text:
perioder på tilsammen højst 3 ms.
 7.1.4.3. Abdominal penetration (6)
 7.1.4.3.1. Ved den i bilag 8, tillæg 1, punkt 5.3, beskrevne kontrol må der ikke findes synlige tegn på penetration af modellerleret i abdomen, forårsaget af nogen del af fastholdelsesanordningen.
 7.1.4.4. Forskydning af attrappen
 7.1.4.4.1. Barnefastholdelsesanordninger af kategorier »universal«, »begrænset« og »semi-universal«:
 7.1.4.4.1.1.
 Fremadvendende barnefastholdelsesanordninger: attrappens hoved må ikke overskride plan BA og DA som fastlagt i figur 1 nedenfor, undtagen hvis der er tale om selepuder, når den største attrap P10 anvendes, hvor værdien i relation til DA-planet er 840 mm.
 Figur 1
 Prøveopstilling for fremadvendende anordning
 7.1.4.4.1.2.
 Bagudvendende barnefastholdelsesanordninger:
 7.1.4.4.1.2.1.
 Barnefastholdelsesanordning understøttet af instrumentbræt: Attrappens hoved må ikke overskride plan AB, AD og DCr som fastlagt i figur 2 nedenfor. Dette skal vurderes i indtil 300 ms, eller indtil attrappen er fuldstændig i ro, afhængig af hvilken begivenhed indtræder først.
 Figur 2
 Opstilling til afprøvning af bagudvendende anordning
 7.1.4.4.1.2.2.
 Barnefastholdelsesanordninger i gruppe 0, som ikke støtter mod instrumentbrættet, samt lifte: Attrappens hoved må ikke overskride plan AB, AD og DE som vist i figur 3 nedenfor. Dette skal vurderes i indtil 300 ms, eller indtil attrappen er fuldstændig i ro, afhængig af hvilken begivenhed indtræder først.
 Figur 3
 Prøvningsopstilling for barnefastholdelsesanordninger i gruppe 0, der ikke støtter mod instrumentbrættet
 7.1.4.4.1.2.3.
 Barnefastholdelsesanordninger af andre grupper end gruppe 0, som ikke støtter mod instrumentbrættet:
 Attrappens hoved må ikke overskride plan FD, FG og DE som vist i figur 4 nedenfor. Dette skal vurderes i indtil 300 ms, eller indtil attrappen er fuldstændig i ro, afhængig af hvilken begivenhed indtræder først.
 I tilfælde, hvor en sådan barnefastholdelsesanordning er i berøring med stangen med diameter 100 mm og alle præstationskrav er opfyldt, skal der udføres endnu en dynamisk prøvning (frontalsammenstød) med den tungeste attrap beregnet for den pågældende barnefastholdelsesanordning og uden stangen med diameter 100 mm; ved denne prøvning skal alle krav bortset fra kravet om fremadgående forskydning være opfyldt.
 Figur 4
 Prøvningsopstilling for bagudvendende barnefastholdelsesanordninger af andre grupper end gruppe 0, der ikke støtter mod instrumentbrættet
 7.1.4.4.2. Barnefastholdelsesanordninger af kategori »køretøjsspecifik«: Ved afprøvning i et komplet køretøj eller et karrosseri må hovedet ikke komme i berøring med nogen del af køretøjet. Hvis berøring forekommer, skal hovedets anslagshastighed imidlertid være under 24 km/h, og den berørte del skal opfylde kravene til energioptagelsesprøven i regulativ nr. 21, bilag 4. Ved prøver med komplette køretøjer skal det være muligt at tage attrapperne ud af barnefastholdelsesanordningen uden brug af værktøj efter prøvningen.
 7.1.5. Temperaturbestandighed
 7.1.5.1. Lukkebeslag, retractorer, justeringsanordninger og låseanordninger, der er temperaturpåvirkelige, skal underkastes prøven i punkt 8.2.8 nedenfor.
 7.1.5.2. Efter temperaturprøven som foreskrevet i punkt 8.2.8.1 må der hverken ses forandringer, som kan skade barnefastholdelsesanordningens gode funktion, eller tegn på betydelig korrosion, når delene undersøges med det blotte øje af en sagkyndig iagttager.
 7.2. Forskrifter for fastholdelsesanordningens enkelte dele
 7.2.1. Lukkebeslag
 7.2.1.1. Lukkebeslaget skal være konstrueret, så ukorrekt betjening er udelukket. Dette betyder bl.a., at lukkebeslaget ikke må kunne være halvlåst; dets dele må ikke utilsigtet kunne forbyttes, når beslaget lukkes; lukkebeslaget må


text:
kun kunne låses, når alle dele er i indgreb. Når lukkebeslaget er i berøring med barnet, må det ikke være smallere end gjordens mindstebredde som fastlagt i punkt 7.2.4.1.1 nedenfor. Dette punkt finder ikke anvendelse på seler, der i forvejen er godkendt efter ECE-regulativ nr. 16 eller en tilsvarende gældende standard. For fastholdelsesanordninger »til særlige behov« behøver kun lukkebeslaget på det primære fastholdelsesmiddel opfylde kravene i punkt 7.2.1.1 til og med 7.2.1.9.
 7.2.1.2. Lukkebeslaget skal forblive lukket uanset dets stilling, også når det ikke er belastet. Det skal være let at betjene og gribe fat i. Det skal kunne åbnes ved tryk på en knap eller tilsvarende anordning. Den overflade, som man skal trykke på, skal i faktisk oplåsestilling, og når den projiceres ind i et plan vinkelret på knappens indledende bevægelsesretning: for indkapslede anordninger have en overflade på mindst 4,5 cm2 med en bredde på mindst 15 mm; for ikke indkapslede anordninger skal overfladen være mindst 2,5 cm2 og bredden mindst 10 mm. Bredden er det mindste af de to mål, der danner det foreskrevne areal, og skal måles vinkelret på udløserknappens bevægelsesretning.
 7.2.1.3. Lukkebeslagets udløsningsflade skal være farvet rød. Ingen anden del af lukkebeslaget må have denne farve.
 7.2.1.4. Man skal kunne frigøre barnet af fastholdelsesanordningen ved et simpelt indgreb på ét lukkebeslag. For gruppe 0 og 0+ kan det godtages, at barnet tages ud sammen med anordninger som bæresele, lift eller liftsele, hvis barnefastholdelsesanordningen kan udløses ved hjælp af højst to lukkebeslag.
 7.2.1.4.1. En klemmeforbindelse mellem skuldergjordene af en H-sele anses ikke for at opfylde kravet om etgrebsbetjening i punkt 7.2.1.4 ovenfor.
 7.2.1.5. For gruppe II og III skal lukkebeslaget være placeret således, at barnet i anordningen kan nå det. Derudover skal det for alle grupper være placeret således, at dets formål og virkemåde umiddelbart fremgår for en udenforstående, der kommer til hjælp i en nødsituation.
 7.2.1.6. Ved oplukning af lukkebeslaget skal barnet kunne udtages uafhængigt af en eventuel »stol«, »stoleholder« eller et eventuelt »kollisionsværn«, og hvis anordningen er forsynet med skridtgjord, skal denne udløses ved betjening af samme lukkebeslag.
 7.2.1.7. Lukkebeslaget skal holde kravene for temperaturafhængighed i funktionsprøven i punkt 8.2.8.1 og gentagen betjening og skal, inden den dynamiske prøve i punkt 8.1.3, gennemgå en prøve bestående af 5 000 ± 5 åbne- og lukkecyklusser under normale anvendelsesbetingelser.
 7.2.1.8. Lukkebeslaget underkastes følgende åbningsprøvninger:
 7.2.1.8.1. Prøvning under belastning
 7.2.1.8.1.1. Til denne prøvning anvendes en barnefastholdelsesanordning, der i forvejen har været underkastet den dynamiske prøvning i punkt 8.1.3 nedenfor.
 7.2.1.8.1.2. Den til åbning af lukkebeslaget nødvendige kraft under afprøvningen i punkt 8.2.1.1 nedenfor må højst være 80 N.
 7.2.1.8.2. Prøvning uden belastning
 7.2.1.8.2.1. Til denne prøvning anvendes et lukkebeslag, der ikke tidligere har været udsat for belastning. Den nødvendige kraft til åbning af lukkebeslaget, når dette er ubelastet, skal være mellem 40 og 80 N i prøven i punkt 8.2.1.2 nedenfor.
 7.2.1.9. Styrke
 7.2.1.9.1. Under prøvningen i punkt 8.2.1.3.2 må ingen del af lukkebeslaget eller de tilstødende gjorde eller justeringsanordninger svigte eller løsne sig.
 7.2.1.9.2. Lukkebeslag for H-seler

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
til massegruppe 0 og 0+ skal kunne modstå 4 000 N.
 7.2.1.9.3. Lukkebeslag til H-seler til massegruppe I og derover skal kunne modstå 10 000 N.
 7.2.1.9.4. Den kompetente myndighed kan dispensere fra kravet om prøvning af lukkebeslagets styrke, hvis de foreliggende oplysninger gør denne prøve overflødig.
 7.2.2. Justeringsanordning
 7.2.2.1. Justeringsområdet skal være tilstrækkeligt til at give mulighed for korrekt justering af barnefastholdelsesanordningen med alle attrapper i den vægtgruppe, som anordningen er bestemt for, og til at muliggøre tilfredsstillende montering i alle de foreskrevne køretøjsmodeller.
 7.2.2.2. Alle justeringsanordninger skal være af typen med »hurtigjustering«, dog kan justeringsanordninger, der kun anvendes i forbindelse med den første montering af fastholdelsesanordningen i køretøjet, være af anden type end typen med »hurtigjustering«.
 7.2.2.3. Anordninger af typen med »hurtigjustering« skal være lette at nå, når barnefastholdelsesanordningen er korrekt monteret, og barnet eller attrappen er på plads.
 7.2.2.4. Anordninger af typen med »hurtigjustering« skal let kunne justeres efter barnets fysik. Specielt må den nødvendige betjeningskraft for en manuel justeringsanordning ikke overstige 50 N ved prøvning efter punkt 8.2.2.1.
 7.2.2.5. To prøver af barnefastholdelsesanordningen gennemgår funktionsprøvning for temperaturafhængighed efter kravene i punkt 8.2.8.1 og i punkt 8.2.3 nedenfor.
 7.2.2.5.1. Glidning af gjorden må ikke overstige 25 mm for én justeringsanordning eller 40 mm for alle justeringsanordninger.
 7.2.2.6. Der må ikke optræde brud eller løsning af anordningen, når den prøves som foreskrevet i punkt 8.2.2.1 nedenfor.
 7.2.2.7. Justeringsanordninger, der er monteret direkte på barnefastholdelsesanordningen, skal kunne modstå gentagen brug og skal, inden den dynamiske prøve i punkt 8.1.3, gennemgå en prøvning bestående af 5 000 ± 5 åbne- og lukkecyklusser som angivet i punkt 8.2.7.
 7.2.3. Retractorer
 7.2.3.1. Automatiske retractorer
 7.2.3.1.1. Gjorden i en sikkerhedssele med automatisk retractor må ikke bevæge sig mere end 30 mm mellem retractorens låsestillinger. Bevæger bæreren sig bagud, skal sikkerhedsselen enten forblive i sin udgangsstilling eller automatisk vende tilbage til denne stilling, når bæreren på ny bevæger sig fremad.
 7.2.3.1.2. Er retractoren en del af en hoftesele, skal tilbagetrækningskraften være mindst 7 N, målt i henhold til punkt 8.2.4.1 nedenfor på den frie længde mellem attrappen og retractoren. Hører retractoren til brystgjorden, skal tilbagetrækningskraften på gjorden være mindst 2 N og højst 7 N målt på tilsvarende måde. Går gjorden igennem en bøjle eller en rulle, måles tilbagetrækningskraften på den frie længde mellem attrappen og bøjlen eller rullen. Har anordningen en manuel eller automatisk mekanisme, som forhindrer gjorden i at blive trukket helt tilbage, skal denne mekanisme være sat ud af funktion ved udførelse af målingerne.
 7.2.3.1.3. Man trækker gentagne gange gjorden ud af retractoren og lader den rulle sig ind under de i punkt 8.2.4.2 nedenfor foreskrevne betingelser. indtil der er gennemført 5 000 cyklusser. Retractoren gennemgår derefter prøve for temperaturafhængig funktion efter kravene i punkt 8.2.8.1, korrosionsprøven i punkt 8.1.1 og støvbestandighedsprøven i punkt 8.2.4.5. Den skal derefter tilfredsstillende fuldføre yderligere 5 000 cyklusser med udtrækning og tilbagetrækning. Efter ovennævnte prøver skal retractoren fortsat fungerer korrekt og opfylde kravene i punkt 7.2.3.1.1 og 7.2.3.1.2 ovenfor.
 7.2.3.2. Inerti-retractorer
 7.2.3.2.1. Inerti-retractorer skal ved


