text:
alle andre ændringer af typekonstruktioner end »mindre ændringer«
 k)
 »mindre ændring«: en ændring af typekonstruktioner, som ikke har nogen mærkbar effekt på vægt, balance, strukturel styrke, driftssikkerhed, operationelle egenskaber, støj, brændstofluftning, udstødningsemission eller andre egenskaber, der påvirker det civile luftfartsprodukts luftdygtighed
 l)
 »data om operationel egnethed«: det datasæt, som er nødvendigt for at understøtte og skabe grundlaget for de typespecifikke operationelle aspekter af visse luftfartøjstyper, der er omfattet af Den Europæiske Unions regelsystem for civilluftfartens sikkerhed. Det skal være udformet af typecertifikatansøgeren eller indehaveren af luftfartøjet og indgå i typecertifikatet. Ifølge Den Europæiske Unions regelsystem for civilluftfartens sikkerhed skal en førstegangsansøgning om et typecertifikat eller et begrænset typecertifikat omfatte, eller senere suppleres af, ansøgningen om godkendelse af data om operationel egnethed, alt efter hvad der er relevant for luftfartøjstypen
 m)
 »produktionsgodkendelse«: et certifikat udstedt af en parts kompetente myndighed til en fabrikant, der producerer civile luftfartsprodukter, til anerkendelse af overensstemmelse, hvorved det attesteres, at fabrikanten overholder de gældende krav, der er fastsat i den pågældende parts love, forskrifter og administrative bestemmelser i forbindelse med produktionen af disse civile luftfartsprodukter
 n)
 »særlig produktionsgodkendelse«: en produktionsgodkendelse, som er udstedt til en fabrikant af et civilt luftfartsprodukt, og som ikke er en udvidelse af produktionsgodkendelsen til at omfatte fabrikantens tilknyttede enheder
 o)
 »tekniske gennemførelsesprocedurer«: de gennemførelsesprocedurer i relation til dette bilag, som udarbejdes af de tekniske repræsentanter i henhold til denne aftales artikel 3, stk. 2, og
 p)
 »valideringsmyndighed«: den importerende parts tekniske repræsentant, der automatisk anerkender eller validerer, jf. dette bilag, et konstruktionscertifikat, som er udstedt af certificeringsmyndigheden eller en godkendt organisation.
 Sektion B
 Tilsynsudvalget for certificering
 Artikel 3
 Nedsættelse og sammensætning
 1. Tilsynsudvalget for Certificering, som er ansvarligt over for det fælles udvalg, der er nedsat i henhold til denne aftales artikel 11, nedsættes herved under fælles ledelse af de tekniske repræsentanter som et teknisk koordineringsorgan, der skal stå for den effektive gennemførelse af dette bilag. Det sammensættes af repræsentanter for hver parts tekniske repræsentant og kan indbyde yderligere deltagere til at lette opfyldelsen af dets mandat.
 2. Tilsynsudvalget for Certificering mødes med jævne mellemrum efter anmodning fra en af de tekniske repræsentanter og træffer afgørelser og fremsætter anbefalinger ved konsensus. Det udarbejder og vedtager sin forretningsorden.
 Artikel 4
 Mandat
 Tilsynsudvalget for Certificerings mandat omfatter navnlig følgende:
 a)
 udvikle, vedtage og revidere de tekniske gennemførelsesprocedurer, der er omhandlet i dette bilags artikel 6
 b)
 udveksle oplysninger om væsentlige sikkerhedsmæssige betænkeligheder, når dette er relevant, og opstille handlingsplaner for at imødegå dem
 c)
 løse tekniske problemstillinger, der hører under de kompetente myndigheders ansvar og påvirker gennemførelsen af dette bilag
 d)
 hvis det er relevant udvikle effektive midler til at samarbejde, yde teknisk bistand og udveksle oplysninger om sikkerheds- og miljøbeskyttelseskrav, certificeringssystemer, kvalitetsstyringssystemer og standardiseringssystemer
 e)
 forelægge det fælles udvalg forslag til ændringer af dette bilag
 f)
 fastlægge procedurer i henhold til bestemmelserne i dette bilags artikel 29 for at sikre hver parts vedvarende tillid til, at den anden parts procedurer for konstatering af overensstemmelse er pålidelige
 g)
 analysere og følge op på


text:
gennemførelsen af de procedurer, som er omhandlet i litra f), og
 h)
 henvise uløste problemstillinger til det fælles udvalg og sikre gennemførelsen af de afgørelser, som det fælles udvalg træffer angående dette bilag.
 Sektion C
 Gennemførelse
 Artikel 5
 Kompetente myndigheder med ansvar for konstruktionscertificering, produktionscertificering og eksportcertifikater
 1. De kompetente myndigheder for så vidt angår konstruktionscertificering er:
 a)
 for Den Europæiske Union: Den Europæiske Unions Luftfartssikkerhedsagentur, og
 b)
 for Japan: Japans departement for civil luftfart under ministeriet for land, infrastruktur, transport og turisme.
 2. Kompetente myndigheder med ansvar for produktionscertificering og eksportcertifikater er:
 a)
 for Den Europæiske Union: Den Europæiske Unions Luftfartssikkerhedsagentur og EU‐medlemsstaternes kompetente myndigheder. For så vidt angår eksportcertifikater for brugte luftfartøjer er det den kompetente myndighed i den registreringsstat, hvorfra luftfartøjet eksporteres, og
 b)
 for Japan: Japans departement for civil luftfart under ministeriet for land, infrastruktur, transport og turisme.
 Artikel 6
 Tekniske gennemførelsesprocedurer
 1. De tekniske gennemførelsesprocedurer udvikles af de tekniske repræsentanter inden for rammerne af Tilsynsudvalget for Certificering med henblik på at fastlægge specifikke procedurer, hvormed gennemførelsen af dette bilag lettes, idet der fastlægges procedurer for kommunikationsaktiviteterne mellem parternes kompetente myndigheder.
 2. De tekniske gennemførelsesprocedurer skal også tage højde for forskellene mellem parternes standarder, regler, praksis, procedurer og systemer for civil luftfart i relation til gennemførelsen af dette bilag, jf. denne aftales artikel 3, stk. 2.
 Artikel 7
 Udveksling og beskyttelse af fortrolige og ophavsretligt beskyttede data og oplysninger
 1. Data og oplysninger, der udveksles i forbindelse med gennemførelsen af dette bilag, er omfattet af bestemmelserne i denne aftales artikel 10.
 2. Data og oplysninger, der udveksles i forbindelse med valideringsprocedurer, skal være afgrænset i deres art og omfang til det nødvendige grundlag for at dokumentere opfyldelse af de gældende tekniske krav som angivet i de tekniske gennemførelsesprocedurer.
 3. Enhver uenighed angående en udveksling af data og oplysninger mellem parternes kompetente myndigheder håndteres som angivet i de tekniske gennemførelsesprocedurer. Hver part har ret til at henvise tvisten til Tilsynsudvalget for Certificering med henblik på bilæggelse.
 Sektion D
 Konstruktionscertificering
 Artikel 8
 Generelle principper
 1. Denne sektion vedrører alle konstruktionscertifikater og ændringer heraf inden for dette bilags anvendelsesområde, og navnlig:
 a)
 typecertifikater
 b)
 typegodkendelser og godkendelser af specifikationer
 c)
 supplerende typecertifikater
 d)
 godkendelser af reparationskonstruktioner
 e)
 TSO-godkendelser, og
 f)
 begrænsede typecertifikater. Et begrænset typecertifikat udstedes af de tekniske repræsentanter og vil blive behandlet fra sag til sag af de tekniske repræsentanter som angivet i de tekniske gennemførelsesprocedurer.
 2. Valideringsmyndigheden validerer, under hensyntagen til det i artikel 12 omhandlede involveringsgrad, eller anerkender automatisk et konstruktionscertifikat eller en ændring, som certificeringsmyndigheden har udstedt eller godkendt eller er i færd med at udstede eller godkende, i henhold til de vilkår og betingelser, der er fastsat i dette bilag og angivet i de tekniske gennemførelsesprocedurer, herunder retningslinjerne for automatisk anerkendelse og validering af certifikater.
 3. I forbindelse med gennemførelsen af dette bilag sikrer hver part, at påvisningen af enhver konstruktionsorganisations evne til at løse sine opgaver kontrolleres i tilstrækkelig grad i dennes regelsystem for civilluftfartens sikkerhed i kraft af en certificeringsordning for

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
konstruktionsorganisationer.
 Artikel 9
 Valideringsproces
 1. En ansøgning om validering af et konstruktionscertifikat for et civilt luftfartsprodukt skal indgives til valideringsmyndigheden gennem certificeringsmyndigheden som angivet i de tekniske gennemførelsesprocedurer.
 2. Certificeringsmyndigheden skal sikre, at valideringsmyndigheden modtager alle de relevante data og oplysninger, der er nødvendige for at validere konstruktionscertifikatet, som angivet i de tekniske gennemførelsesprocedurer.
 3. Efter at have modtaget ansøgningen om validering af konstruktionscertifikatet fastlægger valideringsmyndigheden certificeringsgrundlaget for validering i henhold til dette bilags artikel 11 samt valideringsmyndighedens involveringsgrad i valideringsprocessen i henhold til dette bilags artikel 12.
 4. Valideringsmyndigheden baserer, som angivet i de tekniske gennemførelsesprocedurer og så vidt det er praktisk muligt, sin validering på de tekniske evalueringer, prøvninger, inspektioner og konstateringer af overensstemmelse, som certificeringsmyndigheden har foretaget.
 5. Valideringsmyndigheden udsteder efter sin gennemgang af relevante data og oplysninger, som certificeringsmyndigheden har forelagt, sit konstruktionscertifikat for det validerede civile luftfartsprodukt (i det følgende benævnt »valideret konstruktionscertifikat«), hvis:
 a)
 det bekræftes, at certificeringsmyndigheden har udstedt sit eget konstruktionscertifikat for det civile luftfartsprodukt
 b)
 certificeringsmyndigheden har erklæret, at det civile luftfartsprodukt er i overensstemmelse med det certificeringsgrundlag, der er omhandlet i dette bilags artikel 11
 c)
 der er fundet en løsning på alle problemstillinger, som valideringsmyndigheden har behandlet under valideringsproceduren, og
 d)
 ansøgeren har opfyldt supplerende administrative krav, som er angivet i de tekniske gennemførelsesprocedurer.
 6. Hver part skal sikre, at for at opnå og opretholde et valideret konstruktionscertifikat skal ansøgeren opbevare og give certificeringsmyndigheden adgang til alle relevante konstruktionsoplysninger, tegninger og prøvningsrapporter, herunder inspektionsrapporter om det certificerede civile luftfartsprodukt, for at kunne stille de fornødne informationer til rådighed til sikring af det civile luftfartsprodukts vedvarende luftdygtighed og overensstemmelse med de gældende miljøbeskyttelseskrav.
 Artikel 10
 Nærmere bestemmelser for validering af konstruktionscertifikater
 1. Typecertifikater, der er udstedt af Den Europæiske Union som certificeringsmyndighed, valideres af Japan som valideringsmyndighed. Visse data, som er angivet i de tekniske gennemførelsesprocedurer, anerkendes automatisk. Disse data omfatter følgende dokumenter, alt efter hvad der er relevant:
 a)
 monteringsvejledning for motorer (typecertifikat for motorer)
 b)
 reparationshåndbog vedrørende konstruktionen
 c)
 instruks angående elektriske kabler og konnektorer i relation til vedvarende luftdygtighed, og
 d)
 håndbog om masse og balance.
 2. Betydelige supplerende typecertifikater og godkendelser af betydelige større ændringer, der er udstedt af Den Europæiske Union som certificeringsmyndighed, valideres af Japan som valideringsmyndighed. Som hovedregel anvendes en strømlinet valideringsproces, der er afgrænset til teknisk rutineopbygning uden valideringsmyndighedens medvirken til ansøgerens godtgørelse af overensstemmelsesaktiviteter, medmindre de tekniske repræsentanter træffer anden afgørelse i hvert enkelt tilfælde.
 3. Typecertifikater og typegodkendelser for luftfartøjers motorer og propeller, der er udstedt af Japan som certificeringsmyndighed, godkendes af Den Europæiske Union som valideringsmyndighed.
 4. Typegodkendelse af et andet civilt luftfartsprodukt end en luftfartøjsmotor eller en luftfartøjspropel, et supplerende typecertifikat og godkendelser af større ændringer, større reparationer og specifikationer, der er udstedt af Japan som certificeringsmyndighed, valideres af Den Europæiske Union som valideringsmyndighed. Der kan anvendes en strømlinet valideringsproces, der er afgrænset til teknisk rutineopbygning uden valideringsmyndighedens medvirken til ansøgerens godtgørelse af overensstemmelsesaktiviteter, hvis de tekniske repræsentanter træffer afgørelse herom i hvert enkelt tilfælde.
 Artikel 11
 Certificeringsgrundlag


