text: 1384/79 af 25. juni 1979 (EFT L 167 af 5.7.1979, s. 1)- 179 H: Akt vedroerende vilkaarene for Den Hellenske Republiks tiltraedelse og tilpasningerne af traktaterne (EFT L 291 af 19.11.1979, s. 92)- 381 R 3021: Raadets forordning (EOEF) nr. 3021/81 af 19. oktober 1981 (EFT L 302 af 23.10.1981, s. 8)- 185 I: Akt vedroerende vilkaarene for Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltraedelse og tilpasningerne af traktaterne (EFT L 302 af 15.11.1985, s. 161)- 390 R 3572: Raadets forordning (EOEF) nr. 3572/90 af 4. december 1990 om aendring af visse direktiver, beslutninger og forordninger vedroerende transport ad vej, med jernbane og ad indre vandveje for at tage hensyn til Tysklands forening (EFT L 353 af 17.12.1990, s. 12).Forordningens bestemmelser gaelder i forbindelse med aftalen med foelgende tilpasninger:Foelgende tilfoejes i forordningens bilag II:A.1. JERNBANE - HovednetSe sektortilpasning II.A.2. JERNBANE - Net, der er aabne for offentlig trafik og forbundet med hovednettet (bortset fra bynet)»OEstrig1. Montafoner Bahn AG2. Stubaitalbahn AG3. Achenseebahn AG4. Zillertaler Verkehrsbetriebe AG5. Salzburger Stadtwerke Verkehrsbetriebe (SVB)6. Buermoos - Trimmelkam AG7. Lokalbahn Voecklamarkt - Attersee AG8. Lokalbahn Gmunden - Vorchdorf AG9. Lokalbahn Lambach - Vorchdorf - Eggenberg AG10. Linzer Lokalbahn AG11. Lokalbahn Neumarkt - Waizenkirchen - Peuerbach AG12. Lambach - Haag13. Steiermaerkische Landesbahnen14. GKB Graz Koeflacher Eisenbahn- und Bergbau-Ges.m.b.H.15. Raab - Sopron - Ebenfurther Eisenbahn16. AG der Wiener LokalbahnenFinlandValtionrautatiet/StatsjaernvaegarnaNorgeNorges StatsbanerSverigeNordmark-Klaraelvens Jaernvaeg (NKLJ)Malmoe-Limhamns Jaernvaeg (NLJ)Vaexjoe-Hultsfred-Vaesterviks Jaernvaeg (VHVJ)Johannesberg-Ljungaverks Jaernvaeg (JLJ)Schweiz1. Chemin de fer Vevey-Chexbres2. Chemin de fer Pont-Brassus3. Chemin de fer Orbe-Chavornay4. Chemin de fer Régional du val-de-Travers5. Chemins de fer du Jura6. Chemin de fer Fribourgeois7. Chemin de fer Martigny-Orsières8. Berner Alpenbahn GesellschaftBern-Loetschberg-Simplon9. Bern-Neuenburg-Bahn10. Guerbetal-Bern-Schwarzenburg-Bahn11. Simmentalbahn, Spiez-Erlenbach-Zweisimmen12. Sensetalbahn13. Solothurn-Muenster-Bahn14. Emmental-Burgdorf-Thun-Bahn15. Vereinigte Huttwil-Bahnen16. Oensingen-Balsthal-Bahn17. Wohlen-Meisterschwanden-Bahn18. Sursee-Triengen-Bahn19. Sihltal-Zuerich-Uetliberg-Bahn20. Schweizerische Suedostbahn21. Mittel-Thurgau-Bahn22. Bodensee-Toggenburg-Bahn23. Chemin de fer Nyon-St Cergue-Morez24. Chemin de fer Bière-Apples-Morges25. Chemin de fer Lausanne-Echallens-Bercher26. Chemin de fer Yverdon-Ste Croix27. Chemin de fer des Montagnes Neuchâteloises28. Chemins de fer Electriques Veveysans29. Chemin de fer Montreux-Oberland Bernois30. Chemin de fer Aigle-Leysin31. Chemin de fer Aigle-Sépey-Diablerets32. Chemin de fer Aigle-Ollon-Monthey-Champéry33. Chemin de fer Bex-Villars-Bretaye34. Chemin de fer Martigny-Châtelard35. Berner Oberland-Bahnen36. Meiringen-Innertkirchen-Bahn37. Brig-Visp-Zermatt-Bahn38. Furka-Oberalp-Bahn39. Biel-Taeuffelen-Ins-Bahn40. Regionalverkehr Bern-Solothurn41. Solothurn-Niederbipp-Bahn42. Oberaargau-Jura-Bahnen43. Baselland-Transport44. Waldenburgerbahn45. Wynental- und Suhrentalbahn46. Bremgarten-Dietikon-Bahn47. Luzern-Stans-Engelberg-Bahn48. Ferrovie Autolinee Regionali Ticinesi49. Ferrovia Lugano-Ponte Tresa50. Forchbahn51. Frauenfeld-Wil-Bahn52. Appenzellerbahn53. St. Gallen-Gais-Appenzell-Altstaetten-Bahn54. TrogenerbahnSt. Gallen-Speicher-Trogen55. Rhaetische Bahn/Viafier Retica«B. LANDEVEJ»OEstrig1. Bundesautobahnen2. Bundesstrassen3. Landesstrassen4. GemeindestrassenFinland1. Paeaetiet/Huvudvaegar2. Muut maantiet/OEvriga landsvaegar3. Paikallistiet/Bygdevaegar4. Kadut ja kaavatiet/Gator och planlagda vaegarIsland1. pjó svegir2. Sysluvegir3. pjó svegir í péttb ́yli4. Goetur sveitarfélagaLiechtenstein1. Landesstrassen2. GemeindestrassenNorge1. Riksveger2. Fylkesveger3. Kommunale vegerSverige1. Motorvaegar2. Motortrafikleder3. OEvriga vaegarSchweiz1. Nationalstrassen/routes nationales/strade Nazionali2. Kantonsstrassen/routes cantonales/strade cantonali3. Gemeindestrassen/routes communales/strade comunali«2. 370 R 2598: Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2598/70 af 18. december 1970 vedroerende fastlaeggelsen af indholdet af de forskellige poster i bogfoeringsskemaerne i tillaeg I til Raadets forordning (EOEF) nr. 1108/70 af 4. juni 1970 (EFT L 278 af 23.12.1970, s. 1), som aendret ved:- 378 R 2116: Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2116/78 af 7. september 1978 (EFT L 246 af 8.9.1978, s. 7).3. 371 R 0281: Kommissionens forordning (EOEF) nr. 281/71 af 9. februar 1971 vedroerende fastlaeggelse af den i artikel 3, litra e), i Raadets


text: forordning (EOEF) nr. 1108/70 af 4. juni 1970 naevnte fortegnelse over sejlbare vandveje med maritim karakter (EFT L 33 af 10.2.1971, s. 11), som aendret ved:- 172 B: Akt vedroerende vilkaarene for Kongeriget Danmarks, Irlands og Det Forenede Kongeriges tiltraedelse og tilpasningerne af Traktaterne (EFT L 73 af 27.3.1972, s. 92)- 185 I: Akt vedroerende vilkaarene for Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltraedelse og tilpasningerne af traktaterne (EFT L 302 af 15.11.1985, s. 162).Forordningens bestemmelser gaelder i forbindelse med aftalen med foelgende tilpasninger:Foelgende tilfoejes i bilaget:»Finland- Saimaan kanava/Saima kanal- Saimaan vesistoe/Saimens vattendragSverige- Trollhaette kanal og Goeta aelv- Vaenern- Soedertaelje kanal- Maelaren«.4. 369 R 1191: Raadets forordning (EOEF) nr. 1191/69 af 26. juni 1969 om medlemsstaternes fremgangsmaade med hensyn til de med begrebet offentlig tjeneste forbundne forpligtelser inden for sektoren for transporter med jernbane, ad landeveje og sejlbare vandveje (EFT L 156 af 28.6.1969, s. 1), som aendret ved:- 172 B: Akt vedroerende vilkaarene for Kongeriget Danmarks, Irlands og Det Forenede Kongeriges tiltraedelse og tilpasningerne af Traktaterne (EFT L 73 af 27.3.1972, s. 90)- 373 D 0101(01): Afgoerelse truffet af Raadet for De Europaeiske Faellesskaber den 1. januar 1973 om tilpasning af dokumenter vedroerende de nye medlemsstaters tiltraedelse af De Europaeiske Faellesskaber (EFT L 2 af 1.1.1973, s. 19)- 179 H: Akt vedroerende vilkaarene for Den Hellenske Republiks tiltraedelse og tilpasningerne af Traktaterne (EFT L 291 af 19.11.1979, s. 92)- 185 I: Akt vedroerende vilkaarene for Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltraedelse og tilpasningerne af Traktaterne (EFT L 302 af 15.11.1985, s. 161)- 390 R 3572: Raadets forordning (EOEF) nr. 3572/90 af 4. december 1990 om aendring af visse direktiver, beslutninger og forordninger vedroerende transport ad vej, med jernbane og ad indre vandveje for at tage hensyn til Tysklands forening (EFT L 353 af 17.12.1990, s. 12)- 391 R 1893: Raadets forordning (EOEF) nr. 1893/91 af 20. juni 1991 (EFT L 169 af 29.6.1991, s. 1).ii) Infrastruktur5. 378 D 0174: Raadets beslutning 78/174/EOEF af 20. februar 1978 om indfoerelse af en konsultationsprocedure og om nedsaettelse af et udvalg for transportinfrastrukturen (EFT L 54 af 25.2.1978, s. 16).Beslutningens bestemmelser gaelder i forbindelse med aftalen med foelgende tilpasninger:a) I artikel 1, stk. 2, artikel 2, stk. 1, og artikel 5 erstattes »af betydning for Faellesskabet« med »af betydning for EOES-aftalens kontraherende parter«.b) Artikel 1, stk. 2, litra c), finder ikke anvendelse.Fremgangsmaaden ved EFTA-staternes medvirken i overensstemmelse med aftalens artikel 101:En ekspert fra hver EFTA-stat kan deltage i Udvalget for Transportinfrastrukturs opgaver, som er beskrevet i denne beslutning. EF-Kommissionen oplyser i god tid deltagerne om datoen for hvert moede i udvalget og fremsender de relevante dokumenter.iii) Konkurrenceregler6. 360 R 0011: Forordning nr. 11 vedroerende afskaffelse af forskelsbehandling med hensyn til transportpriser og transportvilkaar, udfaerdiget i henhold til artikel 79, stk. 3, i Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab (EFT 52 af 16.8.1960, s. 1121/60), som aendret ved:- 172 B: Akt vedroerende vilkaarene for Kongeriget Danmarks, Irlands og Det Forenede Kongeriges tiltraedelse og tilpasningerne af Traktaterne (EFT L 73 af 27.3.1972, s. 148)-

type: contracts

jurisdiction: EU


text: 384 R 3626: Raadets forordning (EOEF) nr. 3626/84 af 19. december 1984 (EFT L 335 af 22.12.1984, s. 4).Forordningens bestemmelser gaelder i forbindelse med aftalen med foelgende tilpasning:Med hensyn til anvendelsen af denne forordnings artikel 11-26 henvises til protokol 21.7. 368 R 1017: Raadets forordning (EOEF) nr. 1017/68 af 19. juli 1968 om anvendelse af konkurrenceregler for transport med jernbane, ad landeveje og sejlbare vandveje (EFT L 175 af 23.7.1968, s. 1) (1).8. 369 R 1629: Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1629/69 af 8. august 1969 vedroerende form, indhold og andre enkeltheder i forbindelse med klager i henhold til artikel 10, ansoegninger i henhold til artikel 12 og anmeldelser i henhold til artikel 14, stk. 1, i Raadets forordning (EOEF) nr. 1017/68 af 19. juli 1968 (EFT L 209 af 21.8.1969, s. 1) (2).9. 369 R 1630: Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1630/69 af 8. august 1969 vedroerende hoeringer i henhold til artikel 26, stk. 1 og 2, i Raadets forordning (EOEF) nr. 1017/68 af 19. juli 1968 (EFT L 209 af 21.8.1969, s. 11) (3).10. 374 R 2988: Raadets forordning (EOEF) nr. 2988/74 af 26. november 1974 om foraeldelse af adgangen til at paalaegge oekonomiske sanktioner inden for Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskabs transport- og konkurrenceret og af adgangen til tvangsfuldbyrdelse af disse sanktioner (EFT L 319 af 29.11.1974, s. 1) (4).iv) Statsstoette11. 370 R 1107: Raadets forordning (EOEF) nr. 1107/70 af 4. juni 1970 om stoette, som ydes inden for sektoren for transporter med jernbaner, ad landeveje og sejlbare vandveje (EFT L 130 af 15.6.1970, s. 1), som aendret ved:- 172 B: Akt vedroerende vilkaarene for Kongeriget Danmarks, Irlands og Det Forenede Kongeriges tiltraedelse og tilpasningerne af Traktaterne (EFT L 73 af 27.3.1972, s. 149)- 375 R 1473: Raadets forordning (EOEF) nr. 1473/75 af 20. maj 1975 (EFT L 152 af 12.6.1975, s. 1)- 382 R 1658: Raadets forordning (EOEF) nr. 1658/82 af 10. juni 1982 om aendring af forordning (EOEF) nr. 1107/70 til at omfatte foranstaltninger for kombineret transport (EFT L 184 af 29.6.1982, s. 1)- 389 R 1100: Raadets forordning (EOEF) nr. 1100/89 af 27. april 1989 (EFT L 116 af 28.4.1989, s. 24).Forordningens bestemmelser gaelder i forbindelse med aftalen med foelgende tilpasning:I artikel 5 laeses »Kommissionen« som »den kompetente myndighed som defineret i EOES-aftalens artikel 62«.v) Lettelse af graensepassage12. 389 R 4060: Raadets forordning (EOEF) nr. 4060/89 af 21. december 1989 om afskaffelse af kontrol ved medlemsstaternes graenser i forbindelse med transport ad landevej og indre vandveje (EFT L 390 af 30.12.1989, s. 18).Forordningens bestemmelser gaelder i forbindelse med aftalen med foelgende tilpasninger:a) I henhold til artikel 17 i aftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Republikken OEstrig om godstransport i transit med jernbane og ad landevej (den saakaldte »transitaftale«) kan OEstrig udfoere kontrol ved graensen med henblik paa at efterproeve overensstemmelsen med det oekopointsystem, hvortil der henvises i transitaftalens artikel 15 og 16.Alle beroerte kontraherende parter kan udfoere kontrol ved graensen for at efterproeve overensstemmelsen med de kvotaordninger, hvortil der henvises i transitaftalens artikel 16, og som


