medfoer af denne aftale, senest 15 dage foer den oenskede periodes begyndelse. Ansoegningerne udfaerdiges paa formularer, som Angola udleverer i dette oejemed, jf. tillaeg 1 og 2. Hver licensansoegning skal vedlaegges et bevis for, at afgiften er betalt for licensens gyldighedsperiode.b) Hver licens udstedes til rederen for et bestemt fartoej. Paa anmodning af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber kan licensen for et bestemt fartoej i tilfaelde af paavist force majeure erstattes med en licens for et andet EF-fartoej.c) Licenserne udleveres af de angolanske myndigheder til fartoejets foerer i Luandas havn, efter at den kompetente myndighed har inspiceret fartoejet. Naar det drejer sig om tunfiskerfartoejer og langlinefartoejer, kan en kopi af licensen dog sendes pr. telefax til rederne eller deres repraesentanter eller agenter.d) Kommissionen for De Europaeiske Faellesskabers delegation i Angola faar meddelelse om de licenser, der er udstedt af de angolanske fiskerimyndigheder.e) Licensen skal til enhver tid forefindes om bord.f) Licenserne er gyldige for en periode paa ét aar.g) Hvert fartoej skal vaere repraesenteret af en agent, der er godkendt af fiskeriministeriet.h) De angolanske myndigheder giver hurtigst muligt oplysning om, hvilke bankkonti og valutaer der skal anvendes til den finansielle gennemfoerelse af denne aftale.B. AFGIFTERI. Bestemmelser vedroerende trawlereAfgifterne fastsaettes som foelger:- rejefiskerfartoejer: 56 ECU pr. BRT pr. maaned- bundfiskeri: 195 ECU pr. BRT pr. maaned.Afgifterne kan betales kvartaarligt eller halvaarligt. I saa fald forhoejes beloebet med henholdsvis 5 % og 3 %.I denne protokols gyldighedsperiode bidrager rederne for rejefiskerflaaden med 350 000 ECU om aaret til gennemfoerelsen af videnskabelige undersoegelser og eventuelt forskningstogter.II. Bestemmelser vedroerende tunfiskerfartoejer og langlinefartoejer med flydelineAfgifterne fastsaettes til 20 ECU pr. ton fisk, der tages i Angolas fiskerizone.Licenserne udstedes, naar der er betalt et fast beloeb paa 4 000 ECU pr. aar for hvert notfartoej til tunfiskeri med fryseanlaeg, svarende til afgifterne for fangst af 200 tons tun om aaret, og et fast beloeb paa 2 000 ECU pr. aar for hvert langlinefartoej med flydeline, svarende til afgifterne for fangst af 100 tons tun om aaret.Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber udarbejder ved udgangen af foerste kvartal aaret efter, at fangsterne er taget, den endelige opgoerelse over afgifterne for fangstsaesonen paa grundlag af de enkelte fartoejers fangstopgoerelser, som er bekraeftet af et specialiseret videnskabeligt organ i omraadet.Opgoerelsen meddeles samtidigt til de angolanske myndigheder og rederne. Rederne foretager senest 30 dage efter meddelelsen af den endelige opgoerelse eventuelle yderligere indbetalinger paa en konto, som er aabnet hos et pengeinstitut eller et andet organ udpeget af de angolanske myndigheder.Er beloebet i den endelige opgoerelse lavere end forskudsbetalingen, faar rederen derimod ikke forskellen


