text:
skal være lukkede. Af hensyn til prøvningsmålingerne og efter aftale med fabrikanten kan ruderne dog være rullet ned, men betjeningshåndtagets stilling skal svare til lukket position.
 1.4.3.3. Gearstang
 Gearstangen skal være anbragt i frigearsstilling. Hvis køretøjet fremdrives af sin egen motor, skal gearstangens frigearsstilling defineres af fabrikanten.
 1.4.3.4. Pedaler
 Pedalerne skal være i normal hvilestilling. Hvis de kan indstilles, skal de anbringes i midtstilling, medmindre en anden indstilling er angivet af fabrikanten.
 1.4.3.5. Døre
 Dørene skal være lukket, men ikke låst.
 1.4.3.5.1.
 I tilfælde af køretøjer, der er udstyret med automatisk aktiveret dørlåsningssystem, skal systemet aktiveres ved begyndelsen af køretøjets fremdrift for at kunne låse dørene automatisk inden kollisionstidspunktet. Efter fabrikantens valg skal dørene være låst manuelt før starten på fremdrift af køretøjet.
 1.4.3.5.2.
 I tilfælde af køretøjer, der er udstyret med automatisk aktiveret dørlåsningssystem, som er installeret på frivillig basis, og/eller som kan deaktiveres af føreren, anvendes en af følgende to fremgangsmåder efter fabrikantens valg:
 1.4.3.5.2.1.
 Systemet aktiveres ved begyndelsen af køretøjets fremdrift for at kunne låse dørene automatisk inden kollisionstidspunktet. Efter fabrikantens valg skal dørene være låst manuelt før starten på fremdrift af køretøjet.
 1.4.3.5.2.2.
 Sidedørene i førerens side skal være ulåste, og systemet skal tilsidesættes for disse døre; for sidedøre i passagersiden kan systemet aktiveres med henblik på automatisk låsning af disse døre inden kollisionstidspunktet. Efter fabrikantens valg skal disse døre være låst manuelt før starten på fremdrift af køretøjet. Denne prøvning anses for at være opfyldt, hvis der er byttet om på de ulåste og låste døre.
 1.4.3.6. Oplukkeligt tag
 Har køretøjet oplukkeligt eller aftageligt tag, skal dette være på plads og lukket. Dog kan det af hensyn til prøvningsmålingerne og efter aftale med fabrikanten være åbent.
 1.4.3.7. Solskærme
 Solskærme skal være klappet op.
 1.4.3.8. Førerspejl
 Det indvendige førerspejl skal være i normal driftsstilling.
 1.4.3.9. Armlæn
 Er armlænene ved for- eller bagsædepladser bevægelige, skal de være i sænket position, medmindre dette forhindres af prøvedukkernes placering i køretøjet.
 1.4.3.10. Nakkestøtter
 Nakkestøtter, som kan indstilles i højden, skal være anbragt i en passende position som defineret af fabrikanten. Foreligger der ikke en særlig anbefaling fra fabrikanten, skal nakkestøtten være i sin øverste position for 50-percentilen for en mandlig prøvedukke og i den nederste stilling for 5-percentilen for en kvindelig prøvedukke.
 1.4.3.11. Sæder
 1.4.3.11.1. Førersædets position
 Sæder, som kan indstilles i længderetningen, skal anbringes således, at deres »H«-punkt, der bestemmes efter fremgangsmåden i bilag 6, er i midtpunktet mellem positionen længst fremme og længst tilbage eller i den låste stilling, der er nærmest derved, og i den af fabrikanten angivne højdeindstilling (hvis højden kan indstilles selvstændigt). Er sædet et bænkesæde, skal referencepunktet være førerpladsens »H«-punkt.
 1.4.3.11.2. Position af det forreste passagersæde
 Sæder, som kan indstilles i længderetningen, skal anbringes således, at deres »H« -punkt, der bestemmes efter proceduren i bilag 6, er:
 a)
 i den af fabrikanten angivne position, som skal være foran midtpunktet mellem positionen længst fremme og længst tilbage eller
 b)
 foreligger der ikke en særlig anbefaling fra fabrikanten, så tæt som muligt på en position, der


text:
er halvvejs mellem sædets position, når det er længst fremme, og midtpunktet mellem sædets position længst fremme og længst tilbage.
 Ethvert støttesystem skal være indstillet som angivet af fabrikanten. Hvis der ikke foreligger en særlig anbefaling fra fabrikanten, skal et hvilket som helst støttesystem (f.eks. sædehyndelængde og sædehældning) være i den mest tilbagetrukne/nederste position.
 1.4.3.11.3. Forsæderyglænenes position
 Hvis ryglænene er indstillelige, skal de indstilles således, at den resulterende hældning af dukkens torso er så nær som muligt den stilling, der angives af fabrikanten til normal brug, eller, hvis sådanne angivelser ikke findes, så tæt som muligt på 25° bagudhældning fra lodret. For 5-percentilen for en kvindelig prøvedukke kan ryglænet justeres i en anden vinkel, hvis det er nødvendigt for at opfylde kravene i bilag 5, punkt 3.1.
 1.4.3.11.4. Bagsæder
 Bagsæderne eller det bageste bænkesæde skal anbringes så langt tilbage som muligt, hvis de/det er indstillelige(-t).
 1.4.4. Justering af det elektriske fremdriftssystem
 1.4.4.1.
 REESS-systemet skal være i en opladningstilstand, som muliggør normal drift af fremdriftssystemet i overensstemmelse med fabrikantens anbefalinger.
 1.4.4.2.
 Det elektriske fremdriftssystem skal strømfødes med eller uden anvendelse af de oprindelige elektriske energikilder (f.eks. motor/generator, REESS-system eller elektrisk energiomdannelsessystem), idet følgende dog overholdes:
 1.4.4.2.1.
 Ved aftale mellem den tekniske tjeneste og fabrikanten skal det være tilladt at udføre prøvningen uden strømfødning af hele det elektriske fremdriftssystem eller dele af dette, for så vidt dette ikke indvirker negativt på prøvningsresultatet. For dele af det elektriske fremdriftssystem, som ikke strømfødes, skal beskyttelsen mod elektrisk stød bevises enten ved fysisk beskyttelse eller isolationsmodstand og yderligere relevant dokumentation.
 1.4.4.2.2.
 Hvis der findes en automatisk afbryderfunktion, skal der på fabrikantens anmodning gives tilladelse til at udføre prøvningen, hvor den automatiske afbryder udløses. I dette tilfælde skal det påvises, at den automatiske afbryder ville have fungeret under kollisionsprøvningen. Dette omfatter det automatiske aktiveringssignal samt den galvaniske separation, afhængigt af forholdene under kollisionen.