text:
prøvning efter forskrifterne i punkt 8.2.4.3 opfylde nedenstående krav:
 7.2.3.2.1.1.
 Retractoren skal låse, når køretøjets deceleration når 0,45 g.
 7.2.3.2.1.2.
 Den må ikke låse ved en acceleration af gjorden på under 0,8 g, målt i gjordens udtrækningsretning.
 7.2.3.2.1.3.
 Den må ikke låse ved, at dens føler hælder 12° eller derunder i nogen retning i forhold til den af fabrikanten angivne monteringsretning;
 7.2.3.2.1.4.
 Den skal låse ved, at dens føler hælder mere end 27° i en vilkårlig retning i forhold til den af fabrikanten angivne monteringsretning.
 7.2.3.2.2. Når funktionen af en retractor afhænger af et ydre signal med hensyn til energitilførsel, skal konstruktionen sikre, at retractoren låser automatisk ved svigt eller afbrydelse af signalet eller energikilden.
 7.2.3.2.3. Dobbeltvirkende inerti-retractorer skal opfylde ovenstående krav. Desuden gælder, at hvis en af følsomhedsfaktorerne er knyttet til udtrækning af gjorden, skal gjorden have låst ved en gjord-acceleration på 1,5 g, målt i gjordens udtrækningsretning.
 7.2.3.2.4. I de i punkt 7.2.3.2.1.1 og 7.2.3.2.3 ovenfor omhandlede prøvninger må højst 50 mm gjord kunne udrulles ud over den i punkt 8.2.4.3.1 fastsatte længde, før retractoren låser. I den i punkt 7.2.3.2.1.2 ovenfor omhandlede prøvning må låsning ikke finde sted i løbet af de 50 mm udtrækning af gjorden, der begynder ved den i punkt 8.2.4.3.1 nedenfor fastsatte udtrækningslængde.
 7.2.3.2.5. Er retractoren en del af en hoftesele, skal tilbagetrækningskraften være mindst 7 N, målt i henhold til punkt 8.2.4.1 på den frie længde mellem attrappen og retractoren. Hører retractoren til brystgjorden, skal tilbagetrækningskraften på gjorden være mindst 2 N og højst 7 N målt på tilsvarende måde. Går gjorden igennem en bøjle eller en rulle, måles tilbagetrækningskraften på den frie længde mellem attrappen og bøjlen eller rullen. Har anordningen en manuel eller automatisk mekanisme, som forhindrer gjorden i at blive trukket helt tilbage, skal denne mekanisme være sat ud af funktion ved udførelse af målingerne.
 7.2.3.2.6. Gjorden trækkes gentagne gange ud af retractoren og ruller sig ind under de i punkt 8.2.4.2 nedenfor foreskrevne betingelser, indtil der er gennemført 40 000 cyklusser. Retractoren gennemgår derefter prøve for temperaturafhængig funktion efter kravene i punkt 8.2.8.1, korrosionsprøven i punkt 8.1.1 og støvbestandighedsprøven i punkt 8.2.4.5. Den skal derefter tilfredsstillende fuldføre yderligere 5 000 cyklusser med udtrækning og tilbagetrækning (til i alt 45 000). Efter ovennævnte prøver skal retractoren fortsat fungere korrekt og opfylde kravene i punkt 7.2.3.2.1-7.2.3.2.5 ovenfor.
 7.2.4. Gjorde
 7.2.4.1. Bredde
 7.2.4.1.1. Mindstebredden af de af barnefastholdelsesanordningens gjorde, der er i berøring med attrappen, er 25 mm for gruppe 0, 0+ og I, og 38 mm for gruppe II og III. Disse mål skal tages under den i punkt 8.2.5.1 foreskrevne prøve for gjordlængde, uden at maskinen standes og under en belastning svarende til 75 procent af gjordens brudbelastning.
 7.2.4.2. Styrke efter rumkonditionering
 7.2.4.2.1. På to gjordprøver, der er konditioneret som foreskrevet i punkt 8.2.5.2.1, bestemmes gjordens brudbelastning som foreskrevet i punkt 8.2.5.1.2 nedenfor.
 7.2.4.2.2. Forskellen mellem brudbelastningerne for de to prøver må ikke være over 10 % af den højeste målte brudbelastning.
 7.2.4.3. Styrke efter særlig konditionering
 7.2.4.3.1. På


text:
to gjorde, der er konditioneret som foreskrevet i en af forskrifterne i punkt 8.2.5.2 (undtagen punkt 8.2.5.2.1), skal gjordens brudbelastning være mindst 75 procent af gennemsnittet af de belastninger, der er bestemt i den i punkt 8.2.5.1 nedenfor omhandlede prøve.
 7.2.4.3.2. Endvidere skal brudstyrken være mindst 3,6 kN for fastholdelsesanordninger i gruppe 0, 0+ og I, 5 kN for anordninger i gruppe II, og 7,2 kN for anordninger i gruppe III.
 7.2.4.3.3. Den kompetente myndighed kan dispensere fra kravet om en eller flere af disse prøvninger, hvis det anvendte materiales sammensætning eller allerede foreliggende oplysninger gør prøvningerne overflødige.
 7.2.4.3.4. Den i punkt 8.2.5.2.6 fastlagte slidkonditionering af type 1 behøver kun udføres, når den i punkt 8.2.3 nedenfor fastlagte mikroglideprøve giver et resultat, der er over 50 procent af den i punkt 7.2.2.5.1 ovenfor foreskrevne grænseværdi.
 7.2.4.4. Det må ikke være muligt at trække hele gjorden gennem nogen justeringsanordninger, lukkebeslag eller forankringer.
 7.2.5. Spærreanordning
 7.2.5.1. Spærreanordningen skal være permanent fastgjort til barnefastholdelsesanordningen.
 7.2.5.2. Spærreanordningen må ikke nedsætte voksenselens holdbarhed, og skal gennemgå prøvning for temperaturafhængig funktion efter kravene i punkt 8.2.8.1.
 7.2.5.3. Spærreanordningen må ikke forhindre hurtig frigørelse af barnet.
 7.2.5.4. Anordninger af klasse A
 Gjordens slip må ikke være over 25 mm efter den i punkt 8.2.6.1 nedenfor beskrevne prøvning.
 7.2.5.5. Anordninger af klasse B
 Gjordens slip må ikke være over 25 mm efter den i punkt 8.2.6.2 nedenfor beskrevne prøvning.
 7.2.6. Specifikationer for ISOFIX-beslag
 »ISOFIX-beslag« og indgrebsindikatorer skal kunne modstå gentagen betjening, og skal, inden den dynamiske prøvning i punkt 8.1.3, gennemgå en prøvning bestående af 2 000 ± 5 åbne- og lukkecyklusser under normale anvendelsesbetingelser.
 8. BESKRIVELSE AF PRØVNINGERNE (7)
 8.1. Prøvning af den samlede fastholdelsesanordning
 8.1.1. Korrosion
 8.1.1.1. Metalgenstande i barnefastholdelsesanordningen anbringes i et prøvekammer som foreskrevet i bilag 4. For barnefastholdelsesanordninger med indbygget retractor trækkes gjorden ud sin fulde længde minus 100 ± 3 mm. Bortset fra korte afbrydelser, der måtte være nødvendige, til f.eks. kontrol og supplering af saltopløsningen, fortsættes prøvningen uafbrudt i 50 ± 0,5 timer.
 8.1.1.2. Ved afslutning af eksponeringen afvaskes anordningens metaldele forsigtigt eller dyppes i rent rindende vand med temperatur højst 38 °C for at fjerne eventuelle dannede saltbelægninger, hvorefter den tørrer ved rumtemperatur på 18 til 25 °C i 24 ± 1 timer, før den inspiceres i henhold til punkt 7.1.1.2 ovenfor.
 8.1.2. Væltning
 8.1.2.1. Attrappen anbringes i fastholdelsesanordningen, der er monteret i overensstemmelse med dette regulativ og fabrikantens vejledning, og med den standardslaphed, der foreskrives i punkt 8.1.3.6 nedenfor.
 8.1.2.2. Fastholdelsesanordningen skal være fastgjort til prøvesædet eller køretøjets sæde. Hele sædet drejes om en vandret akse beliggende i sædets langsgående midterplan gennem en vinkel på 360° med en hastighed på 2-5 grader pr. sekund. Til brug ved denne prøvning kan anordninger, der er bestemt til anvendelse i nærmere bestemte personbiler, fastgøres til det i bilag 6 beskrevne prøvesæde.
 8.1.2.3. Prøven gentages med drejning i modsat retning, efter at attrappen om nødvendigt er ført tilbage i sin udgangsstilling. Idet drejningsaksen ligger i det vandrette plan og danner en vinkel på


text:
90° med aksen i de to foregående prøvningerr, gentages proceduren i begge drejningsretninger.
 8.1.2.4. Prøvningerne gennemføres med både den mindste og den største pågældende attrap for de(n) gruppe(r), som fastholdelsesanordningen er bestemt for.
 8.1.3. Dynamiske prøvninger
 8.1.3.1. Prøvninger på prøvevogn og prøvesæde
 8.1.3.1.1. Fremadvendende
 8.1.3.1.1.1. Prøvevognen og prøvesædet anvendt i den dynamiske prøvning skal opfylde kravene i bilag 6 til dette regulativ, og ved den dynamiske sammenstødsprøve skal monteringen ske i henhold til bilag 21.
 8.1.3.1.1.2. Prøvevognen skal forblive vandret under deceleration eller acceleration.
 8.1.3.1.1.3. Anordninger til decelation eller acceleration
 Ansøgeren skal vælge at anvende én af følgende to anordninger:
 8.1.3.1.1.3.1. Anordning til decelerationsprøvning:
 Prøvevognens deceleration opnås ved hjælp af det i bilag 6 til dette regulativ beskrevne apparat eller med enhver anden anordning, der giver tilsvarende resultater. Apparatets præstationer skal svare til forskrifterne i punkt 8.1.3.4 og nedenfor beskrevne forskrifter:
 Kalibreringsmetode:
 Decelerationskurven for prøvevognen skal, når barnefastholdelsesanordningen afprøves i overensstemmelse med punkt 8.1.3.1, hvor der på prøvevognen er anbragt ballastmasser på indtil 55 kg for at reproducere en barnefastholdelsesanordning med barn, og når barnefastholdelsesanordningen afprøves i et køretøjskarrosseri i overensstemmelse med punkt 8.1.3.2, hvor der på prøvevognen er påført ballast svarende til køretøjskonstruktionen og ballastmasser indtil x gange 55 kg, der reproducerer antalllet x af barnefastholdelsesanordninger med barn, ved frontalsammenstød være inden for det skraverede område i grafen i bilag 7, tillæg 1, til dette regulativ og ved påkørsel bagfra, inden for det skraverede område i grafen i bilag 7, tillæg 2, til dette regulativ.
 Ved kalibrering af stopanordningen skal standselængden være 650 ± 30 mm for frontalsammenstød og 275 ± 20 mm for påkørsel bagfra.
 8.1.3.1.1.3.2. Anordning til accelerationsprøvning
 Dynamiske prøvningsbetingelser:
 For så vidt angår frontalsammenstød skal prøvevognen fremdrives således, at dens samlede hastighedsændring ΔV under prøvningen er 52 + 0/– 2 km/h, og dens accelerationskurve befinder sig inden for den skraverede område i grafen i bilag 7, tillæg 1, og hele tiden ligger over det segment, der afgrænses af koordinaterne (5 g, 10 ms) og (9 g, 20 ms) Anslagets starttidspunkt (T0) defineres i henhold til ISO 17 373 for et accelerationsniveau på 0,5 g.
 For så vidt angår påkørsel bagfra skal prøvevognen fremdrives således, at dens samlede hastighedsændring ΔV under prøvningen er 32 + 2/– 0 km/h, og dens accelerationskurve befinder sig inden for det skraverede område i grafen i bilag 7, tillæg 2, og hele tiden ligger over det segment, der afgrænses af koordinaterne (5 g, 5 ms) og (10 g, 10 ms). Anslagets starttidspunkt (T0) defineres i henhold til ISO 17 373 for et accelerationsniveau på 0,5 g.
 Uanset opfyldelsen af ovenstående forskrifter anvender den tekniske tjeneste en prøvevogn (med dets sæde), som specificeret i bilag 6, punkt 1, med en masse på over 380 kg.
 Hvis ovennævnte prøvninger imidlertid blev udført ved en højere hastighed og/eller hvis accelerationskurven har overskredet det skraverede område, og barnefastholdelsesanordningen opfylder kravene, anses prøvningen dog for tilfredsstillende.
 8.1.3.1.1.4. Der foretages følgende målinger:
 8.1.3.1.1.4.1.
 prøvevognens hastighed umiddelbart før anslag (kun for decelerationsslæder, nødvendig til beregning af standselængde)
 8.1.3.1.1.4.2.
 standselængde


text:
(kun for decelerationsslæder), som kan beregnes ved dobbelt integrering af den registrede slædedeceleration
 8.1.3.1.1.4.3.
 forskydningen af attrappens hoved i det lodrette og vandrette plan for gruppe I, II og III, og, for gruppe 0 og 0+, attrappens forskydning uden hensyn til dens lemmer
 8.1.3.1.1.4.4.
 brystkassens deceleration i tre på hinanden vinkelrette retninger, bortset fra den »nyfødte« attrap
 8.1.3.1.1.4.5.
 eventuelle synlige tegn på penetration af modellerleret i maven (se punkt 7.1.4.3.1), bortset fra den »nyfødte« attrap
 8.1.3.1.1.4.6.
 prøvevognens acceleration eller deceleration for mindst de første 300 ms.
 8.1.3.1.1.5. Efter sammenstødet underkastes barnefastholdelsesanordningen en visuel undersøgelse, uden at lukkebeslaget åbnes for at fastslå, om der er indtrådt svigt eller brud.
 8.1.3.1.2. Bagudvendende
 8.1.3.1.2.1. Prøvesædet drejes 180° ved prøvning efter kravene for sammenstød ved påkørsel bagfra.
 8.1.3.1.2.2. Ved prøvning af en bagudvendende barnefastholdelsesanordning bestemt til brug på forsædet skal køretøjets instrumentbræt være repræsenteret af en stiv stang, der fastgøres til prøvevognen på en sådan måde, at al energioptagelse finder sted i barnefastholdelsesanordningen.
 8.1.3.1.2.3. Decelerationen skal opfylde forskrifterne i punkt 8.1.3.1.1.3.1.
 Accelerationen skal opfylde forskrifterne i punkt 8.1.3.1.1.3.2.
 8.1.3.1.2.4. Der skal foretages målinger svarende til målingerne i punkt 8.1.3.1.1.4-8.1.3.1.1.4.6 ovenfor.
 8.1.3.2. Prøver på prøvevogn og karrosseri
 8.1.3.2.1. Fremadvendende
 8.1.3.2.1.1. Metoden, der anvendes til fastholdelse af køretøjet under afprøvning, må ikke styrke forankringspunkterne af sæder eller voksenseler eller af eventuelle supplerende forankringspunkter, der er nødvendige til at fastgøre barnefastholdelsesanordningen, eller nedsætte den normale deformation af strukturen. Ingen del af køretøjets må medtages under forsøget, hvis det ved at begrænse attrappens bevægelse kan tænkes at formindske den belastning, der påføres fastholdelsesanordningen. De manglende dele kan erstattes af dele af en tilsvarende modstandsdygtighed på betingelse af, at disse ikke hindrer attrappens bevægelse.
 8.1.3.2.1.2. Et befæstigelsesbeslag anses for tilfredsstillende, såfremt det ikke har nogen indvirkning på en overflade, der dækker hele opbygningens bredde, og såfremt køretøjet eller opbygningen blokeres eller standses fortil i en afstand på mindst 500 mm fra fastholdelsesanordningens forankringspunkt. Bagtil skal opbygningen fæstnes tilstrækkeligt langt fra forankringspunkterne til at alle krav i punkt 8.1.3.2.1.1 ovenfor er opfyldt.
 8.1.3.2.1.3. Køretøjets sæde og barnefastholdelsesanordningen skal være anbragt i en position, som af den tekniske tjeneste, der udfører godkendelsesprøvningen, vælges som den mest ugunstige med henblik på styrken, som er kompatibel med anbringelse af attrappen i køretøjet. Placeringen af køretøjssædets ryglæn og af barnefastholdelsesanordningen angives i rapporten. Hvis køretøjsryglænet har justerbar hældning, skal det være låst som foreskrevet af fabrikanten, eller i mangel af sådan forskrift, i en faktisk ryglænsvinkel så tæt som muligt på 25°.
 8.1.3.2.1.4. Medmindre andet kræves i monterings- og brugsvejledningen, skal forsædet være i den længst fremadrykkede normalt anvendte stilling for barnefastholdelsesanordninger bestemt til brug på forsædet, og den bageste normalt anvendte stilling for barnefastholdelsesanordninger bestemt til brug på bagsædet.
 8.1.3.2.1.5. Decelerationen skal opfylde forskrifterne i punkt 8.1.3.4 nedenfor. Som prøvesæde skal anvendes det, der faktisk hører til det pågældende køretøj.
 8.1.3.2.1.6. Der foretages følgende målinger:
 8.1.3.2.1.6.1.
 prøvevognens hastighed umiddelbart før anslag (kun for decelerationsslæder, nødvendig til beregning af standselængde)
 8.1.3.2.1.6.2.
 standselængde (kun for decelerationsslæder), som kan beregnes ved dobbelt integrering af den registrerede