text: ikke erstattes af oekopointsystemet, og med de kvotaordninger, der er omfattet af bilaterale aftaler mellem OEstrig paa den ene side og Finland, Norge, Sverige og Schweiz paa den anden side.Al anden kontrol udfoeres i overensstemmelse med forordningen.b) Schweiz kan udfoere kontrol ved graensen for at efterproeve de tilladelser, der udstedes i henhold til bilag 6 i aftalen mellem De Europaeiske Faellesskaber og Det Schweiziske Edsforbund om godstransport ad landevej og med jernbane.Al anden kontrol udfoeres i overensstemmelse med forordningen.vi) Kombineret transport13. 375 L 0130: Raadets direktiv 75/130/EOEF af 17. februar 1975 om indfoerelse af faelles regler for visse former for kombineret godstransport (jernbane/landevej) mellem medlemsstaterne (EFT L 48 af 22.2.1975, s. 31), som aendret ved:- 379 L 0005: Raadets direktiv 79/5/EOEF af 19. december 1978 (EFT L 5 af 9.1.1979, s. 33)- 382 L 0003: Raadets direktiv 82/3/EOEF af 21. december 1981 (EFT L 5 af 9.1.1982, s. 12)- 382 L 0603: Raadets direktiv 82/603/EOEF af 28. juli 1982 (EFT L 247 af 23.8.1982, s. 6)- 185 I: Akt vedroerende vilkaarene for Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltraedelse og tilpasningerne af Traktaterne (EFT L 302 af 15.11.1985, s. 163)- 386 L 0544: Raadets direktiv 86/544/EOEF af 10. november 1986 (EFT L 320 af 15.11.1986, s. 33)- 391 L 0224: Raadets direktiv 91/224/EOEF af 27. marts 1991 (EFT L 103 af 23.4.1991, s. 1).Direktivets bestemmelser gaelder i forbindelse med aftalen med foelgende tilpasninger:I artikel 8, stk. 3, tilfoejes:»- OEstrig: Strassenverkehrsbeitrag- Finland: Moottoriajoneuvovero/Motorfordonsskatt- Sverige: FordonsskattSchweiz opretholder en tilskudsordning for kombineret transport (paa datoen for aftalens undertegnelse: Verordnung des Schweizerischen Bundesrates vom 29. Juni 1988 ueber die Foerderung des kombinierten Verkehrs und des Transportes begleiteter Motorfahrzeuge - Ordonnance sur la promotion du traffic combiné et du transport des vehicules à moteur accompagnés, du 29 juin 1988 - Ordinanza sul promovimento del traffico combinato e del trasporto di autoveicoli accompagnati, del 29 giugno 1988) i stedet for at indfoere afgiftsrefusion.«II. VEJTRANSPORTi) Teknisk harmonisering og sikkerhed14. 385 L 0003: Raadets direktiv 85/3/EOEF af 19. december 1984 om vaegt, dimensioner og visse andre tekniske data for visse landevejskoeretoejer (EFT L 2 af 3.1.1985, s. 14), som aendret ved:- 386 L 0360: Raadets direktiv 86/360/EOEF af 24. juli 1986 (EFT L 217 af 5.8.1986, s. 19)- 388 L 0218: Raadets direktiv 88/218/EOEF af 11. april 1988 (EFT L 98 af 15.4.1988, s. 48)- 389 L 0338: Raadets direktiv 89/338/EOEF af 27. april 1989 (EFT L 142 af 25.5.1989, s. 3)- 389 L 0460: Raadets direktiv 89/460/EOEF af 18. juni 1989 om aendring af direktiv 85/3/EOEF med henblik paa fastsaettelse af ophoerstidspunktet for de dispensationer, der er indroemmet Irland og Det Forenede Kongerige (EFT L 226 af 3.8.1989, s. 5)- 389 L 0461: Raadets direktiv 89/461/EOEF af 18. juli 1989 om aendring af direktiv 85/3/EOEF med henblik paa fastsaettelse af visse tilladte maksimumsdimensioner for saettevognstog (EFT L 226 af 3.8.1989, s. 7)- 391 L 0060: Raadets direktiv 91/60/EOEF af 4. februar 1991 om aendring af direktiv 85/3/EOEF med henblik paa fastsaettelse af visse tilladte maksimumsdimensioner for paahaengsvogntog (EFT


text: L 37 af 9.2.1991, s. 37).Direktivets bestemmelser gaelder i forbindelse med aftalen med foelgende tilpasning:OEstrig kan opretholde sin nationale lovgivning vedroerende tilladt totalvaegt for motorkoeretoejer og paahaengsvogne som fastsat i direktivets bilag I, punkt 2.2.1 og 2.2.2. Bestemmelser, der tillader brugen af (ikke-kombinerede eller kombinerede) koeretoejer, der ikke er i overensstemmelse med denne nationale lovgivning, finder derfor ikke anvendelse i OEstrig. Denne situation vil blive taget op til nyvurdering i faellesskab seks maaneder inden udloebet af aftalen mellem De Europaeiske Faellesskaber og Republikken OEstrig om godstransport i transit med jernbane og ad landevej.Schweiz kan opretholde sin nationale lovgivning vedroerende tilladt totalvaegt for motorkoeretoejer og paahaengsvogne som fastsat i direktivets bilag I, punkt 2.2 og 2.3.3. Bestemmelser, der tillader brugen af (ikke-kombinerede eller kombinerede) koeretoejer, der ikke er i overensstemmelse med denne nationale lovgivning, finder derfor ikke anvendelse i Schweiz. Denne situation vil blive taget op til nyvurdering i faellesskab seks maaneder inden udloebet af aftalen mellem De Europaeiske Faellesskaber og Det Schweiziske Edsforbund om godstransport ad landevej og med jernbane.Alle de oevrige bestemmelser om vaegt og dimensioner, der omfattes af direktivet, gennemfoeres fuldt ud i OEstrig og Schweiz.15. 386 L 0364: Raadets direktiv 86/364/EOEF af 24. juli 1986 om bevis for koeretoejers overensstemmelse med direktiv 85/3/EOEF om vaegt, dimensioner og visse andre tekniske data for visse landevejskoeretoejer (EFT L 221 af 7.8.1986, s. 48).16. 377 L 0143: Raadets direktiv 77/143/EOEF af 29. december 1976 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om teknisk kontrol med motordrevne koeretoejer og paahaengskoeretoejer dertil (EFT L 47 af 18.2.1977, s. 47), som aendret ved:- 388 L 0449: Raadets direktiv 88/449/EOEF af 26. juli 1988 (EFT L 222 af 12.8.1988, s. 10), berigtiget ved EFT L 261 af 21.9.1988, s. 28- 391 L 0225: Raadets direktiv 91/225/EOEF af 27. marts 1991 (EFT L 103 af 23.4.1991, s. 3).Direktivets bestemmelser gaelder i forbindelse med aftalen med foelgende tilpasning:Indtil 1. januar 1998 kan Schweiz opretholde et laengere tidsinterval mellem to paa hinanden foelgende obligatoriske tekniske kontroller for alle de koeretoejskategorier, der er opfoert i direktivets bilag I.17. 389 L 0459: Raadets direktiv 89/459/EOEF af 18. juli 1989 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning vedroerende moensterdybden paa daek til visse klasser af motorkoeretoejer og paahaengskoeretoejer til disse (EFT L 226 af 3.8.1989, s. 4).ii) Afgifter18. 368 L 0297: Raadets direktiv 68/297/EOEF af 19. juli 1968 om gennemfoerelse af ensartede bestemmelser for afgiftsfri indfoersel af braendstof, som indeholdes i erhvervsmotorkoeretoejers braendstofbeholdere (EFT L 175 af 23.7.1968, s. 15), som aendret ved:- 172 B: Akt vedroerende vilkaarene for Kongeriget Danmarks, Irlands og Det Forenede Kongeriges tiltraedelse og tilpasningerne af Traktaterne (EFT L 73 af 27.3.1972, s. 92)- 385 L 0347: Raadets direktiv 85/347/EOEF af 8. juli 1985 (EFT L 183 af 16.7.1985, s. 22).iii) Social hamonisering19. 377 L 0796: Raadets direktiv 77/796/EOEF af 12. december 1977 om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser i forbindelse med udoevelse af transportvirksomhed inden for personbefordring og transportvirksomhed inden for godstransport ad landevej omfattende foranstaltninger, som skal lette den faktiske udoevelse af etableringsfrihed


text: for de paagaeldende udoevere af transportvirksomhed (EFT L 334 af 24.12.1977, s. 37), som aendret ved:- 389 L 0438: Raadets direktiv nr. 89/438/EOEF af 21. juni 1989 (EFT L 212 af 22.7.1989, s. 101), berigtiget ved EFT L 298 af 17.10.1989, s. 31.20. 385 R 3820: Raadets forordning (EOEF) nr. 3820/85 af 20. december 1985 om harmonisering af visse bestemmelser paa det sociale omraade inden for vejtransport (EFT L 370 af 31.12.1985, s. 1).Forordningens bestemmelser gaelder i forbindelse med aftalen med foelgende tilpasninger:a) Bestemmelserne i artikel 3 finder ikke anvendelse.b) Schweiz skal senest den 1. januar 1995 have gennemfoert bestemmelserne i forordningens artikel 5, stk. 2, artikel 6, stk. 1, artikel 7, stk. 1 og 2, og artikel 8, stk. 1, 2 og 3.21. 385 R 3821: Raadets forordning (EOEF) nr. 3821/85 af 20. december 1985 om kontrolapparatet inden for vejtransport (EFT L 370 af 31.12.1985, s. 8), som aendret ved:- 390 R 3572: Raadets forordning (EOEF) nr. 3572/90 af 4. december 1990 om aendring af visse direktiver, beslutninger og forordninger vedroerende transport ad vej, med jernbane og ad indre vandveje for at tage hensyn til Tysklands forening (EFT L 353 af 17.12.1990, s. 12).Forordningens bestemmelser gaelder i forbindelse med aftalen med foelgende tilpasninger:a) Indtil senest den 1. januar 1995 kan OEstrig fritage koeretoejer, der kun anvendes til national transport, for at skulle have installeret det i forordningens artikel 3, stk. 1, beskrevne kontrolapparat.b) Indtil senest den 1. januar 1995 kan Schweiz fritage koerende personale, der bestaar af mere end én foerer, for den i forordningens bilag I, kapitel III(c), punkt 4.3, anfoerte forpligtelse til at lade de under punkt 4.1 omhandlede optegnelser foregaa paa to adskilte diagramark.22. 376 L 0914: Raadets direktiv 76/914/EOEF af 16. december 1976 om minimumsniveauet for uddannelse af visse foerere af koeretoejer i transport ad landevej (EFT L 357 af 29.12.1976, s. 36).Direktivets bestemmelser gaelder i forbindelse med aftalen med foelgende tilpasning:Schweiz skal senest den 1. januar 1995 have gennemfoert direktivets bestemmelser.23. 388 L 0599: Raadets direktiv 88/599/EOEF af 23. november 1988 om standardkontrolprocedurer for gennemfoerelse af forordning (EOEF) nr. 3820/85 om harmonisering af visse bestemmelser paa det sociale omraade inden for vejtransport og af forordning (EOEF) nr. 3821/85 om kontrolapparatet inden for vejtransport (EFT L 325 af 29.11.1988, s. 55).Direktivets bestemmelser gaelder i forbindelse med aftalen med foelgende tilpasning:OEstrig og Schweiz skal senest den 1. januar 1995 have gennemfoert direktivets bestemmelser.24. 389 L 0684: Raadets direktiv 89/684/EOEF af 21. december 1989 om erhvervsuddannelse for visse foerere af koeretoejer, der transporterer farligt gods ad vej (EFT L 398 af 30.12.1989, s. 33).iv) Adgang til markedet (godstransport)25. 362 L 2005: Raadets foerste direktiv af 23. juli 1962 om indfoerelse af faelles regler for visse former for godstransport ad landevej mellem medlemsstaterne (EFT 70 af 6.8.1962, s. 2005/62), som aendret ved:- 172 B: Akt vedroerende vilkaarene for Kongeriget Danmarks, Irlands og Det Forenede Kongeriges tiltraedelse og tilpasningerne af Traktaterne (EFT L 73 af 27.3.1972, s. 126)- 372 L 0426: Raadets direktiv 72/426/EOEF af 19. december 1972 (EFT