 2. PRØVEDUKKER
 2.1. Forsæder
 2.1.1.
 Efter forskrifterne i bilag 5 placeres på førersædet en prøvedukke, der svarer til specifikationerne for en Hybrid III 50-percentil mandlig prøvedukke (1), indstillet svarende til Hybrid III's specifikationer.
 En prøvedukke, der svarer til specifikationerne for en Hybrid III 5-percentil kvindelig prøvedukke (1), og som opfylder betingelserne for indstilling af en sådan, placeres på forsædets passagersæde i overensstemmelse med betingelserne i bilag 5.
 2.1.2.
 Køretøjet prøves med de af fabrikanten leverede fastholdelsessystemer.
 3. KØRETØJETS FREMDRIFT OG RETNING
 3.1.
 Køretøjet fremdrives ved egen kraft eller ved en anden fremdriftsanordning.
 3.2.
 I kollisionsøjeblikket må køretøjet ikke længere være under påvirkning af nogen ekstra styre- eller fremdriftsanordning.
 3.3.
 Køretøjets retning skal være således, at den opfylder forskrifterne i punkt 1.2 og 1.3.1.
 4. PRØVNINGSHASTIGHED
 Køretøjets hastighed skal på kollisionstidspunktet være 50 – 0/+ 1 km/h. Hvis prøven er udført ved en højere kollisionshastighed, og køretøjet har overholdt forskrifterne, skal prøven dog anses for tilfredsstillende.
 5. MÅLINGER PÅ PRØVEDUKKER PÅ FORSÆDEPLADSER
 5.1.
 Alle nødvendige målinger til kontrol af belastningsindeks foretages ved hjælp af målesystemer svarende til de i bilag 8 fastsatte specifikationer.
 5.2.
 Registrering af de forskellige parametre skal ske gennem uafhængige datakanaler

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
af følgende CFC (kanalfrekvensklasser):
 5.2.1.
 Målinger i prøvedukkens hoved
 Accelerationen (a), henført til tyngdepunktet, beregnes på grundlag af accelerationens tre-aksede komponenter, målt med en CFC på 1 000.
 5.2.2.
 Målinger i prøvedukkens hals
 5.2.2.1.
 Den aksiale belastning (trækkraft) og den fremad- og tilbagegående belastning (forskydningskraft) på berøringsfladen mellem halsen og hovedet måles med en CFC på 1 000.
 5.2.2.2.
 Bøjningsmomentet omkring den laterale akse på berøringsfladen mellem halsen og hovedet måles med en CFC på 600.
 5.2.3.
 Målinger i prøvedukkens brystkasse
 Indbøjningen af brystkassen mellem brystbenet og rygraden måles med en CFC på 180.
 5.2.4.
 Målinger i prøvedukkens lårben
 5.2.4.1.
 Den aksiale kompressionskraft måles med en CFC på 600.
 6. MÅLINGER PÅ KØRETØJET
 6.1.
 For at gøre det muligt at udføre den forenklede prøve, der er beskrevet i bilag 7, bestemmes det tidsmæssige forløb af konstruktionens deceleration på grundlag af måleværdierne fra accelerometrene i længderetningen på en af »B«-stolperne i køretøjet med en CFC på 180 ved hjælp af datakanaler, der opfylder kravene i bilag 8.
 6.2.
 Det tidsmæssige hastighedsforløb, der skal anvendes i den i bilag 7 beskrevne prøvningsprocedure, fås fra accelerometrene i længderetningen på »B«-stolpen.
 7. ÆKVIVALENTE METODER
 7.1.
 Alternative metoder kan tillades efter den typegodkendende myndigheds skøn, forudsat at deres ækvivalens kan godtgøres. Ansøgningens dokumentation skal indeholde en rapport med beskrivelse af den anvendte metode og de opnåede resultater eller begrundelsen for, at prøvningen ikke er udført.
 7.2.
 Det påhviler fabrikanten eller dennes repræsentant, som ønsker at bruge en alternativ metode, at godtgøre dennes ækvivalens.
 (1) Arbejdsgruppen for passiv sikkerhed (GRSP) i FN/ECE har til hensigt at udarbejde et addendum til den fælles resolution M.R.1 om prøvedukker til frontal kollision. Indtil dette addendum foreligger, er de tekniske specifikationer for og detaljerede tegninger af Hybrid III, der svarer til de vigtigste mål for en 50-percentil mandlig prøvedukke og for en 5-percentil kvindelig prøvedukke samt specifikationerne for indstilling heraf, deponeret hos FN's generalsekretær og kan på anmodning konsulteres i sekretariatet for Den Økonomiske Kommission for Europa (ECE), Palais des Nations, Geneve, Schweiz.
 BILAG 4
 BELASTNINGSINDEKS
 1. BELASTNINGSINDEKS FOR HOVEDET (HEAD PERFORMANCE CRITERION, HPC36)
 1.1.
 Med hensyn til belastningsindeks for hovedet (HPC36) anses kriteriet for opfyldt, hvis hovedet under prøven ikke kommer i berøring med nogen del af køretøjet.
 1.2.
 Hvis der under prøven er kontakt mellem hovedet og en køretøjskomponent, foretages en beregning af HPC på grundlag af accelerationen (a) målt i overensstemmelse med bilag 3, punkt 5.2.1, ved hjælp af følgende formel,
 hvor:
 1.2.1.
 »a« svarer til accelerationen målt i overensstemmelse med bilag 3, punkt 5.2.1. Denne værdi udtrykkes i tyngdeenheder, g (1 g = 9,81 m/s2);
 1.2.2.
 Hvis begyndelsestidspunktet for hovedets berøring kan fastlægges tilstrækkeligt sikkert, er t1 og t2 de to tidspunkter, angivet i sekunder, der afgrænser det interval mellem begyndelsen af hovedets berøring og registreringens afslutning, hvor størrelsen af HPC er maksimal.
 1.2.3.
 Hvis begyndelsestidspunktet for hovedets berøring ikke kan fastlægges, er t1 og t2 de to tidspunkter, angivet i sekunder, der afgrænser det tidsinterval mellem begyndelsen og afslutningen af registreringen, hvor størrelsen af HPC


text:
er maksimal.
 1.2.4.
 Ved beregning af maksimumsværdien ses der bort fra de værdier af HPC, for hvilke tidsintervallet (t1-t2) er større end 36 ms.
 1.3.
 Værdien af den kumulative acceleration for hovedet under den fremadgående bevægelse, der overskrides i 3 ms, beregnes på grundlag af accelerationen for hovedet målt som foreskrevet i bilag 3, punkt 5.2.1.