text:
slædedeceleration
 8.1.3.2.1.6.3.
 eventuel berøring af attrappens hoved med indersiden af karrosseriet
 8.1.3.2.1.6.4.
 brystkassens deceleration i tre på hinanden vinkelrette retninger, bortset fra den »nyfødte« attrap
 8.1.3.2.1.6.5.
 eventuelle synlige tegn på penetration af modellerleret i maven (se punkt 7.1.4.3.1) bortset fra den »nyfødte« attrap
 8.1.3.2.1.6.6.
 prøvevognen og karrosseriets acceleration eller deceleration for mindst de første 300 ms.
 8.1.3.2.1.7. Efter sammenstødet underkastes barnefastholdelsesanordningen en visuel undersøgelse, uden at lukkebeslaget åbnes, for at fastslå, om der er indtrådt svigt.
 8.1.3.2.2. Bagudvendende
 8.1.3.2.2.1. Ved prøvning med påkørsel bagfra drejes køretøjets karrosseri 180° på prøvevognen.
 8.1.3.2.2.2. Kravene er de samme som for frontalsammenstød.
 8.1.3.3. Prøvning med komplet køretøj
 8.1.3.3.1. Decelerationen skal opfylde forskrifterne i punkt 8.1.3.4 nedenfor.
 8.1.3.3.2. Ved frontalsammenstødsprøvning anvendes fremgangsmåden i bilag 9 til dette regulativ.
 8.1.3.3.3. Ved prøvning med påkørsel bagfra anvendes fremgangsmåden i bilag 10 til dette regulativ.
 8.1.3.3.4. Der foretages følgende målinger:
 8.1.3.3.4.1.
 hastigheden af køretøj/stødklods umiddelbart før anslag
 8.1.3.3.4.2.
 eventuel berøring af attrappens hoved (for gruppe 0, attrappen uden hensyntagen til dens lemmer) med køretøjets indre
 8.1.3.3.4.3.
 brystkassens acceleration i tre på hinanden vinkelrette retninger, bortset fra den »nyfødte« attrap
 8.1.3.3.4.4.
 eventuelle synlige tegn på penetration af modellerleret i maven (se punkt 7.1.4.3.1) bortset fra den »nyfødte« attrap.
 8.1.3.3.5. Hvis forsædernes hældning kan indstilles, låses de i overensstemmelse med fabrikantens anvisninger. I mangel af sådanne anvisninger låses de, så ryglænets hældning er så tæt som muligt på 25°.
 8.1.3.3.6. Efter sammenstødet underkastes barnefastholdelsesanordningen en visuel undersøgelse, uden at lukkebeslaget åbnes, for at fastslå, om der er indtrådt svigt eller brud.
 8.1.3.4. Betingelserne ved den dynamiske prøve er sammenfattet i nedenstående tabel:
 Frontalsammenstød
 Påkørsel bagfra
 Prøvning
 Fastholdelsesanordning
 Hastighed
 (km/h)
 Testimpuls
 Standselængde under prøvning (mm)
 Hastighed
 (km/h)
 Testimpuls
 Standselængde under prøvning (mm)
 Prøvevogn med prøvesæde
 Fremadvendende for- og bagsæde, universal, semi-universal eller begrænset (8)
 50 + 0
 – 2
 1
 650 ± 50
 —
 —
 —
 Bagudvendende for- og bagsæde, universal, semi-universal eller begrænset (9)
 50 + 0
 – 2
 1
 650 ± 50
 30 + 2
 – 0
 2
 275 ± 25
 Køretøjets karosseri på prøvevogn
 Fremadvendende (8)
 50 + 0
 – 2
 1 eller 3
 650 ± 50
 —
 —
 —
 Bagudvendende (8)
 50 + 2
 – 2
 1 eller 3
 650 ± 50
 30 + 2
 – 0
 2 eller 4
 275 ± 25
 Barriereprøvning med komplet køretøj
 Fremadvendende
 50 + 0
 – 2
 3
 ikke specificeret
 —
 —
 —
 Bagudvendende
 50 + 0
 – 2
 3
 ikke specificeret
 30 + 2
 – 0
 4
 ikke specificeret
 Bemærkning:
 Alle fastholdelsesanordninger til gruppe 0 og 0+ afprøves i henhold til betingelserne for »bagudvendende« ved frontalsammenstød og påkørsel bagfra.
 Forklaring
 Testimpuls nr. 1
 :
 Som foreskrevet i bilag 7 — frontalsammenstød.
 Testimpuls nr. 2
 :
 Som foreskrevet i bilag 7 — påkørsel bagfra.
 Testimpuls nr. 3
 :
 Decelerationsimpuls af køretøj underkastet frontalsammenstød.
 Testimpuls nr. 4
 :
 Decelerationsimpuls af køretøj underkastet påkørsel bagfra.
 8.1.3.5. Barnefastholdelsesanordninger, der anvender ekstra forankringer
 8.1.3.5.1. For barnefastholdelsesanordninger, der er bestemt til brug som foreskrevet i punkt 2.1.2.3, og som anvender ekstra forankringer, skal frontalsammenstødsprøven efter punkt


text:
8.1.3.4 udføres på følgende måde:
 8.1.3.5.2.
 For anordninger med korte øverste fastgørelsesgjorde, dvs. bestemt til fastgørelse til bageste pakkehylde, skal udformningen af den øverste forankring på prøvevognen være som foreskrevet i bilag 6, tillæg 3.
 8.1.3.5.3.
 For anordninger med lange øverste fastgørelsesgjorde, dvs. bestemt til brug hvor en bageste pakkehylde ikke forefindes, og hvor de øverste fastgørelsesgjorde fastgøres til køretøjets bund, skal udformningen af forankringerne på prøvevognen være som foreskrevet i bilag 6, tillæg 3.
 8.1.3.5.4.
 For anordninger bestemt til begge konfigurationer udføres prøverne i punkt 8.1.3.5.2 og 8.1.3.5.3 bortset fra, at der i prøven udført efter punkt 8.1.3.5.3 ovenfor kun anvendes den tunge attrap.
 8.1.3.5.5.
 For bagudvendende anordninger skal udformningen af den nederste forankring på prøvevognen være som foreskrevet i bilag 6, tillæg 3.
 8.1.3.5.6.
 For lifte, der anvender ekstra gjorde fastgjort til to voksenseler, hvor belastningsruten gennem voksenselen direkte påvirker voksenselens nedre forankring, skal forankringen på prøvevognen være som foreskrevet i bilag 6, tillæg 3, punkt 7 (A1, B1). Montering i prøvebænk skal foretages som beskrevet i bilag 21, bemærkning 5. Anordningen skal fungere korrekt, også selv om vokselselerne ikke er fastspændt, og den anses for at være »universal«, hvis den er i overensstemmelse med punkt 6.1.8.
 8.1.3.6. Attrapper
 8.1.3.6.1. Barnefastholdelsesanordningen og attrapperne monteres i overensstemmelse med forskrifterne i punkt 8.1.3.6.3.
 8.1.3.6.2. Barnefastholdelsesanordningen afprøves med brug af de attrapper, der foreskrives i bilag 8 til dette regulativ.
 8.1.3.6.3. Anbringelse af attrappen
 8.1.3.6.3.1. Attrappen anbringes, så mellemrummet er mellem attrappens bagside og fastholdelsesanordningen. For lifte anbringes attrappen i strakt vandret stilling så tæt som muligt på liftens midterlinje.
 8.1.3.6.3.2. Barnesædet anbringes på prøvesædet.
 Attrappen anbringes i barnesædet.
 Anbring et hængslet bræt eller tilsvarende bøjelig anordning 2,5 cm tyk, 6 cm bred og af en længde svarende til skulderhøjde (siddende, bilag 8), fratrukket højden af hoftecentrum (siddende, i bilag 8 popliteushøjden plus halvdelen af siddende lårhøjde), relevant for den afprøvede attrap mellem attrappen og stolens ryglæn. Brættet skal følge stolens krumning så tæt som muligt, og dets nederste ende skal være i højde med attrappens hofteled.
 Selen indstilles efter fabrikantens vejledning, men med en spænding, der er 250 ± 25 N over justeringskraften, og med en afbøjning af gjorden ved justeringsanordningen på 45 ± 5°, eller, alternativt, den af fabrikanten foreskrevne vinkel.
 Barnesædet monteres på prøvesædet i henhold til bilag 21 til dette regulativ.
 Den bøjelige anordning fjernes.
 Dette gælder alene H-fastholdelsesanordninger eller fastholdelsesanordninger, hvor barnet fastholdes af 3-punkts voksenselen, og hvor der anvendes en spærreanordning, men ikke for barneseler, der er direkte tilsluttet en retractor.
 8.1.3.6.3.3. Det langsgående plan gennem attrappens centerlinje skal være midt mellem de to underste seleforankringer, dog skal der også tages hensyn til punkt 8.1.3.2.1.3. Når barnefastholdelsesanordninger skal afprøves med attrappen svarende til et 10-års barn, skal det langsgående plan gennem attrappens centerlinje anbringes indtil 80 mm mod siden af forankringspunkt C for så vidt angår punktet midt mellem de to underste seleforankringer. Omfanget af denne forskydning bestemmes af den tekniske tjeneste for optimere seleføringen på atrappen.
 8.1.3.6.3.4. For anordninger, der kræver brug af en


text:
standardsele, kan føringen af skuldergjorden fastholdes på attrappen inden den dynamiske prøve ved hjælp af letvægtsafdækningstape med en maksimal længde på 250 mm og en maksimal bredde på 20 mm. For bagudvendende anordninger kan hovedet holdes mod fastholdelsessystemets ryglæn ved hjælp af letvægtsafdækningstape af tilstrækkelig længde og maksimal bredde på 20 mm.
 8.1.3.7. Kategori attrap, som skal anvendes
 8.1.3.7.1. Anordning til gruppe 0: afprøves med »nyfødt« attrap og en attrap på 9 kg
 8.1.3.7.2. Anordning til gruppe 0+: afprøves med »nyfødt« attrap og en attrap på 11 kg
 8.1.3.7.3. Anordning til gruppe I: afprøves med en attrap på hhv. 9 kg og 15 kg
 8.1.3.7.4. Anordning til gruppe II: afprøves med en attrap på hhv. 15 kg og 22 kg
 8.1.3.7.5. Anordning til gruppe III: afprøves med en attrap på hhv. 22 kg og 32 kg.
 8.1.3.7.6. Hvis barnefastholdelsesanordningen er egnet for to eller flere massegrupper, skal prøverne udføres med de letteste og tungeste attrapper, der foreskrives ovenfor for alle de pågældende grupper. Men hvis anordningens arrangement afviger betydeligt fra den ene gruppe til den næste, f.eks. med en anden udformning af selen eller selens længde, kan prøvningslaboratoriet, hvis det finder det tilrådeligt, supplere med en prøve med en attrap af mellemliggende vægt.
 8.1.3.7.7. Er barnefastholdelsesanordningen bestemt til to eller flere børn, udføres en prøvning med de tungeste attrapper på alle siddepladser. Der udføres endnu en prøvning med den letteste og den tungeste af de ovenfor foreskrevne attrapper. Til prøvningerne anvendes det prøvesæde, der er vist i bilag 6, tillæg 3, figur 3. Hvis prøvningslaboratoriet finder det tilrådeligt, kan det supplere med en tredje prøvning med enhver kombination af attrapper eller tomme sædepladser.
 8.1.3.7.8. Hvis en barnefastholdelsesanordning 0 eller 0+ giver mulighed for forskellige konfigurationer afhængig af barnets masse, skal hver konfiguration prøves med begge attrapper i den enkelte massegruppe.
 8.1.3.7.9. Hvis ISOFIX-barnefastholdelsesanordningen skal anvende en topstrop, udføres en prøvning med den mindste attrap med den korteste topstropafstand (forankringspunkt G1). Der udføres en anden prøvning med den tungeste attrap med den længste topstropafstand (forankringspunkt G2). Topstroppen justeres til en spænding på 50 ± 5 N.
 8.1.3.7.10. Den i punkt 7.1.4.1.10.1.2 omhandlede prøvning skal kun udføres med den største attrap, som barnefastholdelsesanordningen er konstrueret til.
 8.1.4. Tilbageholdelse af selepuder
 Der lægges en bomuldsklud på prøvebænkens siddeflade. Selepuden lægges på prøvebænken, den underste torsoblok anbringes som beskrevet i figur 1 i bilag 22, på sædeoverfladen, 3-punkts voksenselen anbringes og spændes som foreskrevet i bilag 21. Med et stykke 25 mm bred gjord eller lignende bundet omkring selepuden påføres en belastning på 250 ± 5 N i retningen af pilen »A« (se bilag 22, figur 2) på linje med prøvebænkens sædeflade.
 8.2. Prøvning af de enkelte komponenter
 8.2.1. Lukkebeslag
 8.2.1.1. Oplukningsprøve under belastning
 8.2.1.1.1. Til denne prøvning anvendes en barnefastholdelsesanordning, der i forvejen har været underkastet den dynamiske afprøvning i punkt 8.1.3.
 8.2.1.1.2. Fastholdelsesanordningen fjernes fra prøvevognen eller køretøjet uden at lukkebeslaget åbnes. Lukkebeslaget påføres en belastning på 200 + 2 N. Hvis lukkebeslaget er fastgjort til en stiv del, skal kraften påføres