text:
for valideringen
 1. Med henblik på validering af et konstruktionscertifikat for et civilt luftfartsprodukt skal valideringsmyndigheden henvise til følgende krav, som er fastsat i partens love, forskrifter og administrative bestemmelser, når certificeringsgrundlaget skal fastslås:
 a)
 luftdygtighedskravene for et tilsvarende civilt luftfartsprodukt, som var i kraft på den faktiske dato for anvendelse, og som certificeringsmyndigheden har fastsat, og suppleret, hvis det er relevant, med yderligere tekniske betingelser som angivet i de tekniske gennemførelsesprocedurer, og
 b)
 miljøbeskyttelseskravene til det civile luftfartsprodukt, som var gældende på datoen for indgivelse af ansøgningen om validering til valideringsmyndigheden.
 2. Valideringsmyndigheden skal, når dette er relevant, specificere eventuelle:
 a)
 undtagelser fra gældende krav
 b)
 afvigelser fra gældende krav, eller
 c)
 kompenserende faktorer, hvormed der tilvejebringes et tilsvarende sikkerhedsniveau, når gældende krav ikke er opfyldt.
 3. Ud over de krav, der er specificeret i denne artikels stk. 1 og 2, skal valideringsmyndigheden angive eventuelle særlige betingelser, der skal opfyldes, hvis de relevante luftdygtighedsbestemmelser, love, forskrifter og administrative bestemmelser ikke indeholder hensigtsmæssige eller relevante sikkerhedskrav til det civile luftfartsprodukt, fordi:
 a)
 det civile luftfartsprodukt har nye eller usædvanlige konstruktionsegenskaber i forhold til den konstruktionspraksis, som de gældende luftdygtighedsbestemmelser, love, forskrifter og administrative bestemmelser er baseret på
 b)
 den tilsigtede anvendelse af det civile luftfartsprodukt er utraditionel, eller
 c)
 erfaringer fra andre tilsvarende civile luftfartsprodukter i brug eller civile luftfartsprodukter, der har tilsvarende konstruktionsegenskaber, har vist, at der kan opstå betingelser, som ikke frembyder den fornødne sikkerhed.
 4. Ved angivelsen af undtagelser, afvigelser, kompenserende faktorer eller særlige betingelser skal valideringsmyndigheden tage behørigt hensyn til de af certificeringsmyndigheden anvendte undtagelser, afvigelser, kompenserende faktorer eller særlige betingelser, og disse må ikke pålægge de civile luftfartsprodukter, som foreligger til validering, strengere krav end dem, der gælder for de tilsvarende egne produkter. Valideringsmyndigheden skal meddele certificeringsmyndigheden sådanne undtagelser, afvigelser, kompenserende faktorer eller særlige betingelser.
 Artikel 12
 Valideringsmyndighedens involveringsgrad
 1. En parts valideringsmyndigheds involveringsgrad i forbindelse med den valideringsprocedure, der er omhandlet i dette bilags artikel 9 og angivet i de tekniske gennemførelsesprocedurer, fastlægges primært i forhold til:
 a)
 den anden parts kompetente myndigheds erfaring og dokumenterede indsats som certificeringsmyndighed
 b)
 valideringsmyndighedens allerede høstede erfaringer fra tidligere valideringsrunder sammen med den anden parts kompetente myndighed
 c)
 den validerede konstruktions art
 d)
 ansøgerens hidtidige præstationer og erfaring opnået hos valideringsmyndigheden, og
 e)
 resultatet af de vurderinger af krav om kvalifikationer, der er omhandlet i artikel 28 og 29 i dette bilag.
 2. Ved den første validering af en given produktkategori benytter valideringsmyndigheden særlige procedurer og gransker navnlig certificeringsmyndighedens procedurer og metoder efter de nærmere bestemmelser, der er angivet i de tekniske gennemførelsesprocedurer.
 3. Tilsynsudvalget for Certificering skal regelmæssigt måle, kontrollere og gennemgå den praktiske gennemførelse af de principper, som er angivet i denne artikels stk. 1 og 2, efter måleparametre, som er angivet i de tekniske gennemførelsesprocedurer.
 Artikel 13
 Procedurer for automatisk anerkendelse
 1. For et konstruktionscertifikat, der er genstand for automatisk anerkendelse, anerkender valideringsmyndigheden det konstruktionscertifikat, som er udstedt af certificeringsmyndigheden, uden valideringsaktiviteter. Valideringsmyndigheden skal i så fald anerkende konstruktionscertifikatet som ækvivalent med et certifikat,


text:
der er udstedt i henhold til sin egen parts love, forskrifter og administrative bestemmelser, og valideringsmyndigheden må ikke udstede sit tilsvarende certifikat.
 2. Ubetydelige supplerende typecertifikater, ubetydelige større ændringer eller ubetydelige større reparationer og TSO-godkendelser, der udstedes af Den Europæiske Unions tekniske repræsentant som certificeringsmyndighed, anerkendes automatisk af Japans tekniske repræsentant som valideringsmyndighed.
 3. Mindre ændringer og mindre reparationer, der er godkendt af Den Europæiske Unions tekniske repræsentant som certificeringsmyndighed eller af en godkendt organisation i henhold til EU-retten, anerkendes automatisk af Japans tekniske repræsentant som valideringsmyndighed.
 4. Mindre ændringer og mindre reparationer, der er godkendt af Japans tekniske repræsentant som certificeringsmyndighed eller af en godkendt organisation i henhold til Japans love og forskrifter, anerkendes automatisk af Den Europæiske Unions tekniske repræsentant som valideringsmyndighed.
 Artikel 14
 Gennemførelsesbestemmelse til artikel 10 og 13
 1. Certificeringsmyndigheden klassificerer mindre eller større ændringer i henhold til de definitioner, som er fastsat i dette bilag, og de fortolkes i overensstemmelse med certificeringsmyndighedens gældende regler og procedurer.
 2. I forbindelse med klassificeringen af, hvorvidt et supplerende typecertifikat eller en større ændring er betydelig eller ubetydelig, overvejer certificeringsmyndigheden ændringen i sammenhæng med alle tidligere relevante konstruktionsændringer og alle hermed forbundne revisioner af de gældende certificeringsspecifikationer, der er indarbejdet i typecertifikatet for det civile luftfartsprodukt. Ændringer, der opfylder et af følgende kriterier, betragtes automatisk som betydelige:
 a)
 konfigurationen som helhed eller konstruktionsprincipperne er ikke bibeholdt, eller
 b)
 de forudsætninger, der er anvendt ved certificeringen af det civile luftfartsprodukt, der skal ændres, bevarer ikke deres gyldighed.
 Artikel 15
 Overførsel af et konstruktionscertifikat
 Hvis indehaveren af et konstruktionscertifikat overdrager sit konstruktionscertifikat til en anden enhed, underretter certificeringsmyndigheden, der har ansvaret for konstruktionscertifikatet, straks valideringsmyndigheden om overdragelsen og anvender proceduren vedrørende overdragelse af konstruktionscertifikater som angivet i de tekniske gennemførelsesprocedurer.
 Artikel 16
 Konstruktionsrelaterede driftskrav
 1. De tekniske repræsentanter sikrer om nødvendigt, at data og oplysninger vedrørende konstruktionsrelaterede driftskrav udveksles i løbet af valideringsproceduren.
 2. Hvis de tekniske repræsentanter træffer afgørelse herom, kan valideringsmyndigheden for nogle konstruktionsrelaterede driftskravs vedkommende anerkende certificeringsmyndighedens overensstemmelseserklæring i forbindelse med valideringsproceduren.
 Artikel 17
 Typerelaterede operationelle dokumenter og data
 1. Nogle typespecifikke sæt af operationelle dokumenter og data, bl.a. data om operationel egnethed i EU-systemet og ækvivalente data i det japanske system, der leveres af indehaveren af typecertifikatet, godkendes eller anerkendes af certificeringsmyndigheden og udveksles om nødvendigt i forbindelse med valideringsproceduren.
 2. Valideringsmyndigheden kan enten automatisk anerkende eller validere de i denne artikels stk. 1 omhandlede operationelle dokumenter og data som angivet i de tekniske gennemførelsesprocedurer.
 Artikel 18
 Sideløbende validering
 Hvis ansøgeren og begge tekniske repræsentanter træffer afgørelse herom, kan der benyttes en sideløbende valideringsprocedure, hvis dette er relevant, som angivet i de tekniske gennemførelsesprocedurer.
 Artikel 19
 Vedvarende luftdygtighed
 1. De tekniske repræsentanter påtager sig at træffe forholdsregler for at imødegå sikkerhedsmæssige problemer ved civile luftfartsprodukter, for hvilke de er certificeringsmyndighed.
 2. Efter anmodning bistår den ene parts kompetente myndighed i forbindelse med civile luftfartsprodukter, der konstrueres eller produceres i henhold til dens regelsystem, den anden parts kompetente myndighed ved fastlæggelsen af eventuelle foranstaltninger, som anses for nødvendige


text:
af hensyn til de civile luftfartsprodukters vedvarende luftdygtighed.
 3. I tilfælde, hvor driftsrelaterede vanskeligheder eller andre potentielle sikkerhedsproblemer, der berører et civilt luftfartsprodukt inden for dette bilags anvendelsesområde, giver en parts tekniske repræsentant, der er certificeringsmyndighed for det civile luftfartsprodukt, anledning til at foretage en efterforskning, skal den anden parts tekniske repræsentant efter anmodning støtte denne efterforskning bl.a. ved at forelægge relevante oplysninger, som dennes relevante enheder har rapporteret om svigt, mangler, fejl eller andre hændelser, der berører dette civile luftfartsprodukt.
 4. Med udvekslingen af disse oplysninger til certificeringsmyndigheden og den mekanisme for udveksling af oplysninger, der oprettes ved dette bilag, anses indehavere af et konstruktionscertifikat for at have opfyldt deres forpligtelse til at rapportere om svigt, mangler, fejl eller andre hændelser, der berører dette civile luftfartsprodukt, til valideringsmyndigheden.
 5. Forholdsregler mod sikkerhedsmæssige problemer og udveksling af sikkerhedsoplysninger som omhandlet i denne artikels stk. 1 til 4 skal angives i de tekniske gennemførelsesprocedurer.
 6. Den ene parts tekniske repræsentant skal holde den anden parts tekniske repræsentant underrettet om alle obligatoriske oplysninger om vedvarende luftdygtighed i relation til civile luftfartsprodukter, som er konstrueret eller produceret i henhold til partens tilsynssystem, og som er omfattet af dette bilags anvendelsesområde.
 7. Eventuelle ændringer af luftdygtighedsstatus med hensyn til certifikater, der er udstedt af en parts tekniske repræsentant, meddeles rettidigt den anden parts tekniske repræsentant.
 Sektion E
 Produktionscertificering
 Artikel 20
 Anerkendelse af produktionscertificerings- og produktionstilsynssystemet
 1. Den importerende part anerkender den eksporterende parts produktionscertificerings- og produktionstilsynssystem, idet systemet anses for at være tilstrækkeligt ækvivalent med den importerende parts system inden for rammerne af dette bilag, jf. dog bestemmelserne i dette bilags artikel 26, stk. 2.
 2. Bestemmelserne i denne artikels stk. 1 finder også anvendelse:
 a)
 på produktionen af et civilt luftfartsprodukt, for hvilket konstruktionsstatens ansvarsområder varetages af et andet land end den part, som eksporterer det civile luftfartsprodukt, forudsat at den eksporterende parts kompetente myndighed sammen med konstruktionsstatens relevante myndighed har opstillet og gennemført de nødvendige procedurer for at kontrollere grænsefladen mellem indehaveren af konstruktionscertifikatet og indehaveren af produktionsgodkendelsen for dette civile luftfartsprodukt
 b)
 på produktionen af et andet civilt luftfartsprodukt end et civilt luftfartøj, en luftfartøjsmotor eller en luftfartøjspropel produceret af en indehaver af en særlig produktionsgodkendelse udstedt af den eksporterende part, hvis indehaveren er lokaliseret uden for parternes område, og
 c)
 på produktionen af en luftfartøjsmotor og en luftfartøjspropel, produceret af en indehaver af en særlig produktionsgodkendelse udstedt af den eksporterende part, hvis indehaveren er lokaliseret uden for parternes område, dog med forbehold af de tekniske repræsentanters vurdering fra sag til sag.
 Artikel 21
 Udvidelse af produktionsgodkendelse og særlig produktionsgodkendelse
 1. En produktionsgodkendelse, som den eksporterende parts kompetente myndighed udsteder til en producent, der primært er lokaliseret på den eksporterende parts område, og som anerkendes i henhold til bestemmelserne i dette bilags artikel 20, stk. 1, kan udvides til også at omfatte producentens produktionsanlæg og -faciliteter på den importerende parts område eller på et tredjelands område, uanset disse produktionsanlægs og -faciliteters retlige status og uanset hvilken type civilt luftfartsprodukt, som fremstilles