 2. HALSENS BELASTNINGSINDEKS
 2.1.
 Dette indeks bestemmes som den aksiale belastning (trækkraft) og den fremad- og tilbagegående belastning (forskydningskraft) på berøringsfladen mellem halsen og hovedet, udtrykt i kN og målt som foreskrevet i bilag 3, punkt 5.2.2.
 2.2.
 Halsens bøjningsmoment bestemmes som bøjningsmomentet omkring en lateral akse på berøringsfladen mellem halsen og hovedet, udtrykt i Nm og målt som foreskrevet i bilag 3, punkt 5.2.2.
 3. BRYSTKASSENS TRYKBELASTNINGSINDEKS (THCC) OG INDEKS FOR VISKØS BELASTNING (V * C)
 3.1.
 Ved brystkassens trykbelastningsindeks forstås den absolutte størrelse af deformationen af brystkassen i mm, målt som foreskrevet i bilag 3, punkt 5.2.3.
 3.2.
 Indekset for viskøs belastning (V * C) beregnes som det øjeblikkelige resultat af kompressionsbelastningen og indbøjningen af brystbenet, målt som foreskrevet i punkt 6 i dette bilag samt i bilag 3, punkt 5.2.3.
 4. LÅRBENETS BELASTNINGSINDEKS (FFC)
 4.1.
 Lårbenets belastningsindeks bestemmes som den kompressionskraft udtrykt i kN, som aksialt påføres hver af prøvedukkens lårbensknogler, målt som foreskrevet i bilag 3, punkt 5.2.4.
 5. METODE TIL BEREGNING AF VISKØS BELASTNING (V * C) FOR EN HYBRID III-PRØVEDUKKE
 5.1.
 Indekset for viskøs belastning beregnes som øjebliksværdien af produktet af kompressionen og brystbenets indbøjningshastighed. Begge værdier afledes af målinger af brystbenets indbøjning.
 5.2.
 Signalet fra brystbenets indbøjning filtreres én gang ved CFC 180. Kompressionen på tidspunktet t beregnes ud fra det filtrerede signal som:
 C (t) = D (t)/konstant
 hvor konstanten svarende til 50-percentilen for en mandlig prøvedukke = 0,229 for Hybrid III-prøvedukken
 og hvor konstanten svarende til 5-percentilen for en kvindelig prøvedukke = 0,187 for Hybrid III-prøvedukken
 Brystbenets indbøjningshastighed til tidspunktet t beregnes ud fra den filtrerede indbøjning ved udtrykket:
 hvor D(t) er indbøjningen på tidspunktet t i meter, og ∂t er tidsintervallet i sekunder mellem målingerne af indbøjningen. Værdien af ∂t skal være 1,25 × 10–4 sekunder. Beregningsmåden er vist i nedenstående skema:
 BILAG 5
 ANBRINGELSE OG MONTERING AF PRØVEDUKKER OG JUSTERING AF FASTHOLDELSESSYSTEMER
 1. ANBRINGELSE AF PRØVEDUKKER
 1.1. Separate sæder
 Prøvedukkens symmetriplan skal være sammenfaldende med sædets vertikale midterplan.
 1.2. Udelt forsæde (bænkesæde)
 1.2.1. Fører
 Prøvedukkens symmetriplan skal ligge i et vertikalt plan gennem centrum af rattet og parallelt med køretøjets midterplan i længderetningen. Hvis siddepladsens position er bestemt ved bænkens udformning, skal en sådan siddeplads betragtes som et separat sæde.
 1.2.2. Passageren på den yderste siddeplads
 Prøvedukkens symmetriplan skal være symmetrisk med førerdukkens omkring køretøjets midterplan i længderetningen. Hvis siddepladsens position er bestemt ved bænkens udformning, skal en sådan siddeplads betragtes som et separat sæde.
 1.3. Bænkesæde for forsædepassagerer (føreren undtaget)
 Prøvedukkens symmetriplaner skal falde sammen med siddepladsernes midterplaner, således som disse er fastlagt af fabrikanten.
 2. ANBRINGELSE AF EN HYBRID III 50-PERCENTIL MANDLIG PRØVEDUKKE PÅ FØRERSÆDE
 2.1. Hoved
 Hovedets tværgående instrumentplatform skal


text:
være vandret inden for 2,5°. Indstilling af prøvedukkens hoved i køretøjer med oprette sæder og ikke-indstillelige ryglæn skal foretages på følgende måde i den angivne rækkefølge: Først bringes »H«-punktet inden for de i punkt 2.4.3.1 angivne grænser, således at den tværgående instrumentplatform i prøvedukkens hoved er i niveau. Bringes hovedets tværgående instrumentplatform ikke derved i niveau, indstilles prøvedukkens hoftevinkel inden for de i punkt 2.4.3.2 angivne grænser. Er hovedets tværgående instrumentplatform stadig ikke i niveau, foretages den mindst mulige justering af prøvedukkens halsbeslag, således at hovedets tværgående instrumentplatform er vandret inden for 2,5°.
 2.2. Arme
 2.2.1.
 Fører-prøvedukkens overarme skal ligge an mod torsoen, og deres midterlinjer skal være så nær lodret som muligt.
 2.3. Hænder
 2.3.1.
 Fører-prøvedukkens håndflader skal berøre ydersiden af rattet i rattets vandrette midterlinje. Tommelfingrene skal være over ratkransen og skal være tapet let fast til denne, således at det er muligt at løsne hånden fra ratkransen ved at trykke hånden opefter med en kraft på mindst 9 N og højst 22 N.
 2.4. Torso
 2.4.1. I køretøjer udstyret med bænkesæder skal fører-prøvedukkens overkrop hvile mod ryglænet. Fører-prøvedukkens midtsagittalplan skal være lodret og parallelt med køretøjets midterlinje i længderetningen og skal gå gennem centrum af ratkransen.
 2.4.2. I køretøjer udstyret med enkeltsæder skal fører-prøvedukkens overkrop hvile mod ryglænet. Fører-prøvedukkens midtsagittalplan skal være lodret og skal falde sammen med enkeltsædets midterlinje i længderetningen.
 2.4.3. Underkroppen
 2.4.3.1. »H«-punkt
 Fører-prøvedukkens »H«-punkt skal inden for 13 mm i både lodret og vandret retning falde sammen med et punkt 6 mm under det »H«-punkt, der er bestemt efter metoden i bilag 6, idet længden af underben og lår, som benyttes i »H«-punkt-apparatet, dog skal indstilles til henholdsvis 414 og 401 mm i stedet for henholdsvis 417 og 432 mm.