text:
med samme vinkel som den vinklen, der blev dannet mellem lukkebeslaget og den pågældende stive del under den dynamiske prøvning.
 8.2.1.1.3. Med en hastighed på 400 ± 20 mm/min påføres en belastning i det geometriske centrum af lukkebeslagets udløserknap langs en fast akse parallel med knappens indledende bevægelsesretning, idet det geometriske centrum henviser til den del af lukkebeslagets overflade, som udløsningstrykket påføres på. Lukkebeslaget skal være fastgjort til en stiv understøtning under påføring af åbningskraften.
 8.2.1.1.4. Lukkebeslagets åbningskraft påføres med anvendelse af et dynamometer eller tilsvarende anordning på en måde og i en retning svarende til normal brug. Berøringsfladen skal være en poleret halvkugleformet metaloverflade med radius 2,5 ± 0,1 mm.
 8.2.1.1.5. Lukkebeslagets åbningskraft måles, og ethvert svigt af lukkebeslaget noteres.
 8.2.1.2. Åbningsprøvning ubelastet
 8.2.1.2.1. Et lukkebeslag, der ikke tidligere har været udsat for belastning, monteres og anbringes i »ubelastet« tilstand.
 8.2.1.2.2. Til måling af lukkebeslagets åbningskraft benyttes metoden i punkt 8.2.1.1.3 og 8.2.1.1.4.
 8.2.1.2.3. Lukkebeslagets åbningskraft måles.
 8.2.1.3. Styrkeprøve
 8.2.1.3.1. Til styrkeprøven anvendes to prøveeksemplarer. Alle justeringsanordninger, bortset fra anordninger monteret direkte på en barnefastholdelsesanordning, skal omfattes af prøvningen.
 8.2.1.3.2. Bilag 20 viser en typisk anordning til prøvning af styrken af lukkebeslag. Lukkebeslaget anbringes på den øverste runde plade (A) i forsænkningen. Alle tilstødende gjorde har en længde på mindst 250 mm og anbringes hængende ned fra den øverste plade i forhold til deres position på lukkebeslaget. De frie ender af gjorden føres derefter omkring den underste runde plade (B), indtil de kommer frem ved pladens indvendige åbning. Alle gjorde skal være lodrette mellem A og B. Den runde spændplade (C) spændes derefter let mod under siden af (B), således at gjorden stadig har en vis bevægelsesmulighed mellem dem. Med strækanordningen spændes gjordene let og trækkes mellem (B) og (C), indtil alle gjorde er belastet i forhold til deres anbringelse. Lukkebeslaget skal forblive frit af plade (A) og alle dele ved (A) under denne operation og under selve prøvningen. (B) og (C) klemmes derefter fast sammen, og trækstyrken øges med en vandringshastighed på 100 ± 20 mm/min, indtil de ønskede værdier er nået.
 8.2.2. Justeringsanordning
 8.2.2.1. Lethed af justering
 8.2.2.1.1. Ved prøvning af håndbetjente justeringsanordninger trækkes gjorden ud af anordningen på normal måde under hensyntagen til normale brugsvilkår ved en hastighed af ca. 100 ± 20 mm/min, og maksimumsbelastningen bestemmes til nærmeste hele antal N, efter at gjorden har bevæget sig de første 25 ± 5 mm.
 8.2.2.1.2. Gjordens bevægelse gennem justeringsanordningen afprøves i begge retninger, og gjorden skal gennemføre 10 komplette cyklusser før måling.
 8.2.3. Mikroglideprøve (se bilag 5, figur 3)
 8.2.3.1. De komponenter eller anordninger, der skal underkastes mikroglideprøven, opbevares i mindst 24 timer ved en lufttemperatur på 20 ± 5 °C og en relativ luftfugtighed på 65 ± 5 procent. Prøvningen gennemføres ved en temperatur på mellem 15 og 30 °C.
 8.2.3.2. Gjordens frie ende anbringes som når anordningen er i brug i køretøjet, og må ikke fastgøres til nogen anden del.
 8.2.3.3. Justeringsanordning anbringes på et lodret stykke gjord, hvis ene ende belastes med 50


text:
± 0,5 N (styret således, at loddet ikke kan svinge og gjorden ikke bliver snoet). Den frie ende af gjorden fra justeringsanordningen monteres lodret opad eller nedad ligesom den er i køretøjet. Den anden ende føres over en styrerulle med sin vandrette akse parallel med planet af det stykke gjord, der bærer loddet, mens det stykke gjord, der føres over rullen, er vandret.
 8.2.3.4. Den afprøvede anordning anbringes, så dens centrum i den højeste stilling, det kan indtage, er 300 ± 5 mm fra underlaget, og belastningen på 50 N er 100 ± 5 mm fra underlaget.
 8.2.3.5. Der gennemføres 20 ± 2 forprøvecyklusser efterfulgt af 1 000 ± 5 cyklusser med en frekvens på 30 ± 10 cyklusser pr. minut, idet den totale amplitude er 300 ± 20 mm eller som foreskrevet i punkt 8.2.5.2.6.2. Belastningen på 50 N påføres kun i et tidsrum svarende til den tid, det tager at gennemløbe 100 ± 20 mm for hver halvperiode. Mikroglidning måles fra positionen svarende til afslutning af de 20 forprøvecyklusser.
 8.2.4. Retractor
 8.2.4.1. Oprulningskraft
 8.2.4.1.1. Oprulningskraften måles på med sikkerhedsselen spændt på en attrap svarende til den, der benyttes til den dynamiske afprøvning efter punkt 8.1.3. Gjordspændingen måles ved berøringspunktet med (men netop fri af) attrappen, mens gjorden ruller sig ind med en hastighed på ca. 0,6 m/min.
 8.2.4.2. Retractormekanismens holdbarhed
 8.2.4.2.1. Gjorden udtrækkes og oprulles det foreskrevne antal gange med højst 30 frem- og tilbagegående bevægelser i minuttet. Ved inerti-retractorer gives gjorden et ryk, der låser retractoren ved hver femte bevægelse. Samme antal ryk påføres fem forskellige steder på gjorden, når denne er trukket ud til henholdsvis 90 %, 80 %, 75 %, 70 % og 65 % af gjordens totale længde. Er gjorden imidlertid længere end 900 mm, opfattes de nævnte procenttal i forhold til de sidste 900 mm gjord, der kan trækkes ud af retractoren.
 8.2.4.3. Låsning af inerti-retractorer
 8.2.4.3.1. Retractoren afprøves én gang for låsning, når gjorden er rullet ud i sin fulde længde minus 300 ± 3 mm.
 8.2.4.3.2. Når låsning af en inerti-retractor fremkaldes ved en accelererende bevægelse af gjorden, skal udtrækningen af gjorden ske i den retning, den normalt forekommer, når retractoren er monteret i et køretøj.
 8.2.4.3.3. Ved prøvning af retractorernes følsomhed for acceleration af køretøjet skal udtrækningen ske efter to på hinanden vinkelrette vandrette akser, som er vandrette, hvis retractoren er bestemt til at monteres i et køretøj som foreskrevet af fabrikanten af barnefastholdelsesanordningen. Når denne position ikke er angivet, skal den afprøvende myndighed forhøre sig hos fabrikanten af barnefastholdelsesanordningen. Den ene prøveretning skal være den, som den tekniske tjeneste, der foretager afprøvningen for typegodkendelse, anser for mest ugunstig for låsemekanismens funktion.
 8.2.4.3.4. Apparaturet skal være udført således, at den foreskrevne acceleration nås med en middeltilvækst på mindst 25 g/s (10).
 8.2.4.3.5. For at kontrollere overensstemmelsen med forskrifterne i punkt 7.2.3.2.1.3 og 7.2.3.2.1.4 monteres retractoren på en vandret plade, og denne vippes med en hastighed af højst 2° i sekundet, indtil retractoren låser. Afprøvningen gentages med vipning i andre retninger


text:
for at sikre at kravene er opfyldt.
 8.2.4.4. Korrosionsprøvning
 8.2.4.4.1. Korrosionsprøven er beskrevet i punkt 8.1.1 ovenfor.
 8.2.4.5. Modstandsdygtighed imod støv
 8.2.4.5.1. Retractoren anbringes i et prøvekammer som beskrevet i bilag 3 til dette regulativ. Den monteres i en retning svarende til den, hvori den er monteret i køretøjet. Prøvekammeret skal indeholde støv som beskrevet i punkt 8.2.4.5.2 nedenfor. Retractorens gjord trækkes 500 mm ud og holdes udtrukket, bortset fra at den underkastes 10 komplette cyklusser med tilbagerulning og udtrækning inden for et til to minutter efter hver støvblæsning. I fem timer blæses støvet i 5 sekunder hvert tyvende minut op mod retractoren ved hjælp af tør, oliefri trykluft med et overtryk på 5,5 ± 0,5 bar, der tilføres gennem en åbning med diameter 1,5 ± 0,1 mm.
 8.2.4.5.2. Det anvendte støv til afprøvningen i punkt 8.2.4.5.1 består af omkring 1 kg tørt kvarts. Partikelstørrelsesfordelingen skal være følgende:
 a)
 passerer en 150 μm maskevidde, 104 μm tråddiameter: 99-100 procent
 b)
 passerer en 105 μm maskevidde, 64 μm tråddiameter: 76-86 procent
 c)
 passerer en 75 μm maskevidde, 52 μm tråddiameter: 60-70 procent.
 8.2.5. Statisk prøvning af gjorde
 8.2.5.1. Styrkeprøvning af gjorde
 8.2.5.1.1. Hver prøvning udføres på to nye gjordprøver, der er konditioneret som angivet i punkt 7.2.4.
 8.2.5.1.2. Hver af prøverne monteres i indspændingshovedet på en trækprøvningsmaskine. Indspændingshovederne skal være konstrueret således, at brud på gjorden inde i disse eller i nærheden af dem ikke finder sted. Bevægelseshastigheden skal være 100 ± 20 mm/min. Ved prøvningens begyndelse skal gjordens fri længde mellem indspændingshovederne være 200 mm ± 40 mm.
 8.2.5.1.3. Spændingen øges, indtil gjorden brister, og brudspændingen noteres.
 8.2.5.1.4. Hvis prøveemnet glider eller brister i indspændingshovederne eller brister mindre end 10 mm fra et af disse, anses afprøvningen for ugyldig og skal gentages på et nyt prøveemne.
 8.2.5.2. Prøver, der udtages af de i punkt 3.2.3 omhandlede gjorde, konditioneres på følgende måde:
 8.2.5.2.1. Konditionering ved rumbetingelser
 8.2.5.2.1.1. Gjorden opbevares i 24 ± 1 timer i luft med temperatur 23 ± 5° og relativ luftfugtighed 50 ± 10 procent. Hvis prøvningen ikke påbegyndes straks efter konditioneringen, anbringes stykket i en hermetisk lukket beholder, indtil afprøvningen begynder. Brudbelastningen skal bestemmes, mindre end fem minutter efter at prøven er taget ud af konditioneringsbeholderen.
 8.2.5.2.2. Konditionering med lys
 8.2.5.2.2.1. Bestemmelserne i anbefaling ISO/105-B02(1978) finder anvendelse. Gjorden udsættes for lys, indtil der et fremkommet en ændring af blå standardtype nr. 7, der svarer til grad 4 på gråskalaen.
 8.2.5.2.2.2. Efter eksponering opbevares gjorden i mindst 24 timer i luft med temperatur 23 ± 5 °C og relativ luftfugtighed 50 ± 10 procent. Brudbelastningen skal bestemmes, mindre end fem minutter efter at prøven er taget ud af konditioneringsbeholderen.
 8.2.5.2.3. Konditionering med kulde
 8.2.5.2.3.1. Gjorden opbevares i mindst 24 timer i luft med temperatur 23 ± 5 °C og relativ luftfugtighed 50 ± 10 procent.
 8.2.5.2.3.2. Gjorden anbringes derefter i 90 ± 5 minutter på en plan flade i fryserum med lufttemperatur på – 30 ± 5 °C. Derefter foldes prøven, og folden belastes med en masse på


text:
2 ± 0,2 kg, som i forvejen er afkølet til – 30 ± 5 °C. Efter endnu 30 ± 5 minutters belastning i samme fryserum fjernes massen, og brudbelastningen bestemmes, inden fem minutter efter at prøven er taget ud af fryserummet.
 8.2.5.2.4. Konditionering med varme
 8.2.5.2.4.1. Gjorden opbevares i 180 ± 10 minutter i varmeskab med temperatur 60 ± 5 °C og relativ luftfugtighed 65 ± 5 procent.
 8.2.5.2.4.2. Brudbelastningen bestemmes, inden fem minutter efter at prøvestykket er taget ud af varmeskabet.
 8.2.5.2.5. Eksponering for vand
 8.2.5.2.5.1. Gjorden opbevares i 180 ± 10 minutter helt nedsænket i destilleret vand ved en temperatur på 20 ± 5 °C tilsat en anelse befugtningsmiddel. Der kan anvendes ethvert befugtningsmiddel, der er egnet til det afprøvede fibermateriale.
 8.2.5.2.5.2. Brudbelastningen bestemmes, inden ti minutter efter at prøvestykket er taget op af vandet.
 8.2.5.2.6. Konditionering ved slid
 8.2.5.2.6.1. De komponenter eller anordninger, der skal underkastes slidprøven, opbevares i mindst 24 timer før prøvningen i luft med temperatur 23 ± 5 °C og relativ luftfugtighed 50 ± 10 procent. Konditioneringen udføres ved en temperatur mellem 15 og 30 °C.
 8.2.5.2.6.2. Nedenstående skema angiver de almindelige vilkår for hver prøvning.
 Belastning (N)
 Cyklusser pr. minut
 Cyklusser (antal)
 Type 1-procedure
 10 ± 0,1
 30 ± 10
 1 000 ± 5
 Type 2-procedure
 5 ± 0,05
 30 ± 10
 5 000 ± 5
 Når der ikke er tilstrækkelig gjord til at foretage prøvningen over en forskydning på 300 mm, kan prøvning finde sted over en mindre længde, dog ikke under 100 mm.
 8.2.5.2.6.3. Særlige prøvningsbetingelser
 8.2.5.2.6.3.1. Type 1-procedure: i tilfælde, hvor gjorden passerer gennem en hurtigjusteringsanordning. Belastningen på 10 N påføres lodret på den ene del af gjorden. Den anden del af gjorden anbringes vandret og fastgøres til en anordning, der påfører gjorden en frem- og tilbagegående bevægelse. Justeringsanordningen indstilles, så den vandrette sektion af gjorden holdes strakt (se bilag 5, figur 1).
 8.2.5.2.6.3.2. Type 2-procedure: til de tilfælde, hvor gjorden skifter retning ved at passere gennem en stiv del. Under denne prøvning skal vinklerne på de to gjordsektioner være som vist i bilag 5, figur 2. Belastningen på 5 N skal påføres konstant. I tilfælde, hvor gjorden skifter retning mere end én gang ved at passere gennem en stiv del, kan belastningen på 5 N øges for at opnå den foreskrevne gjordbevægelse på 300 mm gennem den stive del.
 8.2.6. Spærreanordninger
 8.2.6.1. Anordninger af klasse A
 Barnefastholdelsesanordningen og den største attrap, som barnefastholdelsesanordningen er bestemt til, anbringes som vist i figur 5 nedenfor. Den anvendte sele skal være som foreskrevet i bilag 13 til dette regulativ. Spærreanordningen skal være fuldt aktiveret, og der sættes et mærke på selen, hvor selen går ind i spærren. Kraftmålerne fastgøres til selen ved hjælp af en D-ring, og der påføres en kraft svarende til det dobbelte (± 5 procent) af massen af den tungeste attrap for gruppe I i mindst ét sekund. Den laveste position anvendes til spærrer i position A, den øverste til spærrer i position B. Kraften påføres yderligere ni gange.