text:
i disse anlæg og faciliteter. Den eksporterende parts kompetente myndighed skal i dette tilfælde bære ansvaret for tilsynet med disse produktionsanlæg og -faciliteter, og den importerende parts kompetente myndighed må ikke udstede sin egen produktionsgodkendelse til disse produktionsanlæg og -faciliteter for det samme civile luftfartsprodukt.
 2. Særlige produktionsgodkendelser, som en parts kompetente myndighed udsteder til en producent lokaliseret på den anden parts område, og som stadig er gældende på tidspunktet for undertegnelsen af denne aftale, skal vurderes af de tekniske repræsentanter fra sag til sag. I samråd med indehavere af særlige produktionsgodkendelser kan nogle af disse særlige produktionsgodkendelser bringes til ophør inden for en rimelig tidsfrist.
 Artikel 22
 Grænsefladen mellem indehaveren af produktionsgodkendelsen og indehaveren af konstruktionscertifikatet
 1. De kompetente myndigheders tekniske repræsentanter skal opstille procedurer for de tilfælde, hvor indehaveren af produktionsgodkendelsen for et civilt luftfartsprodukt reguleres af en parts kompetente myndighed, og indehaveren af konstruktionscertifikatet for det samme civile luftfartsprodukt reguleres af den anden parts kompetente myndighed, med henblik på at fastlægge hver parts ansvarsområde med hensyn til kontrol af grænsefladen mellem indehaveren af produktionsgodkendelsen og indehaveren af konstruktionscertifikatet.
 2. Med henblik på eksport af civile luftfartsprodukter inden for rammerne af dette bilag i det tilfælde, at indehaveren af konstruktionscertifikatet og produktionsgodkendelsen ikke er samme enhed, skal parternes kompetente myndigheder sikre, at indehaveren af konstruktionscertifikatet opretter passende ordninger med indehaveren af produktionsgodkendelsen for at sikre en tilfredsstillende koordinering mellem konstruktion og produktion og en passende støtte af det civile luftfartsprodukts vedvarende luftdygtighed.
 Artikel 23
 Undgåelse af overlappende produktionsgodkendelser
 Medmindre de tekniske repræsentanter træffer anden afgørelse, udsteder den importerende parts kompetente myndighed ikke en produktionsgodkendelse til en indehaver af en produktionsgodkendelse fra den eksporterende part, hvis denne produktionsgodkendelse omfatter civile luftfartsprodukter, som allerede er omfattet af den produktionsgodkendelse, der er udstedt af den eksporterende parts kompetente myndighed.
 Sektion F
 Eksportcertifikater
 Artikel 24
 Anvendelsesområde
 Dette bilag omhandler følgende eksportcertifikater, som er omfattet af dette bilags anvendelsesområde, og som er angivet i de tekniske gennemførelsesprocedurer:
 a)
 eksportluftdygtighedsbevis for nye og brugte luftfartøjer, og
 b)
 godkendt frigivelsescertifikat for andre nye civile luftfartsprodukter end luftfartøjer.
 Artikel 25
 Udstedelse af et eksportcertifikat
 1. Når der udstedes et eksportluftdygtighedsbevis for et nyt luftfartøj eller et godkendt frigivelsescertifikat for et nyt andet civilt luftfartsprodukt end et luftfartøj, sikrer den eksporterende parts kompetente myndighed, at dette civile luftfartsprodukt:
 a)
 er i overensstemmelse med den konstruktion, der automatisk anerkendes eller valideres, eller som den importerende part har certificeret i henhold til dette bilag, og som er angivet i de tekniske gennemførelsesprocedurer
 b)
 er i en driftssikker tilstand
 c)
 opfylder alle yderligere krav, som den importerende part har meddelt, og
 d)
 for så vidt angår civile luftfartøjer, luftfartøjsmotorer og luftfartøjspropeller opfylder de gældende obligatoriske oplysninger om vedvarende luftdygtighed, herunder den importerende parts luftdygtighedsdirektiver, som den pågældende part har meddelt.
 2. Når der udstedes et eksportluftdygtighedsbevis for et brugt luftfartøj, som er registreret i den eksporterende part, sikrer den eksporterende parts kompetente myndighed ud over de krav, der er omhandlet i denne artikels stk. 1, litra a)-d), at et sådant


text:
luftfartøj er blevet korrekt vedligeholdt i dets samlede driftslevetid under anvendelse af de procedurer og metoder, den eksporterende part har godkendt, hvilket påvises med logbøger og dokumentation for vedligeholdelse.
 Artikel 26
 Anerkendelse af et eksportcertifikat for et nyt civilt luftfartsprodukt
 1. Med forbehold af bestemmelserne i dette bilags sektion E og denne artikels stk. 2 skal den importerende parts kompetente myndighed anerkende et eksportcertifikat, som er udstedt af den kompetente myndighed eller en indehaver af en produktionsgodkendelse som en godkendt organisation fra den eksporterende part, for et nyt civilt luftfartsprodukt i henhold til de betingelser, der er fastsat i dette bilag og angivet i de tekniske gennemførelsesprocedurer.
 2. Hvis der er tale om kategorier af civile luftfartsprodukter, som ikke tidligere er blevet anerkendt i henhold til den importerende parts regelsystem for civilluftfartens sikkerhed, kan den importerende parts kompetente myndighed, inden den anerkender eksportcertifikater for disse civile luftfartsprodukter i henhold til denne artikel, beslutte at foretage en vurdering af indehaveren af produktionsgodkendelsen som angivet i de tekniske gennemførelsesprocedurer for at bekræfte, at kravene i dette bilags artikel 25, stk. 1, er opfyldt. Den importerende part underretter den eksporterende part, hvis den importerende part agter at foretage en sådan vurdering. Listen over indehavere af produktionsgodkendelser, for hvilke en sådan vurdering er fuldført med et vellykket resultat, offentliggøres i den importerende parts tekniske repræsentants officielle publikation.
 Artikel 27
 Anerkendelse af et eksportluftdygtighedsbevis for et brugt luftfartøj
 1. Den importerende parts kompetente myndighed anerkender kun et eksportluftdygtighedsbevis udstedt af den eksporterende parts kompetente myndighed for et brugt luftfartøj i henhold til de betingelser, der er fastsat i dette bilag, og de tekniske gennemførelsesprocedurer, hvis der findes en indehaver af typecertifikatet eller det begrænsede typecertifikat for det brugte luftfartøjs vedkommende til støtte for den pågældende luftfartøjstypes vedvarende luftdygtighed.
 2. I forbindelse med et eksportluftdygtighedsbevis for et brugt luftfartøj, som er fremstillet under den eksporterende parts produktionstilsyn, og som skal anerkendes i henhold til denne artikels stk. 1, bistår den eksporterende parts kompetente myndighed efter anmodning den importerende parts kompetente myndighed med at fremskaffe data og oplysninger vedrørende:
 a)
 luftfartøjets konfiguration, da det blev afleveret fra producenten, og
 b)
 efterfølgende ændringer og reparationer af dette luftfartøj, som den har godkendt.
 3. Den importerende part kan anmode om inspektions- og vedligeholdelsesdokumentation som angivet i de tekniske gennemførelsesprocedurer.
 4. Hvis den eksporterende parts kompetente myndighed i forbindelse med sin certificering af luftdygtighedsstatus for et brugt luftfartøj, som påtænkes eksporteret, ikke er i stand til at opfylde alle krav i dette bilags artikel 25, stk. 2, samt nærværende artikels stk. 1 og 2, skal den:
 a)
 underrette den importerende parts kompetente myndighed
 b)
 koordinere med den importerende parts kompetente myndighed som angivet i de tekniske gennemførelsesprocedurer, hvorvidt den anerkender eller afviser undtagelserne fra de gældende krav, og
 c)
 føre en fortegnelse over eventuelle anerkendte undtagelser i forbindelse med eksporten.
 Sektion G
 Kompetente myndigheders kvalifikationer
 Artikel 28
 Kvalifikationskrav med henblik på anerkendelse af konstateringer af overensstemmelse og certifikater
 Hver part skal opretholde et struktureret og effektivt certificerings- og tilsynssystem med


text:
henblik på gennemførelsen af dette bilag, herunder:
 a)
 en juridisk og reguleringsmæssig ramme, der navnlig sikrer reguleringsbeføjelser over enheder, som er underlagt partens regelsystem for civilluftfartens sikkerhed
 b)
 en organisationsstruktur, herunder en klar beskrivelse af ansvarsområder
 c)
 tilstrækkelige ressourcer, herunder kvalificeret personale med den nødvendige viden, erfaring og uddannelse
 d)
 hensigtsmæssige procedurer, der dokumenteres i politikker og procedurer
 e)
 dokumentation og fortegnelser, og
 f)
 et etableret inspektionsprogram, som sikrer en ensartet gennemførelse af den juridiske og reguleringsmæssige ramme blandt tilsynssystemets forskellige komponenter.
 Artikel 29
 De kompetente myndigheders vedvarende kvalifikation
 1. For at opretholde den gensidige tillid til den anden parts regelsystemer vedrørende gennemførelsen af dette bilag, således at parterne sikrer, at sikkerhedsniveauet er tilstrækkeligt ækvivalent, skal hver parts tekniske repræsentant regelmæssigt vurdere den anden parts kompetente myndigheders overholdelse af de kvalifikationskrav, der er omhandlet i dette bilags artikel 28. De nærmere enkeltheder i forbindelse med sådanne løbende gensidige vurderinger skal angives i de tekniske gennemførelsesprocedurer.
 2. En parts kompetente myndighed skal samarbejde med den anden parts kompetente myndighed, når der er behov for sådanne vurderinger, og sikre, at regulerede enheder, der er underlagt førstnævnte parts tilsyn, giver de tekniske repræsentanter adgang.
 3. Finder en af parternes tekniske repræsentanter, at den anden parts kompetente myndigheds tekniske kompetence ikke længere er tilstrækkelig, eller at anerkendelsen af konstateringer af overensstemmelse, der er foretaget, eller certifikater, som er udstedt af den kompetente myndighed, bør suspenderes, idet den anden parts system til gennemførelse af dette bilag ikke længere sikrer et tilstrækkeligt ækvivalent sikkerhedsniveau til at muliggøre en sådan anerkendelse, holder de tekniske repræsentanter samråd for at udpege afhjælpende tiltag.
 4. Hvis den gensidige tillid ikke genskabes med en gensidigt tilfredsstillende løsning, kan hver parts tekniske repræsentant henvise sagen, jf. denne artikels stk. 3, til Tilsynsudvalget for Certificering.
 5. Finder Tilsynsudvalget for Certificering ingen løsning, kan hver part henvise sagen, jf. denne artikels stk. 3, til det fælles udvalg, der er nedsat i medfør af denne aftales artikel 11.
 Sektion H
 Meddelelser, samråd og støtte
 Artikel 30
 Meddelelser
 Med forbehold af de undtagelser, der besluttes af de tekniske repræsentanter fra sag til sag, skal al kommunikation mellem parternes kompetente myndigheder, herunder dokumentation som angivet i de tekniske gennemførelsesprocedurer, foregå på engelsk.
 Artikel 31
 Tekniske samråd
 1. De tekniske repræsentanter behandler spørgsmål vedrørende gennemførelsen af dette bilag gennem samråd.
 2. Findes der ingen gensidigt acceptabel løsning i forbindelse med de samråd, som holdes i henhold til denne artikels stk. 1, kan hver parts tekniske repræsentant henvise problemet, jf. denne artikels stk. 1, til Tilsynsudvalget for Certificering.
 3. Finder Tilsynsudvalget for Certificering ingen løsning, kan hver part henvise problemet, jf. denne artikels stk. 1, til det fælles udvalg, der er nedsat i medfør af denne aftales artikel 11.
 Artikel 32
 Støtte til certificering og tilsynsaktiviteter for vedvarende luftdygtighed
 Efter anmodning og fælles samtykke og i det omfang, ressourcerne tillader det, kan en parts kompetente myndighed stille teknisk støtte, data og oplysninger til rådighed for den anden parts kompetente myndighed med henblik på certificering og tilsynsaktiviteter for vedvarende luftdygtighed