 2.4.3.2. Hoftevinkel
 Vinklen bestemmes ved brug af hoftevinkelmåler (GM), tegning 78051-532, indføjet ved henvisning i del 572, som indføres i hullet til lokalisering af prøvedukkens »H«-punkt; målt fra det vandrette plan på målerens 76,2 mm (3 tommer) facet skal vinklen være 22,5° ± 2,5°.
 2.5. Ben
 Fører-prøvedukkens lår skal berøre sædehynden i det omfang, føddernes placering tillader det. Begyndelsesafstanden mellem den udvendige side af ansatsen på knæenes gaffelbolte skal være 270 mm ± 10 mm. Fører-prøvedukkens venstre ben skal så vidt muligt befinde sig i det lodrette plan i længderetningen. Fører-prøvedukkens højre ben skal så vidt muligt befinde sig i et lodret plan. Det kan tillades, at der foretages en efterjustering for at anbringe fødderne som angivet i punkt 2.6 for forskellige udformninger af kabinen.
 2.6. Fødder
 2.6.1.
 Fører-prøvedukkens højre fod skal hvile mod den ikke nedtrådte gaspedal, idet hælens bageste punkt hviler mod gulvoverfladen i pedalens plan. Kan foden ikke anbringes på gaspedalen, anbringes den vinkelret på skinnebenet og så langt fremme som muligt i retning af pedalens midterlinje, idet hælens bageste punkt hviler mod gulvoverfladen. Venstre fods hæl anbringes så langt fremme som muligt og skal hvile mod vognbunden. Venstre fod anbringes så fladt som muligt mod fodbrættet. Venstre fods midterlinje i længderetningen anbringes så vidt muligt parallelt med køretøjets midterlinje


text:
i længderetningen. I køretøjer, der er udstyret med fodstøtte, skal det efter anmodning fra fabrikanten være muligt at placere venstre fod på fodstøtten. I dette tilfælde er venstre fods position defineret af fodstøtten.
 2.7. De monterede måleinstrumenter må ikke på nogen måde få indvirkning på prøvedukkens bevægelse under kollisionen.
 2.8. Prøvedukkens og målesystemets temperatur skal stabiliseres før prøvningen og så vidt muligt holdes mellem 19 °C og 22,2 °C.
 2.9. Beklædning for en HIII-50-percentil mandlig prøvedukke
 2.9.1.
 Den instrumenterede prøvedukke iklædes tætsiddende beklædning af strækbomuld med korte ærmer og benlængde svarende til midten af læggen som specificeret i FMVSS 208, tegning 78051-292 og 293, eller tilsvarende.
 2.9.2.
 Prøvedukken skal på begge fødder have sko i størrelse 11XW i henhold til specifikationerne i amerikansk militærstandard MIL S 13192, version P, for sammensætning, størrelse og tykkelse af sål og hæl, og skoen skal have en vægt på 0,57 ± 0,1 kg.
 3. PLACERING AF EN HIII 5-PERCENTIL KVINDELIG PRØVEDUKKE PÅ PASSAGERSÆDET
 »H«-punktets vandrette og lodrette dimensioner beskrives som (X50M, Z50M), og H5-punktets vandrette og lodrette dimensioner beskrives som (X5F, Z5F). XSCL defineres som den vandrette afstand mellem »H«-punktet og det forreste punkt på sædehynden (se figur 1). Følgende formel anvendes til at beregne »H 5«-punktet: Bemærk, at X5F altid bør være længere fremme end X50M.
 X5F = X50M, + (93 mm – 0,323 × XSCL)
 Z5F = Z50M
 Figur 1
 3.1. Hoved
 Hovedets tværgående instrumentplatform skal være vandret inden for 2,5°. Indstilling af prøvedukkens hoved i køretøjer med oprette sæder og ikke-indstillelige ryglæn skal foretages på følgende måde i den angivne rækkefølge: Først bringes »H5«-punktet i position inden for de i punkt 3.4.3.1 angivne grænser, således at den tværgående instrumentplatform i prøvedukkens hoved er i niveau. Bringes hovedets tværgående instrumentplatform ikke derved i niveau, indstilles prøvedukkens hoftevinkel inden for de i punkt 3.4.3.2 angivne grænser. Er hovedets tværgående instrumentplatform stadig ikke i niveau, foretages den mindst mulige justering af prøvedukkens halsbeslag, således at hovedets tværgående instrumentplatform er vandret inden for 2,5°.
 3.2. Arme
 3.2.1.
 Passager-prøvedukkens overarme skal berøre sædets ryglæn og siderne af torsoen.
 3.3. Hænder
 3.3.1.
 Passager-prøvedukkens håndflader skal berøre lårets yderside. Lillefingeren skal berøre sædehynden.
 3.4. Torso
 3.4.1. I køretøjer udstyret med bænkesæder skal passager-prøvedukkens overkrop hvile mod ryglænet. Passager-prøvedukkens midtsagittalplan skal være lodret og parallelt med køretøjets midterlinje i længderetningen og skal have samme afstand til køretøjets midterlinje i længderetningen som fører-prøvedukkens midtsagittalplan.
 3.4.2. I køretøjer udstyret med enkeltsæder skal passager-prøvedukkens overkrop hvile mod ryglænet. Passager-prøvedukkens midtsagittalplan skal være lodret og skal falde sammen med enkeltsædets midterlinje i længderetningen.
 3.4.3. Underkroppen
 3.4.3.1. »H5«-punkt
 Prøvedukkens »H5«-punkt skal inden for 13 mm i vandret retning falde sammen med »H5«-punktet bestemt ved metoden beskrevet i bilag 6 og punkt 3 ovenfor.
 3.4.3.2. Hoftevinkel
 Vinklen bestemmes ved brug af hoftevinkelmåler (GM), tegning 78051-532, indføjet ved henvisning i del 572, som indføres i hullet til lokalisering af prøvedukkens »H«-punkt; målt fra vandret på målerens 76,2 mm (3 tommer) facet skal vinklen være 20° ± 2,5°.
 3.5. Ben
 Passager-prøvedukkens lår skal berøre sædehynden i det


text:
omfang, føddernes placering tillader det. Begyndelsesafstanden mellem den udvendige side af ansatsen på knæenes gaffelbolte skal være 229 mm ± 5 mm, som vist i figur 2. Begge passager-prøvedukkens ben skal så vidt muligt befinde sig i lodrette planer i længderetningen. Det kan tillades, at der foretages en efterjustering for at anbringe fødderne som angivet i punkt 3.6 for forskellige udformninger af kabinen.