text: godtgjort.C. BIFANGSTERRejefiskerfartoejernes bifangster tilhoerer rederne. De maa tage op til 500 tons krabber om aaret.D. LANDINGEREF's langlinefartoejer bestraeber sig paa at bidrage med forsyninger til Angolas tunfiskekonservesindustri i forhold til deres fiskeriindsats i zonen til en pris, der fastsaettes efter faelles overenskomst mellem EF-rederne og de angolanske fiskerimyndigheder paa grundlag af de gaeldende priser paa det internationale marked. Beloebet betales i konvertibel valuta.E. OMLADNINGAlle omladninger skal meddeles de angolanske fiskerimyndigheder med otte dages varsel, og de skal finde sted i en af bugterne ved Luanda/Lobito i naervaerelse af de angolanske toldmyndigheder.En genpart af omladningsdokumenterne fremsendes til fiskeriministeriets inspektions- og kontroldepartement 15 dage foer udgangen af hver maaned for omladningerne i den foregaaende maaned.F. FANGSTOPGOERELSER1. Rejefiskerfartoejer og trawlere til bundfiskeria) Disse fartoejer skal ved slutningen af hvert togt, via Kommissionen for De Europaeiske Faellesskabers delegation, til fiskeriundersoegelsescentret i Luanda fremsende de i tillaeg 3 og 4 anfoerte fangstopgoerelser.Endvidere skal der via Kommissionen for De Europaeiske Faellesskabers delegation til plankontoret i fiskeriministeriet sendes en maanedlig opgoerelse for hvert fartoej over de maengder, der er taget i maanedens loeb, og de maengder, der er om bord den sidste dag i maaneden. Denne opgoerelse skal forelaegges senest den 45. dag efter den paagaeldende maaned. Overholdes denne bestemmelse ikke, forbeholder Angola sig ret til at anvende sanktionerne i sin gaeldende lovgivning.b) Fartoejerne skal desuden dagligt give Luanda Radio meddelelse om gaarsdagens position og fangster. Kaldesignalet meddeles rederen, naar fiskerilicensen udstedes. Er det ikke muligt at benytte denne radio, kan fartoejerne anvende alternative kommunikationsmidler saasom telex eller telegram.Fartoejerne maa kun forlade Angolas fiskerizone med forudgaaende tilladelse fra fiskeriministeriets inspektions- og kontroldepartement efter kontrol af den ombordvaerende fangst.2. Tunfiskerfartoejer og langlinefartoejer med flydelineUnder fiskeriet i Angolas fiskerizone skal fartoejerne hver tredje dag give Luanda Radio meddelelse om deres position og deres fangst. Ved indsejling i eller udsejling af Angolas fiskerizone skal fartoejerne give Luanda Radio meddelelse om deres position og den ombordvaerende fangst.Er det ikke muligt at benytte denne radio, kan fartoejerne anvende alternative kommunikationsmidler saasom telex eller telegram.Fartoejets foerer skal endvidere udarbejde en fangstfortegnelse i overensstemmelse med tillaeg 5 for hver fiskeriperiode i Angolas fiskerizone.Formularen skal udfyldes tydeligt, undertegnes af fartoejets foerer og senest 45 dage efter hvert togt sendes til fiskeriministeriets inspektions- og kontroldepartement via Kommissionen for De Europaeiske Faellesskabers delegation.Overholdes denne bestemmelse ikke, forbeholder Angola sig ret til at anvende sanktionerne i sin gaeldende lovgivning.G. FISKERIZONERa) De fiskerizoner, hvortil rejefiskerfartoejer har adgang, omfatter alle farvande under Republikken Angolas hoejhedsomraade eller jurisdiktion nord for 12°20' uden for 12 soemil fra basislinjerne.b) De fiskerizoner, hvortil notfartoejer til tunfiskeri med fryseanlaeg og langlinefartoejer med flydeline har adgang, omfatter alle farvande under Republikken Angolas hoejhedsomraade eller jurisdiktion uden for 12 soemil fra basislinjerne.c) De fiskerizoner, hvortil fiskerfartoejer, der driver bundfiskeri, har adgang, omfatter de farvande under Republikken Angolas hoejhedsomraade eller jurisdiktion, der- for trawlere ligger uden for 12 soemil fra basislinjerne, og som mod nord er afgraenset af 13°00' sydlig bredde og mod syd af en linje, der ligger 5 soemil nord for graensen mellem Angolas og Namibias