text: L 291 af 28.12.1972, s. 155)- 374 L 0149: Raadets direktiv 74/149/EOEF af 4. marts 1974 (EFT L 84 af 28.3.1974, s. 8)- 377 L 0158: Raadets direktiv 77/158/EOEF af 14. februar 1977 (EFT L 48 af 19.2.1977, s. 30)- 378 L 0175: Raadets direktiv 78/175/EOEF af 20. februar 1978 (EFT L 54 af 25.2.1978, s. 18)- 380 L 0049: Raadets direktiv 80/49/EOEF af 20. december 1979 (EFT L 18 af 24.1.1980, s. 23)- 382 L 0050: Raadets direktiv 82/50/EOEF af 19. januar 1982 (EFT L 27 af 4.2.1982, s. 22)- 383 L 0572: Raadets direktiv 83/572/EOEF af 26. oktober 1983 (EFT L 332 af 28.11.1983, s. 33)- 384 L 0647: Raadets direktiv 84/647/EOEF af 19. december 1984 om anvendelse af udlejningskoeretoejer uden foerer til godstransport ad landevej (EFT L 335 af 22.12.1984, s. 72).Direktivets bestemmelser gaelder i forbindelse med aftalen med foelgende tilpasninger:a) Direktivets bestemmelser finder kun anvendelse paa transport for egen regning.b) I gyldighedsperioden for aftalen mellem De Europaeiske Faellesskaber og Republikken OEstrig om godstransport i transit med jernbane og ad landevej beroerer anvendelsen af dette direktiv ikke de bestaaende gensidige rettigheder til markedsadgang, hvortil der henvises i artikel 16 i aftalen mellem De Europaeiske Faellesskaber og Republikken OEstrig om godstransport i transit med jernbane og ad landevej, saaledes som disse er fastsat i de bilaterale aftaler mellem OEstrig paa den ene side og Finland, Norge, Sverige og Schweiz paa den anden side, medmindre andet aftales mellem de beroerte parter.26. 376 R 3164: Raadets forordning (EOEF) nr. 3164/76 af 16. december 1976 om adgang til markedet for international vejgodstransport mellem medlemsstaterne (EFT L 357 af 29.12.1976, s. 1), som aendret ved:- 388 R 1841: Raadets forordning (EOEF) nr. 1841/88 af 21. juni 1988 (EFT L 163 af 30.6.1988, s. 1).Forordningens bestemmelser gaelder i forbindelse med aftalen med foelgende tilpasninger:a) Kun forordningens artikel 4a finder anvendelse, med forbehold af eventuelle gennemfoerelsesbestemmelser som omhandlet i artikel 4b, der vedtages i overensstemmelse med bestemmelserne i aftalen.b) I gyldighedsperioden for aftalen mellem De Europaeiske Faellesskaber og Republikken OEstrig om godstransport i transit med jernbane og ad landevej beroerer anvendelsen af denne forordning ikke de bestaaende gensidige rettigheder til markedsadgang, hvortil der henvises i artikel 16 i aftalen mellem De Europaeiske Faellesskaber og OEstrig om godstransport i transit med jernbane og ad landevej, saaledes som disse er fastsat i de bilaterale aftaler mellem OEstrig paa den ene side og Finland, Norge, Sverige og Schweiz paa den anden side, medmindre andet aftales mellem de beroerte parter.v) Prisdannelse (gods)27. 389 R 4058: Raadets forordning (EOEF) nr. 4058/89 af 21. december 1989 om prisdannelsen for vejgodstransport mellem medlemsstaterne (EFT L 390 af 30.12.1989, s. 1).vi) Adgang til erhvervet (gods)28. 374 L 0561: Raadets direktiv 74/561/EOEF af 12. november 1974 om adgang til erhvervet med godstransport ad landevej i indenlandsk og international transport (EFT L 308 af 19.11.1974, s. 18), som aendret ved:- 389 L 0438: Raadets direktiv 89/438/EOEF af 21. juni 1989 (EFT L 212 af 22.7.1989, s. 101)- 390 R 3572: Raadets forordning (EOEF) nr.


text: 3572/90 af 4. december 1990 om aendring af visse direktiver, beslutninger og forordninger vedroerende transport ad vej, med jernbane og ad indre vandveje for at tage hensyn til Tysklands forening (EFT L 353 af 17.12.1990, s. 12)Direktivets bestemmelser gaelder i forbindelse med aftalen med foelgende tilpasning:Schweiz skal senest den 1. januar 1995 have gennemfoert direktivets bestemmelser.vii) Udlejningskoeretoejer (gods)29. 384 L 0647: Raadets direktiv 84/647/EOEF af 19. december 1984 om anvendelse af udlejningskoeretoejer uden foerer til godstransport ad landevej (EFT L 335 af 22.12.1984, s. 72), som aendret ved:- 390 L 0398: Raadets direktiv 90/398/EOEF af 24. juli 1990 (EFT L 202 af 31.7.1990, s. 46).viii) Adgang til markedet (passagerer)30. 366 R 0117: Raadets forordning nr. 117/66/EOEF af 28. juli 1966 om indfoerelse af faelles regler for den internationale personbefordring ad landevej med omnibusser (EFT 147 af 9.8.1966, s. 2688/66)Forordningens bestemmelser gaelder i forbindelse med aftalen med foelgende tilpasning:Artikel 4, stk. 2, finder ikke anvendelse.31. 368 R 1016: Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1016/68 af 9. juli 1968 vedroerende fastlaeggelse af modeller for kontroldokumenter i henhold til artikel 6 og 9 i Raadets forordning nr. 117/66/EOEF (EFT L 173 af 22.7.1968, s. 8), som aendret ved:- 382 R 2485: Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2485/82 af 13. september 1982 (EFT L 265 af 15.9.1982, s. 5).32. 372 R 0516: Raadets forordning (EOEF) nr. 516/72 af 28. februar 1972 om indfoerelse af faelles regler for pendulkoersel med omnibusser mellem medlemsstaterne (EFT L 67 af 20.3.1972, s. 13), som aendret ved:- 378 R 2778: Raadets forordning (EOEF) nr. 2778/78 af 23. november 1978 (EFT L 333 af 30.11.1978, s. 4).33. 372 R 0517: Raadets forordning (EOEF) nr. 517/72 af 28. februar 1972 om indfoerelse af faelles regler for rutekoersel med omnibusser mellem medlemsstaterne (EFT L 67 af 20.3.1972, s. 19), som aendret ved:- 377 R 3022: Raadets forordning (EOEF) nr. 3022/77 af 20. december 1977 (EFT L 358 af 31.12.1977, s. 1)- 378 R 1301: Raadets forordning (EOEF) nr. 1301/78 af 12. juni 1978 (EFT L 158 af 16.6.1978, s. 1).34. 372 R 1172: Raadets forordning (EOEF) nr. 1172/72 af 26. maj 1972 om fastlaeggelse af de dokumenter, der er omhandlet i Raadets forordning (EOEF) nr. 517/72 og Raadets forordning (EOEF) nr. 516/72 (EFT L 134 af 12.6.1972, s. 1), som aendret ved:- 372 R 2778: Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2778/72 af 20. december 1972 (EFT L 292 af 29.12.1972, s. 22)- 179 H: Akt vedroerende vilkaarene for Den Hellenske Republiks tiltraedelse og tilpasningerne af Traktaterne (EFT L 291 af 19.11.1979, s. 92)- 185 I: Akt vedroerende vilkaarene for Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltraedelse og tilpasningerne af Traktaterne (EFT L 302 af 15.11.1985, s. 162).Forordningens bestemmelser gaelder i forbindelse med aftalen med foelgende tilpasning:I bilag 1 tilfoejes foelgende i fodnote 1): Island (IS), Liechtenstein (FL), Norge (N), OEstrig (A), Schweiz (CH), Finland (SF) og Sverige (S).ix) Adgang til erhvervet (passagerer)35. 374 L 0562: Raadets direktiv 74/562/EOEF af 12. november 1974 om adgang til erhvervet med personbefordring ad landevej i indenlandsk og international transport (EFT


text: L 308 af 19.11.1974, s. 23), som aendret ved:- 389 L 0438: Raadets direktiv 89/438/EOEF af 21. juni 1989 (EFT L 212 af 22.7.1989, s. 101).Direktivets bestemmelser gaelder i forbindelse med aftalen med foelgende tilpasning:OEstrig skal senest den 1. januar 1995 have gennemfoert direktivets bestemmelser.36. 390 R 3572: Raadets forordning (EOEF) nr. 3572/90 af 4. december 1990 om aendring af visse direktiver, beslutninger og forordninger vedroerende transport ad vej, med jernbane og ad indre vandveje for at tage hensyn til Tysklands forening (EFT L 353 af 17.12.1990, s. 12).III. TRANSPORT MED JERNBANEi) Strukturpolitik37. 375 D 0327: Raadets beslutning 75/327/EOEF af 20. maj 1975 om sanering af jernbanevirksomhedernes situation og om harmonisering af reglerne for det finansielle forhold mellem disse virksomheder og staterne (EFT L 152 af 12.6.1975, s. 3), som aendret ved:- 179 H: Akt vedroerende vilkaarene for Den Hellenske Republiks tiltraedelse og tilpasningerne af Traktaterne (EFT L 291 af 19.11.1979, s. 92)- 185 I: Akt vedroerende vilkaarene for Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltraedelse og tilpasningerne af Traktaterne (EFT L 302 af 15.11.1985, s. 163)- 390 R 3572: Raadets forordning (EOEF) nr. 3572/90 af 4. december 1990 om aendring af visse direktiver, beslutninger og forordninger vedroerende transport ad vej, med jernbane og ad indre vandveje for at tage hensyn til Tysklands forening (EFT L 353 af 17.12.1990, s. 12).Beslutningens bestemmelser gaelder i forbindelse med aftalen med foelgende tilpasninger:a) Artikel 8 finder ikke anvendelse.b) OEstrig anvender bestemmelserne i denne beslutning senest fra og med den 1. januar 1995.38. 383 D 0418: Raadets beslutning 83/418/EOEF af 25. juli 1983 om jernbanernes kommercielle selvstaendighed i driften af deres internationale person- og rejsegodsbefordring (EFT L 237 af 26.8.1983, s. 32), som aendret ved:- 185 I: Akt vedroerende vilkaarene for Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltraedelse og tilpasningerne af Traktaterne (EFT L 302 af 15.11.1985, s. 165)- 390 R 3572: Raadets forordning (EOEF) nr. 3572/90 af 4. december 1990 om aendring af visse direktiver, beslutninger og forordninger vedroerende transport ad vej, med jernbane og ad indre vandveje for at tage hensyn til Tysklands forening (EFT L 353 af 17.12.1990, s. 12).39. 369 R 1192: Raadets forordning (EOEF) nr. 1192/69 af 26. juni 1969 om faelles regler for normaliseringen af jernbanevirksomhedernes regnskaber (EFT L 156 af 28.6.1969, s. 8), som aendret ved:- 172 B: Akt vedroerende vilkaarene for Kongeriget Danmarks, Irlands og Det Forenede Kongeriges tiltraedelse og tilpasningerne af Traktaterne (EFT L 73 af 27.3.1972, s. 92)- 373 D 0101(01): Afgoerelse truffet af Raadet for De Europaeiske Faellesskaber den 1. januar 1973 om tilpasning af dokumenter vedroerende de nye medlemsstaters tiltraedelse af De Europaeiske Faellesskaber (EFT L 2 af 1.1.1973, s. 19)- 179 H: Akt vedroerende vilkaarene for Den Hellenske Republiks tiltraedelse og tilpasningerne af Traktaterne (EFT L 291 af 19.11.1979, s. 92)- 185 I: Akt vedroerende vilkaarene for Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltraedelse og tilpasningerne af Traktaterne (EFT L 302 af 15.11.1985, s. 161)- 390 R 3572: Raadets forordning (EOEF) nr. 3572/90 af 4. december 1990 om aendring af visse direktiver, beslutninger og


text: forordninger vedroerende transport ad vej, med jernbane og ad indre vandveje for at tage hensyn til Tysklands forening (EFT L 353 af 17.12.1990, s. 12).40. 377 R 2830: Raadets forordning (EOEF) nr. 2830/77 af 12. december 1977 om foranstaltninger, der er noedvendige for at goere jernbanevirksomhedernes bogfoering og aarsregnskaber sammenlignelige (EFT L 334 af 24.12.1977, s. 13), som aendret ved:- 179 H: Akt vedroerende vilkaarene for Den Hellenske Republiks tiltraedelse og tilpasningerne af Traktaterne (EFT L 291 af 19.11.1979, s. 94)- 185 I: Akt vedroerende vilkaarene for Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltraedelse og tilpasningerne af Traktaterne (EFT L 302 af 15.11.1985, s. 162)- 390 R 3572: Raadets forordning (EOEF) nr. 3572/90 af 4. december 1990 om aendring af visse direktiver, beslutninger og forordninger vedroerende transport ad vej, med jernbane og ad indre vandveje for at tage hensyn til Tysklands forening (EFT L 353 af 17.12.1990, s. 12).41. 378 R 2183: Raadets forordning (EOEF) nr. 2183/78 af 19. september 1978 om fastsaettelse af ensartede principper for jernbanevirksomhedernes omkostningsberegning (EFT L 258 af 21.9.1978, s. 1), som aendret ved:- 179 H: Akt vedroerende vilkaarene for Den Hellenske Republiks tiltraedelse og tilpasningerne af Traktaterne (EFT L 291 af 19.11.1979, s. 93)- 185 I: Akt vedroerende vilkaarene for Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltraedelse og tilpasningerne af Traktaterne (EFT L 302 af 15.11.1985, s. 162)- 390 R 3572: Raadets forordning (EOEF) nr. 3572/90 af 4. december 1990 om aendring af visse direktiver, beslutninger og forordninger vedroerende transport ad vej, med jernbane og ad indre vandveje for at tage hensyn til Tysklands forening (EFT L 353 af 17.12.1990, s. 12).ii) Prisdannelse42. 382 D 0529: Raadets beslutning 82/529/EOEF af 19. juli 1982 om prisdannelsen for international godstransport med jernbane (EFT L 234 af 9.8.1982, s. 5), som aendret ved:- 185 I: Akt vedroerende vilkaarene for Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltraedelse og tilpasningerne af Traktaterne (EFT L 302 af 15.11.1985, s. 164)- 390 R 3572: Raadets forordning (EOEF) nr. 3572/90 af 4. december 1990 om aendring af visse direktiver, beslutninger og forordninger vedroerende transport ad vej, med jernbane og ad indre vandveje for at tage hensyn til Tysklands forening (EFT L 353 af 17.12.1990, s. 12).IV. TRANSPORT AD INDRE VANDVEJEi) Adgang til markedet43. 385 R 2919: Raadets forordning (EOEF) nr. 2919/85 af 17. oktober 1985 om fastsaettelse af betingelserne for adgang til den ordning, der i henhold til den reviderede konvention om sejlads paa Rhinen er forbeholdt skibe, der hoerer til i Rhin-Skibsfarten (EFT L 280 af 22.10.1985, s. 4).Forordningens bestemmelser gaelder i forbindelse med aftalen med foelgende tilpasninger:a) EFTA-staterne sender i henhold til artikel 2 ogsaa Kommissionen saadanne meddelelser, som er omhandlet i denne artikel, og som EFTA-staterne maatte sende til CCR.b) Artikel 3 finder ikke anvendelse.ii) Strukturpolitik44. 389 R 1101: Raadets forordning (EOEF) nr. 1101/89 af 27. april 1989 om strukturel sanering inden for indlandsskibsfarten (EFT L 116 af 28.4.1989, s. 25), som aendret ved:- 390 R 3572: Raadets forordning (EOEF) nr. 3572/90 af 4. december 1990 om aendring af visse direktiver, beslutninger