text:
Der sættes endnu et mærke på selen, hvor den træder ind i spærren, og afstanden mellem de to mærker måles. Under denne prøve skal retractoren være frigjort.
 Figur 5
 8.2.6.2. Anordninger af klasse B
 Barnefastholdelsesanordningen skal være forsvarligt fastgjort, og selen skal efter forskrifterne i bilag 13 til dette regulativ føres gennem spærren og rammen som angivet i fabrikantens vejledning. Selen føres gennem prøvningsapparaturet som beskrevet i figur 6 nedenfor og fastgøres til en masse på 5,25 ± 0,05 kg. Der skal være 650 ± 40 mm fri gjord mellem massen og det punkt, hvor selen forlader rammen. Spærreanordningen skal være fuldt aktiveret, og der sættes et mærke på selen, hvor selen træder ind i spærren. Massen løftes og slippes, så den falder frit over en distance af 25 ± 1 mm. Dette gentages 100 ± 2 gange med en frekvens på 60 ± 2 cyklusser/minut for at simulere den rykvise påvirkning af en barnefastholdelsesanordning i et køretøj. Der sættes endnu et mærke på selen, hvor den træder ind i spærren, og afstanden mellem de to mærker måles.
 Spærreanordningen skal i monteret stand dække hele gjordens bredde med 15 kg-attrappen anbragt. Denne prøve skal udføres med samme gjordvinkler som under normal brug. Den frie ende af selens hoftesektion skal være fastgjort. Prøven udføres med barnefastholdelsesanordningen solidt fastgjort til den prøvebænk, der er anvendt til væltningsprøve eller dynamisk prøve. Belastningsgjorden kan fastgøres til det simulerede lukkebeslag.
 Figur 6
 Prøvning af spærre af klasse B — vist skematisk
 8.2.7. Konditioneringsprøvning for justeringsanordninger, der er monteret direkte på en barnefastholdelsesanordning
 Monter den største attrap, som fastholdelsesanordningen er bestemt for, på samme måde som til den dynamiske prøve, herunder med den standardslaphed, der foreskrives i punkt 8.1.3.6. Afsæt en referencelinje på selen, hvor selens frie ende træder ind i justeringsanordningen.
 Fjern attrappen og anbring fastholdelsesanordningen i konditioneringsopstillingen vist i bilag 19, figur 1.
 Den cykliske bevægelse af selen i justeringsanordningen skal være mindst 150 mm. Denne bevægelse skal være sådan, at mindst 100 mm af selen nærmest den frie ende af selen i forhold til referencelinjen og resten af den bevægelige længde (ca. 50 mm) nærmest den indbyggede sele i forhold til referencelinjen bevæger sig gennem justeringsanordningen.
 Er gjordens længde fra referencelinjen til selens frie ende ikke tilstrækkelig til ovenstående bevægelse, skal de 150 mm bevægelse gennem justeringsanordningen finde sted fra selens helt udtrukne position.
 Den cykliske bevægelse skal have en frekvens på 10 ± 1 cyklusser/min. med en hastighed i »B« på 150 ± 10 mm/s.
 8.2.8. Temperaturprøvning
 8.2.8.1. De i punkt 7.1.5.1. angivne komponenter anbringes over en vandoverflade i et lukket rum med lufttemperatur mindst 80 °C i mindst 24 timer uden afbrydelse og køler derefter af ved en omgivende temperatur på højst 23 °C. Afkølingsperioden efterfølges straks af tre på hinanden følgende 24 timers cyklusser, der hver består af nedenstående på hinanden følgende sekvenser:
 a)
 en omgivende temperatur på mindst 100 °C opretholdes i et tidsrum af på seks timer uafbrudt, idet disse betingelser skal nås inden 80 minutter efter cyklussens


text:
påbegyndelse; derefter
 b)
 en omgivende temperatur på højst 0 °C, opretholdt uafbrudt i seks timer, idet disse betingelser skal nås inden 90 minutter; derefter
 c)
 en temperatur på højst 23 °C, opretholdt i resten af 24 timers cyklussen.
 8.3. Certificering af prøvebænkens sædehynde
 8.3.1. Prøvebænkens sædehynde skal certificeres, når den er ny, for at bestemme de indledende værdier af indtrængning ved anslag og decelerationens spidsværdi, derefter for hver 50 dynamiske prøver, dog mindst en gang om måneden, eller før hver prøve, hvis prøveopstillingen anvendes hyppigt.
 8.3.2. Certificerings- og måleprocedurer skal svare til dem, der foreskrives i den seneste version af ISO 6487; måleudstyret skal svare til specifikationen af en datakanal i kanalfilterklasse (CFC) 60.
 Ved hjælp af prøvningsanordningen foreskrevet i bilag 17 til dette regulativ udføres tre prøvninger 150 ± 5 mm fra forkanten af sædehynden i centerlinjen og 150 ± 5 mm i hver retning fra centerlinjen.
 Anordningen anbringes lodret på et fladt, stift underlag. Sænk slagmassen, til den rører overfladen, og nulstil penetrationsmarkøren. Anbring anordningen lodret over prøvepunktet, løft massen 500 ± 5 mm og lad den falde frit, så den rammer sædets overflade. Registrer penetrationen og decelerationskurven.
 8.3.3. Spidsværdierne må højst afvige 15 procent fra startværdierne.
 8.4. Registrering af dynamisk opførsel
 8.4.1. For at bestemme attrappens dynamiske opførsel og dens forskydninger skal alle dynamiske prøvninger registreres efter følgende betingelser:
 8.4.1.1.
 Betingelser form filmning og optagelse:
 a)
 frekvensen skal være mindst 500 billeder pr. sekund
 b)
 prøvningen skal optages på film, video eller et digitalt medium.
 8.4.1.2.
 Usikkerhedsvurdering:
 Prøvningslaboratorier skal have og skal anvende procedurer til vurderingen af usikkerheden ved måling af forskydningen af attrappens hoved. Usikkerheden skal ligge inden for ± 25 mm.
 Eksempler på internationale standarder for sådanne procedurer er EA-4/02 fra European Accreditation Organization eller ISO 5725:1994 eller metoden General Uncertainty Measurement (GUM).
 8.5. Måleprocedurerne skal svare til dem, der er fastlagt i den nyeste udgave af ISO 6487: 2002. Kanalfrekvensklassen skal være:
 Målingens art
 CFC(FH)
 Afskæringsfrekvens/Grænsefrekvens (FN)
 Acceleration af prøvevogn
 60
 se ISO 6487:2002 Bilag A
 Selebelastning
 60
 se ISO 6487:2002 Bilag A
 Acceleration af brystkassen
 180
 se ISO 6487:2002 Bilag A
 Acceleration af hoved
 1 000
 1 650
 Der skal anvendes en aftastningsfrekvens på mindst 10 gange kanalfrekvensklassen (i opstillinger med en kanalfrekvensklasse på 1 000 svarer dette således til en mindste aftastningsfrekvens på ca. 10 000 aftastninger pr. sekund pr. kanal).
 9. PRØVNINGSRAPPORTER FOR TYPEGODKENDELSE OG PRODUKTIONSGODKENDELSE
 9.1. Prøvningsrapporten skal registrere resultaterne af alle prøvninger og målinger, herunder følgende prøvningsdata:
 a)
 typen af anordning anvendt til prøvningen (accelerations- eller decelerationsanordning)
 b)
 den samlede hastighedsændring
 c)
 prøvevognens hastighed umiddelbart før anslaget, kun for decelerationsslæder
 d)
 accelerations- eller decelerationskurve under hele prøvevognens hastighedsændring og i mindst 300 ms
 e)
 tiden (i ms) hvor atrappens hoved når den maksimale forskydning under gennemførelsen af den dynamiske prøvning
 f)
 lukkebeslagets plads under prøven, hvis den kan ændres, og
 g)
 eventuelle svigt eller brud.
 9.2. Hvis bestemmelserne om forankringer i bilag 6, tillæg 3, til dette regulativ ikke er blevet overholdt, skal prøvningsrapporten beskrive, hvordan barnefastholdelsesanordningen er monteret


text:
og skal angive vigtige vinkler og dimensioner.
 9.3. Når barnefastholdelsesanordningen afprøves i et køretøj eller en køretøjsstruktur, skal forsøgsrapporten angive, hvordan køretøjsstrukturen er fastgjort til prøvevognen, placeringen af barnefastholdelsesanordningen og køretøjets sæde samt hældningen af køretøjets ryglæn.
 9.4. Prøvningsrapporterne for typegodkendelse og produktionsgodkendelse skal registrere kontrollen af mærkninger og monterings- og brugsanvisninger.
 10. ÆNDRINGER OG UDVIDELSE AF GODKENDELSEN AF TYPEN AF BARNEFASTHOLDELSESANORDNING
 10.1. Enhver ændring af en type barnefastholdelsesanordning skal anmeldes til den administrative myndighed, som har godkendt typen. Denne myndighed kan da enten:
 10.1.1.
 skønne, at de foretagne ændringer næppe vil have mærkbar ugunstig virkning, og at barnefastholdelsesanordningen stadig opfylder forskrifterne, eller
 10.1.2.
 kræve en yderligere prøvningsrapport fra den tekniske tjeneste, som forestår prøvningen.
 10.2. Bekræftelse eller nægtelse af godkendelse, med angivelse af ændringerne, meddeles de kontraherende parter, som anvender dette regulativ, via den ovenfor i punkt 5.3 anførte procedure.
 10.3. Den kompetente myndighed, som meddeler udvidelse af en typegodkendelse, tildeler udvidelsen et serienummer og underretter de øvrige parter i 1958-overenskomsten, som anvender dette regulativ, ved hjælp af en formular svarende til modellen i bilag 1 til dette regulativ.
 11. PRODUKTIONSGODKENDELSE
 11.1. For at sikre, at fabrikantens produktionssystem er tilfredsstillende skal den tekniske tjeneste, der udførte typegodkendelsesprøvningerne, gennemføre produktionsgodkendelsesprøvninger i overensstemmelse med punkt 11.2.
 11.2. Godkendelse af produktionen af en barnefastholdelsesanordning
 Produktionen af hver ny godkendt type barnefastholdelsesanordning i kategorierne »universal«, »semi-universal« og »begrænset« skal gennemgå produktionsgodkendelsesprøvninger.
 Med henblik herpå udtages en stikprøve på fem barnefastholdelsesanordninger fra den første produktionsbatch.
 Den første produktionsbatch anses for at være produktionen af den første blok omfattende mindst 50 barnefastholdelsesanordninger og højst 5 000 barnefastholdelsesanordninger.
 11.2.1. Dynamiske prøvninger
 11.2.1.1. Fem barnefastholdelsesanordninger skal gennemgå den dynamiske prøvning, der er beskrevet i punkt 8.1.3. Den tekniske tjeneste, der udførte typegodkendelsesprøvningerne, skal udvælge de betingelser, der gav anledning til det maksimale horisontale hovedudslag i de dynamiske typegodkendelsesprøvninger, med undtagelse af de betingelser, der er beskrevet i punkt 7.1.4.1.10.1.2 ovenfor. Alle fem barnefastholdelsesanordninger skal prøves under samme betingelser.
 11.2.1.2. For hver prøvning beskrevet i punkt 11.2.1.1 måles det horisontale hovedudslag og brystkasseaccelerationer.
 a)
 Resultaterne for maksimalt horisontalt hovedudslag skal opfylde følgende to betingelser:
 Ingen værdi må overskride 1,05 L, og
 X + S må ikke overskride L,
 hvor
 L
 =
 den foreskrevne grænseværdi
 X
 =
 værdiernes gennemsnit
 S
 =
 standardafvigelsen for værdierne.
 b)
 Brystaccelerationsresultaterne skal opfylde kravene i punkt 7.1.4.2.1, og desuden skal X + S-betingelsen i punkt 11.2.1.3 a) anvendes på 3 ms resultaterne for den resulterende acceleration af brystkassen (som defineret i punkt 7.1.4.2.1) og registreres udelukkende til orientering.
 11.2.2. Kontrol af mærkninger
 11.2.2.1. Den tekniske tjeneste, der udførte godkendelsesprøvningerne skal kontrollere, at mærkningen er opfylder forskrifterne i punkt 4.
 11.2.3. Kontrol af monteringsvejledning og brugsanvisning
 11.2.3.1. Den tekniske tjeneste, der udførte godkendelsesprøvningerne, skal kontrollere, at monteringsvejledning og brugsanvisning er i overensstemmelse med punkt 15.
 12. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE OG RUTINEPRØVNINGER
 Procedurer til sikring af produktionens overensstemmelse skal opfylde bestemmelserne i overenskomstens tillæg 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) med følgende krav:
 12.1.
 Barnefastholdelsesanordninger, som er godkendt efter dette regulativ, skal være produceret således, at de er i overensstemmelse med