text:
 Avis juridique important
 |
 21988A0127(05)
 PROTOKOL om finansielt og teknisk samarbejde mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Den Tunesiske Republik -
 EF-Tidende nr. L 022 af 27/01/1988 s. 0034
 PROTOKOL om finansielt og teknisk samarbejde mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Den Tunesiske Republik RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER paa den ene side, og PRAESIDENTEN FOR DEN TUNESISKE REPUBLIK paa den anden side, SOM PAA NY BEKRAEFTER deres vilje til inden for rammerne af det udvidede faellesskabs middelhavspolitik at ivaerksaette et samarbejde, der kan bidrage til Tunesiens oekonomiske og sociale udvikling og fremme en styrkelse af forbindelserne mellem Faellesskabet og Tunesien, og SOM OENSKER i dette oejemed at viderefoere det finansielle og tekniske samarbejde, der er omhandlet i samarbejdsaftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Den Tunesiske Republik, HAR VEDTAGET at indgaa denne protokol og har med henblik herpaa som befuldmaegtigede udpeget : RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER : Jakob Esper LARSEN, Overordentlig og befuldmaegtiget ambassadoer, Danmarks faste repraesentant, Formand for De Faste Repraesentanters Komité; Jean DURIEUX, Ekstraordinaer konsulent i Generaldirektoratet for Forbindelserne udadtil i Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber; DEN TUNESISKE REPUBLIK : Mohamed MEGDICHE Overordentlig og befuldmaegtiget ambassadoer; SOM, efter at have udvekslet deres fuldmagter og fundet dem i god og behoerig form, ER BLEVET ENIGE OM FOELGENDE BESTEMMELSER : Artikel 1 Inden for rammerne af det finansielle og tekniske samarbejde, der er fastsat i den samarbejdsaftale, som er indgaaet mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Den Tunesiske Republik, deltager Faellesskabet paa de i denne protokol fastsatte betingelser i finansieringen af aktioner, der skal bidrage til Tunesiens oekonomiske og sociale udvikling . Artikel 2 1 . Til det i artikel 1 naevnte formaal og for en periode, der udloeber den 31 . oktober 1991, kan et samlet beloeb paa 224 mio ECU stilles til raadighed, heraf indtil : a ) 131 mio ECU i form af laan fra Den Europaeiske Investeringsbank, i det foelgende benaevnt "Banken", der ydes af dennes egne midler; b ) 87 mio ECU fra Faellesskabets budgetmidler, i form af gavebistand; c ) 6 mio ECU fra Faellesskabets budgetmidler, i form af bidrag til dannelse af risikovillig kapital . 2 . De i stk . 1, litra a ), naevnte laan, med undtagelse af laan til finansiering inden for oliesektoren, ydes med en rentegodtgoerelse paa 2 %, der finansieres ved hjaelp af de i stk . 1, litra b ), omhandlede midler . 3 . Den i stk . 1, litra c ), omhandlede risikovillige kapital skal bidrage til virkeliggoerelsen af de maal og til de samarbejdsaktioner, der er fastlagt i artikel 3, saerlig dem, der er omhandlet i stk . 2, andet led . Saadan kapital skal foerste i raekke benyttes til at stille egenkapital eller andet kapitalgrundlag til raadighed for tune - siske virksomheder, private saavel som offentlige eller som det offentlige kapitalandele i, specielt saadanne, til hvilke er knyttet fysiske eller juridiske personer, der er hjemmehoerende i en af Faellesskabets medlemsstater . Den risikovillige kapital kan paa samme betingelser anvendes til


text: finansiering af naermere bestemte undersoegelser med henblik paa saadanne virksomheders forberedelse og udarbejdelse af projekter samt til bistand til disse virksomheder i deres indkoeringsperiode . Den risikovillige kapital stilles til raadighed og forvaltes af Banken og kan tage form af : a ) ansvarlig laanekapital, hvor afdrag og i givet fald renter foerst forfalder efter indfrielsen af andre bankfordringer; b ) betingede laan, hvis indfrielse og loebetid afhaenger af, om bestemte betingelser er opfyldt paa laangivningstidspunktet; c ) erhvervelse paa Faellesskabets vegne af midlertidige minoritetskapitalandele i virksomheder, der er etableret i Tunesien; d ) finansiering af kapitalandele i form af betingede laan, der ydes til Tunesien, eller med den tunesiske regerings samtykke til tunesiske virksomheder, enten direkte eller ved tunesiske finansieringsinstitutters mellemkomst . Artikel 3 1 . Det i artikel 2 fastsatte samlede beloeb anvendes fortrinsvis til finansiering eller deltagelse i finansieringen af samarbejdsprojekter eller -aktioner, der har til formaal : - at udvikle og diversificere landbrugsproduktionen med henblik paa en formindskelse af Tunesiens foedevareafhaengighed samt at udfolde bestraebelser med sigte paa en diversificering af landbrugsproduktionen og -eksporten med henblik paa en stoerre komplementaritet mellem de forskellige regioner i middelhavsomraadet; - i gensidig interesse at styrke de oekonomiske forbindelser mellem Faellesskabet og Tunesien gennem udvikling af samarbejdet inden for industri, uddannelse og forskning, teknologi, handel og andre tjenester; - at fremme det regionale og multilaterale samarbejde . Ligeledes kan finansieringen omfatte oekonomiske infrastrukturer og industriinvesteringer, der kompletterer ovennaevnte samarbejdsaktioner . 2 . Blandt de projekter og aktioner, der kan finansieres, gives der en fortrinsstilling til dem, der tager sigte paa : - inden for landbrug at udvikle produktionen af landbrugsprodukter, hvoraf der er underskud, saerlig levnedsmidler, bl.a . inden for rammerne af fleraarige programmer og som led i aktioner, der hoerer ind under den nationale foedevarestrategi . For at opnaa stoerst mulig effektivitet skal indsatsen soeges koncentreret paa specifikke sektorer; - inden for industri og tjenesteydelser at tilskynde til faellesaktioner med deltagelse af virksomheder i Faellesskabets medlemsstater og tunesiske virksomheder, at etablere direkte kontakter, at udveksle informationer, at fremme investeringer og tilfoere privat kapital samt stoette smaa og mellemstore virksomheder, herunder foretagender af haandvaerksmaessig art, med henblik paa fremme af beskaeftigelsen; - inden for videnskab og teknologi at udbygge Tunesiens uddannelses- og forskningskapacitet samt etablere eller udbygge forbindelser mellem offentlige og private tunesiske og europaeiske uddannelses - og forskningsinstitutioner; - inden for handelen at diversificere og fremme eksporten samt etablere kontakt mellem virksomheder i Tunesien og i Faellesskabets medlemsstater; - inden for de naevnte prioriterede omraader at give praktisk uddannelse i tilknytning til projekter eller aktioner, i virksomheder og i forskningsinstitutioner . 3 . De finansielle bidrag fra Faellesskabet er bestemt til daekning af saadanne udgifter i ind - og udlandet, der er noedvendige for gennemfoerelsen af godkendte projekter ( herunder udgifter til undersoegelser, ingenioerraadgivning og faglig bistand ) og aktioner . De maa ikke anvendes til daekning af loebende administrations -, vedligeholdelses - og driftsudgifter . Artikel 4 1 . Investeringsprojekterne kan finansieres ved hjaelp af laan fra Banken


text: med en rentegodtgoerelse paa de i artikel 2, stk . 2, fastsatte betingelser, enten ved risikovillig kapital, ved gavebistand eller ved en kombination af disse muligheder . 2 . Aktionerne vedroerende teknisk og oekonomisk samarbejde finansieres almindeligvis ved gavebistand . Artikel 5 1 . De beloeb, der hvert aar stilles til raadighed, skal fordeles saa regelmaessigt som muligt over hele denne protokols gyldighedsperiode . 2 . Et eventuelt restbeloeb af midler, der ikke er disponeret over ved udgangen af den i artikel 2, stk . 1, omhandlede periode, anvendes indtil det er opbrugt . I saa fald sker anvendelsen paa samme betingelser som de i denne protokol fastsatte . Artikel 6 1 . Laan, som Banken yder af egne midler, ydes i henhold til de bestemmelser, betingelser og procedurer, der er fastsat i dens vedtaegter . Til laanene knyttes betingelser vedroerende loebetiden, som opstilles paa grundlag af de saerlige oekono - miske og finansielle forhold, der goer sig gaeldende for de projekter, hvortil laanene er bestemt, og ligeledes under hensyn til de vilkaar, der gaelder paa de kapitalmarkeder, hvor Banken fremskaffer sine midler . Rentesatsen fastsaettes efter Bankens praksis i saa henseende paa tidspunktet for underskrivelsen af hver enkelt laanekontrakt, dog med forbehold af den i artikel 2, stk . 2, omhandlede rentegodtgoerelse . 2 . Betingelserne og de naermere bestemmelser for bidrag til dannelse af risikovillig kapital fastsaettes fra sag til sag . 3 . Bistand, der ydes af Faellesskabets budgetmidler ud over dem, der er bestemt til rentegodtgoerelse i forbindelse med Bankens laangivning og til transaktioner med risikovillig kapital, bevilges og forvaltes af Kommissionen . 4 . De i artikel 2 omhandlede midler kan bevilges gennem den tunesiske stat eller egnede tunesiske organer, som det derefter paahviler at videreformidle midlerne til de paagaeldende paa betingelser, der i forstaaelse med Faellesskabet fastsaettes paa grundlag af de saerlige oekonomiske og finansielle forhold, der goer sig gaeldende for de projekter og aktioner, hvortil de er bestemt . Artikel 7 Faellesskabets medvirken ved gennemfoerelsen af visse projekter kan med Tunesiens samtykke antage form af en samfinansiering med deltagelse af bl.a . kredit - og udviklingsorganer eller -institutter i Tunesien, i medlemsstaterne eller i tredjelande eller internationale finansieringsorganer . Artikel 8 Foelgende kan drage fordel af det finansielle og tekniske samarbejde : a) generelt : - den tunesiske stat; b ) med den tunesiske regerings samtykke for saa vidt angaar projekter eller aktioner, der er godkendt af denne : - offentlige udviklingsorganer i Tunesien, - private organisationer, der i Tunesien arbejder for oekonomisk og social udvikling, - virksomheder, som udoever deres aktivitet efter industrielle og forretningsmaessige forvaltningsmetoder, og som er oprettet som juridiske personer i den i artikel 12 anfoerte betydning, - sammenslutninger af producenter med statsborgerskab i Tunesien eller undtagelsesvis, saafremt der ikke findes saadanne sammenslutninger, producenterne selv, - stipendiater og praktikanter, der er udsendt af Tunesien som led i de i artikel 3 omhandlede aktioner paa uddannelsesomraadet . Artikel 9 1 . Med henblik paa den bedst mulige udnyttelse af de


text: i denne protokol omhandlede instrumenter og midler samt for at virkeliggoere de i artikel 3 fastsatte maal foretager Faellesskabet og Tunesien paa grundlag af oplysninger, som Tunesien stiller til raadighed, en undersoegelse af : - de udviklingsmaal, som landet selv giver prioritet; - den eller de sektorer, inden for hvilke Faellesskabets bidrag skal koncentreres, bl.a . under hensyn til interventioner fra andre bilaterale eller multilaterale laangivere og til andre faellesskabsinstrumenter, herunder foedevarehjaelpen; - de foranstaltninger og aktioner, som er mest hensigts - maessige for virkeliggoerelsen af de i andet led omhandlede sektorbestemte maal, eller hvis saadanne aktioner ikke er tilstraekkeligt klart fastlagt, hovedlinjerne i de programmer, der tjener som stoette for den af landet fastlagte politik inden for disse sektorer; - handlingsprogrammer af regional interesse, der vil kunne finansieres af Faellesskabet . 2 . Paa dette grundlag udarbejder Faellesskabet og Tunesien i faellesskab et indikativprogram, der er bindende for begge parter, og hvori de specifikke maalsaetninger for det finansielle og tekniske samarbejde, de prioriterede interventionssektorer samt de paataenkte handlingsprogrammer fastsaettes . 3 . Indikativprogrammet kan revideres efter faelles overenskomst for at tage hensyn til aendringer, der maatte vaere indtraadt i Tunesiens oekonomiske situation eller i de maal og prioriteter, der er fastsat i landets udviklingsplan . 4 . Faellesskabet og Tunesien foerer loebende droeftelser inden for de hertil egnede organer og foretager mindst én gang i loebet af protokollens gennemfoerelsesperiode og senest inden udloebet af tredje aar efter dens ikrafttraedelse en vurdering af ivaerksaettelsen af indikativprogrammet . Artikel 10 1 . Inden for de rammer, der er fastlagt i medfoer af artikel 9, forelaegger den tunesiske stat eller, med den tunesiske regerings samtykke, andre berettigede efter artikel 8 deres ansoegninger om finansiel stoette for Faellesskabet . 2 . Faellesskabet behandler ansoegningerne om finansiering i samarbejde med de kompetente tunesiske myndigheder og de oevrige berettigede, i overensstemmelse med de i artikel 9 fastsatte maal, og underretter dem om resultatet . Artikel 11 1 . Ansvaret for gennemfoerelsen, forvaltningen og vedligeholdelsen af de projekter, der finansieres i henhold til denne protokol, paahviler Tunesien eller de andre berettigede efter artikel 8 . Faellesskabet sikrer sig, at anvendelsen af den finansielle stoette er i overensstemmelse med de herom trufne afgoerelser og sker paa de mest fordelagtige oekonomiske vilkaar . 2 . Aktionsprojekterne og handlingsprogrammerne goeres til genstand for passende evalueringer, og resultaterne heraf meddeles de to parter, der efter faelles overenskomst traeffer de fornoedne foranstaltninger . 3 . Visse naermere bestemmelser for forvaltningen af den finansielle stoette, der ydes af Faellesskabet, fastsaettes ved en brevveksling eller en rammeaftale mellem Kommissionen og Tunesien ved indgaaelsen af denne protokol . Artikel 12 1 . Deltagelse i udbud og kontrakter, der kan finansieres, er aaben paa lige vilkaar for alle fysiske og juridiske personer, der henhoerer under anvendelsesomraadet for Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, samt for alle fysiske og juridiske personer i Tunesien . Saadanne juridiske personer, der er oprettet i overensstemmelse med lovgivningen i en af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskabs medlemsstater eller i