text: og forordninger vedroerende transport ad vej, med jernbane og ad indre vandveje for at tage hensyn til Tysklands forening (EFT L 353 af 17.12.1990, s. 12).Forordningens bestemmelser gaelder i forbindelse med aftalen med foelgende tilpasning:Naar Kommissionen traeffer de beslutninger, der er omhandlet i artikel 6, stk. 7, artikel 8, stk. 1, litra c), og artikel 8, stk. 3, litra c), tager den samme behoerige hensyn til EFTA-staternes synspunkter som til EF-medlemsstaternes synspunkter.45. 389 R 1102: Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1102/89 af 27. april 1989 om visse gennemfoerelsesforanstaltninger til Raadets forordning (EOEF) nr. 1101/89 (EFT L 116 af 28.4.1989, s. 30), som aendret ved:- 389 R 3685: Kommissionens forordning (EOEF) nr. 3685/89 af 8. december 1989 (EFT L 360 af 9.12.1989, s. 20)- 391 R 0317: Kommissionens forordning (EOEF) nr. 317/91 af 8. februar 1991 (EFT L 37 af 9.2.1991, s. 27).Forordningens bestemmelser gaelder i forbindelse med aftalen med foelgende tilpasning:Ved aendring af denne forordning som naevnt i artikel 12, stk. 1, tager Kommissionen samme behoerige hensyn til EFTA-staternes synspunkter som til EF-medlemsstaternes synspunkter.iii) Adgang til erhvervet46. 387 L 0540: Raadets direktiv 87/540/EOEF af 9. november 1987 om adgang til udoevelse af transportvirksomhed inden for godstransport ad indre vandveje i indenlandsk og international transport og om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser inden for dette erhverv (EFT L 322 af 12.11.1987, s. 20)Direktivets bestemmelser gaelder i forbindelse med aftalen med foelgende tilpasning:OEstrig skal senest den 1. juli 1994 have gennemfoert direktivet. Schweiz skal senest den 1. januar 1995 have gennemfoert direktivet.iv) Teknisk harmonisering47. 382 L 0714: Raadets direktiv 82/714/EOEF af 4. oktober 1982 om indfoerelse af tekniske forskrifter for fartoejer paa indre vandveje (EFT L 301 af 28.10.1982, s. 1).Direktivets bestemmelser gaelder i forbindelse med aftalen med foelgende tilpasninger:Listen i bilag I suppleres som foelger:KAPITEL IZone 2SverigeTrollhaette kanal og Goeta aelvVaenernSoedertaelje kanalMaelarenFalsterbo kanalSotenkanalen.KAPITEL IIZone 3OEstrigDonau fra den tysk-oestrigske graense til den oestrigsk-tjekkoslovakiske graense.SverigeGoeta kanalVaettern.SchweizRhinen fra Rheinfelden til den tysk-schweiziske graense.KAPITEL IIIZone 4SverigeAlle andre floder, kanaler og soeer, der ikke er opfoert under zone 1, 2 og 3.48. 376 L 0135: Raadets direktiv 76/135/EOEF af 20. januar 1976 om gensidig anerkendelse af fartsattester for fartoejer paa indre vandveje (EFT L 21 af 29.1.1976, s. 10), som aendret ved:- 378 L 1016: Raadets direktiv 78/1016/EOEF af 23. november 1978 (EFT L 349 af 13.12.1978, s. 31)49. 377 D 0527: Kommissionens beslutning 77/527/EOEF af 29. juli 1977 om udfaerdigelse af fortegnelsen over indre vandveje af maritim karakter i forbindelse med gennemfoerelsen af Raadets direktiv 76/135/EOEF (EFT L 209 af 17.8.1977, s. 29), som aendret ved:- 185 I: Akt vedroerende vilkaarene for Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltraedelse og tilpasningerne af Traktaterne (EFT L 302 af 15.11.1985, s. 164)Beslutningens bestemmelser gaelder i forbindelse med aftalen med foelgende tilpasninger:Den i bilaget indeholdte liste suppleres med foelgende:SUOMI/FINLANDSaimaan kanava/Saima kanalSaimaan vesistoe/Saimens vattendrag.SVERIGETrolhaette kanal og Goeta aelvVaenernMaelarenSoedertaelje kanalFalsterbo kanalSotenkanalen.V. SOETRANSPORTProtokol 19 finder anvendelse paa omraadet for forbindelser med tredjelande inden for soetransport.50. 386 R 4056: Raadets forordning (EOEF) nr. 4056/86 af 22. december 1986 om fastsaettelse af


text: de naermere retningslinjer for anvendelsen af traktatens artikel 85 og 86 paa soetransport (EFT L 378 af 31.12.1986, s. 4) (5).51. 388 R 4260: Kommissionens forordning (EOEF) nr. 4260/88 af 16. december 1988 om meddelelser, klager, ansoegninger og hoeringer i henhold til Raadets forordning (EOEF) nr. 4056/86 (EFT L 376 af 21.12.1988, s. 1) (6).52. 379 R 0954: Raadets forordning (EOEF) nr. 954/79 af 15. maj 1979 om medlemsstaternes ratifikation eller tiltraedelse af De Forenede Nationers konvention om en kodeks for linjekonferencer (EFT L 121 af 17.5.1979, s. 1) (7).53. 386 R 4055: Raadets forordning (EOEF) nr. 4055/86 af 22. december 1986 om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser inden for soetransport mellem medlemsstaterne indbyrdes og mellem medlemsstaterne og tredjelande (EFT L 378 af 31.12.1986, s. 1), som aendret ved:- 390 R 3573: Raadets forordning (EOEF) nr. 3573/90 af 4. december 1990 om aendring som foelge af Tysklands forening af forordning (EOEF) nr. 4055/86 om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser inden for soetransport mellem medlemsstaterne indbyrdes og mellem medlemsstaterne og tredjelande (EFT L 353 af 17.12.1990, s. 16)Forordningens bestemmelser gaelder i forbindelse med aftalen med foelgende tilpasninger:a) Artikel 2 affattes saaledes: »Der maa ikke forekomme ensidige nationale restriktioner i forbindelse med transport af visse former for gods, der helt eller delvis er forbeholdt skibe, der sejler under nationalt flag.«b) Med hensyn til artikel 5, stk. 1, gaelder det, at lastfordelingsordninger inden for bulkfarter ikke vil vaere tilladt i kommende aftaler med tredjelande.c) Med hensyn til gennemfoerelsen af artikel 5, 6 og 7 finder protokol 19 til aftalen anvendelse.54. 379 L 0115: Raadets direktiv 79/115/EOEF af 21. december 1978 om hoejsoelodsers lodsning af skibe i Nordsoeen og i Den Engelske Kanal (EFT L 33 af 8.2.1979, s. 32).55. 379 L 0116: Raadets direktiv 79/116/EOEF af 21. december 1978 om de mindstekrav, visse tankskibe skal opfylde, naar de anloeber eller forlader Faellesskabets soehavne (EFT L 33 af 8.2.1979, s. 33), som aendret ved:- 379 L 1034: Raadets direktiv 79/1034/EOEF af 6. december 1979 (EFT L 315 af 11.12.1979, s. 16).56. 391 R 0613: Raadets forordning (EOEF) nr. 613/91 af 4. marts 1991 om overfoersel af skibe fra et register til et andet inden for Faellesskabet (EFT L 68 af 15.3.1991, s. 1).RETSAKTER, SOM DE KONTRAHERENDE PARTER SKAL TAGE TIL EFTERRETNINGDe kontraherende parter tager indholdet af foelgende retsakter til efterretning:57. 386 R 4057: Raadets forordning (EOEF) nr. 4057/86 af 22. december 1986 om illoyal priskonkurrence inden for soetransport (EFT L 378 af 31.12.1986, s. 14).58. 386 R 4058: Raadets forordning (EOEF) nr. 4058/86 af 22. december 1986 om samordnede foranstaltninger til sikring af fri adgang til fragter i oceanfarter (EFT L 378 af 31.12.1986, s. 21).59. 383 D 0573: Raadets beslutning 83/573/EOEF af 26. oktober 1983 om modforanstaltninger inden for international soetransport (EFT L 332 af 28.11.1983, s. 37).OMHANDLEDE RETSAKTERVI. CIVIL LUFTFARTi) Konkurrenceregler60. 387 R 3975: Raadets forordning (EOEF) nr. 3975/87 af 14. december 1987 om fastsaettelse af fremgangsmaaden ved anvendelse af konkurrencereglerne paa virksomheder i luftfartssektoren (EFT


text: L 374 af 31.12.1987, s. 1) (8).61. 388 R 4261: Kommissionens forordning (EOEF) nr. 4261/88 af 16. december 1988 om klager, ansoegninger og hoeringer i henhold til Raadets forordning (EOEF) nr. 3975/87 (EFT L 376 af 31.12.1988, s. 10) (9).ii) Adgang til markedet62. 390 R 2343: Raadets forordning (EOEF) nr. 2343/90 af 24. juli 1990 om luftfartsselskabers adgang til at deltage i ruteflyvning inden for Faellesskabet samt om deling af passagerkapaciteten mellem luftfartsselskaber ved ruteflyvning mellem medlemsstaterne (EFT L 217 af 11.8.1990, s. 8).Forordningens bestemmelser gaelder i forbindelse med aftalen med foelgende tilpasning:Listen i forordningens bilag II suppleres saaledes:>TABELPOSITION>63. 389 R 2299: Raadets forordning (EOEF) nr. 2299/89 af 24. juli 1989 om en adfaerdskodeks for edb-reservationssystemer (EFT L 220 af 29.7.1989, s. 1).Forordningens bestemmelser gaelder i forbindelse med aftalen med foelgende tilpasning:Med hensyn til anvendelsen af denne forordnings artikel 7 og artikel 11-20 henvises til protokol 21.64. 391 R 0294: Raadets forordning (EOEF) nr. 294/91 af 4. februar 1991 om fragtflyvning mellem medlemsstaterne (EFT L 36 af 8.2.1991, s. 1).iii) Billetpriser65. 390 R 2342: Raadets forordning (EOEF) nr. 2342/90 af 24. juli 1990 om billetpriser for ruteflyvning (EFT L 217 af 11.8.1990, s. 1).iv) Teknisk harmonisering og sikkerhed66. 380 L 1266: Raadets direktiv 80/1266/EOEF af 16. december 1980 om fremtidigt samarbejde og gensidig bistand mellem medlemsstaterne med hensyn til undersoegelser af flyulykker (EFT L 375 af 31.12.1980, s. 32).v) Konsultationsprocedure67. 380 D 0050: Raadets beslutning 80/50/EOEF af 20. december 1979 om indfoerelse af en konsultationsprocedure vedroerende forbindelserne mellem medlemsstaterne og tredjelande paa lufttransportomraadet samt vedroerende aktioner paa dette omraade i internationale organisationer (EFT L 18 af 24.1.1980, s. 24).vi) Harmonisering af sociale bestemmelser68. 391 R 0295: Raadets forordning (EOEF) nr. 295/91 af 4. februar 1991 om en ordning for kompensation til ruteflypassagerer, der afvises paa grund af overbookning (EFT L 36 af 8.2.1991, s. 5).RETSAKTER, SOM DE KONTRAHERENDE PARTER SKAL TAGE TIL EFTERRETNINGDe kontraherende parter tager indholdet af foelgende retsakter til efterretning:69. C/257/88/s. 6: Kommissionens meddelelse vedroerende procedurer for underretning af Kommissionen i henhold til artikel 4 og 5 i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2671/88 af 26. juli 1988 om anvendelse af Traktatens artikel 85, stk. 3, paa visse kategorier af aftaler mellem virksomheder, vedtagelser inden for virksomhedssammenslutninger og samordnet praksis inden for ruteflyvning vedroerende faelles planlaegning og samordning af kapacitet, indtaegtsdeling, takstkonsultationer og fordeling af afgangs- og ankomsttider i lufthavne (EFT C nr. 257 af 4.10.1988, s. 6).70. C/119/89/s. 6: Kommissionens meddelelse vedroerende anvendelsen af artikel 4, stk. 1, litra a), i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2671/88 af 26. juli 1988 om anvendelse af Traktatens artikel 85, stk. 3, paa visse kategorier af aftaler mellem virksomheder, vedtagelser inden for virksomhedssammenslutninger og samordnet praksis inden for ruteflyvning vedroerende faelles planlaegning og samordning af kapacitet, indtaegtsdeling, takstkonsultationer og fordeling af afgangs- og ankomsttider i lufthavne (EFT C nr. 119 af 13.5.1989, s. 6).71. 361 Y 0722(01): Kommissionens henstilling til medlemsstaterne af 14. juni 1961 om gennemfoerelsen af forordning nr. 11 vedroerende afskaffelse af forskelsbehandling med hensyn til transportpriser og transportvilkaar, udfaerdiget


text: i henhold til Traktatens artikel 79, stk. 3 (EFT 50 af 22.7.1961, s. 975/61).72. 485 Y 1231(01): Resolution 85/C 348/01 vedtaget af Raadet og repraesentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Raadet, om forbedret gennemfoerelse af de sociale forordninger inden for vejtransport (EFT C 348 af 31.12.1985, s. 1).73. 384 X 0646: Raadets henstilling 84/646/EOEF af 19. december 1984 til medlemsstaternes nationale jernbanevirksomheder om udbygning af deres samarbejde med hensyn til international passager- og godstrafik (EFT L 333 af 21.12.1984, s. 63).74. 382 X 0922: Kommissionens henstilling 82/922/EOEF af 17. december 1982 til de nationale jernbanevirksomheder om fastlaeggelse af en ordning for international personbefordring af hoej kvalitet (EFT L 381 af 31.12.1982, s. 38).75. 371 Y 0119(01): Raadets resolution af 7. december 1970 om samarbejde mellem jernbaneselskaberne (EFT C 5 af 19.1.1971, s. 1).(1) Udelukkende anfoert her til orientering. Med hensyn til anvendelsen henvises til bilag XIV.(2) Udelukkende anfoert her til orientering. Med hensyn til anvendelsen henvises til protokol 21.(3) Udelukkende anfoert her til orientering. Med hensyn til anvendelse henvises til bilag XIV.(4) Udelukkende anfoert her til orientering. Med hensyn til anvendelse henvises til protokol 21.(5) Udelukkende anfoert her til orientering. Med hensyn til anvendelse henvises til bilag XIV.(6) Udelukkende anfoert her til orientering. Med hensyn til anvendelse henvises til protokol 21.