text:
den godkendte type, idet de opfylder forskrifterne i punkt 6-8 ovenfor.
 12.2.
 De i bilag 16 til dette regulativ fastlagte mindstekrav til metoder til kontrol af produktionens overensstemmelse skal være overholdt.
 12.3.
 Den myndighed, som har meddelt typegodkendelse, kan til enhver tid efterprøve de metoder til overensstemmelsesprøvning, som anvendes på hvert produktionsanlæg. Den normale hyppighed af sådan efterprøvning er to gange årligt.
 13. SANKTIONER I TILFÆLDE AF PRODUKTIONENS MANGLENDE OVERENSSTEMMELSE
 13.1. En godkendelse for en type barnefastholdelsesanordning, der er meddelt i henhold til dette regulativ, kan inddrages, hvis en barnefastholdelsesanordning med de i punkt 5.4 omhandlede mærker ikke består stikprøvekontrollen som beskrevet i punkt 11 eller ikke er i overensstemmelse med den godkendte type.
 13.2. Hvis en part i overenskomsten, som anvender dette regulativ, inddrager en godkendelse, som den tidligere har meddelt, skal den straks underrette de øvrige parter i overenskomsten, som anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en meddelelsesformular svarende til modellen i bilag 1 til dette regulativ.
 14. ENDELIGT OPHØR AF PRODUKTIONEN
 14.1. Hvis indehaveren af godkendelsen fuldstændig indstiller produktionen af en type barnefastholdelsesanordning, som er godkendt i henhold til dette regulativ, skal han underrette den myndighed, som har udstedt godkendelsen, herom. Ved modtagelse af den pågældende meddelelse underretter myndigheden de øvrige parter i 1958-overenskomsten om dette regulativ herom ved hjælp af en meddelelsesformular svarende til modellen i bilag 1 til dette regulativ.
 15. VEJLEDNING
 15.1. Hver barnefastholdelsesanordning skal ledsages af en vejledning affattet på et sprog svarende til den stat, hvor anordningen er solgt, med følgende indhold:
 15.2. Monteringsvejledninger skal indeholde følgende punkter:
 15.2.1.
 For barnefastholdelsesanordninger af kategori »universal« skal nedenstående mærkat være anbragt på salgsstedet, så den er let synlig uden at emballagen aftages:
 ANVISNING
 Dette er en barnefastholdelsesanordning af kategori »Universal«. Den er godkendt efter FN/ECE regulativ nr. 44, ændringsserie 04, til almindelig brug i køretøjer og passer til de fleste, men ikke til alle bilsæder.
 Den passer sandsynligvis i køretøjet, hvis køretøjsfabrikanten i køretøjets instruktionsbog har angivet, at køretøjet kan monteres med barnefastholdelsesanordning af kategori »Universal« til denne aldersgruppe.
 Denne barnefastholdelsesanordning er klassificeret som »Universal« efter strengere regler end dem, der er blevet anvendt på tidligere konstruktioner, som ikke er forsynet med denne anvisning.
 Er De i tvivl, bedes De forhøre Dem hos barnefastholdelsesanordningens fabrikant eller forhandleren.
 15.2.2.
 For barnefastholdelsesanordninger i kategorierne »begrænset« og »semi-universal« skal nedenstående mærkat være anbragt på salgsstedet, så den er let synlig uden at emballagen aftages:
 Denne barnefastholdelsesanordning er klassificeret til »Begrænset/semi-universal« brug og er egnet til fastgørelse på sæderne i følgende biler:
 BIL
 FORTIL
 BAGTIL
 Yderplads
 Midterplads
 (Model)
 Ja
 Ja
 Nej
 Denne anordning kan også være egnet til anbringelse på sædet i andre biler. Er De i tvivl, bedes De forhøre Dem hos barnefastholdelsesanordningens fabrikant eller forhandleren.
 15.2.3.
 For barnefastholdelsesanordninger af kategori »Køretøjsspecifik« skal nedenstående mærkat være anbragt på salgsstedet, så den er let synlig uden at emballagen aftages.
 15.2.4.
 Hvis anordningen kræver en voksensele, skal endvidere følgende tekst være anbragt på salgsstedet, så den er let synlig, uden at emballagen aftages.
 »Er kun egnet, hvis de


text:
godkendte køretøjer er monteret med hoftesele/3-punktssele/fast sele/rullesele godkendt efter FN/ECE regulativ nr. 16 eller andre tilsvarende standarder.« (Det ikke gældende overstreges.)
 For liftseler indsættes en liste over lifte, som anordningen er egnet for.
 15.2.5.
 Fabrikanten af barnefastholdelsesanordningen skal på emballagen angive en adresse, hvortil kunden kan rette skriftlig henvendelse for at få nærmere oplysninger om montering af barnefastholdelsesanordningen i nærmere bestemte biler.
 15.2.6.
 fremgangsmåde ved montering, illustreret med fotografier og/eller meget tydelige tegninger
 15.2.7.
 brugeren skal gøres opmærksom på, at sikkerhedsselens stive dele og plastdele skal anbringes og monteres, så der ved normal brug af køretøjet ikke er mulighed for, at de bliver fastklemt under et forskydeligt sæde eller i døren på køretøjet
 15.2.8.
 brugeren skal instrueres i, at lifte skal anbringes vinkelret på køretøjets længdeakse
 15.2.9.
 for bagudvendende systemer skal kunden instrueres i, at de ikke må benyttes på siddepladser, hvor der er monteret airbag. Disse oplysninger skal være anbragt på salgsstedet, så de er let synlige uden at emballagen aftages
 15.2.10.
 for barnefastholdelsesanordninger af kategori »særlige behov« skal nedenstående oplysninger være anbragt på salgsstedet, så de er let synlige, uden at emballagen aftages:
 Denne barnefastholdelsesanordning »til særlige behov« er bestemt til at give ekstra støtte til børn, der har vanskeligt ved at sidde korrekt i sædvanlige sæder. Forhør Dem altid hos lægen om egnetheden af denne fastholdelsesanordning til Deres barn.
 15.2.11.
 For en ISOFIX-barnefastholdelsesanordning skal nedenstående mærkat være anbragt på salgsstedet, så den er let synlig, uden at emballagen aftages:
 ANVISNING
 1.
 Dette er en ISOFIX-barnefastholdelsesanordning. Den er godkendt efter FN/ECE-regulativ nr. 44, ændringsserie 04, til almindelig brug i køretøjer med ISOFIX-forankringssystemer.
 2.
 Den passer til køretøjer med positioner godkendt som ISOFIX-positioner (som nærmere angivet i køretøjets instruktionsbog) afhængig af barnesædets kategori og af beslaget.
 3.
 Denne anordning er beregnet til følgende massegruppe og ISOFIX-størrelsesklasse: ...
 15.3. Brugsvejledningen skal indeholde følgende punkter:
 15.3.1.
 Den massegrupper og det beslag, som anordningen er beregnet til:
 15.3.2.
 når anordningen anvendes kombineret med en voksensele, følgende ordlyd: Kun egnet til brug i de anførte køretøjer, monteret med hoftesele/3-punktssele/fast sele/rullesele godkendt efter FN/ECE regulativ nr. 16 eller andre tilsvarende standarder. (Det ikke gældende overstreges.)
 15.3.3.
 anvendelsen skal være illustreret med fotografier og/eller meget tydelige tegninger. For sæder, der kan anvendes både fremad- og bagudvendende, skal der tydeligt advares om, at anordningen skal anvendes bagudvendende, indtil barnets masse er større end en angiven grænse eller en anden størrelsesangivelse er overskredet
 15.3.4.
 virkemåden af lukkebeslaget og justeringsanordningen skal være tydeligt forklaret
 15.3.5.
 det skal anbefales, at alle gjorde, der fastspænder fastholdelsesanordningen til køretøjet, skal være stramme, at alle gjorde, der fastholder barnet, indstilles efter barnets krop, og at gjordene ikke må være snoet
 15.3.6.
 det skal fremhæves, at det er vigtigt at sørge for, at hoftegjorden placeres lavt, så den ligger fast hen over hoften
 15.3.7.
 det skal anbefales, at anordningen udskiftes, hvos den har været udsat for kraftig belastning under et uheld
 15.3.8.
 der skal gives vejledning i renholdelse
 15.3.9.
 der skal gives en generel advarsel til brugeren om faren ved at foretage ændringer


text:
eller tilføjelser til anordningen uden den ansvarlige myndigheds godkendelse, og om faren ved ikke nøje at følge monteringsvejledningen fra fabrikanten af barnefastholdelsesanordningen
 15.3.10.
 har stolen ikke tekstilovertræk, skal det anbefales, at stolen beskyttes mod sollys, da den ellers kan blive for varm for barnets hud
 15.3.11.
 det skal anbefales, at børn ikke efterlades i barnefastholdelsesanordningen uden opsyn
 15.3.12.
 det skal anbefales, at al bagage og andre genstande, der kan medføre kvæstelser ved et sammenstød, skal være forsvarligt fastgjort.
 15.3.13.
 Følgende anbefalinger skal gives:
 a)
 Barnefastholdelsesanordningen må ikke bruges uden betrækket.
 b)
 Sædets betræk må ikke erstattes med et andet end det, der anbefales af fabrikanten, da betrækket er nødvendigt for fastholdelsesanordningens funktion.
 15.3.14.
 Der skal være en tekst eller et diagram, der angiver, hvordan brugeren kan fastslå, om voksenselens lukkebeslag er forkert placeret i forhold til de vigtigste belastningsoverførende berøringspunkter på fastholdelsesanordningen. Brugeren skal instrueres om at kontakte barnefastholdelsesanordningens fabrikant, hvis der er tvivl på dette punkt.
 15.3.15.
 Hvis barnefastholdelsesanordningen giver mulighed for et alternativt belastningsoverførende berøringspunkt, skal dettes anvendelse være tydeligt beskrevet. Brugeren skal oplyses om, hvordan han vurderer, om denne alternative føring af selen er tilfredsstillende. Brugeren skal instrueres om at kontakte barnefastholdelsesanordningens fabrikant, hvis der er tvivl på dette punkt. Brugeren skal instrueres om at begynde monteringen af barnefastholdelsesanordningen i de positioner af køretøjets sæder, der er kategoriseret som »Universal« i køretøjets instruktionsbog, ved at vælge den primære føringsmåde for selen.
 15.3.16.
 Der skal være bestemmelser, der sikrer, at vejledningen på barnefastholdelsesanordningen kan bevares i hele dennes levetid eller, for indbyggede fastholdelsesanordninger, i køretøjets instruktionsbog.
 15.3.17.
 Der skal være en udtrykkelig advarsel om ikke at benytte andre belastningsoverførende berøringspunkter end dem, der er beskrevet i vejledningen og markeret på barnefastholdelsesanordningen.
 15.3.18.
 For en ISOFIX-barnefastholdelsesanordning skal det anføres, at man skal læse køretøjets instruktionsbog.
 16. NAVN OG ADRESSE PÅ DE TEKNISKE TJENESTER, SOM FORESTÅR GODKENDELSESPRØVNINGEN, OG PÅ DE ADMINISTRATIVE MYNDIGHEDER
 16.1. De parter i overenskomsten, som anvender dette regulativ, meddeler til FN's sekretariat navn og adresse på de tekniske tjenester, som er ansvarlige for udførelse af godkendelsesprøvninger, og på de administrative myndigheder, som meddeler godkendelser, og hvortil meddelelser udstedt i andre lande om typegodkendelse eller udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelse, skal sendes.
 17. OVERGANGSBESTEMMELSER
 17.1. Efter den officielle ikrafttrædelsesdato for ændringsserie 03 kan ingen af de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, nægte at meddele ECE-godkendelser i henhold til dette regulativ som ændret ved ændringsserie 03.
 17.2. Fra 12 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen må kontraherende parter, der anvender dette regulativ, kun meddele ECE-godkendelse, hvis det barnetilbageholdelsessystem, der skal godkendes, opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved ændringsserie 03.
 17.3. I den periode på 12 måneder, som følger efter ikrafttrædelsesdatoen for ændringsserie 03, kan kontraherende parter, der anvender dette direktiv, forsat meddele godkendelse for de barnefastholdelsesanordninger, der opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved ændringsserie 02.
 17.4. I samme periode på 12 måneder må kontraherende parter, der anvender dette regulativ, ikke nægte at meddele udvidelse af godkendelser til den forudgående ændringsserie til dette regulativ.
 17.5. Fra datoen


text:
fra ikrafttrædelsen af ændringsserie 03 finder bestemmelserne i bilag 16 til dette regulativ også anvendelse på barnefastholdelsesanordninger, der allerede er typegodkendt efter ændringsserie 02.
 17.6. Fra datoen for ikrafttrædelsen af ændringsserie 03 kan kontraherende parter, der anvender dette regulativ, afvise salget af en type barnefastholdelsesanordning, som ikke opfylder forskrifterne i punkt. 6.2.2 og 6.2.14 i ændringsserie 03.
 17.7. Fra 36 måneder efter ikrafttrædelsen af ændringsserie 03 kan kontraherende parter, der anvender dette regulativ, afvise salget af barnefastholdelsesanordninger, som ikke opfylder forskrifterne i ændringsserie 03 til dette regulativ.
 17.8. Fra datoen for ikrafttrædelse af supplement 2 til ændringsserie 03 skal den mærkat, der er påkrævet i henhold til punkt 4.5 i dette regulativ, påføres alle nye barnefastholdelsesanordninger fremstillet i overensstemmelse med dette regulativ.
 17.9. Efter den officielle ikrafttrædelsesdato for ændringsserie 04 kan ingen af de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, nægte at meddele ECE-godkendelser i henhold til dette regulativ som ændret ved ændringsserie 04.
 17.10. Fra 12 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for ændringsserie 04 må kontraherende parter, der anvender dette regulativ, kun meddele ECE-godkendelse, hvis det barnetilbageholdelsessystem, der skal godkendes, opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved ændringsserie 04.
 17.11. I den periode på 12 måneder, som følger efter ikrafttrædelsesdatoen for ændringsserie 04, kan kontraherende parter, der anvender dette direktiv, forsat meddele godkendelse for de barnefastholdelsesanordninger, der opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved ændringsserie 03.
 17.12. I den periode på 36 måneder, som følger efter ikrafttrædelsesdatoen for ændringsserie 04, må kotraherende parter, der anvender dette regulativ, ikke nægte at meddele udvidelse af godkendelser til den forudgående ændringsserie til dette regulativ.
 17.13. Fra 48 måneder efter ikrafttrædelsen af ændringsserie 04 kan kontraherende parter, der anvender dette regulativ, afvise salget af barnefastholdelsesanordninger, som ikke opfylder forskrifterne i ændringsserie 04 til dette regulativ.
 17.14. Fra 6 måneder efter datoen for ikrafttrædelse af supplement 04 til ændringsserie 04 ophører gyldigheden af godkendelser meddelt i henhold til ændringsserie 03 eller 04 for barnefastholdelsesanordninger tilhørende gruppe 0, 0+ og I, hvis de ikke er i overensstemmelse med punkt 6.1.11 eller 6.1.12.
 17.15. Fra datoen for ikrafttrædelsen af supplement 4 til ændringsserie 04 til dette regulativ kan Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater som undtagelse fra de kontraherende parters forpligtelser i den overgangsperiode, der er fastsat i punkt 17.14, og på grundlag af den erklæring, der blev afgivet af Det Europæiske Fællesskab ved tiltrædelsen af 1958-overenskomsten (Depositary Notification C.N.60.1998.TREATIES-28) forbyde markedsføringen af barnefastholdelsesanordninger, som ikke opfylder forskrifterne i supplement 4 til ændringsserie 04 til dette regulativ.
 (1) 1 for Tyskland, 2 for Frankrig, 3 for Italien, 4 for Nederlandene, 5 for Sverige, 6 for Belgien, 7 for Ungarn, 8 for Tjekkiet, 9 for Spanien, 10 for Serbien, 11 for Det Forenede Kongerige, 12 for Østrig, 13 for Luxembourg, 14 for Schweiz, 15 (fri), 16 for Norge, 17 for Finland, 18 for Danmark, 19 for Rumænien, 20 for Polen, 21 for Portugal, 22 for Den Russiske Føderation, 23 for Grækenland, 24 for Irland, 25 for Kroatien, 26 for Slovenien, 27 for Slovakiet, 28 for Belarus, 29 for Estland,