 Figur 2
 Begyndelsesafstanden for knæene på en HIII 5-percentil kvindelig prøvedukke
 3.6. Fødder
 3.6.1.
 Benene anbringes så langt som muligt fra den forreste ende af sædehynden, mens lårene holdes i kontakt med sædehynden som vist i fig. (a). Som det fremgår af fig. (b), skal hvert ben sænkes, indtil foden kommer i kontakt med gulvet, mens foden og skinnebenet holdes vinkelret på hinanden, og lårets hældningsvinkel holdes konstant. Når hver hæl er i kontakt med gulvet, drejes foden, således at tåen kommer mest muligt i kontakt med gulvet, som vist i fig. (c).
 Hvis det ikke er muligt at have hver fod i kontakt med gulvet, skal foden sænkes, indtil læggen kommer i kontakt med sædehyndens forreste ende eller indtil det bageste af foden kommer i kontakt med køretøjets indvendige rum. Foden skal holdes så parallelt som muligt med gulvet som vist i fig. (d).
 I tilfælde af interferens fra et fremspring på køretøjets karosseri roteres foden så lidt som muligt omkring skinnebenet. Hvis der stadig er interferens, skal lårbenet drejes for at fjerne eller minimere interferens. Foden skal føres indad eller udad, mens afstanden mellem knæene holdes konstant.
 Figur (a)
 Figur (b)
 Figur (c)
 Figur (d)
 3.7. De monterede måleinstrumenter må ikke på nogen måde få indvirkning på prøvedukkens bevægelse under kollisionen.
 3.8. Prøvedukkernes og målesystemets temperatur skal stabiliseres før prøvningen og så vidt muligt holdes mellem 19 °C og 22,2 °C.
 3.9. Beklædning for en HIII 5-percentil kvindelig prøvedukke
 3.9.1.
 Den instrumenterede prøvedukke iklædes tætsiddende beklædning af strækbomuld med korte ærmer og benlængde svarende til midten af læggen som specificeret i FMVSS 208, tegning 78051-292 og 293, eller tilsvarende.
 3.9.2.
 Prøvedukkerne skal på begge fødder have små damesko i størrelse 7,5 W i henhold til specifikationerne i amerikansk militærstandard MIL-S-21711E, version P, for sammensætning, størrelse og tykkelse af sål og hæl, og skoen skal have en vægt på 0,41 ± 0,09 kg.
 4. JUSTERING AF FASTHOLDELSESSYSTEMET
 Prøvedukkens beslag skal være monteret i en position, hvor det nederste bolthul i halsbeslaget og anfangningshullet i prøvedukkens beslag bør være i samme position. Med prøvedukken i den siddestilling, som er specificeret i punkt 2.1-2.6 og punkt 3.1-3.6, lægges selen omkring prøvedukken og spændes. Hofteselen strammes til. Overkropsselen trækkes ud af rullen, hvorefter man lader den rulle sig ind. Dette gentages fire gange. Diagonalselen bør indtage en position midt i det område, hvor den ikke overskrider skulderkanten og samtidig ikke kommer i berøring med halsen. Sikkerhedsselen skal være anbragt: for en Hybrid III 50-percentil mandlig prøvedukke, så hullet i den ydre side i prøvedukkens beslag ikke er fuldstændigt dækket af sikkerhedsselen. for en hybrid III 5-percentil kvindelig prøvedukke, så


text:
sikkerhedsselen befinder sig mellem brysterne. Hofteselen udsættes for et træk på 9-18 N. Hvis selesystemet er forsynet med en aflastningsanordning, gøres overkropsselen så slap, som dette i køretøjets instruktionsbog anbefales af fabrikanten til normal brug. Har selesystemet ingen aflastningsanordning, lader man rullen fjerne den overskydende længde af skuldergjorden. Såfremt sikkerhedsseler og sikkerhedsseleforankringer er placeret således, at selen ikke ligger som krævet ovenfor, kan sikkerhedsselen indstilles manuelt og fastholdes med tape.
 BILAG 6
 PROCEDURE FOR BESTEMMELSE AF »H-PUNKTET« OG DEN FAKTISKE TORSOVINKEL FOR SIDDEPLADSER I MOTORKØRETØJER (1)
 (1) Proceduren er beskrevet i bilag 1 til den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (RE.3) (dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6). www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 TILLÆG 1
 Beskrivelse af den tredimensionale »H«-punktmaskine (3-D H-maskine) (1)
 (1) Proceduren er beskrevet i bilag 1 til den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (RE.3) (dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6). www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 TILLÆG 2
 Tredimensionalt referencesystem (1)
 (1) Proceduren er beskrevet i bilag 1 til den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (RE.3) (dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6). www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 TILLÆG 3
 Referencedata for siddepladser (1)
 (1) Proceduren er beskrevet i bilag 1 til den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (RE.3) (dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6). www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp2ss9gen/wp29resolutions.html
 BILAG 7
 PRØVNINGSMETODE MED VOGN
 1. PRØVNINGSOPSTILLING OG -PROCEDURE
 1.1. Vognen
 Vognen skal være konstrueret således, at der ikke fremstår permanent deformering efter prøvningen. Den skal have en styring, der sikrer, at den i kollisionsfasen ikke afviger mere end 5° i det lodrette plan og 2° i det vandrette plan.
 1.2. Konstruktionens tilstand
 1.2.1. Generelt
 Det prøvede eksemplar af konstruktionen skal være repræsentativt for de pågældende serieproducerede køretøjer. Visse komponenter kan udskiftes eller fjernes, hvis det er sikkert, at sådan udskiftning eller fjernelse ikke har indflydelse på prøvningsresultaterne.
 1.2.2. Justeringer
 Justeringer skal være i overensstemmelse med justeringerne beskrevet i punkt 1.4.3 i dette regulativs bilag 3, under hensyntagen til det i punkt 1.2.1 ovenfor anførte.
 1.3. Fastgørelse af konstruktionen
 1.3.1.
 Konstruktionen skal være godt fastgjort til vognen, således at der ikke forekommer nogen relativ forskydning under prøvningen.
 1.3.2.
 Den metode, der anvendes til fastgørelse af konstruktionen til vognen, må ikke medføre en forstærkning af sædeforankringerne eller fastholdelsesanordningerne, og må ikke frembringe en unormal deformation af konstruktionen.
 1.3.3.
 Der anbefales en fastgørelsesanordning, hvormed konstruktionen hviler på understøtninger placeret tilnærmelsesvis i hjulenes akse eller, hvis det er muligt, hvormed konstruktionen fastgøres til vognen ved hjælp af hjulophængets befæstelser.
 1.3.4.