text: Tunesien, skal have deres vedtaegtsmaessige hjemsted, deres hovedkontor eller deres hovedvirksomhed i de omraader, hvor EOEF-Traktaten finder anvendelse, eller i Tunesien; saafremt de kun har deres vedtaegtsmaessige hjemsted i de naevnte omraader eller i Tunesien, skal deres aktiviteter dog have en faktisk og vedvarende tilknytning til oekonomien i disse omraader eller i Tunesien . 2 . Med Tunesiens samtykke og for at fremme det regionale samarbejde kan fysiske og juridiske personer, der er statsborgere eller hjemmehoerende i udviklingslande, som er associeret Faellesskabet i medfoer af globale samarbejds - eller associeringsaftaler, af Faellesskabet faa tilladelse til undtagelsesvis og efter behandling af hvert enkelt tilfaelde at deltage i de i stk . 1 naevnte udbud og kontrakter, som Faellesskabet finansierer . Ved vurderingen af, hvorvidt fysiske og juridiske personer vil kunne komme i betragtning, finder de i stk . 1 anfoerte betingelser tilsvarende anvendelse . Artikel 13 Med henblik paa at fremme tunesiske virksomheders deltagelse i gennemfoerelsen af kontrakter og for at sikre en hurtig og effektiv ivaerksaettelse af projekter og aktioner, der finansieres ved hjaelp af midler, som Kommissionen forvalter, gaelder foelgende : 1 . En hurtig udbudsprocedure med kortere frister for indgivelse af tilbud, kan af Tunesien, i forstaaelse med Kommissionen, finde anvendelse, naar det drejer sig om bygge - og anlaegskontrakter, der paa grund af deres omfang i overvejende grad er af interesse for tunesiske virksomheder . Anvendelse af denne hurtige procedure udelukker ikke muligheden for at ivaerksaette et internationalt udbud, saafremt karakteren af det arbejde, der skal udfoeres, eller nytten ved at udvide deltagerkredsen synes at goere et internationalt udbud berettiget . 2 . Naar det er fastslaaet, at sagen er hastende, eller saafremt visse arbejders eller leverancers beskaffenhed, ringe omfang eller saerlige karakter berettiger dertil, kan Tunesien i forstaaelse med Kommissionen undtagelsesvis give tilladelse til indgaaelse af kontrakter efter begraenset udbud, indgaaelse af underhaandsaftaler eller gennemfoerelse i offentligt regi . De i nr . 1 og 2 omhandlede procedurer kan anvendes for kontrakter, hvortil de anslaaede udgifter er under 3 mio ECU . Artikel 14 1 . Tunesien anvender paa kontrakter, der indgaas med henblik paa gennemfoerelsen af projekter eller aktioner, som finansieres af Faellesskabet, en beskatnings - og toldordning, der ikke er mindre gunstig end den, landet anvender over for den mest begunstigede stat eller den mest begunstigede internationale udviklingsorganisation. 2 . Indholdet af den i stk . 1 omhandlede ordning fastlaegges ved en brevveksling mellem parterne . Artikel 15 Tunesien traeffer de noedvendige foranstaltninger for, at renter og alle andre beloeb, der tilkommer Banken i forbindelse med kontrakter, der er indgaaet i henhold til denne protokol, fritages for enhver form for skat eller afgift af saavel national som lokal art . Artikel 16 Naar et laan bevilges en anden berettiget end den tunesiske stat, goer Banken ydelsen af laanet betinget af, at staten stiller garanti, eller af andre garantier, som anses for tilstraekkelige . Artikel 17 I hele loebetiden for de laan eller transaktioner med risikovillig kapital, som er omhandlet i artikel 2, forpligter Tunesien


text: sig til : a ) at stille den noedvendige valuta til raadighed for de begunstigede eller garanterne til betaling af renter, provision og afdrag paa de laan og bidrag til dannelse af risikovillig kapital, der er ydet med henblik paa gennemfoerelse af aktiviteter paa dens omraade; b ) at stille den noedvendige valuta til raadighed for Banken med henblik paa overfoersel af alle de beloeb, som den modtager i national valuta, og som udgoer nettoindtaegter og nettoudbytter af Faellesskabets kapitalandele i virksomhederne . Artikel 18 Resultaterne af det finansielle og tekniske samarbejde kan tages op til undersoegelse i Samarbejdsraadet . Dette fastlaegger i givet fald de generelle retningslinjer for naevnte samarbejde . Artikel 19 Et aar inden udloebet af denne protokol undersoeger de kontraherende parter de bestemmelser, der vil kunne fastsaettes for det finansielle og tekniske samarbejde i en eventuel ny periode . Artikel 20 Denne protokol knyttes til samarbejdsaftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Den Tunesiske Republik . Artikel 21 1 . Denne protokol skal godkendes i overensstemmelse med de kontraherende parters egne procedurer; parterne giver hinanden notifikation om afslutningen af de procedurer, der er noedvendige i saa henseende . 2 . Denne protokol traeder i kraft den foerste dag i den anden maaned efter den dato, paa hvilken de i stk . 1 omhandlede notifikationer har fundet sted . Artikel 22 Denne protokol er udfaerdiget i to eksemplarer paa dansk, engelsk, fransk, graesk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk, tysk og arabisk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed . En fé de lo cual, los plenipotenciarios abajo firmantes suscriben el presente Protocolo . Til bekraeftelse heraf har undertegnede befuldmaegtigede underskrevet denne protokol . Zu Urkund dessen haben die unterzeichneten Bevollmaechtigten ihre Unterschriften unter dieses Protokoll gesetzt . Eis pistosin ton anotero, oi ypogegrammenoi plirexoysioi ethesan tis ypografes toys sto paron protokollo . In witness whereof the undersigned Plenipotentiaries have signed this Protocol . En foi de quoi, les plénipotentiaires soussignés ont apposé leurs signatures au bas du présent protocole . In fede di che, i plenipotenziari sottoscritti hanno apposto le loro firme in calce al presente protocollo . Ten blijke waarvan de ondergetekende gevolmachtigden hun handtekening onder dit Protocol hebben gesteld . Em fé do que, os plenipotenciários abaixo assinados apuseram as suas assinaturas no final do presente Protocolo . Hecho en Bruselas, el veintiséis de octubre de mil novecientos ochenta y siete . Udfaerdiget i Bruxelles, den seksogtyvende oktober nitten hundrede og syvogfirs . Geschehen zu Bruessel am sechsundzwanzigsten Oktober neunzehnhundertsiebenundachtzig . iEgine stis Vryxelles, stis eikosi exi Oktovrioy chilia enniakosia ogdonta epta . Done at Brussels on the twenty-sixth day of October in the year one thousand nine hundred and eighty-seven . Fait à Bruxelles, le vingt-six octobre mil neuf cent quatre-vingt-sept . Fatto a Bruxelles, addì ventisei ottobre millenovecentottantasette . Gedaan te Brussel, de zesentwintigste oktober negentienhonderd zevenentachtig. Feito em Bruxelas, em vinte e seis de Outubro de mil novecentos e oitenta e sete . Por el Consejo de las Comunidades Europeas For Raadet


text: for De Europaeiske Faellesskaber Fuer den Rat der Europaeischen Gemeinschaften Gia to Symvoylio ton Evropaikon Koinotiton For the Council of the European Communities Pour le Conseil des Communautés européennes Per il Consiglio delle Comunità europee Voor de Raad van de Europese Gemeenschappen Pelo Conselho das Comunidades Europeias Por la República de Túnez For Den Tunesiske Republik Fuer die Tunesische Republik Gia ti Dimokratia tis Tynisias For the Republic of Tunisia Pour la République tunisienne Per la Repubblica di Tunisia Voor de Republiek Tunesië Pelo República da Tunísia


text:
 Avis juridique important
 |
 21997D0710(15)
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-Udvalg nr. 16/97 af 26. marts 1997 om ændring af bilag II (Tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen
 EF-Tidende nr. L 182 af 10/07/1997 s. 0049 - 0049
 AFGØRELSE TRUFFET AF DET BLANDEDE EØS-UDVALG Nr. 16/97 af 26. marts 1997 om ændring af bilag II (Tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR -under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, ogud fra følgende betragtninger:Bilag II til aftalen blev sidst ændret ved afgørelse nr. 4/97 truffet af Det Blandede EØS-Udvalg (1);Europa-Parlamentet og Rådets beslutning nr. 3052/95/EF af 13. december 1995 om indførelse af en ordning for gensidig information om nationale foranstaltninger, der fraviger princippet om frie varebevægelser inden for Fællesskabet (2) bør indarbejdes i aftalen -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1 I bilag II til aftalen indføjes følgende efter kapitel XIX, punkt 3e (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/11/EØF):»3f. 395 D 3052: Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 3052/95/EF af 13. december 1995 om indførelse af en ordning for gensidig information om nationale foranstaltninger, der fraviger princippet om frie varebevægelser inden for Fællesskabet (EFT nr. L 321 af 30. 12. 1995, s. 1).«Artikel 2 Den islandske og norske udgave af beslutning nr. 3052/95/EF, som er knyttet til de respektive sproglige udgaver af denne afgørelse, er autentiske.Artikel 3 Denne afgørelse træder i kraft den 1. april 1997, forudsat at de i aftalens artikel 103, stk. 1 omhandlede notifikationer er blevet meddelt Det Blandede EØS-Udvalg.Artikel 4 Denne afgørelse offentliggøres i EØS-afsnittet i og EØS-tillægget til De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 26. marts 1997.På Det Blandede EØS-Udvalgs vegneC. DAYFormand(1) Se side 32 i denne Tidende.(2) EFT nr. L 321 af 30. 12. 1995, s. 1.


text:
 5.3.2020
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 68/17
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 284/2019
 af 13. december 2019
 om ændring af bilag I (Dyre- og plantesundhed) og bilag II (Tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen [2020/302]
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/1139 af 3. juli 2019 om ændring af forordning (EF) nr. 2074/2005 for så vidt angår offentlig kontrol af animalske fødevarer i forbindelse med krav vedrørende information om fødevarekæden og fiskevarer, henvisningen til anerkendte analysemetoder for marine biotoksiner og analysemetoder for rå mælk og varmebehandlet komælk (1) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Denne afgørelse vedrører lovgivning om plantesundhed. Lovgivning om plantesundhed falder uden for EØS-aftalens anvendelsesområde, og bestemmelser vedrørende plantesundhed gælder derfor ikke for EFTA-staterne.
 (3)
 Denne afgørelse vedrører lovgivning om levende dyr, bortset fra fisk og akvakulturdyr. Lovgivning om levende dyr, bortset fra fisk og akvakulturdyr, gælder ikke for Island, jf. punkt 2 i indledningen til kapitel I i bilag I til EØS-aftalen.
 (4)
 Denne afgørelse vedrører lovgivning om dyresundhed, foderstoffer og fødevarer. Lovgivning om dyresundhed, foderstoffer og fødevarer gælder ikke for Liechtenstein, så længe anvendelsen af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om handel med landbrugsprodukter er udvidet til at omfatte Liechtenstein, jf. de sektorspecifikke tilpasninger i bilag I og indledningen til kapitel XII i bilag II til EØS-aftalen. Denne afgørelse skal derfor ikke gælde for Liechtenstein.
 (5)
 Bilag I og II til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende led tilføjes i punkt 134 (Kommissionens forordning (EF) nr. 2074/2005) i del 1.1 i kapitel I og i punkt 53 (Kommissionens forordning (EF) nr. 2074/2005), i del 6.2 i kapitel I samt i punkt 31k (Kommissionens forordning (EF) nr. 2074/2005) i kapitel II i bilag I til EØS-aftalen:
 »—
 32019 R 1139: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/1139 af 3. juli 2019 (EUT L 180 af 4.7.2019, s. 12).«
 Artikel 2
 Følgende led tilføjes i punkt 54zzzk (Kommissionens forordning (EF) nr. 2074/2005) i kapitel XII i bilag II til EØS-aftalen:
 »—
 32019 R 1139: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/1139 af 3. juli 2019 (EUT L 180 af 4.7.2019, s. 12).«
 Artikel 3
 Den islandske og den norske udgave af gennemførelsesforordning (EU) 2019/1139, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 4
 Denne afgørelse træder i kraft den 14. december 2019, forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (*1), eller på dagen for ikrafttrædelsen af Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse nr. 210/2019 af 27. september 2019 (2), alt efter hvilken af disse datoer der er den seneste.
 Artikel 5
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 13. december 2019.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Gunnar PÁLSSON
 Formand
 (1) EUT L 180 af 4.7.2019, s. 12.
 (*1) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.
 (2) Endnu ikke offentliggjort i EUT.