text: eksklusive oekonomiske zoner- for fartoejer, der anvender andre redskaber, ligger uden for 8 soemil fra basislinjerne, og som mod syd er afgraenset af en linje, der ligger 5 soemil nord for graensen mellem Angolas og Namibias eksklusive oekonomiske zoner.H. PAAMOENSTRING AF SOEMAENDRedere, til hvem der er udstedt en fiskerilicens i medfoer af denne aftale, skal medvirke til oplaering af fire angolanske soemaend om bord paa hvert enkelt fartoej, bortset fra notfartoejer til tunfiskeri med fryseanlaeg og langlinefartoejer med flydeline.Soemaendenes loen, der fastsaettes efter den angolanske loenskala, og de oevrige former for afloenning afholdes af rederen og indbetales paa en konto, der er aabnet i et pengeinstitut udpeget af fiskeriministeriet.Hvis rederne oensker at paamoenstre yderligere angolanske besaetningsmedlemmer, kan de goere det ved henvendelse til fiskeriministeriet.I. VIDENSKABELIGE OBSERVATOERERHvert fartoej kan blive opfordret til at tage en videnskabelig observatoer om bord, der er udpeget og afloennet af fiskeriministeriet.Den videnskabelige observatoer skal saa vidt muligt have samme opholdsbetingelser om bord som fartoejets officerer. Den videnskabelige observatoer skal raade over alle de faciliteter, der er noedvendige for udfoerelsen af hans opgaver. Observatoerens ankomst og arbejde maa hverken afbryde eller forstyrre fiskeriaktiviteterne.Som godtgoerelse til Angola for udgifterne til observatoerernes ophold om bord paa fartoejerne indgaar der i redernes afgifter et beloeb paa 8 ECU pr. BRT pr. aar for hvert fartoej, der udoever fiskeri i angolanske farvande.J. INSPEKTION OG KONTROLPaa anmodning af de angolanske myndigheder skal EF-fartoejer, der fisker i medfoer af aftalen, tillade, at angolanske embedsmaend med ansvar for fiskeriinspektion og -kontrol kommer om bord, og bistaa de paagaeldende i deres arbejde.Disse embedsmaend maa ikke opholde sig om bord i laengere tid, end det er noedvendigt for at udfoere arbejdet.K. BRAENDSTOFFORSYNING, REPARATIONER OG ANDRE YDELSERHvor det er muligt, skal braendstof- og vandforsyning samt vedligeholdelses- og reparationsarbejder paa vaerft i forbindelse med alle fartoejer, undtagen tunfiskerfartoejer, der fisker i Angolas fiskerizone i medfoer af aftalen, finde sted i Angola.Paa samme maade skal al befordring af besaetningerne foregaa med det nationale angolanske luftfartsselskab.Paafyldning af braendstof er forbudt uden for reden i Luanda eller Lobito, medmindre der foreligger tilladelse fra fiskeriministeriets inspektions- og kontroldepartement.L. MASKESTOERRELSEDer anvendes foelgende mindstemaskemaal:a) Rejefiskeri: 40 mm.b) Bundfiskeri:- 60 mm for det foerste aar af protokollens gyldighedsperiode- 110 mm for det andet aar af protokollens gyldighedsperiode.Indfoeres der en ny maskestoerrelse, vil denne foerst vaere gaeldende for EF-fartoejerne fra den sjette maaned efter, at Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber har faaet meddelelse herom.M. PROCEDURE VED OPBRINGING AF ET FARTOEJKommissionens delegation i Luanda skal underrettes inden for en frist paa 48 timer, saafremt et fiskerfartoej, der foerer en EF-medlemsstats flag, opbringes i Angolas fiskerizone, og skal samtidig modtage en rapport om omstaendighederne ved og aarsagerne til denne opbringning.Tillaeg 1 ANSOEGNING OM LICENS TIL FISKERI EFTER REJER OG DEMERSALE ARTER I ANGOLAS FARVANDE>START GRAFIK>>SLUT GRAFIK>Tillaeg 2 ANSOEGNING OM LICENS TIL FISKERI EFTER TUN I ANGOLAS FARVANDE>START GRAFIK>>SLUT GRAFIK>Tillaeg 3.1 FANGSTOPGOERELSE (for alle bundtrawlere)>START GRAFIK>>SLUT GRAFIK>Tillaeg 3.2 OPLYSNINGER OM FISKERITOGT>START GRAFIK>>SLUT GRAFIK>>REFERENCE TIL EN FILM>Tillaeg 4.1 FANGSTOPGOERELSE (for alle rejefiskerfartoejer)>START GRAFIK>>SLUT GRAFIK>Tillaeg 4.2 OPLYSNINGER OM FISKERITOGT>START GRAFIK>>SLUT GRAFIK>>REFERENCE