 Vinklen mellem køretøjets længdeakse og vognens bevægelsesretning skal være 0° ± 2°.
 1.4. Prøvedukker
 Prøvedukkerne og deres anbringelse skal svare til specifikationerne i bilag 3, punkt 2.
 1.5. Måleudstyr
 1.5.1. Konstruktionens deceleration
 Transducerne, der måler konstruktionens deceleration under kollisionen, skal være placeret parallelt med vognens længdeakse i overensstemmelse med specifikationerne i bilag 8 (CFC 180).
 1.5.2. Målinger på prøvedukkerne
 Alle målinger, der er nødvendige til bestemmelse af de foreskrevne belastningsindeks, er angivet i bilag 3, punkt 5.
 1.6. Konstruktionens decelerationskurve
 Konstruktionens decelerationskurve i kollisionsfasen skal være således, at kurven »hastighedens variation med tiden«, som fremkommer ved integration, ikke i noget punkt afviger mere end ± 1 m/s fra det pågældende køretøjs referencekurve for hastighedens variation med tiden, som er fastlagt i tillægget til dette


text:
bilag. Ved forskydning af referencekurven i forhold til tidsaksen kan konstruktionens hastighed i korridoren beregnes.
 1.7. Referencekurve ΔV = f(t) for det pågældende køretøj
 Denne referencekurve dannes ved integration af decelerationskurven for det pågældende køretøj, målt under den frontale kollisionstest mod en barriere, som angivet i bilag 3, punkt 6, i dette regulativ.
 1.8. Ækvivalent metode
 Prøven kan udføres på anden måde end ved deceleration af en vogn, for så vidt den pågældende metode opfylder de i punkt 1.6 ovenfor angivne krav til hastighedsvariationen.
 TILLÆG
 Ækvivalenskurve — toleranceområde for kurven ΔV = f(t)
 BILAG 8
 MÅLETEKNIK I MÅLEPRØVNINGER: INSTRUMENTERING
 1. DEFINITIONER
 1.1. Datakanal
 En datakanal omfatter alle instrumenter fra en transducer (eller flere transducere, hvis udgange er kombineret på nærmere angivet måde) til og med eventuelle analyseprocedurer, der kan ændre frekvens- eller amplitudeindholdet af data.
 1.2. Transducer
 Den første anordning i en datakanal, der konverterer den fysiske målestørrelse til en anden størrelse (f.eks. en elektrisk spænding), der kan behandles af den øvrige del af kanalen.
 1.3. Kanalamplitudeklasse: (CAC)
 Betegnelsen for en datakanal, der opfylder visse amplitudekarakteristika som angivet i dette bilag. CAC-nummeret er numerisk lig måleområdets øvre grænseværdi.
 1.4. De karakteristiske frekvenser FH, FL og FN:
 Disse frekvenser er defineret i figur 1 i dette bilag.
 1.5. Kanalfrekvensklasse: CFC
 Kanalens frekvensklasse kendetegnes ved et tal, som angiver, at kanalens frekvenskarakteristik er inden for de i figur 1 i dette bilag angivne grænser. Dette tal er numerisk lig frekvensen FH i Hz.
 1.6. Følsomhedskoefficient
 Hældningen af den rette linje, der er den bedste tilnærmelse til kalibreringsværdierne, bestemt ved mindste kvadrats metode inden for kanalens amplitudeklasse.
 1.7. Kalibreringsfaktor for datakanal
 Gennemsnittet af følsomhedskoefficienterne, beregnet over frekvenser, som er jævnt fordelt over en logaritmisk skala mellem
 .
 1.8. Linearitetsfejl
 Forholdet i procent, mellem den største forskel mellem kalibreringsværdien og den tilhørende værdi, aflæst på den i punkt 1.6 ovenfor definerede rette linje ved kanalamplitudeklassens øvre grænse.
 1.9. Krydsfølsomhed
 Forholdet mellem udgangs- og indgangssignal, når transduceren påvirkes af et anslag vinkelret på måleaksen. Det udtrykkes som procentdel af følsomheden i måleaksens retning.
 1.10. Faseforsinkelsestid
 Faseforsinkelsestiden for en datakanal er lig faseforsinkelsen (i radianer) af et sinussignal, divideret med det pågældende signals vinkelhastighed (i radianer/s).
 1.11. Miljø
 Den samlede virkning i et givet øjeblik af alle de ydre vilkår og påvirkninger, som datakanalen er underkastet.
 2. PRÆSTATIONSKRAV
 2.1. Linearitetsfejl
 Den absolutte størrelse af linearitetsfejlen af en datakanal ved en vilkårlig frekvens i CFC må over hele måleområdet højst være 2,5 % af CAC.
 2.2. Amplitude mod frekvens
 En datakanals frekvensrespons skal ligge inden for de i figuren i dette bilag angivne grænsekurver. Linjen nul dB er bestemt ved kalibreringsfaktoren.
 2.3. Faseforsinkelsestid
 Faseforsinkelsestiden mellem indgangs- og udgangssignaler for en datakanal skal bestemmes og må ikke variere med mere end 1/10 × FH sekunder i intervallet mellem 0,03 × FH og FH.
 2.4. Tidsangivelse
 2.4.1. Tidsreference
 Der skal registreres en tidsreference med et interval på mindst 1/100 s målt med en nøjagtighed på 1 %.
 2.4.2. Relativ tidsforsinkelse
 Den relative tidsforsinkelse mellem signalet fra to eller flere


text:
datakanaler må, uanset disses frekvensklasse, ikke overstige 1 ms, fraregnet forsinkelse som følge af faseskiftet.
 To eller flere datakanaler, hvis signaler er kombineret, skal have samme frekvensklasse, og deres relative tidsforsinkelse må ikke overstige 1/10 FH s.
 Kravet gælder såvel analoge signaler som synkroniseringsimpulser og digitale signaler.
 2.5. Krydsfølsomhed af transducere
 Transducerens krydsfølsomhed skal være mindre end 5 % i enhver retning.
 2.6. Kalibrering
 2.6.1. Generelt
 En datakanal skal mindst én gang årligt kalibreres mod referenceudstyr, der kan spores til kendte standarder. Den metode, hvormed sammenligning med referenceudstyr finder sted, må ikke give anledning til fejl større end 1 % af CAC. Brugen af referenceudstyr er begrænset til det frekvensområde, til hvilket det er kalibreret. Delsystemer af en datakanal kan evalueres individuelt og resultaterne indregnes i nøjagtigheden af den samlede datakanal. Dette kan for eksempel ske ved hjælp af et elektrisk signal af kendt amplitude, som simulerer transducerens udgangssignal, hvorved det er muligt at kontrollere datakanalens forstærkningsfaktor, transduceren undtaget.