text:
 27.11.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 342/27
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 128/2014
 af 27. juni 2014
 om ændring af bilag IX (Finansielle tjenesteydelser) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/58/EU af 11. december 2013 om ændring af direktiv 2009/138/EF (Solvens II) for så vidt angår datoen for dets gennemførelse, datoen for dets anvendelse og datoen for ophævelse af visse direktiver (1), skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Ved direktiv 2013/58/EU udskydes ophævelsen til den 1. januar 2016 af Rådets direktiv 64/225/EØF (2), 73/239/EØF (3), 73/240/EØF (4), 78/473/EØF (5), 84/641/EØF (6), 87/344/EØF (7), 88/357/EØF (8) og 92/49/EØF (9) og af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/78/EF (10), 2001/17/EF (11), 2002/83/EF (12) og 2005/68/EF (13), som var indarbejdet i EØS-aftalen, og som blev ophævet i henhold til EØS-aftalen ved Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse nr. 78/2011 af 1. juli 2011 om ændring af bilag IX (Finansielle tjenesteydelser) til EØS-aftalen (14).
 (3)
 Direktiv 64/225/EF, 73/239/EØF, 73/240/EØF, 78/473/EØF, 84/641/EØF, 87/344/EØF, 88/357/EØF, 92/49/EØF, 98/78/EF, 2001/17/EF, 2002/83/EF og 2005/68/EF skal derfor genindarbejdes i EØS-aftalen, og deres ophævelse udskydes til den 1. januar 2016.
 (4)
 Bilag IX til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 I bilag IX til EØS-aftalen foretages følgende ændringer:
 1)
 Følgende led tilføjes i punkt 1 (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF):
 »—
 32013 L 0058: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/58/EU af 11. december 2013 (EUT L 341 af 18.12.2013, s. 1).«
 2)
 Følgende tekst indsættes i punkt 1a (udgået):
 »364 L 0225: Rådets direktiv 64/225/EØF af 25. februar 1964 om ophævelse af begrænsningerne i etableringsfriheden og den fri udveksling af tjenesteydelser inden for genforsikring og retrocession (EFT 56 af 4.4.1964, s. 878/64).
 Direktivets bestemmelser gælder i forbindelse med aftalen med følgende tilpasning:
 Artikel 3 finder ikke anvendelse.«
 3)
 Følgende tekst indsættes i punkt 2 (udgået):
 »373 L 0239: Rådets første direktiv 73/239/EØF af 24. juli 1973 om samordning af de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om adgang til udøvelse af direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring (EFT L 228 af 16.8.1973, s. 3), ændret ved:
 —
 376 L 0580: Rådets direktiv 76/580/EØF af 29. juni 1976 (EFT L 189 af 13.7.1976, s. 13)
 —
 384 L 0641: Rådets direktiv 84/641/EØF af 10. december 1984 om ændring, navnlig for så vidt angår turistassistance, af første direktiv 73/239/EØF om samordning af de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om adgang til og udøvelse af direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring (EFT L 339 af 27.12.1984, s. 21)
 —
 387 L 0343: Rådets direktiv 87/343/EØF af 22. juni 1987 om ændring, for så vidt angår kreditforsikring og kautionsforsikring, af første direktiv (73/239/EØF) (EFT L 185 af 4.7.1987, s. 72)
 —
 387 L 0344: Rådets direktiv 87/344/EØF af 22. juni 1987 om samordning af de ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser om retshjælpsforsikring (EFT L 185 af 4.7.1987, s. 77)
 —
 388 L 0357: Rådets andet direktiv 88/357/EØF af 22. juni


text:
1988 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring, om fastsættelse af bestemmelser, der kan lette den faktiske gennemførelse af den frie udveksling af tjenesteydelser, og om ændring af direktiv 73/239/EØF (EFT L 172 af 4.7.1988, s. 1)
 —
 390 L 0618: Rådets direktiv 90/618/EØF af 8. november 1990 om ændring, navnlig med hensyn til ansvarsforsikring for motorkøretøjer, af direktiv 73/239/EØF og direktiv 88/357/EØF, som begge angår samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring (EFT L 330 af 29.11.1990, s. 44)
 —
 392 L 0049: Rådets direktiv 92/49/EØF af 18. juni 1992 (EFT L 228 af 11.8.1992, s. 1)
 —
 395 L 0026: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/26/EF af 29. juni 1995 (EFT L 168 af 18.7.1995, s. 7), ændret ved:
 —
 32002 L 0083: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/83/EF af 5. november 2002 (EUT L 345 af 19.12.2002, s. 1), ændret ved:
 —
 32004 L 0066: Rådets direktiv 2004/66/EF af 26. april 2004 (EUT L 168 af 1.5.2004, s. 35)
 —
 32000 L 0026: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/26/EF af 16. maj 2000 (EFT L 181 af 20.7.2000, s. 65)
 —
 32002 L 0013: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/13/EF af 5. marts 2002 (EFT L 77 af 20.3.2002, s. 17)
 —
 1 03 T: Akt vedrørende vilkårene for Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union, vedtaget den 16. april 2003 (EUT L 236 af 23.9.2003, s. 33)
 —
 32002 L 0087: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/87/EF af 16. december 2002 (EUT L 35 af 11.2.2003, s. 1)
 —
 1 94 N: Akt vedrørende vilkårene for Republikken Østrigs, Republikken Finlands og Kongeriget Sveriges tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union (EFT C 241 af 29.8.1994, s. 21, ændret ved EFT L 1 af 1.1.1995, s. 1)
 —
 32005 L 0001: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/1/EF af 9. marts 2005 (EUT L 79 af 24.3.2005, s. 9)
 —
 32005 L 0068: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/68/EF af 16. november 2005 (EUT L 323 af 9.12.2005, s. 1)
 —
 32006 L 0101: Rådets direktiv 2006/101/EF af 20. november 2006 (EUT L 363 af 20.12.2006, s. 238).
 Direktivets bestemmelser gælder i forbindelse med aftalen med følgende tilpasninger:
 a)
 I artikel 4 tilføjes følgende litra:
 »f)
 i Island
 —
 Viðlagatrygging Íslands.«
 b)
 I artikel 8 tilføjes følgende:
 »—
 for Island:
 Hlutafélag.
 —
 for Liechtenstein:
 Aktiengesellschaft, Genossenschaft.
 —
 for Norge:
 Aksjeselskaper, Gjensidige selskaper.«
 ba)
 I artikel 17a erstattes »det europæiske forbrugerprisindeks, der omfatter alle medlemsstater« med »EØS-forbrugerprisindekset, der omfatter alle kontraherende parter«.
 c)
 Artikel 29 finder ikke anvendelse; følgende bestemmelse gælder:
 En kontraherende part kan i aftaler, som indgås med et eller flere tredjelande, træffe aftale om anvendelse af bestemmelser, der afviger fra direktivets bestemmelser i artikel 23-28, forudsat at de sikrede i den pågældende stat opnår en tilstrækkelig og


text:
ækvivalent beskyttelse. De kontraherende parter underretter og konsulterer hinanden inden indgåelsen af sådanne aftaler. De kontraherende parter må ikke på filialer af forsikringsselskaber med hjemsted uden for de kontraherende parters område anvende bestemmelser, der resulterer i en mere gunstig behandling end den, der indrømmes filialer af forsikringsselskaber med hjemsted på de kontraherende parters område
 d)
 Artikel 30, 31, 32 og 34 finder ikke anvendelse; følgende bestemmelse gælder:
 De skadesforsikringsselskaber, der udpeges særskilt af Island og Norge, fritages fra artikel 16 og 17. Den kompetente tilsynsmyndighed stiller krav om, at sådanne selskaber skal opfylde kravene i disse artikler senest den 1. januar 1995. Inden denne dato gennemgår Det Blandede EØS-Udvalg den finansielle situation i de selskaber, der stadig ikke opfylder kravene, og fremsætter passende henstillinger. Så længe et forsikringsselskab ikke opfylder kravene i artikel 16 og 17, må det ikke oprette en filial eller tilbyde tjenesteydelser på en anden kontraherende parts område. Selskaber, der ønsker at udvide deres virksomhed i den i artikel 8, stk. 2, eller artikel 10 anvendte betydning, må kun gøre det, hvis de straks overholder reglerne i direktivet
 e)
 Hvad angår forbindelserne med forsikringsselskaber fra tredjelande som beskrevet i artikel 29b (se artikel 4 i direktiv 90/618/EØF), finder følgende anvendelse:
 1.
 Med henblik på at opnå den størst mulige grad af konvergens i anvendelsen af en tredjelandsordning for forsikringsselskaber udveksler de kontraherende parter oplysninger som beskrevet i artikel 29b, stk. 1 og 5, og der afholdes konsultationer vedrørende de i artikel 29b, stk. 2, 3 og 4, omtalte emner inden for rammerne af Det Blandede EØS-Udvalg og i overensstemmelse med de af de kontraherende parter aftalte procedurer.
 2.
 Tilladelser, der af en kontraherende parts kompetente myndigheder meddeles forsikringsselskaber, som direkte eller indirekte er datterselskaber af moderselskaber, der henhører under et tredjelands lovgivning, har i overensstemmelse med bestemmelserne i dette direktiv gyldighed overalt på alle de kontraherende parters område. Men
 a)
 såfremt et tredjeland indfører kvantitative restriktioner for etableringen af en EFTA-stats forsikringsselskaber eller indfører restriktioner for sådanne forsikringsselskaber, som det ikke pålægger EF-forsikringsselskaber, gælder de tilladelser, der af en kompetent myndighed i Fællesskabet meddeles forsikringsselskaber, som direkte eller indirekte er datterselskaber af moderselskaber, der henhører under det pågældende tredjelands lovgivning, kun i Fællesskabet, medmindre en EFTA-stat bestemmer andet for sit eget områdes vedkommende
 b)
 såfremt Fællesskabet har bestemt, at beslutninger vedrørende tilladelser til forsikringsselskaber, som direkte eller indirekte er datterselskaber af moderselskaber, der henhører under et tredjelands lovgivning, skal begrænses eller suspenderes, har enhver tilladelse udstedt af en EFTA-stats kompetente myndighed til et sådant forsikringsselskab kun gyldighed inden for den pågældende stats eget område, medmindre en anden kontraherende part bestemmer andet for sit områdes vedkommende
 c)
 de i litra a) og b) omtalte begrænsninger eller suspensioner må ikke anvendes på forsikringsselskaber, der allerede har fået tilladelse til at udøve virksomhed på en kontraherende parts område, eller deres datterselskaber.
 3.
 Såfremt Fællesskabet indleder forhandlinger med et tredjeland på basis af artikel 29b, stk. 3 og 4, med henblik på at opnå national behandling og reel markedsadgang for sine