text:
 23.3.2022
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 95/110
 INTERNATIONAL AFTALE
 mellem Den Europæiske Union på den ene side og Montenegro på den anden side om Montenegros deltagelse i EU-programmet Horisont Europa — rammeprogrammet for forskning og innovation
 Europa-Kommissionen, i det følgende benævnt »Kommissionen«, som handler på vegne af Den Europæiske Union,
 på den ene side,
 og
 Montenegros regering (i det følgende benævnt »Montenegro«),
 på den anden side,
 i det følgende benævnt »parterne«,
 DER HENVISER TIL, at det i protokol 8 til stabiliserings- og associeringsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Montenegro på den anden side om de generelle principper for Montenegros deltagelse i Fællesskabets programmer (1) understreges, at de specifikke vilkår og betingelser for Montenegros deltagelse i hvert enkelt program, navnlig det finansielle bidrag, der skal betales, skal fastsættes ved et aftalememorandum (2) mellem Kommissionen, der handler på Fællesskabets vegne, og Montenegro,
 DER HENVISER TIL, at Den Europæiske Unions program, Horisont Europa — rammeprogrammet for forskning og innovation, blev oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/695 (3) (i det følgende benævnt »Horisont Europa-programmet«),
 SOM TAGER HENSYN TIL Den Europæiske Unions bestræbelser på at lede indsatsen ved at samarbejde med internationale partnere for at tackle globale udfordringer i overensstemmelse med handlingsplanen for mennesker, planeten og velstand i FN's dagsorden »Ændring af vores samfund: 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling«, og som anerkender, at forskning og innovation er vigtige drivkræfter og vigtige redskaber til innovationsdrevet bæredygtig vækst, økonomisk konkurrenceevne og tiltrækningskraft,
 SOM ANERKENDER de generelle principper, der er fastsat i forordning (EU) 2021/695,
 SOM ANERKENDER målene for det fornyede europæiske forskningsrum om at opbygge et fælles videnskabeligt og teknologisk område, oprette et indre marked for forskning og innovation, fremme og lette samarbejdet mellem universiteter og udvekslingen af bedste praksis og attraktive forskningskarrierer, lette mobiliteten for forskere på tværs af grænser og sektorer, fremme fri bevægelighed for videnskabelig viden og innovation, fremme respekten for akademisk frihed og frihed til videnskabelig forskning, støtte videnskabelige uddannelses- og kommunikationsaktiviteter og fremme de deltagende økonomiers konkurrenceevne og tiltrækningskraft, og at associerede lande er centrale partnere i denne indsats,
 DER UNDERSTREGER den rolle, som de europæiske partnerskaber spiller i at tackle nogle af Europas mest presserende udfordringer gennem fælles initiativer inden for forskning og innovation, der i væsentlig grad bidrager til de af Den Europæiske Unions prioriteter inden for forskning og innovation, der kræver en kritisk masse samt en langsigtet vision, og betydningen af associerede landes deltagelse i disse partnerskaber,