 2.6.2. Nøjagtigheden af det referenceudstyr, som anvendes til kalibrering
 Referenceudstyrets nøjagtighed skal være certificeret eller attesteret af en officiel metrologisk tjeneste.
 2.6.2.1. Statisk kalibrering
 2.6.2.1.1. Acceleration
 Fejlen skal være under ± 1,5 % af CAC.
 2.6.2.1.2. Kræfter
 Fejlen skal være under ± 1 % af CAC.
 2.6.2.1.3. Forskydninger
 Fejlen skal være under ± 1 % af CAC.
 2.6.2.2. Dynamisk kalibrering
 2.6.2.2.1. Acceleration
 Fejlen i referenceacceleration, udtrykt som procent af CAC, skal under 400 Hz være mindre end ± 1,5 %, mellem 400 Hz og 900 Hz være mindre end ± 2 % og over 900 Hz være mindre end ± 2,5 %.
 2.6.2.3. Tidsangivelse
 Den relative fejl i referencetiden skal være mindre end 10-5.
 2.6.3. Følsomhedskoefficient og linearitetsfejl
 Følsomhedskoefficienten og linearitetsfejlen bestemmes ved måling af datakanalens udgangssignal ved forskellige kendte indgangssignaler. Kalibreringen af datakanalen skal dække hele amplitudeklassens område.
 For bidirektionelle kanaler skal både de positive og de negative størrelser anvendes.
 Såfremt kalibreringsudstyret ikke er i stand til at frembringe det nødvendige indgangssignal som følge af meget store måleværdier, skal kalibrering finde sted inden for grænserne af kalibreringsstandarderne, og disse grænser skal angives i prøvningsrapporten.
 Den samlede datakanal skal kalibreres ved en frekvens eller ved et sæt frekvensværdier med en signifikant størrelse mellem
 .
 2.6.4. Kalibrering af frekvensrespons
 Responskurverne for fase og amplitude mod frekvens bestemmes ved måling af fase og amplitude af datakanalens udgangssignaler ved forskellige kendte indgangssignaler mellem FL og 10 gange CFC, dog højst 3 000 Hz.
 2.7. Påvirkning fra miljøet
 Der skal regelmæssigt foretages kontrol til påvisning af eventuelle påvirkninger fra det omgivende miljø (såsom magnetisk flux, kabelhastighed mv.). Dette kan for eksempel ske ved registrering af udgangssignalet fra reservekanaler, der er udstyret med attraptransducere. Hvis signifikante udgangssignaler registreres, skal der træffes korrigerende foranstaltninger, for eksempel udskiftning af kabler.
 2.8. Valg og betegnelse af datakanal
 CAC og CFC definerer en datakanal.
 CAC skal være 1, 2 eller 5 i tiende potens.
 3. TRANSDUCERNES MONTERING
 Transducerne skal være stift fastgjort, så målingerne påvirkes mindst muligt af vibrationer. Enhver montering med laveste resonansfrekvens lig mindst fem gange frekvensen FH


text:
af den pågældende datakanal anses for gyldig. Navnlig skal accelerationstransducere monteres således, at den oprindelige vinkel mellem den faktiske måleakse og den tilsvarende akse i referenceaksesystemet ikke er større end 5o, medmindre der foretages en analytisk eller eksperimentel vurdering af opstillingens indvirkning på de indsamlede data. Ved måling af multiaksial acceleration i et punkt skal hver accelerationstransducers akse passere dette punkt i en afstand af højst 10 mm, og centrum af hvert accelerometers seismiske masse skal være inden for en afstand af 30 mm fra punktet.
 4. DATABEHANDLING
 4.1. Filtrering
 Filtrering svarende til frekvenserne af datakanalens klasse kan finde sted enten under registreringen eller under behandlingen af data. Før registrering bør analog filtrering ved et niveau højere end CFC imidlertid finde sted for at udnytte mindst 50 % af recorderens dynamiske område og mindske risikoen for, at høje frekvenser medfører mætning af recorderen eller giver anledning til fejl i digitaliseringsprocessen.
 4.2. Digitalisering
 4.2.1. Samplingfrekvens
 Samplingfrekvensen skal mindst være 8 FH.
 4.2.2. Amplitudeopløsning
 Digitale ord skal bestå af mindst 7 bit og 1 paritetsbit.
 5. FREMLÆGGELSE AF RESULTATER
 Resultaterne skal forelægges på papir i A4-format (ISO/R 216). Til resultater i diagramform skal der som målestok på aksernes benyttes et passende multiplum af den valgte enhed (f.eks. 1, 2, 5, 10, 20 mm). Der skal anvendes SI-enheder, bortset fra køretøjets hastighed, hvor km/h kan benyttes, og den af kollisionen forårsagede acceleration, hvor enheden g kan anvendes (g = 9,8 m/s2).
 Figur
 Frekvensresponskurve
 BILAG 9
 Prøvningsprocedurer for beskyttelsen af personer i eldrevne køretøjer mod højspænding og elektrolytudslip
 I dette bilag beskrives prøvningsprocedurerne til påvisning af overensstemmelse med kravene til elektrisk sikkerhed i punkt 5.2.8 i dette regulativ. F.eks. er megohmmeter- eller oscilloskopmålinger et passende alternativ til den fremgangsmåde, der er beskrevet nedenfor til måling af isolationsmodstand. I så fald kan det være nødvendigt at deaktivere køretøjets system til overvågning af isolationsmodstand.
 Inden der foretages kollisionsprøvning af køretøjet, skal højspændingsbussens spænding (Vb) (se figur 1 nedenfor) måles og registreres for at bekræfte, at den ligger inden for køretøjets driftsspænding som angivet af køretøjsfabrikanten.
 1. PRØVNINGSOPSÆTNING OG -UDSTYR
 Hvis der anvendes en højspændingsafbryder, skal der foretages målinger fra begge sider af anordningen, der udfører afbryderfunktionen.
 Hvis højspændingsafbryderen er integreret i REESS-systemet eller energiomdannelsessystemet, og højspændingsbussen heri er beskyttet i henhold til IPXXB-beskyttelsen efter kollisionsprøvningen, må der kun foretages målinger mellem den anordning, der udfører afbryderfunktionen, og de elektriske belastninger.
 Det til denne prøvning anvendte voltmeter skal måle jævnstrømsværdier og have en intern modstand på mindst 10 ΜΩ.
 2. FØLGENDE INSTRUKSER KAN FØLGES VED SPÆNDINGSMÅLING
 Efter kollisionsprøvningen bestemmes højspændingsbussens spænding (Vb, V1, V2) (se figur 1).