text:
 15.6.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 155/1
 AFGØRELSE Nr. 1/2012 FRA DEN BLANDEDE LANDBRUGSKOMITÉ, DER ER NEDSAT VED AFTALEN MELLEM DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB OG DET SCHWEIZISKE FORBUND OM HANDEL MED LANDBRUGSPRODUKTER
 af 3. maj 2012
 om ændring af bilag 7 til aftalen mellem på den ene side Det Europæiske Fællesskab og på den anden side Det Schweiziske Forbund om handel med landbrugsprodukter
 (2012/295/EU)
 DEN BLANDEDE LANDBRUGSKOMITÉ HAR —
 under henvisning til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om handel med landbrugsprodukter (1) (i det følgende benævnt »aftalen«), særlig artikel 11, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Aftalen trådte i kraft den 1. juni 2002.
 (2)
 Formålet med aftalens bilag 7 er at lette og fremme den bilaterale samhandel med vinprodukter.
 (3)
 Ifølge artikel 27, stk. 1 og 2, i aftalens bilag 7 behandler arbejdsgruppen for vinprodukter alle spørgsmål vedrørende bilag 7 og gennemførelsen heraf og forelægger forslag for Den Blandede Landbrugskomité. Arbejdsgruppen mødtes for bl.a. at undersøge behovet for at ajourføre bilag 7 som følge af udviklingen i parternes lovgivning og for at omstrukturere bilaget med henblik på at bringe bilag 7 i overensstemmelse med de andre internationale aftaler om Den Europæiske Unions vinprodukter.
 (4)
 Arbejdsgruppen konkluderede, at aftalens bilag 7 bør tilpasses til udviklingen i parternes lovgivning og omstruktureringen af bilag 7 —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Bilag 7 til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om handel med landbrugsprodukter og dets appendikser affattes som angivet i bilaget til denne afgørelse.
 Artikel 2
 Denne afgørelse træder i kraft dagen efter vedtagelsen i Den Blandede Landbrugskomité.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 3. maj 2012.
 På Den Blandede Landbrugskomités vegne
 Bruno BUFFARIA
 Formand og leder af EU's delegation
 Jacques CHAVAZ
 Leder af den schweiziske delegation
 Jana KLÍMOVÁ
 Komitéens sekretær
 (1) EFT L 114 af 30.4.2002, s. 132.
 BILAG
 »
 BILAG 7
 OM HANDEL MED VINPRODUKTER
 Artikel 1
 Formål
 Parterne er enige om på grundlag af principperne om ligebehandling og gensidighed at lette og fremme den indbyrdes handel med vinprodukter med oprindelse i deres områder på de betingelser, der er fastsat i dette bilag.
 Artikel 2
 Anvendelsesområde
 Bilaget finder anvendelse på vinprodukter som fastsat i den lovgivning, der er nævnt i appendiks 1.
 Artikel 3
 Definitioner
 Medmindre andet udtrykkeligt er fastsat i bilaget, forstås i dette bilag ved:
 a) »vinprodukt med oprindelse i« efterfulgt af navnet på en af parterne: et produkt i henhold til artikel 2, som på den pågældende parts område er fremstillet af druer, der udelukkende er høstet på dette område eller på et område som defineret i appendiks 2, i overensstemmelse med bilagets bestemmelser
 b) »geografisk betegnelse«: enhver betegnelse, herunder oprindelsesbetegnelse som nævnt i artikel 22 i aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder, der er knyttet som bilag til overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen (i det følgende benævnt »TRIPS-aftalen«), der i en parts love eller administrative bestemmelser er anerkendt til betegnelse og præsentation af et vinprodukt som nævnt i artikel 2 med oprindelse i dens område eller et område som defineret


text:
i appendiks 2
 c) »traditionel benævnelse«: en traditionelt anvendt betegnelse, der navnlig henviser til produktionsmetoden eller kvaliteten, farven eller typen for et vinprodukt, der er nævnt i artikel 2, og som i en parts love og administrative bestemmelser er anerkendt til betegnelse og præsentation af det nævnte produkt med oprindelse i denne parts område
 d) »beskyttet betegnelse«: en geografisk betegnelse eller en traditionel benævnelse som nævnt i litra b) eller c), der er beskyttet i medfør af dette bilag
 e) »betegnelse«: et navn, der anvendes ved mærkning, på dokumenter, der ledsager et vinprodukt som nævnt i artikel 2 under transport, på handelsdokumenter, navnlig fakturaer og følgesedler, og i reklamer
 f) »mærkning«: alle betegnelser og andre angivelser, symboler, motiver eller varemærker, der kendetegner et vinprodukt som nævnt i artikel 2, og som optræder på samme beholder, herunder dens lukkeanordning, etiketten på beholderen og flaskehalsens beklædning
 g) »præsentation«: de betegnelser, der anvendes på beholdere, herunder på lukkeanordningen, etiketter og emballage
 h) »emballage«: den beskyttende indpakning, såsom papir, halmmåtter af enhver slags, kartoner og kasser, der benyttes ved transport af en eller flere beholdere, og/eller ved præsentation med henblik på salg til de endelige forbrugere
 i) »regler for handel med vinprodukter«: enhver bestemmelse i dette bilag
 j) »ansvarlig myndighed«: enhver af de myndigheder eller tjenester, der er udpeget af en part til at overvåge anvendelsen af reglerne for produktion af og handel med vinprodukter
 k) »kontaktmyndighed«: det organ eller den myndighed, som en part har udpeget til at varetage kontakten med den anden parts kontaktmyndighed
 l) »bistandssøgende myndighed«: en myndighed, der er udpeget til dette formål af en part, og som anmoder om bistand på de områder, som er omfattet af dette afsnit
 m) »bistandssøgt myndighed«: et organ eller en myndighed, der er udpeget til dette formål af en part, og som bliver anmodet om bistand på de områder, som er omfattet af dette afsnit
 n) »overtrædelse«: enhver tilsidesættelse af reglerne for produktion af og handel med vinprodukter og ethvert forsøg på at tilsidesætte disse regler.
 AFSNIT I
 IMPORT- OG AFSÆTNINGSBESTEMMELSER
 Artikel 4
 Mærkning, præsentation og ledsagedokumenter
 1. Handelen mellem parterne med vinprodukter som nævnt i artikel 2 med oprindelse i deres respektive områder finder sted i henhold til bilagets tekniske bestemmelser. Ved tekniske bestemmelser forstås alle bestemmelserne i appendiks 3 om definition af vinprodukter, ønologiske metoder, produkternes sammensætning, ledsagedokumenterne til dem og de nærmere regler for transport og afsætning af dem.
 2. Komitéen kan beslutte at ændre definitionen af »tekniske bestemmelser« som omhandlet i stk. 1.
 3. Bestemmelserne i de i appendiks 3 nævnte retsakter om disse retsakters ikrafttrædelse eller gennemførelse finder ikke anvendelse i dette bilag.
 4. Bilaget berører ikke de nationale bestemmelser eller EU-bestemmelserne om beskatning eller kontrolforanstaltning-erne i forbindelse hermed.
 AFSNIT II
 GENSIDIG BESKYTTELSE AF BETEGNELSER FOR VINPRODUKTER SOM NÆVNT I ARTIKEL 2
 Artikel 5
 Beskyttede betegnelser
 For så vidt angår vinprodukter med oprindelse i EU og Schweiz, er følgende betegnelser i appendiks 4 beskyttede:
 a)
 det navn eller de referencer, der henviser til den EU-medlemsstat eller til Schweiz,


text:
hvor vinen har oprindelse
 b)
 særlige benævnelser
 c)
 oprindelsesbetegnelser og geografiske betegnelser
 d)
 traditionelle benævnelser.
 Artikel 6
 Navne eller referencer, der henviser til EU-medlemsstater og Schweiz
 1. Med henblik på at identificere vines oprindelse i Schweiz gælder følgende for navne eller referencer til EU-medlemsstater, som anvendes til at betegne disse produkter:
 a)
 at de er forbeholdt vine med oprindelse i den pågældende medlemsstat
 b)
 at de kun kan anvendes på vinprodukter med oprindelse i EU og på de betingelser, der er fastlagt i EU's love og administrative bestemmelser.
 2. Med henblik på at identificere vines oprindelse i EU gælder følgende for navne eller referencer til Schweiz, som anvendes til at betegne disse produkter:
 a)
 at de er forbeholdt vine med oprindelse i Schweiz
 b)
 at de kun kan anvendes på vinprodukter med oprindelse i Schweiz og på de betingelser, der er fastsat i de schweiziske love og administrative bestemmelser.
 Artikel 7
 Andre benævnelser
 1. Benævnelserne »beskyttet oprindelsesbetegnelse«, »beskyttet geografisk betegnelse« og de tilsvarende forkortelser BOB og BGB samt benævnelserne Sekt og crémant, der er omhandlet i Kommissionens forordning (EF) nr. 607/2009 (1), er forbeholdt vine med oprindelse i den pågældende medlemsstat og kan kun anvendes på de betingelser, der er fastsat i EU's love og administrative bestemmelser.
 2. Med forbehold af artikel 10 er benævnelserne appellation d'origine contrôlée samt den tilsvarende forkortelse AOC og vin de pays, der er omhandlet i § 63 i den føderale lov om landbrug, forbeholdt vine med oprindelse i Schweiz og kan kun anvendes på de betingelser, der er fastsat i schweizisk lovgivning.
 Benævnelsen vin de table, der er omhandlet i § 63 i den føderale lov om landbrug, er forbeholdt vine med oprindelse i Schweiz og kan kun anvendes på de betingelser, der er fastsat i schweizisk lovgivning.
 Artikel 8
 Beskyttelse af oprindelsesbetegnelser og geografiske betegnelser
 1. I Schweiz gælder følgende for oprindelsesbetegnelser og geografiske betegnelser fra EU, der er anført i appendiks 4, del A:
 I.
 at de er beskyttede, for så vidt angår vine med oprindelse i EU
 II.
 at de kun kan anvendes på vinprodukter med oprindelse i EU og på de betingelser, der er fastlagt i EU's love og administrative bestemmelser.
 I EU gælder følgende for de schweiziske oprindelsesbetegnelser og geografiske betegnelser, der er anført i appendiks 4, del B:
 I.
 at de er beskyttede, for så vidt angår vine med oprindelse i Schweiz
 II.
 at de kun kan anvendes på vinprodukter med oprindelse i Schweiz og på de betingelser, der er fastsat i de schweiziske love og administrative bestemmelser.
 2. Parterne træffer de nødvendige foranstaltninger i overensstemmelse med dette bilag med henblik på gensidig beskyttelse af de oprindelsesbetegnelser og geografiske betegnelser, der er anført i appendiks 4, og som anvendes ved betegnelse og præsentation af vine med oprindelse på parternes område. Hver part sørger for passende retsmidler til effektivt at beskytte og forhindre anvendelsen af en oprindelsesbetegnelse eller en geografisk betegnelse, der er opført på listen i appendiks 4, til at betegne et vinprodukt, som ikke har oprindelse det