text:
forsikringsselskaber, bestræber det sig på at opnå tilsvarende behandling for forsikringsselskaber fra EFTA-staterne.«
 4)
 Følgende tekst indsættes i punkt 3 (udgået):
 »373 L 0240: Rådets direktiv 73/240/EØF af 24. juli 1973 om ophævelse af begrænsninger i etableringsfriheden inden for direkte forsikring bortset fra livsforsikring (EFT L 228 af 16.8.1973, s. 20).
 Direktivets bestemmelser gælder i forbindelse med aftalen med følgende tilpasning:
 Artikel 1, 2 og 5 finder ikke anvendelse.«
 5)
 Følgende tekst indsættes i punkt 4 (udgået):
 »378 L 0473: Rådets direktiv 78/473/EØF af 30. maj 1978 om samordning af administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser vedrørende coassurancevirksomhed inden for Fællesskabet (EFT L 151 af 7.6.1978, s. 25).
 Direktivets bestemmelser gælder i forbindelse med aftalen med følgende tilpasning:
 Artikel 9 finder ikke anvendelse.«
 6)
 Følgende tekst indsættes i punkt 5 (udgået):
 »384 L 0641: Rådets direktiv 84/641/EØF af 10. december 1984 om ændring, navnlig for så vidt angår turistassistance, af første direktiv 73/239/EØF om samordning af de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om adgang til og udøvelse af direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring (EFT L 339 af 27.12.1984, s. 21).«
 7)
 Følgende tekst indsættes i punkt 6 (udgået):
 »387 L 0344: Rådets direktiv 87/344/EØF af 22. juni 1987 om samordning af de ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser om retshjælpsforsikring (EFT L 185 af 4.7.1987, s. 77).«
 8)
 Følgende tekst indsættes i punkt 7 (udgået):
 »388 L 0357: Rådets andet direktiv 88/357/EØF af 22. juni 1988 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring, om fastsættelse af bestemmelser, der kan lette den faktiske gennemførelse af den frie udveksling af tjenesteydelser, og om ændring af direktiv 73/239/EØF (EFT L 172 af 4.7.1988, s. 1), ændret ved:
 —
 390 L 0618: Rådets direktiv 90/618/EØF af 8. november 1990 om ændring, navnlig med hensyn til ansvarsforsikring for motorkøretøjer, af direktiv 73/239/EØF og direktiv 88/357/EØF, som begge angår samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring (EFT L 330 af 29.11.1990, s. 44)
 —
 392 L 0049: Rådets direktiv 92/49/EØF af 18. juni 1992 (EFT L 228 af 11.8.1992, s. 1)
 —
 32000 L 0026: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/26/EF af 16. maj 2000 (EFT L 181 af 20.7.2000, s. 65)
 —
 32005 L 0014: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/14/EF af 11. maj 2005 (EUT L 149 af 11.6.2005, s. 14).«
 9)
 Følgende tekst indsættes i punkt 7a (udgået):
 »392 L 0049: Rådets direktiv 92/49/EØF af 18. juni 1992 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring og om ændring af direktiv 73/239/EØF og 88/357/EØF (tredje skadesforsikringsdirektiv) (EFT L 228 af 11.8.1992, s. 1), ændret ved:
 —
 395 L 0026: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/26/EF af 29. juni 1995 (EFT L 168 af 18.7.1995, s. 7), ændret ved:
 —
 32002 L 0083: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/83/EF af 5. november 2002 (EFT L 345 af 19.12.2002, s. 1), ændret ved:
 —
 32004 L 0066: Rådets direktiv 2004/66/EF af 26. april 2004 (EUT L 168 af 1.5.2004, s. 35).
 —


text:
32000 L 0064: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/64/EF af 7. november 2000 (EUT L 290 af 17.11.2000, s. 27)
 —
 32002 L 0083: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/83/EF af 5. november 2002 (EUT L 345 af 19.12.2002, s. 1), ændret ved:
 —
 32004 L 0066: Rådets direktiv 2004/66/EF af 26. april 2004 (EUT L 168 af 1.5.2004, s. 35).
 —
 32002 L 0087: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/87/EF af 16. december 2002 (EUT L 35 af 11.2.2003, s. 1)
 —
 32005 L 0001: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/1/EF af 9. marts 2005 (EUT L 79 af 24.3.2005, s. 9)
 —
 32005 L 0068: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/68/EF af 16. november 2005 (EUT L 323 af 9.12.2005, s. 1)
 —
 32007 L 0044: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/44/EF af 5. september 2007 (EUT L 247 af 21.9.2007, s. 1).
 Direktivets bestemmelser gælder i forbindelse med aftalen med følgende tilpasninger:
 a)
 Artikel 15, 15a, 15b og 15c om den tilsynsmæssige vurdering af en påtænkt erhverver finder ikke anvendelse, hvis den påtænkte erhverver, som defineret i direktivet, er placeret eller er omfattet af lovgivning uden for de kontraherende parters område.
 b)
 i artikel 48 læses ordene »meddelelsen af dette direktiv« som »Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse om at indarbejde dette direktiv i EØS-aftalen«
 c)
 Liechtenstein kan udskyde anvendelsen af dette direktiv på obligatoriske ulykkesforsikringer til den 1. januar 1996. Det Blandede EØS-Udvalg tager situationen op til fornyet overvejelse i løbet af 1995.«
 10)
 Følgende tekst indsættes i punkt 7b (udgået):
 »32005 L 0068: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/68/EF af 16. november 2005 om genforsikringsvirksomhed og om ændring af Rådets direktiv 73/239/EØF og 92/49/EØF samt direktiv 98/78/EF og 2002/83/EF (EUT L 323 af 9.12.2005, s. 1), ændret ved:
 —
 32007 L 0044: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/44/EF af 5. september 2007 (EUT L 247 af 21.9.2007, s. 1).
 Direktivets bestemmelser gælder i forbindelse med aftalen med følgende tilpasninger:
 a)
 Artikel 19, 19a, og 20 om den tilsynsmæssige vurdering af en påtænkt erhverver finder ikke anvendelse, hvis den påtænkte erhverver, som defineret i direktivet, er placeret eller er omfattet af lovgivning uden for de kontraherende parters område.
 b)
 I bilag I tilføjes følgende tekst:
 »—
 i Fyrstendømmet Liechtenstein: »Aktiengesellschaft«, »Europäische Aktiengesellschaft (Societas Europaea)«»Genossenschaft«
 —
 i Kongeriget Norge: »aksjeselskaper«, »allmennaksjeselskaper«, »gjensidige selskaper«
 —
 i Republikken Island: »hlutafélög«, »gagnkvæm félög«.««
 11)
 Følgende punkt indsættes efter punkt 10 (udgået):
 »iia) Livsforsikring«
 12)
 Følgende tekst indsættes i punkt 11 (udgået):
 »32002 L 0083: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/83/EF af 5.11.2002 om livsforsikring (EFT L 345 af 19.12.2002, s. 1), ændret ved:
 —
 32002 L 0087: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/87/EF af 16. december 2002 (EUT L 35 af 11.2.2003, s. 1)
 —
 32004 L 0066: Rådets direktiv 2004/66/EF af 26. april 2004 (EUT L 168 af 1.5.2004, s. 35)
 —
 32005 L 0001: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/1/EF af 9. marts 2005 (EUT L 79 af 24.3.2005, s. 9)
 —
 32005 L 0068: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/68/EF af 16. november 2005 (EUT L 323 af 9.12.2005, s. 1)


text:
—
 32006 L 0101: Rådets direktiv 2006/101/EF af 20. november 2006 (EUT L 363 af 20.12.2006, s. 238)
 —
 32007 L 0044: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/44/EF af 5. september 2007 (EUT L 247 af 21.9.2007, s. 1).
 Direktivets tekst gælder i forbindelse med aftalen med følgende tilpasninger:
 a)
 følgende tilføjes i artikel 6, stk. 1, litra a):
 »—
 for Island:
 Hlutafélag, Gagnkvæmt félag.
 —
 for Liechtenstein:
 Aktiengesellschaft, Genossenschaft, Stiftung.
 —
 for Norge:
 Aksjeselskaper, Gjensidige selskaper.«
 b)
 Artikel 15, 15a, 15b og 15c om den tilsynsmæssige vurdering af en påtænkt erhverver finder ikke anvendelse, hvis den påtænkte erhverver, som defineret i direktivet, er placeret eller er omfattet af lovgivning uden for de kontraherende parters område.
 c)
 Artikel 57 finder ikke anvendelse; følgende bestemmelse gælder:
 Hver kontraherende part kan gennem aftaler med et eller flere tredjelande indvilge i at anvende bestemmelser, der er forskellige fra dem i direktivets artikel 51, 52 og 54-56, under forudsætning af at det sikres, at alle personer nyder en tilstrækkelig og ækvivalent beskyttelse.
 De kontraherende parter underretter og konsulterer hinanden inden indgåelsen af sådanne aftaler.
 De kontraherende parter må ikke på filialer af forsikringsselskaber med hjemsted uden for de kontraherende parters område anvende bestemmelser, der resulterer i en mere gunstig behandling end den, der indrømmes filialer af forsikringsselskaber med hjemsted på de kontraherende parters område
 d)
 Hvad angår forbindelser med tredjelandes forsikringsselskaber som omhandlet i artikel 59 gælder følgende:
 1.
 Med henblik på at sikre størst mulig konvergens hvad angår anvendelsen af regler for forsikringsselskaber fra tredjelande skal de kontraherende parter udveksle informationer som beskrevet i artikel 59, stk. 1 og 5. Der holdes konsultationer vedrørende de i artikel 59, stk. 2, 3 og 4 omtalte emner inden for rammerne af Det Blandede EØS-Udvalg og i overensstemmelse med specifikke procedurer, som de kontraherende parter indgår aftale om.
 2.
 Tilladelser, der af en kontraherende parts kompetente myndigheder meddeles forsikringsselskaber, som direkte eller indirekte er datterselskaber af moderselskaber, der henhører under et tredjelands lovgivning, har i overensstemmelse med bestemmelserne i dette direktiv gyldighed overalt på alle de kontraherende parters område.
 Men
 a)
 i de tilfælde hvor et tredjeland pålægger kvantitative restriktioner hvad angår etablering af forsikringsselskaber fra et EFTA-land eller pålægger restriktioner på sådanne forsikringsselskaber, som det ikke pålægger forsikringsselskaber fra Fællesskabet, vil tilladelser, udstedt af kompetente myndigheder i Fællesskabet til forsikringsselskaber, der er direkte eller indirekte datterselskaber af moderselskaber, der er underlagt lovgivningen i det pågældende tredjeland, kun være gældende i Fællesskabet, medmindre et EFTA-land beslutter, at det modsatte skal være tilfældet på det pågældende lands område
 b)
 såfremt Fællesskabet har bestemt, at beslutninger vedrørende tilladelser til forsikringsselskaber, som direkte eller indirekte er datterselskaber af moderselskaber, der henhører under et tredjelands lovgivning, skal begrænses eller suspenderes, har enhver tilladelse udstedt af en EFTA-stats kompetente myndighed til et sådant forsikringsselskab, kun gyldighed inden for den pågældende stats område, medmindre en anden kontraherende part bestemmer andet for sit områdes vedkommende
 c)
 de i litra a) og b) omtalte begrænsninger eller suspensioner må ikke anvendes på forsikringsselskaber, der allerede har