 SOM TAGER HENSYN TIL, at forskning og innovation har vist sig at være afgørende på det vestlige Balkan for så vidt angår samarbejde og finansiering af fælles forsknings- og innovationsprojekter, der giver gensidig adgang til topkvalitet, viden, innovation, netværk og forskningsressourcer. Det har givet værdifulde muligheder for menneskelig udvikling og således øget chancerne for succesfuldt at finde fælles løsninger på regionale og globale udfordringer,
 SOM SØGER at skabe gensidigt fordelagtige betingelser med henblik på at oprette anstændige arbejdspladser, styrke og støtte parternes innovationsøkosystemer ved at hjælpe virksomhederne med at innovere og


text:
opskalere på parternes markeder og lette udbredelsen samt udrulningen af og adgangen til innovation, herunder kapacitetsopbyggende aktiviteter,
 SOM ANERKENDER, at gensidig deltagelse i hinandens forsknings- og innovationsprogrammer bør give gensidige fordele, og samtidig anerkender, at parterne forbeholder sig retten til at begrænse eller betinge deltagelse i deres forsknings- og innovationsprogrammer, herunder aktioner vedrørende deres strategiske aktiver, interesser, uafhængighed eller sikkerhed,
 SOM TAGER HENSYN TIL parternes fælles mål, værdier og stærke bånd inden for forskning og innovation, der tidligere blev etableret gennem associeringsaftalerne til de følgende rammeprogrammer, og som anerkender parternes fælles ønske om yderligere at udvikle, styrke, stimulere og udvide deres forbindelser og samarbejde på dette område,
 ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
 Artikel 1
 Associeringens omfang
 1. Montenegro deltager som et associeret land i og bidrager til alle dele af Horisont Europa-programmet — rammeprogrammet for forskning og innovation, der er omhandlet i artikel 4 i forordning (EU) 2021/695 og gennemføres gennem det særprogram, der er oprettet ved afgørelse (EU) 2021/764 (4), i deres seneste ajourførte udgaver, og gennem et finansielt bidrag til Det Europæiske Institut for Innovation og Teknologi.
 2. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/819 (5) og afgørelse (EU) 2021/820 (6) i deres seneste ajourførte udgaver finder anvendelse på montenegrinske retlige enheders deltagelse i videns- og innovationsfællesskaber.
 Artikel 2
 Vilkår og betingelser for deltagelse i Horisont Europa-programmet
 1. Montenegro deltager i Horisont Europa-programmet i overensstemmelse med betingelserne i protokol 8 til stabiliserings- og associeringsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Montenegro på den anden side om de generelle principper for Montenegros deltagelse i Fællesskabets programmer og på de vilkår og betingelser, der er fastsat i nærværende aftale, i de retsakter, der er omhandlet i artikel 1 i nærværende aftale, samt i de seneste udgaver af alle andre regler vedrørende gennemførelsen af Horisont Europa-programmet.
 2. Medmindre andet er fastsat i de vilkår og betingelser, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 1, herunder i forbindelse med gennemførelsen af artikel 22, stk. 5, i forordning (EU) 2021/695, kan retlige enheder etableret i Montenegro deltage i indirekte aktioner under Horisont Europa-programmet på betingelser svarende til dem, der gælder for retlige enheder, der er etableret i Den Europæiske Union, herunder overholdelse af Den Europæiske Unions restriktive foranstaltninger (7).