text:
sted, der fremgår af den pågældende oprindelsesbetegnelse eller geografiske betegnelse.
 3. Den i stk. 1 omhandlede beskyttelse gælder også, når:
 a)
 produktets virkelige oprindelse er angivet
 b)
 oprindelsesbetegnelsen eller den geografiske betegnelse er oversat, ændret eller omskrevet, eller når
 c)
 den anvendte betegnelse ledsages af benævnelser som »art«, »type«, »måde«, »efterligning«, »metode« eller lignende.
 4. Hvis en oprindelsesbetegnelse eller en geografisk betegnelse, der er anført i appendiks 4, er enslydende med en anden betegnelse, skal begge betegnelser beskyttes, forudsat at anvendelsen sker i god tro på de anvendelsesbetingelser, de kontraherende parter har fastlagt i komitéen, at det sikres, at de berørte producenter får ensartet behandling, og at forbrugerne ikke vildledes.
 5. Hvis en geografisk betegnelse, som er anført i appendiks 4, er enslydende med en geografisk betegnelse for et tredjeland, finder artikel 23, stk. 3, i TRIPS-aftalen anvendelse.
 6. Bestemmelserne i dette bilag forhindrer ikke på nogen måde, at en person erhvervsmæssigt kan benytte sit eller sin forgængers navn, medmindre et sådant navn anvendes på en måde, der kan vildlede forbrugerne.
 7. Intet i dette bilag forpligter en part til at beskytte en oprindelsesbetegnelse eller en geografisk betegnelse, der er anført i appendiks 4, og som tilhører den anden part, hvis betegnelsen ikke er eller ophører med at være beskyttet i oprindelseslandet, eller er gået af brug i dette land.
 8. Parterne bekræfter, at rettigheder og forpligtelser i medfør af dette bilag kun vedrører de oprindelsesbetegnelser og geografiske betegnelser, som er anført i appendiks 4.
 9. Uden at det berører TRIPS-aftalen, supplerer og præciserer dette bilag de rettigheder og forpligtelser, der finder anvendelse på beskyttelsen af geografiske betegnelser i den enkelte parts land.
 Parterne giver dog afkald på at påberåbe sig bestemmelserne i artikel 24, stk. 4, 6 og 7, i TRIPS-aftalen til at nægte at yde den anden parts betegnelser beskyttelse, med undtagelse af de tilfælde, der er omhandlet i appendiks 5 til dette bilag.
 10. Den eksklusive beskyttelse, der er nævnt i denne artikel, finder anvendelse på betegnelsen Champagne, der er opført på EU's liste i appendiks 4 til dette bilag.
 Artikel 9
 Forholdet mellem oprindelsesbetegnelser og geografiske betegnelser og varemærker
 1. De kontraherende parter er ikke forpligtet til at beskytte en oprindelsesbetegnelse eller en geografisk betegnelse, hvis beskyttelsen på grund af et tidligere varemærkes anseelse eller omdømme vil kunne vildlede forbrugerne med hensyn til vinens virkelige identitet.
 2. Registrering af et varemærke for et vinprodukt som nævnt i artikel 2, der indeholder eller består af en oprindelsesbetegnelse eller en geografisk betegnelse, som er anført i appendiks 4, afvises helt eller delvist, uden videre eller efter anmodning fra en interesseret part i henhold til den enkelte parts lovgivning, hvis det pågældende produkt ikke har oprindelse det sted, som fremgår af den pågældende oprindelsesbetegnelse eller geografiske betegnelse.
 3. Et varemærke, der er registreret for et vinprodukt som nævnt i artikel 2, der indeholder eller består af en oprindelsesbetegnelse eller en geografisk betegnelse, som er anført i appendiks 4, erklæres helt eller delvist ugyldigt, uden videre eller efter anmodning fra


text:
en interesseret part i henhold til den enkelte parts lovgivning, hvis det pågældende varemærke vedrører et produkt, som ikke opfylder kravene for den pågældende oprindelsesbetegnelse eller geografiske betegnelse.
 4. Et varemærke, der anvendes på den måde, der er omhandlet i det foregående stykke, og som er indgivet og registreret i god tro eller oprettet ved anvendelse i god tro hos en af parterne (herunder EU-medlemsstaterne), kan, hvis denne mulighed er fastsat i den pågældende lovgivning, inden datoen for beskyttelse af den anden parts oprindelsesbetegnelse eller geografiske betegnelse i henhold til dette bilag, fortsat anvendes uanset den beskyttelse, der er indrømmet til oprindelsesbetegnelsen eller den geografiske betegnelse, forudsat at den pågældende parts lovgivning ikke indeholder en grund til at annullere varemærket.
 Artikel 10
 Beskyttelse af traditionelle benævnelser
 1. I Schweiz gælder følgende for de traditionelle benævnelser fra EU, der er anført i appendiks 4, del A:
 a)
 de må ikke anvendes med henblik på at betegne eller præsentere vine med oprindelse i Schweiz
 b)
 de må ikke anvendes med henblik på at betegne eller præsentere vine med oprindelse i EU, medmindre dette sker i forbindelse med vine af den oprindelse, kategori og på de sprog, der er anført i appendikset, og på de betingelser, der er fastsat i EU's love og administrative bestemmelser.
 I EU gælder følgende for de traditionelle benævnelser fra Schweiz, der er anført i appendiks 4, del B:
 a)
 de må ikke anvendes med henblik på at betegne eller præsentere vine med oprindelse i EU
 b)
 de må ikke anvendes med henblik på at betegne eller præsentere vine med oprindelse i Schweiz, medmindre dette sker i forbindelse med vine af den oprindelse, kategori og på de sprog, der er anført i appendikset, og på de betingelser, der er fastsat i de schweiziske love og administrative bestemmelser.
 2. Parterne træffer alle nødvendige foranstaltninger i overensstemmelse med denne aftale for i henhold til denne artikel at beskytte de i appendiks 4 omhandlede traditionelle benævnelser, der anvendes ved betegnelse og præsentation af vine med oprindelse på de kontraherende parters områder. Med henblik herpå sørger parterne for retsmidler til effektivt at beskytte og forhindre anvendelsen af traditionelle benævnelser til at betegne et vinprodukt, der ikke er berettiget til disse traditionelle benævnelser, selv når de anvendte traditionelle benævnelser ledsages af benævnelser som »art«, »type«, »måde«, »efterligning«, »metode« eller lignende.
 3. Beskyttelsen af en traditionel benævnelse vedrører udelukkende:
 a)
 det eller de sprog, på hvilke den er anført i listen i appendiks 4
 b)
 den vinkategori, for hvilken den er beskyttet i EU, eller den vinklasse, for hvilken den er beskyttet i Schweiz, som anført i appendiks 4.
 4. Hvis de traditionelle benævnelser, der er anført i appendiks 4, er enslydende, skal hver enkelt benævnelse beskyttes, forudsat at anvendelsen sker i god tro på de anvendelsesbetingelser, de kontraherende parter har fastlagt i komitéen, at det sikres, at de berørte producenter får ensartet behandling, og at forbrugerne ikke vildledes.
 5. Hvis en traditionel benævnelse, der er anført i appendiks 4, er enslydende med en betegnelse


text:
for et vinprodukt, der ikke har oprindelse i en af parternes områder, må sidstnævnte betegnelse kun anvendes til at betegne og præsentere et vinprodukt, hvis den er blevet anvendt traditionelt og varigt, hvis oprindelseslandet har fastsat bestemmelser for anvendelsen af den, og hvis forbrugerne ikke vildledes med hensyn til den pågældende vins nøjagtige oprindelse.
 6. Dette bilag er ikke til hinder for, at en person erhvervsmæssigt kan benytte sit eget eller sin forgængers navn, medmindre et sådant navn anvendes på en måde, der kan vildlede forbrugerne.
 7. Registrering af et varemærke for et vinprodukt som nævnt i artikel 2, der indeholder eller består af en traditionel benævnelse, som er anført i appendiks 4, afvises helt eller delvist, uden videre eller efter anmodning fra en interesseret part i henhold til den enkelte parts lovgivning, når det pågældende varemærke ikke vedrører vinprodukter med den geografiske oprindelse, der er tilknyttet den pågældende traditionelle benævnelse.
 Et varemærke, der er registreret for et vinprodukt som nævnt i artikel 2, der indeholder eller består af en traditionel benævnelse, som er anført i appendiks 4, erklæres helt eller delvist ugyldigt uden videre eller efter anmodning fra en interesseret part i henhold til den enkelte parts lovgivning, når det pågældende varemærke ikke vedrører vinprodukter med den geografiske oprindelse, der er tilknyttet den pågældende traditionelle benævnelse.
 Et varemærke, der anvendes på den måde, der er omhandlet i det foregående stykke, og som er indgivet og registreret i god tro eller oprettet ved anvendelse i god tro hos en af parterne (herunder EU-medlemsstaterne) inden datoen for beskyttelse af den anden parts traditionelle benævnelse i henhold til dette bilag, kan fortsat anvendes, hvis denne mulighed er fastsat i den pågældende parts lovgivning.
 8. Intet i dette bilag forpligter parterne til at beskytte en traditionel benævnelse, der er anført i appendiks 4, hvis benævnelsen ikke er eller ophører med at være beskyttet eller er gået af brug i oprindelseslandet.
 Artikel 11
 Håndhævelse af beskyttelsen
 1. Parterne træffer alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at undgå, at en parts betegnelser, der er beskyttet i medfør af dette bilag, anvendes til at betegne og præsentere vinprodukter med oprindelse i den anden parts område, når vinprodukter med oprindelse i parternes områder eksporteres og afsættes uden for deres områder.
 2. For så vidt parternes retsforskrifter tillader det, gælder beskyttelsen i henhold til dette bilag også for fysiske og juridiske personer, foreninger, sammenslutninger og organisationer af producenter, handlende og forbrugere, der har hjemsted på den anden parts område.
 3. Hvis en betegnelse eller præsentation af et vinprodukt, navnlig på etiketten eller i officielle dokumenter eller handelsdokumenter eller i reklamer, er i strid med dette bilag, træffer parterne de administrative eller retlige foranstaltninger, der er nødvendige for at bekæmpe illoyal konkurrence eller for at forhindre andre former for misbrug af det beskyttede navn.
 4. De i stk. 3 omhandlede foranstaltninger skal navnlig træffes i følgende tilfælde:
 a)
 når oversættelsen til et af den anden parts sprog af betegnelser, der er fastsat i EU-lovgivningen eller den schweiziske lovgivning,


text:
er et ord, der kan virke vildledende med hensyn til det således betegnede eller præsenterede vinprodukts oprindelse
 b)
 når der på indpakningen eller emballagen, i reklamer eller i officielle dokumenter eller handelsdokumenter for et produkt, hvis betegnelse er beskyttet i medfør af dette bilag, er anført angivelser, varemærker, betegnelser, indskrifter eller motiver, der direkte eller indirekte indeholder urigtige eller vildledende oplysninger om produktets afsendelsessted, oprindelse, art eller væsentlige egenskaber
 c)
 når der anvendes indpakning eller emballage, som kan virke vildledende med hensyn til vinproduktets oprindelse.
 5. Dette bilag finder anvendelse, uden at det dog udelukker nogen form for mere udstrakt beskyttelse, som parterne ifølge deres interne retsforskrifter eller andre internationale aftaler yder de betegnelser, der er beskyttet ved dette bilag.
 AFSNIT III
 KONTROL OG GENSIDIG BISTAND MELLEM KONTROLMYNDIGHEDERNE
 Artikel 12
 Formål og begrænsninger
 1. Parterne yder hinanden gensidig bistand på de betingelser, som er fastsat i dette afsnit. De garanterer, at reglerne for handel med vinprodukter anvendes korrekt, ved bl.a. at yde hinanden gensidig bistand, afsløre overtrædelser af reglerne og foretage undersøgelser heraf.
 2. Den bistand, som omhandles i dette afsnit, indskrænker ikke anvendelsen af straffeprocesregler og regler om gensidig retsbistand mellem parterne i straffesager.
 3. Dette afsnit tilsidesætter ikke de nationale bestemmelser om tavshedspligt i forbindelse med forundersøgelse.
 UNDERAFSNIT I
 Myndigheder og instanser, som kontrollen og den gensidige bistand vedrører
 Artikel 13
 Kontaktmyndigheder
 1. Udpeger en part flere myndigheder, sørger den for at samordne deres arbejde.
 2. Hver part udpeger kun én kontaktmyndighed. Denne myndighed:
 —
 sender anmodninger om samarbejde med henblik på anvendelsen af dette afsnit til den anden parts kontaktmyndighed
 —
 modtager fra denne myndighed sådanne anmodninger, som den videresender til den eller de ansvarlige myndigheder på dens egen parts område
 —
 repræsenterer denne part over for den anden part i forbindelse med det samarbejde, som er nævnt i dette afsnit
 —
 giver den anden part meddelelse om de foranstaltninger, der er truffet i henhold til artikel 11.
 Artikel 14
 Myndigheder og laboratorier
 Parterne:
 a)
 giver hinanden meddelelse om de lister, som parterne regelmæssigt ajourfører, dvs.:
 —
 listen over de organer, der er ansvarlige for at udarbejde VI 1-dokumenter og andre dokumenter, der ledsager transport af vinprodukter, jf. artikel 4, stk. 1, i dette bilag og de relevante EU-bestemmelser i appendiks 3, punkt A
 —
 listen over de ansvarlige myndigheder og kontaktmyndigheder, der er nævnt i artikel 3, litra j) og k)
 —
 listen over de laboratorier, der er godkendt til at foretage analyser i henhold til artikel 17, stk. 2
 —
 listen over de ansvarlige schweiziske myndigheder, der er nævnt i rubrik 4 i ledsagedokumentet til transport af vinprodukter med oprindelse i Schweiz, jf. appendiks 3, punkt B
 b)
 konsulterer og underretter hinanden om de foranstaltninger, som hver af dem har truffet med hensyn til anvendelsen af dette bilag. De meddeler navnlig hinanden de respektive bestemmelser og en oversigt over de administrative og retlige afgørelser, der er særligt vigtige for den korrekte anvendelse af det.
 Artikel 15
 De instanser, som kontrollen vedrører
 Fysiske og juridiske personer