text:
fået tilladelse til at udøve virksomhed på en kontraherende parts område, eller deres datterselskaber.
 3.
 Når Fællesskabet forhandler med et tredjeland på basis af artikel 59, stk. 3 og 4, med henblik på at opnå national behandling og reel markedsadgang for sine forsikringsselskaber, bestræber det sig på at opnå tilsvarende behandling af forsikringsselskaber fra EFTA-landene
 e)
 I artikel 30, stk. 1, erstattes »det europæiske forbrugerprisindeks, der omfatter alle medlemsstater« med »EØS-forbrugerprisindekset, der omfatter alle kontraherende parter«.«
 13)
 Følgende tekst indsættes i punkt 12c (udgået):
 »398 L 0078: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/78/EF af 27. oktober 1998 om supplerende tilsyn med forsikrings- og genforsikringsselskaber i en forsikrings- eller genforsikringsgruppe (EFT L 330 af 5.12.1998, s. 1), ændret ved:
 —
 32002 L 0087: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/87/EF af 16. december 2002 (EUT L 35 af 11.2.2003, s. 1)
 —
 32005 L 0001: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/1/EF af 9. marts 2005 (EUT L 79 af 24.3.2005, s. 9)
 —
 32005 L 0068: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/68/EF af 16. november 2005 (EUT L 323 af 9.12.2005, s. 1).«
 14)
 Følgende tekst indsættes i punkt 13a (udgået):
 »32001 L 0017: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/17/EF af 19. marts 2001 om sanering og likvidation af forsikringsselskaber (EFT L 110 af 20.4.2001, s. 28).«
 15)
 Teksten i punkt 1a (Rådets direktiv 64/225/EØF), punkt 2 (Rådets første direktiv 73/239/EØF), punkt 3 (Rådets direktiv 73/240/EØF), punkt 4 (Rådets direktiv 78/473/EØF), punkt 5 (Rådets direktiv 84/641/EØF), punkt 6 (Rådets direktiv 87/344/EØF), punkt 7 (Rådets andet direktiv 88/357/EØF), punkt 7a (Rådets direktiv 92/49/EØF), punkt 7b (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/68/EF), punkt 12c (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/78/EF) og punkt 13a (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/17/EF) og teksten i og overskriften til punkt 11 (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/83/EF) udgår med virkning fra den 1. januar 2016.
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af direktiv 2013/58/EU, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 28. juni 2014, forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (15).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 27. juni 2014.
 På Det Blandede EØS-udvalgs vegne
 Gianluca GRIPPA
 Formand
 (1) EUT L 341 af 18.12.2013, s. 1.
 (2) EFT 56 af 4.4.1964, s. 878.
 (3) EFT L 228 af 16.8.1973, s. 3.
 (4) EFT L 228 af 16.8.1973, s. 20.
 (5) EFT L 151 af 7.6.1978, s. 25.
 (6) EFT L 339 af 27.12.1984, s. 21.
 (7) EFT L 185 af 4.7.1987, s. 77.
 (8) EFT L 172 af 4.7.1988, s. 1.
 (9) EFT L 228 af 11.8.1992, s. 1.
 (10) EFT L 330 af 5.12.1998, s. 1.
 (11) EFT L 110 af 20.4.2001, s. 28.
 (12) EFT L 345 af 19.12.2002, s. 1.
 (13) EUT L 323 af 9.12.2005, s. 1.
 (14) EUT L 262 af 6.10.2011, s. 45.
 (15) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 Avis juridique important
 |
 21989D1230(01)
 AFGØRELSE Nr. 3/89 TRUFFET AF SAMARBEJDSRÅDET EØF- JUGOSLAVIEN den 27. november 1989 om ændring, som følge af indførelsen af Det Harmoniserede System, af protokol nr.3 angående definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og angående metoderne for administrativt samarbejde
 EF-Tidende nr. L 392 af 30/12/1989 s. 0002
 AFGOERELSE Nr. 3/89 TRUFFET AF SAMARBEJDSRAADET EOEF-JUGOSLAVIEN den 27. november 1989 om aendring, som foelge af indfoerelsen af Det Harmoniserede System, af protokol nr. 3 angaaende definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og angaaende metoderne for administrativt samarbejde SAMARBEJDSRAADET HAR - under henvisning til Samarbejdsaftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Den Socialistiske Foederative Republik Jugoslavien, undertegnet den 2. april 1980, under henvisning til protokol nr. 3 angaaende definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og angaaende metoderne for administrativt samarbejde, saerlig ar- tikel 25, og ud fra foelgende betragtninger: Oprindelsesreglerne i protokol nr. 3 er baseret paa anvendelse af Toldsamarbejdsraadets Nomenklatur; Toldsamarbejdsraadet godkendte den 14. juni 1983 den internationale konvention om Det Harmoniserede Varebeskrivelses- og Varenomenklatursystem, i det foelgende benaevnt Det Harmoniserede System; Det Harmoniserede System blev indfoert den 1. januar 1988 for den internationale handel; det er derfor noedvendigt at tilpasse oprindelsesreglerne i protokol nr. 3, saaledes at de baseres paa anvendelse af Det Harmoniserede System; erfaringerne viser, at udformningen af oprindelsesreglerne kan forbedres ved at gruppere alle undtagelser fra hovedreglen om positionsskifte paa en liste og ved at fastsaette detaljerede retningslinjer for, hvordan en saadan liste boer fortolkes - TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:Artikel 1I artikel 1, stk. 3, i protokol nr. 3 aendres »i liste C i bilag IV« til »i bilag II«. Artikel 2Artikel 3 i protokol nr. 3 affattes saaledes: »Artikel 31. Ved »kapitler« og »positioner« forstaas i denne protokol kapitler og positioner (fircifrede koder), der er anvendt i nomenklaturen i »Det Harmoniserede Varebeskrivelses- og Varenomenklatursystem«, i det foelgende benaevnt Det Harmoniserede System eller HS.Ved »tarifering« forstaas tarifering af en vare eller materiale under en bestemt position. 2. Med henblik paa anvendelsen af artikel 1 anses materialer uden oprindelsesstatus for at have undergaaet tilstraekkelig bearbejdning eller forarbejdning, naar den fremstillede vare henfoeres under en anden toldposition end dem, hvorunder alle de materialer, der ikke har oprindelsesstatus, og som er blevet anvendt til fremstillingen, tariferes, jf. dog bestemmelserne i stk. 3 og 4. 3. For en vare, der er anfoert i kolonne 1 og 2 i listen til bilag III, opfyldes de for varen i kolonne 3 angivne betingelser i stedet for reglen i stk. 2. 4. Med henblik paa anvendelsen af artikel 1 anses foelgende bearbejdning eller forarbejdning altid som utilstraekkelig til at give varerne oprindelsesstatus, uanset om der er sket aendringer af position:a) behandling, som er bestemt til at opretholde varernes tilstand under deres transport og oplagring (lufttilfoersel, straekning, toerring, afkoeling, anbringelse i saltvand, svovlholdigt vand eller i vand, der er tilsat andre substanser, fjernelse af beskadigede eller fordaervede dele o.lign.)b)enkelte foranstaltninger som afstoevning, sigtning, sortering, klassificering, sammenstilling (herunder samling af varesaet), vask, maling og tilskaeringc)i) udskiftning af emballage og adskillelse og samling af


text: kolliii)enkel aftapning, paafyldning af flakoner, anbringelse i saekke, i etuier, i aesker, paa braet, plader eller bakker m.v. samt alle andre enkle emballeringsarbejderd)anbringelse af maerker, etiketter eller andre lignende kendetegn paa selve varerne eller deres emballagee)enkel blanding af varer, ogsaa af forskellige arter, naar en eller flere af bestanddelene i blandingen ikke opfylder betingelserne i denne protokol for at kunne anses som varer med oprindelsesstatusf)enkel samling af dele for at kunne danne en komplet artikelg)forening af to eller flere af de i punkterne a) til f) naevnte foranstaltningerh)slagtning af dyr.« Artikel 3Artikel 4 i protokol nr. 3 affattes saaledes: »Artikel 41. Ved »vaerdi« i listen i bilag III forstaas toldvaerdien paa tidspunktet for indfoerslen af de anvendte materialer uden oprindelsesstatus eller, hvis denne ikke er kendt eller ikke kan konstateres, den foerst konstaterbare pris, der er betalt for materialerne paa det paagaeldende omraade.Er det noedvendigt at fastsaette vaerdien af de anvendte materialer med oprindelsesstatus, finder dette stykke tilsvarende anvendelse. 2. Ved »prisen ab fabrik« i listen i bilag III forstaas prisen ab fabrik for den fremstillede vare med fradrag af interne afgifter, der er godtgjort eller kan godtgoeres ved udfoersel af den fremstillede vare.« Artikel 4Artikel 6 i protokol nr. 3 aendres saaledes:1. I stk. 2 aendres »artikel 3, stk. 3« til »artikel 3, stk. 4« og »Bruxelles nomenklaturen« til »Det Harmoniserede System«. 2.Stk. 4 affattes saaledes:»4. Saet som defineret i almindelig bestemmelse nr. 3 i Toldsamarbejdsraadets Nomenklatur betragtes som varer med oprindelsesstatus, naar alle de dele, der indgaar heri, har oprindelsesstatus. Saet, som bestaar af dele med og dele uden oprindelsesstatus, anses dog i deres helhed for at have oprindelsesstatus, hvis vaerdien af de dele, der ikke har oprindelsesstatus, ikke overstiger 15 % af saettets pris ab fabrik.« Artikel 51. Bilag I, II og III til denne afgoerelse erstatter bilag I, II, III og IV til protokol nr. 3. 2. Bilag V og VI bliver herefter bilag IV og V. Artikel 61. Varer, der er udfoert inden den 1. januar 1990 ledsaget af et varecertifikat EUR. 1 eller certifikat EUR. 2, betragtes som havende oprindelsesstatus i henhold til de gaeldende regler pr. 1. januar 1990. 2. Varecertifikater EUR. 1 eller certifikater EUR. 2 udstedt eller udfaerdiget inden den 1. januar 1990 i henhold til de gaeldende regler inden denne dato accepteres indtil den 31. maj 1990 i henhold til de gaeldende regler paa det tidspunkt, hvor de blev udstedt. 3. Artikel 19 og 20 i protokol nr. 3 finder anvendelse, naar der er tale om varer udfoert inden den 1. januar 1990, og der kan udstedes varecertifikater efterfoelgende eller duplikatvarecertifikater i henhold til de regler, der gaelder inden denne dato. Artikel 7Denne afgoerelse anvendes fra den 1. januar 1990. Udfaerdiget i Bruxelles, den 27. november 1989. Paa Samarbejdsraadets vegne R. DUMAS Formand Faelleserklaering om fornyet undersoegelse af aendringerne til oprindelsesreglerne som foelge af indfoerelsen af Det Harmoniserede System Hvis det viser sig, at de nye regler, der som foelge af aendringerne i nomenklaturen er indfoert ved afgoerelse nr. 3/89,


text: materielt aendrer en hvilken som helst regel, der fandtes inden afgoerelse nr. 3/89, og viser det sig, at saadanne aendringer resulterer i en situation, der er til skade for de paagaeldende sektorers interesser, undersoeger Samarbejdsraadet som hastesag paa anmodning fremsat af en af de kontraherende parter senest den 31. december 1992, om det er noedvendigt at udforme den paagaeldende regels indhold, som det var inden afgoerelse nr. 3/89. Under alle omstaendigheder skal Samarbejdsraadet inden for en periode paa tre maaneder, efter at en af aftalens parter har fremsat anmodning herom, traeffe afgoerelse, om den paagaeldende regels indhold skal udformes, som det var tidligere, eller ej. Hvis den paagaeldende regels indhold paa ny udformes som tidligere, udarbejder aftalens parter de noedvendige retsregler til at sikre, at al told, som er opkraevet uretmaessigt for de paagaeldende varer indfoert efter den 1. januar 1990, kan godtgoeres.


text:
21 . 6 . 82 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 174 / 31
 SAMARBEJDSAFTALE
 mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og kongeriget Sverige om et europæisk
 forsknings- og udviklingsprogram vedrørende genanvendelse af by- og industriaffald
 DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE FÆLLESSKAB, i det følgende benævnt »Fællesskabet«,
 og
 REGERINGEN FOR KONGERIGET SVERIGE, i det følgende benævnt »Sverige«, ER —
 ud fra følgende betragtninger :
 et europæisk forskningsprogram vedrørende by- og industriaffald vil kunne bidrage til en mere
 økonomisk anvendelse af naturlige ressourcer såvel som til en mindskelse af miljøforureningen ved
 at medvirke til løsningen af tekniske problemer i forbindelse med forvaltningen af affald ;
 Rådet for De europæiske Fællesskaber, i det følgende benævnt »Rådet«, har ved sin afgørelse af
 12 . november 1979 vedtaget et flerårigt ( 1979-1983) forsknings- og udviklingsprogram vedrørende
 genanvendelse af by- og industriaffald (sekundære råstoffer), i det følgende benævnt »Fællesskabets
 program« ;
 den svenske rigsdag har ved sin afgørelse af 27. maj 1981 vedtaget et tredje flerårigt ( 1981-1984)
 forsknings- og udviklingsprogram på energiområdet, herunder genanvendelse af by- og industriaf
 fald ;
 Fællesskabet og Sverige forventer at drage gensidig fordel af en koordinering af det forsknings- og
 udviklingsarbejde, der finder sted inden for genanvendelse af by- og industriaffald ;
 Rådet er den 18 . juli 1978 nået til enighed om en række detaljer i samarbejdet inden for rammerne
 af Det europæiske samarbejde om videnskabelig og teknisk Forskning (COST) —
 BLEVET ENIGE OM FØLGENDE : — 285 000 ECU
 Artikel 1 fra Sverige i den i artikel 1 nævnte periode. Dette
 beløb beregnes ved på Fællesskabets bidrag at
 Fællesskabet og Sverige, i det følgende benævnt »de anvende forholdet mellem Sveriges bruttonational
 kontraherende parter«, samarbejder i en periode indtil produkt og bruttonationalproduktet for Fælles
 31 . oktober 1983 i et europæisk forsknings- og ud skabet og Sverige for 1979, og ved at tage hensyn
 viklingsprogram vedrørende genanvendelse af by- og til forholdet mellem varigheden af denne aftale og
 industriaffald (indirekte aktioner og koordinerede af Fællesskabets program .
 aktiviteter), i det følgende benævnt »det europæiske ECUen er den , der er fastlagt ved finansforordningen
 program«, som anført i bilag A og B. vedrørende De europæiske Fællesskabers almindelige
 Artikel 2 budget og ved de finansielle bestemmelser truffet i
 henhold til denne forordning.
 De kontraherende parters maksimale finansielle
 bidrag til gennenførelsen af det europæiske program Reglerne for aftalens finansiering er anført i bilag C.
 fastsættes til 9 285 000 ECU, der fordeles således :
 — 9 millioner ECU Artikel 3
 fra Fællesskabet i en fireårig periode begyndende For svenske personer og virksomheder gælder samme
 den 1 . november 1979 ; betingelser og vilkår for fremsendelse og vurdering af
 ---pagebreak--- Nr. L 174 / 32 De Europæiske Fællesskabers Tidende 21 . 6 . 82
 forslag samt for tildeling og indgåelse af kontrakter oplysninger behandles som fortrolige, hvis den delta
 med omkostningsdeling som for personer og virksom gende stat, som fremsender dem, anmoder derom.
 heder inden for Fællesskabet.
 2 . Kommissionen udarbejder på grundlag af de
 modtagne oplysninger årlige rapporter og fremsender
 disse til de deltagende