 3. Inden Kommissionen træffer afgørelse om, hvorvidt retlige enheder, der er etableret i Montenegro, er berettiget til at deltage i en aktion vedrørende Den Europæiske Unions strategiske aktiver, interesser, uafhængighed eller sikkerhed i henhold til artikel 22, stk. 5, i forordning (EU) 2021/695, kan Kommissionen anmode om specifikke oplysninger eller garantier, såsom:
 a)
 oplysninger om, hvorvidt retlige enheder, der er etableret i Den Europæiske Union, har eller vil få gensidig adgang til Montenegros eksisterende og planlagte programmer, projekter, aktioner, aktiviteter eller dele heraf, der svarer til den pågældende aktion under Horisont Europa
 b)
 oplysninger om, hvorvidt Montenegro har indført en screeningmekanisme til nationale investeringer, og forsikringer om, at Montenegros myndigheder vil rapportere om og høre Kommissionen om eventuelle tilfælde, hvor de i forbindelse med anvendelsen af en sådan


text:
mekanisme er blevet bekendt med planlagte udenlandske investeringer/overtagelser foretaget af en enhed, der er etableret eller drevet uden for Montenegro af en montenegrinsk retlig enhed, der har modtaget midler under Horisont Europa til aktioner vedrørende Den Europæiske Unions strategiske aktiver, interesser, uafhængighed eller sikkerhed, forudsat at Kommissionen forsyner Montenegro med listen over de relevante retlige enheder, der er etableret i Montenegro, efter undertegnelsen af tilskudsaftaler med disse enheder og
 c)
 forsikringer om, at ingen af de resultater, teknologier, tjenester og produkter, der udvikles under de pågældende aktioner af enheder, som er etableret i Montenegro, vil være underlagt restriktioner for deres eksport til EU-medlemsstaterne i løbet af aktionen og i fire år efter aktionens afslutning. Montenegro vil dele en ajourført årlig liste over genstande, der er omfattet af nationale eksportrestriktioner, under aktionen og i fire år efter aktionens afslutning.
 4. Retlige enheder etableret i Montenegro kan deltage i Det Fælles Forskningscenters (JRC) aktiviteter på vilkår og betingelser svarende til dem, der gælder for retlige enheder etableret i Den Europæiske Union, medmindre begrænsninger er nødvendige for at sikre sammenhæng med omfanget af deltagelsen som følge af gennemførelsen af denne artikels stk. 2 og 3.
 5. Når Den Europæiske Union gennemfører Horisont Europa-programmet ved anvendelse af artikel 185 og 187 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, kan Montenegro og de montenegrinske retlige enheder deltage i de retlige strukturer, der er oprettet i henhold til disse bestemmelser, i overensstemmelse med de EU-retsakter, der er eller vil blive vedtaget med henblik på etablering af disse retlige strukturer.
 6. Repræsentanter for Montenegro har ret til at deltage som observatører i det udvalg, der er omhandlet i artikel 14 i afgørelse (EU) 2021/764, uden stemmeret og for punkter, der vedrører Montenegro.
 Disse udvalg træder sammen uden de montenegrinske repræsentanter, når der stemmes. Montenegro underrettes om udfaldet.
 Der gælder samme regler, herunder procedurer for modtagelse af information og dokumentation, for montenegrinsk deltagelse som omhandlet i dette stykke som for deltagelse af repræsentanter for Den Europæiske Unions medlemsstater.
 7. Montenegros ret til repræsentation og deltagelse i Udvalget for det Europæiske Forskningsrum og dets undergrupper er den samme som for associerede lande.
 8. Repræsentanter for Montenegro har ret til at deltage som observatører i JRC's Styrelsesråd uden stemmeret. På denne betingelse gælder de samme regler og procedurer som dem, der gælder for EU-medlemsstaternes repræsentanter, herunder talerettigheder og procedurer for modtagelse af oplysninger og dokumentation om et punkt, der vedrører Montenegro.
 9. Montenegro kan deltage i et europæisk konsortium for en forskningsinfrastruktur (ERIC) i overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 723/2009 (8) i den seneste udgave og med retsakten om oprettelse af ERIC.
 10. De rejse- og opholdsudgifter, som Montenegros repræsentanter og eksperter har i forbindelse med deltagelse som observatører i arbejdet i det udvalg, der er omhandlet i artikel 14 i afgørelse (EU) 2021/764, eller i andre møder, der vedrører gennemførelsen af Horisont Europa-programmet, refunderes af Den Europæiske Union på samme grundlag og efter samme procedurer, som dem, der er gældende for repræsentanter for Den Europæiske Unions medlemsstater.