text:
samt sammenslutninger af sådanne personer, hvis erhvervsvirksomhed kan gøres til genstand for den i dette afsnit omhandlede kontrol, må ikke på nogen måde hindre denne kontrol, men skal derimod gøre, hvad de kan for at lette den.
 UNDERAFSNIT II
 Kontrolforanstaltninger
 Artikel 16
 Kontrolforanstaltninger
 1. Parterne træffer de kontrolforanstaltninger, der er nødvendige for at yde hinanden den bistand, som omhandles i artikel 12.
 2. Kontrollen foretages enten systematisk eller ved hjælp af stikprøver. Ved stikprøvekontrol sørger parterne for, at denne er repræsentativ, både hvad angår stikprøvernes antal, art og hyppighed.
 3. Parterne træffer foranstaltninger til at lette arbejdet for de ansvarlige myndigheders ansatte, for at de:
 —
 får adgang til vinmarker, anlæg til produktion, fremstilling, oplagring og forarbejdning af vinprodukter og transportmidler, der anvendes i forbindelse hermed
 —
 får adgang til forretningslokalerne eller lagrene samt transportmidlerne hos enhver, der med henblik på salg ligger inde med vinprodukter eller produkter, der kan anvendes til at fremstille vinprodukter, og som markedsfører eller transporterer sådanne produkter
 —
 har mulighed for at foretage en opgørelse over vinprodukter og stoffer eller produkter, der kan anvendes til at fremstille vinprodukter
 —
 kan udtage prøver af vinprodukter, der opbevares med henblik på salg, eller som markedsføres eller transporteres
 —
 kan gøre sig bekendt med regnskabsmaterialet og andre dokumenter, som er relevante for kontrollen, og kan tage kopier eller foretage udskrifter heraf
 —
 kan træffe de nødvendige forholdsregler med hensyn til produktion, fremstilling, oplagring, transport, betegnelse, præsentation og eksport til den anden part og markedsføring af vinprodukter eller et produkt, der kan anvendes til at fremstille vinprodukter, når der er begrundet mistanke om en alvorlig overtrædelse af dette bilag, særlig i tilfælde af svigagtig adfærd eller trusler mod folkesundheden.
 Artikel 17
 Prøver
 1. En af parternes ansvarlige myndighed kan anmode den anden parts ansvarlige myndighed om at udtage en prøve i henhold til de relevante bestemmelser i denne parts land.
 2. Den bistandssøgte myndighed opbevarer de prøver, der er udtaget i henhold til stk. 1, og udpeger det laboratorium, som de skal sendes til for at blive undersøgt. Den bistandssøgende myndighed kan udpege et andet laboratorium til at undersøge tilsvarende prøver. Med henblik herpå sender den bistandssøgte myndighed et passende antal prøver til den bistandssøgende myndighed.
 3. Er den bistandssøgende og den bistandssøgte myndighed uenige om resultaterne af den undersøgelse, som er nævnt i stk. 2, foretager et laboratorium, der er udpeget efter fælles overenskomst, en voldgiftsanalyse.
 UNDERAFSNIT III
 Procedurer
 Artikel 18
 Den udløsende begivenhed
 Hvis en parts ansvarlige myndighed har begrundet mistanke om eller får kendskab til:
 —
 at et vinprodukt ikke er i overensstemmelse med reglerne for handel med disse produkter eller er genstand for svig med henblik på at fremstille eller afsætte et sådant produkt, og
 —
 at denne manglende overensstemmelse er af særlig interesse for en part, og at den kan give anledning til administrative foranstaltninger eller retsforfølgning, underretter den via den kontaktmyndighed, som den sorterer under, straks den pågældende parts kontaktmyndighed herom.
 Artikel 19
 Anmodninger om gensidig bistand
 1. Anmodninger i henhold til dette


text:
afsnit fremsættes skriftligt. De dokumenter, der er nødvendige for at kunne svare på dem, vedlægges anmodningerne. Om fornødent kan mundtlige anmodninger, når hastende omstændigheder kræver det, accepteres, men de skal omgående bekræftes skriftligt.
 2. Anmodninger i henhold til stk. 1 skal omfatte følgende oplysninger:
 —
 den bistandssøgende myndigheds navn
 —
 beskrivelse af den ønskede foranstaltning
 —
 begrundelse for anmodningen
 —
 berørte love, administrative bestemmelser og andre elementer af retlig art
 —
 en så nøjagtig og udtømmende angivelse som muligt af de fysiske eller juridiske personer, der er målet for undersøgelserne
 —
 et resumé af de relevante fakta.
 3. Anmodningerne fremsættes på et af parternes officielle sprog.
 4. Hvis anmodningen ikke opfylder ovennævnte formelle krav, kan den begæres korrigeret eller suppleret; det er dog muligt at træffe forholdsregler.
 Artikel 20
 Procedure
 1. På anmodning fra den bistandssøgende myndighed meddeler den bistandssøgte myndighed denne alle sådanne oplysninger, som gør det muligt for den bistandssøgende myndighed at sikre, at lovgivningen om handel med vinprodukter anvendes korrekt, herunder oplysninger om fastslåede eller planlagte transaktioner, som udgør eller vil kunne udgøre en overtrædelse af denne lovgivning.
 2. Efter begrundet anmodning fra den bistandssøgende myndighed foretager eller tager den bistandssøgte myndighed initiativ til at foretage en særlig overvågning eller kontrol, så de ønskede mål kan nås.
 3. Den bistandssøgte myndighed, der er nævnt i stk. 1 og 2, forholder sig som om, den handlede på egne vegne eller efter anmodning fra en myndighed i dens eget land.
 4. Den bistandssøgende myndighed kan efter aftale med den bistandssøgte myndighed udpege ansatte fra sin egen eller en anden ansvarlig myndigheds afdeling hos den part, den repræsenterer:
 —
 til hos de ansvarlige myndigheder, der sorterer under den part, hvor den bistandssøgte myndighed er etableret, at indhente oplysninger om, hvorvidt reglerne om handel med vinprodukter anvendes korrekt, eller om kontrolforanstaltninger, herunder for at tage kopier af transportdokumenter og andre dokumenter eller få udskrifter af registre
 —
 eller til at bistå med de foranstaltninger, der kræves i henhold til stk. 2.
 De kopier, der er nævnt i første led, kan kun tages efter aftale med den bistandssøgte myndighed.
 5. En bistandssøgende myndighed, der ønsker at sende en ansat, der er udpeget i henhold til stk. 4, første afsnit, til en anden part for at deltage i de kontrolforanstaltninger, der er nævnt i samme afsnits andet led, underretter, før foranstaltningerne iværksættes, rettidigt den bistandssøgte myndighed. Den bistandssøgte myndigheds ansatte forestår til enhver tid ledelsen af kontrolforanstaltningerne.
 Den bistandssøgende myndigheds ansatte:
 —
 fremlægger en skriftlig fuldmagt med angivelse af deres navn og stilling
 —
 har med de restriktioner, som ifølge lovgivningen gælder for den bistandssøgte myndigheds ansatte ved udøvelsen af den pågældende kontrol:
 —
 de adgangsrettigheder, der er fastsat i artikel 16, stk. 3
 —
 ret til information om resultaterne af den kontrol, som den bistandssøgte myndigheds ansatte har foretaget i henhold til artikel 16, stk. 3
 —
 forholder sig under kontrollen på en måde, som er forenelig med de regler og den sædvane, som gælder for ansatte, der sorterer under den part,


text:
på hvis område kontrollen finder sted.
 6. De motiverede anmodninger, der omhandles i denne artikel, sendes til den pågældende parts bistandssøgte myndighed via samme parts kontaktmyndighed. Det samme gælder for:
 —
 svar på disse anmodninger
 —
 meddelelser om anvendelsen af stk. 2, 4 og 5.
 Uanset første afsnit kan parterne for at sikre, at deres samarbejde fungerer hurtigere og mere effektivt, i visse tilfælde, hvis det er hensigtsmæssigt, tillade at en ansvarlig myndighed:
 —
 sender sine begrundede anmodninger eller meddelelser direkte til den anden parts myndighed
 —
 svarer direkte på begrundede anmodninger eller meddelelser fra den anden parts myndighed.
 I så fald underretter disse myndigheder straks den pågældende parts kontaktmyndighed.
 7. Oplysningerne i hver enkelt parts analytiske database, som indeholder data, der er opnået ved analyse af deres respektive vinprodukter, stilles til rådighed for de laboratorier, som parterne har udpeget til dette formål, hvis de anmoder om det. Der videregives kun analysedata, der er relevante for fortolkningen af en analyse af en prøve med lignende kendetegn og oprindelse.
 Artikel 21
 Beslutning om gensidig bistand
 1. Den part, som den relevante myndighed hører under, kan nægte at yde bistand i henhold til dette afsnit, hvis bistanden kan skade denne parts suverænitet, offentlige orden, sikkerhed eller andre væsentlige interesser.
 2. Hvis den bistandssøgende myndighed anmoder om bistand, som den ikke selv ville være i stand til at yde, hvis den blev anmodet derom, skal den gøre opmærksom herpå i sin anmodning. Det er derefter op til den bistandssøgte myndighed at afgøre, hvorledes den vil reagere på en sådan anmodning.
 3. Hvis det afvises at yde bistand, meddeles beslutningen herom og begrundelsen herfor straks den bistandssøgende myndighed.
 Artikel 22
 Information og dokumentation
 1. Den bistandssøgte myndighed meddeler den bistandssøgende myndighed undersøgelsesresultater i form af dokumenter, bekræftede kopier, rapporter og lignende.
 2. De i stk. 1 omhandlede dokumenter kan erstattes af edb-oplysninger præsenteret i en hvilken som helst form til samme formål.
 3. De oplysninger, der er nævnt i artikel 18 og 20, ledsages af dokumenter eller andet bevismateriale samt oplysning om eventuel administrativ eller retslig forfølgning, og heraf fremgår især:
 —
 det pågældende vinprodukts sammensætning og organoleptiske egenskaber
 —
 dets betegnelse og præsentation
 —
 at reglerne for produktion, fremstilling og afsætning er overholdt.
 4. De kontaktmyndigheder, der er involveret i en sag om gensidig bistand som omhandlet i artikel 18 og 20, underretter straks hinanden om:
 —
 hvordan undersøgelserne forløber ved hjælp af rapporter og andre dokumenter eller kommunikationsmidler
 —
 eventuel administrativ eller retslig forfølgning i de pågældende sager.
 Artikel 23
 Omkostninger
 Rejseomkostningerne i forbindelse med anvendelsen af dette afsnit afholdes af den part, som har udpeget en ansat til at gennemføre de foranstaltninger, der omhandles i artikel 20, stk. 2 og 4.
 Artikel 24
 Fortrolighed
 1. Oplysninger, som under den ene eller den anden form meddeles i medfør af dette afsnit, er fortrolige. De er omfattet af tavshedspligt og beskyttes ligesom lignende oplysninger i henhold til lovgivningen hos den part, som har modtaget dem, eller de tilsvarende bestemmelser, der gælder for EU's


text:
myndigheder, i det givne tilfælde.
 2. Dette afsnit forpligter ikke en part, ifølge hvis lovgivning eller administrative praksis der gælder strengere regler for hemmeligholdelse af industrielle og forretningsmæssige oplysninger end dem, der er fastsat i dette afsnit, til at udlevere oplysninger, hvis den bistandssøgende part ikke tager skridt til at overholde de strengere regler.
 3. De indhentede oplysninger anvendes kun i forbindelse med dette afsnit. De kan kun anvendes til andre formål på en parts område med forudgående skriftligt samtykke fra den myndighed, som har leveret oplysningerne, og med de begrænsninger, som denne myndighed fastsætter.
 4. Stk. 1 er ikke til hinder for anvendelse af oplysninger i retssager eller administrative sager, som efterfølgende indledes på grund af overtrædelse af den almindelige strafferet, forudsat at de er indhentet i forbindelse med en international procedure for bistand ved retsforfølgning.
 5. Parterne kan i deres retsbøger, rapporter og vidneerklæringer og i retssager indbragt for domstolene som bevis anvende oplysninger, der er indhentet, og dokumenter, der er fremlagt i overensstemmelse med bestemmelserne i dette afsnit.
 AFSNIT IV
 ALMINDELIGE BESTEMMELSER
 Artikel 25
 Undtagelser
 1. Afsnit I og II finder ikke anvendelse på vinprodukter som nævnt i artikel 2:
 a)
 der er under forsendelse gennem en af parternes område, eller
 b)
 som har oprindelse i en af parternes område og er genstand for handel mellem dem i små mængder på de betingelser, der er fastsat i appendiks 5 til dette bilag.
 2. Anvendelsen af brevvekslingen mellem EF og Schweiz om samarbejde om officiel vinkontrol, der blev undertegnet den 15. oktober 1984 i Bruxelles, suspenderes, så længe dette bilag er i kraft.
 Artikel 26
 Drøftelser
 1. Parterne indleder drøftelser, hvis en af dem finder, at den anden part har undladt at opfylde en forpligtelse i henhold til bilaget.
 2. Den part, der anmoder om konsultationer, skal meddele den anden part alle de oplysninger, der er nødvendige for en grundig undersøgelse af den pågældende sag.
 3. I tilfælde, hvor en forsinkelse kan medføre fare for folkesundheden eller forringe effektiviteten af foranstaltninger til bekæmpelse af svig, kan der træffes midlertidige beskyttelsesforanstaltninger uden forudgående drøftelser, hvis sådanne drøftelser indledes umiddelbart efter, at de pågældende foranstaltninger er truffet.
 4. Hvis parterne efter drøftelser som omhandlet i stk. 1 og 3 ikke er nået til enighed, kan den part, der anmodede om drøftelserne, eller som traf de i stk. 3 omhandlede foranstaltninger, træffe passende beskyttelsesforanstaltninger med henblik på en korrekt anvendelse af dette bilag.
 Artikel 27
 Arbejdsgruppe
 1. Arbejdsgruppen for vinprodukter, i det følgende benævnt arbejdsgruppen, der er nedsat i medfør af aftalens artikel 6, stk. 7, behandler alle spørgsmål vedrørende dette bilag og dets gennemførelse.
 2. Arbejdsgruppen behandler regelmæssigt udviklingen i parternes love og administrative bestemmelser på de områder, der er omfattet af dette bilag. Den kan fremsætte forslag, som den forelægger for komitéen med henblik på at tilpasse dette bilag samt de tilknyttede appendikser.
 Artikel 28
 Overgangsbestemmelser
 1. Uanset artikel 8 stk. 10, kan vinprodukter, som på tidspunktet for dette bilags ikrafttræden er fremstillet, betegnet og præsenteret i henhold til