text:
30 (fri), 31 for Bosnien-Hercegovina, 32 for Letland, 33 (fri), 34 for Bulgarien, 35 (fri), 36 for Litauen, 37 for Tyrkiet, 38 (fri), 39 for Aserbajdsjan, 40 for Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, 41 (fri), 42 for Det Europæiske Fællesskab (godkendelser meddeles af medlemsstaterne under anvendelse af deres respektive ECE-symbol), 43 for Japan, 44 (fri), 45 for Australien, 46 for Ukraine, 47 for Sydafrika, 48 for New Zealand, 49 for Cypern, 50 for Malta, 51 for Republikken Korea, 52 for Malaysia, 53 for Thailand, 54 og 55 (fri) og 56 for Montenegro. Efterfølgende numre tildeles andre stater i den kronologiske orden, i hvilken de ratificerer eller tiltræder overenskomsten om ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer og udstyr og dele, som kan monteres og/eller anvendes på hjulkøretøjer, og vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser udstedt på grundlag af sådanne forskrifter, og de således tildelte numre meddeles af FN's generalsekretær til overenskomstens parter.
 (2) Ved »Universal ISOFIX CRS« forstås fremadvendende fastholdelsesanordninger til brug i køretøjer udstyret med positioner med ISOFIX-forankringssystem og topstropforankring.
 (3) Ved »Semi-universal CRS« forstås:
 —
 fremadvendende fastholdelsesanordninger med støtteben, eller
 —
 bagudvendende fastholdelsesanordninger udstyret et støtteben eller en topstrop til brug i køretøjer udstyret med positioner med ISOFIX-forankringssystem og, om nødvendigt, topstropforankring, eller
 —
 bagudvendende fastholdelsesanordninger understøttet af køretøjets instrumentbræt til brug på forsæde udstyret med ISOFIX-forankringssystem, eller
 —
 sidevendende positionsfastholdelsesanordning, om nødvendigt udstyret med en anti-rotationsanordning, til brug i køretøjer udstyret med positioner med ISOFIX-forankringssystem og, om nødvendigt, topstropforankring.
 (4) Den relevante CEN-standard kan rekvireres fra: CEN, 2 rue Bréderode, B.P. 5, 1000 Bruxelles, Belgien.
 (5) Grænserne for acceleration af brystkassen finder ikke anvendelse, når attrappen »nyfødt« anvendes, da denne ikke er instrumenteret.
 (6) Den »nyfødte« attrap har ingen abdominalindsats. Der kan derfor kun foretages en subjektiv analyse med hensyn til abdominal penetration.
 (7) (Tolerancer på dimensioner gælder ikke som grænseværdier, medmindre andet er angivet)
 Område for dimensioner (mm)
 Under 6
 Over 6 til 30
 Over 30 til 120
 Over 120 til 315
 Over 315 til 1 000
 Over 1 000
 Tolerance (mm)
 ± 0,5
 ± 1
 ± 1,5
 ± 2
 ± 3
 ± 4
 Tolerance på vinkler, medmindre andet er angivet: ± 1°.
 (8) Under kalibreringen skal sandselængden være 650 ± 30 mm.
 (9) Under kalibreringen skal sandselængden være 275 ± 20 mm.
 Bemærkning:
 Alle fastholdelsesanordninger til gruppe 0 og 0+ afprøves i henhold til betingelserne for »bagudvendende« ved frontalsammenstød og påkørsel bagfra.
 Forklaring
 Testimpuls nr. 1
 :
 Som foreskrevet i bilag 7 — frontalsammenstød.
 Testimpuls nr. 2
 :
 Som foreskrevet i bilag 7 — påkørsel bagfra.
 Testimpuls nr. 3
 :
 Decelerationsimpuls af køretøj underkastet frontalsammenstød.
 Testimpuls nr. 4
 :
 Decelerationsimpuls af køretøj underkastet påkørsel bagfra.
 (10) g = 9,81 m/s2.
 BILAG 1
 MEDDELELSE
 (største format: A4 (210 × 297 mm))
 BILAG 2
 GODKENDELSESMÆRKETS UDFORMNING
 BILAG 3
 OPSTILLING AF APPARATUR TIL PRØVNING FOR MODSTANDSDYGTIGHED MOD STØV
 (målangivelser i mm)
 BILAG 4
 KORROSIONSPRØVNING
 1. Prøvningsapparat
 1.1.
 Apparatet består af et salttågekammer, en beholder til saltopløsningen, en tilførsel af komprimeret luft tilpasset formålet, en eller flere forstøverdyser, holdere for prøveeksemplarerne,


text:
en anordning til opvarmning af kammeret og de nødvendige kontrolmidler. Dimensioner og konstruktionsdetaljer for apparatet er valgfri, når blot afprøvningsbetingelserne overholdes.
 1.2.
 Det er vigtigt at sikre, at opløsning, som samler sig på kammerets dæksel, ikke drypper ned på prøveeksemplaret.
 1.3.
 Opløsning, som drypper ned fra prøveemnet, må ikke føres tilbage til beholderen og derefter forstøves på ny.
 1.4.
 Apparatet må ikke være fremstillet af materialer, som har indflydelse på salttågens korroderende egenskaber.
 2. Prøveemnets anbringelse i tågekammeret
 2.1.
 Prøveeksemplarerne med undtagelse af retractorerne skal fastholdes eller være udspændt mellem 15° og 30° i forhold til lodret og så vidt muligt parallelt med den vandrette salttågestrøms hovedretning bestemt i forhold til den dominerende overflade af prøveemnet.
 2.2.
 Retractorerne skal være understøttet eller udspændt på en sådan måde, at aksler i ruller til oprulning af gjorden er vinkelrette på den vandrette salttågestrøms hovedretning i kammeret. Retractorens åbning til gjorden skal ligeledes vende i denne hovedretning.
 2.3.
 Hver prøve skal anbringes, så salttågen har fri adgang til alle prøver.
 2.4.
 Prøverne anbringes, så det undgås, at saltopløsning fra én prøve drypper til en anden prøve.
 3. Saltopløsning
 3.1.
 Saltopløsningen fremstilles ved opløsning af 5 ± 1 dele efter vægt natriumchlorid i 95 dele destilleret vand. Det anvendte natriumchlorid skal i det væsentlige være nikkel- og kobberfrit og må i tør tilstand indeholde højst 0,1 % natriumiodid og højst 0,3 % totale urenheder.
 3.2.
 Opløsningen skal være sådan, at når den forstøves ved 35 °C, ligger pH af den opsamlede væske i området 6,5 til 7,2.
 4. Trykluft
 4.1.
 Den tilførte trykluft til dysen (dyserne) til forstøvning af saltopløsningen skal være fri for olie og urenheder og skal have et tryk mellem 70 kN/m2 og 170 kN/m2.
 5. Betingelserne i tågekammeret
 5.1.
 Eksponeringsområdet i tågekammeret skal holdes på 35 ± 5 °C. Der anbringes mindst to rene opsamlingskar i eksponeringsområdet, således at der ikke opsamles dråber af opløsning fra prøverne eller fra nogen anden kilde. Opsamlingskarrene skal være placeret tæt ved prøveeksemplarerne, det ene så tæt som muligt på dyserne, det andet så langt fra alle dyserne som muligt. Tågen skal være således, at der på hver 80 cm2 af den vandrette opsamlingszone i hvert opsamlingskar gennemsnitligt opsamles mellem 1,0 og 2,0 ml opløsning i timen, målt over gennemsnitligt mindst 16 timer.
 5.2.
 Dysen (eller dyserne) skal være rettet eller forskudt på en sådan måde, at forstøvningen ikke direkte slår imod prøveeksemplarerne.
 BILAG 5
 SLID- OG MIKROGLIDEPRØVE
 Figur 1
 Fremgangsmåde type 1
 Eksempler på prøveopstillinger for forskellige typer justeringsanordninger
 Eksempel a
 Eksempel b
 Figur 2
 Fremgangsmåde type 2
 Figur 3
 Mikroglideprøvning
 Samlet vandring: 300 ± 20 mm
 Belastningen på 50 N af prøvningsanordningen skal være lodret styret, så det forhindres, at massen kommer i svingninger og gjorden bliver snoet.
 Fastgørelsesanordningen skal være fastgjort til belastningen på 50 N på samme måde som i køretøjet.
 BILAG 6
 BESKRIVELSE AF PRØVEVOGNEN
 1. Prøvevogn
 1.1. Til prøvning af barnefastholdelsesanordninger skal vognens masse, når den alene bærer sædet, være større end 380 kg. Til prøvning af barnefastholdelsesanordninger


text:
i kategorien »køretøjsspecifik« skal prøvevognen med den påmonterede køretøjsstruktur have en masse på over 800 kg.
 2. Kalibreringsskærm
 2.1. En kalibreringsskærm fastgøres solidt til vognen og forsynes med en tydelig udslagsgrænselinje, der gør det muligt at fastslå overholdelsen af kriterierne for fremadgående bevægelse ud fra fotografiske optegnelser.
 3. Sæde
 3.1. Sædet skal være konstrueret som følger:
 3.1.1. Sædet skal have stift, fast ryglæn med de i tillæg 1 til dette bilag angivne mål. Underdelen og overdelen er udført i stålrør med diameter 20 mm.
 3.1.2. Sædehynden er stiv og har de i tillæg 1 til dette bilag angivne mål. Sædehyndens bageste del er udført i stiv metalplade med overkant bestående af et rør med diameter 20 mm. Sædets forreste del er ligeledes udført i rør med diameter 20 mm.
 3.1.3. For at give adgang til forankringsbeslagene skal sædehynden bagtil have åbninger som foreskrevet i tillæg 1 til dette bilag.
 3.1.4. Sædets bredde er 800 mm.
 3.1.5. Sædets ryglæn og sædehynde er betrukket med polyurethanskum, hvis karakteristika er angivet i tabel 1. Hyndens dimensioner er angivet i tillæg 1 til dette bilag.
 Tabel 1
 Vægtfylde efter ISO 485 (kg/m3)
 43
 Hårdhed efter ISO 2439B (N)
 p — 25 %
 125
 p — 40 %
 155
 Trykstyrke efter ISO 3386 (kPa)
 4
 Brudforlængelse efter ISO 1798 (%)
 180
 Brudstyrke efter ISO 1798 (kPa)
 100
 Blivende deformation efter ISO 1856 (%)
 3
 3.1.6. Polyurethanskummet skal være overtrukket med markisestof af polyacrylat-fiber med karakteristika som angivet i tabel 2.
 Tabel 2
 Specifik masse (g/m2)
 290
 Brudstyrke efter DIN 53587 på 50 mm bredt prøveemne:
 i længderetningen (kg):
 120
 i tværretningen (kg):
 80
 3.1.7. Betrækning af sædet og ryglænet (1)
 3.1.7.1.
 Sædets skumhynde fremstilles af en kasseformet skumblok (800 × 575 × 135 mm) på en sådan måde (se figur 1 i tillæg 1 til dette bilag), at dets form svarer til den i figur 2 i tillæg 1 til dette bilag foreskrevne aluminiumbundplade.
 3.1.7.2.
 Der bores seks huller i bundpladen til fastboltning til vognen. Hullerne bores langs pladens længste side, tre i hver side, og placeres afhængigt af vognens konstruktion. Der føres seks bolte gennem hullerne. Det anbefales at fæstne boltene til pladen med et passende klæbemiddel. Derefter fastgøres boltene med møtrikker.
 3.1.7.3.
 Betrækket (1 250 × 1 200 mm, figur 3 i tillæg 1 til dette bilag) skæres i tværretningen, så materialet ikke har mulighed for at overlappe efter påsætning. Mellem betrækkets kanter skal der være et mellemrum på ca. 100 mm. Der skal således skæres ca. 1 200 mm af materialet.
 3.1.7.4.
 Der afsættes to streger på tværs hen over betrækket. De afsættes 375 mm fra dettes midterlinje. (Se figur 3 i tillæg 1 til dette bilag)
 3.1.7.5.
 Sædets skumhynde anbringes med oversiden nedad på betrækket med aluminiumbundpladen opad.
 3.1.7.6.
 Betrækket strækkes på begge sider, til de afsatte streger passer med kanterne af aluminiumbundpladen. Svarende til hver bolt skæres et lille snit, og betrækket trækkes over boltene.
 3.1.7.7.
 Der skæres et snit i betrækket svarende til rillerne i bundpladen og i skummet.


text:
3.1.7.8.
 Betrækket limes fast på aluminiumpladen med en fleksibel lim. Møtrikkerne skal fjernes, før der limes.
 3.1.7.9.
 Flapperne på siden foldes ind mod pladen og limes ligeledes.
 3.1.7.10.
 Flapperne i rillerne foldes ind og fæstnes med stærk tape.
 3.1.7.11.
 Den fleksible lim skal tørre i mindst 12 timer.
 3.1.7.12.
 Ryglænets hynde betrækkes på nøjagtig samme måde som sædet, bortset fra at stregerne på betrækket (1 250 × 850 mm) afsættes 320 mm fra materialets centerlinje.
 3.1.8. Linjen Cr falder sammen med skæringslinjen mellem oversiden af sædet og forsiden af ryglænet.
 3.2. Afprøvning af bagudvendende anordninger
 3.2.1. Til at bære barnefastholdelsesanordningen monteres en særlig ramme på vognen som vist i figur 1.
 3.2.2. Et stålrør fastgøres solidt til vognen, således at en belastning på 5 000 ± 50 N, der påføres vandret på midten af røret, ikke medfører en større bevægelse end 2 mm.
 3.2.3. Rørets dimensioner skal være: 500 × 100 × 90 mm.
 Figur 1
 Opstilling til afprøvning af bagudvendende anordning
 3.3. Prøvevognens vognbund
 3.3.1. Prøvevognens vognbund skal fremstilles af et flad metalplade af ensartet tykkelse og ensartet materiale, jf. figur 2 til tillæg 3 til dette bilag.
 3.3.1.1.
 Vognbunden skal være stift monteret på prøvevognen. Vognbundens højde i forhold til projektionspunktet for Cr-aksen, dimension X (2) i figur 2, skal justeres, så den opfylder forskrifterne i punkt 7.1.4.1.9.
 3.3.1.2.
 Vognbunden skal konstrueres således, at overfladehårdheden ikke er under 120 HB i henhold til EN ISO 6506-1:1999.
 3.3.1.3.
 Vognbunden skal kunne modstå en påført vertikal belastning på 5 kN, uden at der opstår en vertikal bevægelse på mere end 2 mm i forhold til Cr-aksen, og uden at der opstår blivende deformation.
 3.3.1.4.
 Vognbundens overfladeruhed må højst være Ra 6,3 i henhold til ISO 4287:1997.
 3.3.1.5.
 Vognbunden skal være konstrueret således, at der ikke opstår en blivende deformation efter en dynamisk prøvning af en barnefastholdelsesanordning i overensstemmelse med dette regulativ.
 4. Stopanordning
 4.1. Anordningen består af to ens energioptagende enheder, der er monteret parallelt.
 4.2. Om nødvendigt anvendes en ekstra energioptagende enhed for hver 200 kg forøgelse af den nominelle masse. Hver energioptagende enhed består af:
 4.2.1.
 et ydre hus, dannet af et stålrør
 4.2.2.
 et energioptagende rør af polyurethan
 4.2.3.
 en olivenformet knap af poleret stål, der trænger ind i den energioptagende enhed; og
 4.2.4.
 en aksel og en anslagsplade.
 4.3. Dimensionerne på de forskellige dele af denne energioptagende enhed er gengivet i tillæg 2 til dette bilag.
 4.4. Specifikationerne for det energioptagende materiale er angivet i tabel 3 og 4 i dette bilag.
 4.5. Stopanordningen opbevares i mindst 12 timer ved en temperatur mellem 15 og 25 °C, før den anvendes til den i bilag 7 til de i dette regulativ beskrevne kalibreringsprøver. Ved hver type prøve skal stopanordningen opfylde præstationskravene i bilag 7, tillæg 1 og 2. Til dynamisk prøvning af barnefastholdelsesanordningen skal stopanordningen opbevares i mindst 12 timer ved samme temperatur, som inden for ± 2 °C svarer til temperaturen ved kalibreringsprøven. Enhver anden anordning, der giver tilsvarende resultater, kan godtages.
 Tabel 3
 Specifikationer for