 11.


text:
Inden for rammerne af de gældende bestemmelser skal parterne gøre deres bedste for at lette fri bevægelighed og ophold for forskere, der deltager i aktiviteter i medfør af denne aftale, samt for at lette bevægeligheden på tværs af grænserne for varer og tjenesteydelser, der skal anvendes i sådanne aktiviteter.
 12. Montenegro træffer alle nødvendige og passende foranstaltninger for at sikre, at varer og tjenesteydelser, der købes i Montenegro eller importeres til Montenegro, og som helt eller delvis finansieres i henhold til de tilskudsaftaler og/eller kontrakter, der er indgået med henblik på gennemførelse af aktiviteterne i overensstemmelse med denne aftale, fritages for told, importafgifter og andre skattelignende afgifter, herunder moms, der finder anvendelse i Montenegro.
 Artikel 3
 Finansielt bidrag
 1. Montenegros eller montenegrinske retlige enheders deltagelse i Horisont Europa-programmet er betinget af, at Montenegro bidrager finansielt til programmet og de dermed forbundne forvaltnings-, gennemførelses- og driftsomkostninger under Den Europæiske Unions almindelige budget (i det følgende benævnt »EU-budgettet«).
 2. Det finansielle bidrag har form af summen af:
 a)
 et operationelt bidrag og
 b)
 et deltagelsesgebyr.
 3. Det finansielle bidrag ydes i form af en årlig betaling i to rater og forfalder senest i maj og juli.
 4. Det operationelle bidrag skal dække programmets aktions- og støtteudgifter og være et supplement, for så vidt angår både forpligtelses- og betalingsbevillinger, til de beløb, der er opført på det endelige EU-budget for Horisont Europa-programmet, herunder eventuelle bevillinger svarende til frigørelser, der genopføres, jf. artikel 15, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2018/1046 (9) i den seneste ajourførte udgave (i det følgende benævnt »finansforordningen«), og forhøjet med eksterne formålsbestemte indtægter, der ikke stammer fra finansielle bidrag til Horisont Europa-programmet fra andre donorer (10).
 For så vidt angår eksterne formålsbestemte indtægter, der er tildelt Horisont Europa-programmet i henhold til artikel 3, stk. 1, i Rådets forordning (EU) 2020/2094 om oprettelse af et EU-genopretningsinstrument til støtte for genopretningen efter covid-19-krisen (11), skal denne stigning svare til de årlige bevillinger, der er anført i de dokumenter, der ledsager budgetforslaget, for så vidt angår Horisont Europa-programmet.
 5. Det indledende operationelle bidrag baseres på en fordelingsnøgle defineret som forholdet mellem Montenegros bruttonationalprodukt (BNP) i markedspriser og EU's BNP i markedspriser. De BNP'er i markedspriser, der finder anvendelse, fastsættes af Kommissionens særlige tjenestegrene på grundlag af de seneste statistiske data, der er tilgængelige for budgetberegningerne i året forud for det år, hvor den årlige betaling forfalder. Det indledende operationelle bidrag baseres i 2021 undtagelsesvist på BNP for 2019 i markedspriser. Bilag I indeholder tilpasninger til denne fordelingsnøgle.
 6. Det indledende operationelle bidrag beregnes ved at anvende den tilpassede fordelingsnøgle på de oprindelige forpligtelsesbevillinger, der er opført på Den Europæiske Unions endelige budget for det relevante år til finansiering af Horisont Europa-programmet, forhøjet i overensstemmelse med stk. 4 i denne artikel.
 7. Deltagelsesgebyret skal udgøre 4 % af det indledende årlige operationelle bidrag som beregnet i overensstemmelse med stk. 5 og 6 i denne artikel og indfases som fastsat i bilag I. Deltagelsesgebyret er ikke genstand for tilpasninger eller korrektioner