text:
parternes lovgivning eller nationale bestemmelser, men forbudt ifølge dette bilag, afsættes, indtil lagrene er opbrugt.
 2. Medmindre komitéen fastsætter andet, kan vinprodukter, der er fremstillet, betegnet og præsenteret i henhold til dette bilag, men hvis fremstillingsmåde, betegnelse eller præsentation ikke længere er tilladt som følge af en ændring af bilaget, fortsat afsættes, indtil lagrene er opbrugt.
 Appendiks 1
 Vinprodukter omhandlet i artikel 2
 For Den Europæiske Union:
 Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1.), senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1234/2010 af 15. december 2010 (EUT L 346 af 30.12.2010, s. 11). Produkter henhørende under KN-kode 2009 61, 2009 69 og 2204 (EFT L 256 af 7.9.1987, s. 1.).
 For Schweiz:
 Kapitel 2 i ordonnance af 23. november 2005 udstedt af DFI om alkoholholdige drikkevarer, senest ændret den 15. december 2010 (RO 2010 6391). Produkter henhørende under pos. 2009.60 og 2204 i den schweiziske toldtarif.
 Appendiks 2
 Særlige bestemmelser omhandlet i artikel 3, litra a) og b)
 Den kontrollerede oprindelsesbetegnelse Genève (AOC Genève)
 1. Geografisk område
 AOC Genèves geografiske område omfatter:
 —
 hele kanton Genèves område
 —
 følgende franske kommuner i deres helhed:
 —
 Challex
 —
 Ferney-Voltaire
 —
 de dele af følgende franske kommuner:
 —
 Ornex
 —
 Chens-sur-Léman
 —
 Veigy-Foncenex
 —
 Saint-Julien-en-Genevois
 —
 Viry
 der er beskrevet i bestemmelserne for AOC Genève.
 2. Drueproduktionsområde
 Drueproduktionsområdet omfatter:
 a)
 på kanton Genèves område: de arealer, der indgår i fortegnelsen over vindyrkningsarealer, jf. § 61 i den føderale lov om landbrug (RS 910.1), og hvis produktion er beregnet til vinfremstilling
 b)
 på fransk område: de kommuners eller dele af kommuners arealer, der er nævnt i punkt 1, og som er tilplantet med vinstokke, eller som er omfattet af genplantningsrettigheder, og højst udgør 140 ha.
 3. Det område, vinen fremstilles i
 Vinen fremstilles kun på schweizisk område.
 4. Nedklassificering
 Anvendelsen af AOC Genève er ikke til hinder for at anvende betegnelserne vin de pays og vin de table suisse til at betegne vin, der er fremstillet af druer fra det i punkt 2, litra b), definerede produktionsområde, og som er nedklassificeret.
 5. Kontrol af bestemmelserne for AOC Genève
 Kontrollen i Schweiz sorterer under de schweiziske myndigheder, nærmere betegnet Genèves myndigheder.
 De schweiziske myndigheder bemyndiger et fransk kontrolorgan, som er godkendt af de franske myndigheder, til at forestå den fysiske kontrol på fransk område.
 6. Overgangsbestemmelser
 De producenter, der har arealer tilplantet med vinstokke, som ikke ligger i det drueproduktionsområde, der er defineret i punkt 2, litra b), men som tidligere lovligt har anvendt AOC Genève, kan fortsat anvende betegnelsen indtil 2013, og de pågældende produkter kan afsættes, indtil lagrene er opbrugt.
 Appendiks 3
 Liste over retsakter og tekniske bestemmelser omhandlet i artikel 4 vedrørende vinprodukter
 A. Retsakter om import til og afsætning i Schweiz af vinprodukter med oprindelse i Den Europæiske Union
 Retsakter, som der henvises til, og særlige bestemmelser:
 1.
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/45/EF af 5.


text:
september 2007 om indførelse af bestemmelser om nominelle mængder for færdigpakkede produkter, om ophævelse af Rådets direktiv 75/106/EØF og 80/232/EØF og om ændring af Rådets direktiv 76/211/EØF (EUT L 247 af 21.9.2007, s. 17).
 2.
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/95/EF af 22. oktober 2008 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varemærker (kodificeret udgave) (EUT L 299 af 8.11.2008, s. 25).
 3.
 Rådets direktiv 89/396/EØF af 14. juni 1989 om angivelser af eller mærker til identifikation af et bestemt levnedsmiddelparti (EFT L 186 af 30.6.1989, s. 21), senest ændret ved Rådets direktiv 92/11/EØF af 11. marts 1992 (EFT L 65 af 11.3.1992, s. 32).
 4.
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/36/EF af 30. juni 1994 om farvestoffer til brug i levnedsmidler (EFT L 237 af 10.9.1994, s. 13), berigtiget i EFT L 259 af 7.10.1994, s. 33, EFT L 252 af 4.10.1996, s. 23 og EFT L 124 af 25.5.2000, s. 66.
 5.
 Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 95/2/EF af 20. februar 1995 om andre tilsætningsstoffer til levnedsmidler end farvestoffer og sødestoffer (EFT L 61 af 18.3.1995, s. 1), berigtiget i EFT L 248 af 14.10.1995, s. 60 og senest ændret ved Kommissionens direktiv 2010/69/EU af 22. oktober 2010 (EUT L 279 af 23.10.2010, s. 22).
 6.
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF af 20. marts 2000 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler (EFT L 109 af 6.5.2000, s. 29), senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 596/2009 af 18. juni 2009 om tilpasning til Rådets afgørelse 1999/468/EF af visse retsakter, der er omfattet af proceduren i traktatens artikel 251, for så vidt angår forskriftsproceduren med kontrol — Tilpasning til forskriftsproceduren med kontrol — Del 4 (EUT L 188 af 18.7.2009, s. 14).
 7.
 Kommissionens direktiv 2002/63/EF af 11. juli 2002 om EF-metoder til prøveudtagning til officiel kontrol af pesticidrester i og på vegetabilske og animalske produkter og om ophævelse af direktiv 79/700/EØF (EFT L 187 af 16.7.2002, s. 30).
 8.
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1935/2004 af 27. oktober 2004 om materialer og genstande bestemt til kontakt med fødevarer og om ophævelse af direktiv 80/590/EØF og 89/109/EØF (EUT L 338 af 13.11.2004, s. 4), senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 596/2009 af 18. juni 2009 om tilpasning til Rådets afgørelse 1999/468/EF af visse retsakter, der er omfattet af proceduren i traktatens artikel 251, for så vidt angår forskriftsproceduren med kontrol — Tilpasning til forskriftsproceduren med kontrol — Del 4 (EUT L 188 af 18.7.2009, s. 14).
 9.
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 af 23. februar 2005 om maksimalgrænseværdier for pesticidrester i eller på vegetabilske og animalske fødevarer og foderstoffer og om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF (EUT L 70 af 16.3.2005, s. 1), senest ændret ved Kommissionens forordning (EU) nr. 813/2011 af 11. august 2011 (EUT L 208 af 13.8.2011, s. 23).
 10.
 Rådets forordning (EØF) nr. 315/93 af 8. februar 1993 om fællesskabsprocedurer for forurenende stoffer i levnedsmidler (EFT L


text:
37 af 13.2.1993, s. 1), senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 596/2009 af 18. juni 2009 om tilpasning til Rådets afgørelse 1999/468/EF af visse retsakter, der er omfattet af proceduren i traktatens artikel 251, for så vidt angår forskriftsproceduren med kontrol — Tilpasning til forskriftsproceduren med kontrol — Del 4 (EUT L 188 af 18.7.2009, s. 14).
 11.
 Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1.), senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1234/2010 af 15. december 2010 (EUT L 346 af 30.12.2010, s. 11).
 12.
 Kommissionens forordning (EF) nr. 555/2008 af 27. juni 2008 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 479/2008 om den fælles markedsordning for vin for så vidt angår støtteprogrammer, samhandel med tredjelande, produktionskapacitet og kontrol i vinsektoren (EUT L 170 af 30.6.2008, s. 1), senest ændret ved Kommissionens forordning (EU) nr. 772/2010 af 1. september 2010 (EUT L 232 af 2.9.2010, s. 1).
 13.
 Kommissionens forordning (EF) nr. 436/2009 af 26. maj 2009 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 479/2008 for så vidt angår fortegnelsen over vindyrkningsarealer, de obligatoriske anmeldelser og indsamlingen af oplysninger til overvågning af markedet, dokumenter, der ledsager vinprodukter ved transport, og ind- og udgangsbøger i vinsektoren (EUT L 128 af 27.5.2009, s. 15). 15), senest ændret ved Kommissionens forordning (EU) nr. 173/2011 af 23. februar 2011 (EUT L 49 af 24.2.2011, s. 16).
 Med forbehold af bestemmelserne i artikel 24, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 436/2009 skal der ved import til Schweiz af vinprodukter med oprindelse i EU forelægges det ledsagedokument, som er nævnt i 24, stk. 1, litra a), i denne forordning.
 14.
 Kommissionens forordning (EF) nr. 606/2009 af 10. juli 2009 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 479/2008 for så vidt angår kategorier af vinavlsprodukter, ønologiske fremgangsmåder og restriktioner i forbindelse hermed (EUT L 193 af 24.7.2009, s. 1), senest ændret ved Kommissionens forordning (EU) nr. 53/2011 af 21. januar 2011 (EUT L 19 af 22.1.2011, s. 1).
 15.
 Kommissionens forordning (EF) nr. 607/2009 af 14. juli 2009 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 479/2008 for så vidt angår beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser, traditionelle benævnelser og mærkning og præsentation af visse vinavlsprodukter (EUT L 193 af 24.7.2009, s. 60), senest ændret ved Kommissionens forordning (EU) nr. 670/2011 af 12. juli 2011 (EUT L 183 af 13.7.2011, s. 6).
 B. Retsakter om import til og afsætning i Den Europæiske Union af vinprodukter med oprindelse i Schweiz
 Retsakter, som der henvises til:
 1.
 Den føderale lov om landbrug af 29. april 1998, senest ændret den 18. juni 2010 (RO [Receuil officiel (den schweiziske lovtidende)] 2010 5851).
 2.
 Ordonnance om vindyrkning og import af vin af 14. november 2007 (ordonnance om vin), senest ændret den 4. november 2009 (RO 2010 733).
 3.
 Ordonnance fra OFAG (det føderale kontor for landbrug) af 17. januar 2007 om en liste


text:
over druesorter, som accepteres til certificering og produktion af standardmateriale, og om sortimentet af druesorter, senest ændret den 6. maj 2011 (RO 2011 2169).
 4.
 Føderal lov af 9. oktober 1992 om levnedsmidler og konventionelle varer (lov om levnedsmidler, LDAl), senest ændret den 5. oktober 2008 (RO 2008 785).
 5.
 Ordonnance af 23. november 2005 om levnedsmidler og konventionelle varer (ODAlOUs), senest ændret den 13. oktober 2010 (RO 2010 4611).
 6.
 Ordonnance af 23. november 2005 udstedt af DFI om alkoholholdige drikkevarer, senest ændret den 15. december 2010 (RO 2010 6391).
 Uanset artikel 10 i denne ordonnance er reglerne for betegnelse og præsentation de regler, som gælder for produkter, der importeres fra tredjelande, jf. følgende forordninger:
 1)
 Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1.), senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1234/2010 af 15. december 2010 (EUT L 346 af 30.12.2010, s. 11).
 Ved anvendelsen af bilaget tilpasses forordningen således:
 a)
 uanset artikel 118y, stk. 1, litra a), erstattes kategoribetegnelserne af specifikke betegnelser som omhandlet i artikel 9 i ordonnance udstedt af DFI om alkoholholdige drikkevarer
 b)
 uanset artikel 118y, stk. 1, litra b), led i), erstattes benævnelserne appellation d’origine protégée og indication géographique protégée af henholdsvis appellation d’origine contrôlée og vin de pays
 c)
 uanset artikel 118y, stk. 1, litra f), kan navnet på importøren erstattes af navnet på den schweiziske producent, »encaveur« (kælderfirma), forhandler eller tapper.
 2)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 607/2009 af 14. juli 2009 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 479/2008 for så vidt angår beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser, traditionelle benævnelser og mærkning og præsentation af visse vinavlsprodukter (EUT L 193 af 24.7.2009, s. 60), senest ændret ved Kommissionens forordning (EU) nr. 670/2011 af 12. juli 2011 (EUT L 183 af 13.7.2011, s. 6.
 Ved anvendelsen af bilaget tilpasses forordningen således:
 a)
 uanset forordningens artikel 54, stk. 1, kan det virkelige alkoholindhold angives med tiendedele % vol-enheder
 b)
 uanset artikel 64, stk. 1, og bilag XIV, del B, kan udtrykkene demi-sec og moelleux erstattes af henholdsvis légèrement doux og demi-doux
 c)
 uanset forordningens artikel 62 er det tilladt at anføre en eller flere vinstoksorter, hvis mindst 85 % af den schweiziske vin er fremstillet af den eller de nævnte sorter.
 7.
 Ordonnance udstedt af DFI af 23. november 2005 om mærkning af og reklame for fødevarer (OEDAI), senest ændret den 13. oktober 2010 (RO 2010 4649).
 8.
 Ordonnance udstedt af DFI af 22. juni 2007 om tilsætningsstoffer, der er godkendt i levnedsmidler (ordonnance om tilsætningsstoffer [OAdd]), senest ændret den 11. maj 2009 (RO 2009 2047).
 9.
 Ordonnance af 26. juni 1995 om fremmede stoffer og ingredienser i fødevarer (ordonnance om fremmede stoffer og ingredienser, OSEC), senet ændret den 16. maj 2011 (RO 2011 1985).
 10.
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/45/EF af 5. september 2007 om indførelse af bestemmelser om nominelle mængder for færdigpakkede produkter, om ophævelse af Rådets