text:
energioptagende materiale »A«
 (3)
 (ASTM Metode D 735, medmindre andet er angivet)
 Shore-hårdhed A:
 95 ± 2 ved en temperatur på 20 ± 5 °C
 Brudstyrke:
 Ro ≥ 350 kg/cm2
 Minimumsforlængelse:
 Ao ≥ 400 procent
 Elasticitetsmodul ved 100 % forlængelse:
 ≥ 110 kg/cm2
 ved 300 % forlængelse:
 ≥ 240 kg/cm2
 Lavtemperaturskørhed (ASTM Metode D 736):
 5 timer ved – 55 °C
 Blivende deformation (Metode B):
 22 timer ved 70 °C ≤ 45 %
 Vægtfylde ved 25 °C:
 1,05 til 1,10
 Ældning i luft (ASTM Metode D 573):
 70 timer ved 100 °C:
 Shore-hårdhed: maks. ændring ± 3
 Brudstyrke: brudstyrkeformindskelse < 10 % af Ro
 forlængelse: formindskelse < 10 % of Ao
 vægt: formindskelse < 1 %
 Nedsænkning i olie (ASTM Metode nr 1 olie):
 70 timer ved 100 °C:
 Shore-hårdhed: maks. ændring ± 4
 Brudstyrke: brudstyrkeformindskelse < 15 % af Ro
 forlængelse: formindskelse < 10 % of Ao
 volumen: kvældning < 5 %
 Nedsænkning i olie (ASTM Metode nr 3 olie):
 70 timer ved 100 °C:
 Brudstyrke: brudstyrkeformindskelse < 15 % af Ro
 forlængelse: formindskelse < 15 % of Ao
 volumen: kvældning < 20 %
 Nedsænkning i destilleret vand:
 Én uge ved 70 °C:
 Brudstyrke: brudstyrkeformindskelse < 35 % af Ro
 forlængelse: forøgelse < 20 % of Ao
 Tabel 4
 Specifikationer for energioptagende materiale »B«
 (ASTM Metode 2000 (1980) medmindre andet er angivet)
 Shore-hårdhed A:
 88 ± 2 ved en temperatur på 20 ± 5 °C
 Brudstyrke:
 Ro ≥ 300 kg/cm2
 Minimumsforlængelse:
 Ao ≥ 400 procent
 Elasticitetsmodul ved 100 % forlængelse:
 ≥ 70 kg/cm2
 ved 300 % forlængelse:
 ≥ 130 kg/cm2
 Lavtemperaturskørhed (ASTM Metode D 736):
 5 timer ved – 55 °C
 Blivende deformation (Metode B):
 22 timer ved 70 °C ≤ 45 %
 Vægtfylde ved 25 °C:
 1,08 til 1,12
 Ældning i luft (ASTM Metode D 573 (1981)):
 70 timer ved 100 °C:
 Shore-hårdhed: maks. ændring ± 3
 Brudstyrke: brudstyrkeformindskelse < 10 % af Ro
 forlængelse: formindskelse < 10 % of Ao
 vægt: formindskelse < 1 %
 Nedsænkning i olie (ASTM Metode D 471 (1979) Olie nr 1)
 70 timer ved 100 °C:
 Shore-hårdhed: maks. ændring ± 4
 Brudstyrke: brudstyrkeformindskelse < 15 % af Ro
 forlængelse: formindskelse < 10 % of Ao
 volumen: kvældning < 5 %
 Nedsænkning i olie (ASTM Metode D 471 (1979) Olie nr. 3):
 70 timer ved 100 °C:
 Brudstyrke: brudstyrkeformindskelse < 15 % af Ro
 forlængelse: formindskelse < 15 % of Ao
 volumen: kvældning < 20 %
 Nedsænkning i destilleret vand
 Én uge ved 70 °C:
 Brudstyrke: brudstyrkeformindskelse < 35 % af Ro
 forlængelse: forøgelse < 20 % of Ao
 (1) Nærmere oplysninger om de anvendte materialer i denne proces kan rekvireres fra TNO (Research Institute for Road Vehicles), Schoemakerstraat 97, 2628 VK Delft, Nederlandene.
 (2) Dimensionen X skal være 210 mm med et justeringsområde på ± 70 mm.
 (3) Den relevante ASTM-standard kan rekvireres fra: ASTM, 1916 Race Street, Philadelphia, USA PA 19 103.
 Tillæg 1
 Figur 1
 Dimensioner af sædet og dets hynder
 Figur 2
 Dimensioner på aluminiumbundplade
 Figur 3
 Dimensioner af


text:
materiale til betræk
 Figur 4
 Tredimensional afbildning af sædet
 Tillæg 2
 Stopanordning
 Frontalsammenstød
 mål i mm
 Figur 1
 Figur 1a
 Materiale A
 Figur 1b
 Materiale B
 Figur 2
 Stopanordning med olivenformet knap
 Figur 3
 Stopanordning med olivenformet knap
 Figur 4
 Stopanordning (samlet)
 Påkørsel bagfra
 Mål i mm
 Figur 5
 Stopanordning polyurethanrør
 Påkørsel bagfra
 mål i mm
 Tillæg 3
 ANBRINGELSE OG BRUG AF FORANKRINGER PÅ PRØVEVOGNEN
 1.
 Forankringerne anbringes som vist i nedenstående figur.
 Når standarforanikringspladen fastgøres til forankringspunkt A og B eller B0, skal pladerne monteres med bolten i tværgående horisontal retning og med vinkeloverfladen vendende indad, og de skal kunne rotere frit om aksen.
 2.
 Til barnefastholdelsesanordninger i kategori »universal« og »begrænset« skal anvendes følgende forankringspunkter:
 2.1.
 for barnefastholdelsesanordninger, der anvender hofteseler, punkt A og B
 2.2.
 for barnefastholdelsesanordninger med hofte- og diagonalseler, punkt A, B0 og C
 2.3.
 for barnefastholdelsesanordninger med ISOFIX-beslag, bageste punkt H1 og H2.
 3.
 Forankring A, B og/eller (bagerste) H1 H2 og D skal anvendes til barnefastholdelsesanordninger i kategorien »semi-universal« med kun én øverste forankring.
 4.
 Forankring A, B og/eller (bagerste) H1, H2, E og F skal anvendes til barnefastholdelsesanordninger i kategorien »semi-universal« med kun én yderligere øvre forankring.
 5.
 Forankringspunkterne R1, R2, R3, R4 og R5 er supplerende forankringspunkter til bagudvendende barnefastholdelsesanordninger i kategori »semi-universal« med en eller flere supplerende forankringer (se punkt 8.1.3.5.3).
 6.
 Bortset fra punkt C (der repræsenterer vendebeslagets placering på stolpen), viser de punkter, der svarer til forankringernes placering, hvor gjordenes ender skal tilsluttes vognen eller belastningstransduceren. Den struktur, der bærer forankringerne, skal være stiv. De øverste forankringer må ikke blive forskudt mere end 0,2 mm i længderetningen, når de belastes med 980 N i denne retning. Vognen skal være således konstrueret, at der ikke opstår blivende deformation i de dele, der bærer forankringerne under prøven.
 7.
 Til lifte i gruppe 0 kan punkterne A1 og/eller B1 anvendes alternativt som angivet af fastholdelsesanordningens fabrikant. A1 og B1 er beliggende på en tværgående linje gennem R1 i en afstand af 350 mm fra R1.
 8.
 Til prøvning af barnefastholdelsesanordninger i kategori »universal« og »begrænset« monteres en standardsele med retractor som specificeret i bilag 13, på prøvesædet. Den gjord, der anvendes mellem retractoren og standardselens forankringsplade A1, skal udskiftes før hver dynamisk prøvning.
 9.
 Til prøvning af barnefastholdelsesanordninger med topstrop anvendes forankringerne G1 og G2.
 10.
 Hvis der er tale om en barnefastholdelsesanordning, der anvender et støtteben, udvælger den tekniske tjeneste de forankringer, der skal anvendes, i henhold til punkt 2, 3, 4 eller 5 ovenfor og med støttebenet justeret som angivet i punkt 7.1.4.1.9.
 Figur 1
 Figur 2
 Figur 3
 BILAG 7
 KURVE OVER PRØVEVOGNENS DECELERATION ELLER ACCELERATION SOM FUNKTION AF TIDEN
 I alle tilfælde skal kalibrerings- og måleprocedurerne svare til dem, der er fastlagt i den internationale standard ISO 6487:2002. Måleudstyret skal svare til specifikationen af en datakanal med kanalfrekvensklasse (CFC) 60.
 Tillæg 1
 Kurve over prøvevognens deceleration eller acceleration som funktion af tiden
 Frontalsammenstød
 Definition af de forskellige kurver
 Tid i ms
 Acceleration (g)
 Lavt interval
 Acceleration (g)


text:
Højt interval
 0
 —
 10
 20
 0
 —
 50
 20
 28
 65
 20
 —
 80
 —
 28
 100
 0
 —
 120
 —
 0
 Tillægssegmentet (jf. punkt 8.1.3.1.1.3.2) finder kun anvendelse på acceleratiosslæden.
 Tillæg 2
 Kurver over prøvevognens deceleration eller acceleration som funktion af tiden
 Påkørsel bagfra
 Definition af de forskellige kurver
 Tid i ms
 Acceleration (g)
 Lavt interval
 Acceleration (g)
 Højt interval
 0
 —
 21
 10
 0
 10
 7
 —
 20
 14
 —
 37
 14
 —
 52
 7
 —
 52
 0
 70
 —
 21
 70
 —
 0
 Tillægssegmentet (jf. punkt 8.1.3.1.1.3.2) finder kun anvendelse på acceleratiosslæden.
 BILAG 8
 BESKRIVELSE AF ATTRAPPERNE
 1. Almindelige forhold
 1.1.
 Attrapperne i dette regulativ er beskrevet i tillæg 1 til 3 til dette bilag og i tekniske tegninger udarbejdet af TNO (Research Institute for Road Vehicles), Schoemakerstraat 97, 2628 VK Delft, Nederlandene.
 1.2.
 Alternative attrapper kan anvendes, forudsat at:
 1.2.1.
 deres ækvivalens kan godtgøres til den kompetente myndigheds tilfredshed, og
 1.2.2.
 deres anvendelse er registreret i prøvningsrapporten og i den i bilag 1 til dette regulativ beskrevne meddelelsesformular.
 Tillæg 1
 BESKRIVELSE AF 9-MÅNEDERS OG 3-, 6- OG 10-ÅRS ATTRAPPER
 1. Almindelige forhold
 1.1. Dimensioner og masse af de nedenfor beskrevne attrapper er baseret på antropometri af børn svarende til 50 % percentilen for en alder af hhv. 9 måneder og 3, 6 og 10 år.
 1.2. Attrappen består af et skelet af metal og polyester med kropsdele af støbt polyurethan.
 1.3. De enkelte dele af attrappen ses i figur 9.
 2. Opbygning
 2.1. Hoved
 2.1.1. Hovedet er udført i polyurethan forstærket med metalbånd. Indvendigt i hovedet kan måleudstyr monteres på en polyamidblok placeret i tyngdepunktet.
 2.2. Hvirvler
 2.2.1. Halshvirvler
 2.2.1.1.
 Halsen består af 5 ringe af polyurethan med en kerne af polyamid. Ring-taphvirvelblokken er af polyamid.
 2.2.2. Lændehvirvler
 2.2.2.1.
 De fem lændehvirvler er fremstillet af polyamid.
 2.3. Brystkasse
 2.3.1. Brystkassens skelet består af en ramme af stålrør, hvorpå skulderleddene er monteret. Rygraden består af et stålkabel med fire gevindstykker.
 2.3.2. Skelettet er betrukket med polyurethan. Måleudstyr kan monteres i brysthulen.
 2.4. Lemmer
 2.4.1. Arme og ben er ligeledes udført i polyurethan forstærket med metalelementer i form af firkantrør, bånd og plader. Knæene og albuerne har justerbare hængselled. Leddene for overarme og lår er justerbare kugleled.
 2.5. Bækken
 2.5.1. Bækkenet er udført i glasfiberarmeret polyester, ligeledes betrukket med polyurethan.
 2.5.2. Formen af bækkenets overside, der er vigtig for bestemmelse af følsomheden for abdominal belastning, er så vidt som muligt eftergjort efter et barns bækken.
 2.5.3. Hofteleddene er placeret lige under bækkenet.
 2.6. Samling af attrappen
 2.6.1. Hals-brystkasse-bækken
 2.6.1.1.
 Lændehvirvler og bækken skrues på stålkablet, og spændingen korrigeres med en møtrik. Halshvirvlerne monteres og justeres på samme måde. Da stålkablet ikke må kunne bevæge sig frit gennem brystkassen, må lændehvirvlernes spænding ikke kunne indstilles fra halsen eller omvendt.
 2.6.2. Hoved-hals
 2.6.2.1.
 Hovedet kan monteres og justeres med en bolt og en møtrik gennem ring-taphvirvelblokken.
 2.6.3. Torso-lemmer
 2.6.3.1.
 Arme og ben kan monteres og justeres i forhold til torsoen ved hjælp af kugleled.
 2.6.3.2.
 Skulderleddenes ledkugler er fastgjort