 Spændingsmålingen foretages tidligst 5 sekunder og højst 60 sekunder efter kollisionen.
 Denne procedure finder ikke anvendelse, hvis prøvningen foretages under forhold, hvor det elektriske fremdriftssystem ikke strømfødes.
 Figur 1
 Måling af Vb, V1, V2
 3. VURDERINGSPROCEDURE FOR LAV ELEKTRISK ENERGI
 Forud for kollisionen forbindes en kontakt S1 og en kendt udladningsmodstand Re parallelt til den relevante kondensator (jf. figur 2).
 Tidligst 5 sekunder og senest 60 sekunder efter kollisionen slukkes


text:
kontakten S1, mens spændingen Vb og strømmen Ie måles og registreres. Produktet af spændingen Vb og strømmen Ie integreres for den periode, der starter det øjeblik, hvor kontakten S1 slukkes (tc), og ophører, når spændingen Vb falder til under højspændingstærsklen på 60 V DC (th). Den deraf følgende integration er lig med den samlede energi (TE) i joule.
 a)
 Når Vb måles et sted mellem 5 sekunder og 60 sekunder efter kollisionen, og X-kondensatorernes kapacitans (Cx) er angivet af fabrikanten, beregnes den samlede energi (TE) efter følgende formel:
 b)
 TE = 0,5 × Cx × (Vb
 2 – 3 600)
 Når V1 og V2 (se figur 1 ovenfor) måles et sted mellem 5 sekunder og 60 sekunder efter kollisionen, og Y-kondensatorernes kapacitans (Cy1, Cy2) er angivet af fabrikanten, beregnes den samlede energi (Ey1, TEy2) efter følgende formler:
 c)
 TEy1 = 0,5 × Cy1 × (V1
 2 – 3 600)
 TEy2 = 0,5 × Cy2 × (V2
 2 – 3 600)
 Denne procedure finder ikke anvendelse, hvis prøvningen foretages under forhold, hvor det elektriske fremdriftssystem ikke strømfødes.
 Figur 2
 Eksempel på måling af højspændingbusenergi oplagret i X-kondensatorer
 4. FYSISK BESKYTTELSE
 Efter kollisionsprøvning af køretøjet skal alle dele, der omgiver højspændingskomponenter, åbnes, adskilles eller fjernes uden brug af værktøj. Alle resterende omgivende dele betragtes som en del af den fysiske beskyttelse.
 Prøvefingeren med led, der er beskrevet i figuren i tillægget, indsættes i enhver form for huller eller åbninger i den fysiske beskyttelse med en prøvekraft på 10 N ± 10 % med henblik på vurdering af den elektriske sikkerhed. Hvis fingeren med led helt eller delvist kan trænge ind i den fysiske beskyttelse, placeres den i samtlige nedenfor angivne positioner.
 Med udgangspunkt i en lige position roteres begge prøvefingerens led lidt efter lidt i en vinkel på op til 90 grader i forhold til aksen for fingerens tilstødende del og placeres i enhver mulig position.
 Indre elektriske beskyttelsesbarrierer betragtes som en del af indkapslingen.
 Eventuelt forbindes en strømforsyning med lavspænding (ikke under 40 V og ikke over 50 V) serielt med en passende lampe mellem prøvefingeren med led og strømførende højspændingsdele inden i den elektriske beskyttelsesbarriere eller -indkapsling.
 4.1. Acceptkriterier
 Kravene i punkt 5.2.8.1.3 i dette regulativ anses for opfyldt, hvis prøvefingeren med led, der er beskrevet i figuren i tillægget, ikke er i stand til at komme i kontakt med strømførende højspændingsdele.
 Om nødvendigt kan der anvendes et spejl eller et fiberskop for at kontrollere, om prøvefingeren med led berører højspændingsbusserne.
 Hvis dette krav kontrolleres ved hjælp af et signalkredsløb mellem prøvefingeren med led og de strømførende højspændingsdele, må lampen ikke lyse.
 5. ISOLATIONSMODSTAND
 Isolationsmodstanden mellem højspændingsbussen og stel kan påvises enten ved måling eller ved en kombination af måling og beregning.
 Følgende instrukser bør følges, hvis isolationsmodstanden påvises ved måling.
 Spændingen (Vb) mellem højspændingsbussens minusside og plusside (se figur 1) måles og registreres.
 Spændingen (V1) mellem højspændingsbussens minusside og stel måles og registreres (se figur 1).
 Spændingen (V2) mellem højspændingsbussens plusside og stel måles og registreres (se figur 1).


text:
Hvis V1 er større end eller lig med V2, indsættes en kendt standardmodstand (Ro) mellem højspændingsbussens minusside og stel. Med Ro anbragt måles spændingen (V1') mellem højspændingsbussens minusside og køretøjets stel (se figur 3).
 Den elektriske isolationsmodstand (Ri) beregnes ved hjælp af nedenfor viste formel.
 Ri = Ro × (Vb/V1' - Vb/V1) eller Ri = Ro × Vb × (1/V1' - 1/V1)
 Resultatet Ri, der er værdien af den elektriske isolationsmodstand i ohm (Ω), divideres med højspændingsbussens arbejdsspænding i volt (V).
 Ri (Ω/V) = Ri (Ω)/Arbejdsspænding (V)
 Figur 3
 Måling af V1
 '
 Hvis V2 er større end V1, indsættes en kendt standardmodstand (Ro) mellem højspændingsbussens plusside og stel. Med Ro anbragt måles spændingen (V2') mellem højspændingsbussens plusside og stel (se figur 4).
 Den elektriske isolationsmodstand (Ri) beregnes ved hjælp af nedenfor viste formel.
 Ri = Ro × (Vb/V2' - Vb/V2) eller Ri = Ro × Vb × (1/V2' - 1/V2)
 Resultatet Ri, der er værdien af den elektriske isolationsmodstand i ohm (Ω), divideres med højspændingsbussens arbejdsspænding i volt (V).
 Ri (Ω/V) = Ri (Ω)/Arbejdsspænding (V)
 Figur 4
 Måling af V2'
 Bemærk: Den kendte standardmodstand Ro (i Ω) bør være værdien af den krævede mindste isolationsmodstand (i Ω/V) multipliceret med køretøjets arbejdsspænding (V) plus/minus 20 %. Ro behøver ikke præcist at være denne værdi, idet ligningerne gælder for enhver Ro. En Ro inden for dette område vil dog normalt sikre en god opløsning for spændingsmålingen.
 6. ELEKTROLYTUDSLIP
 Hvis det er nødvendigt, skal den fysiske beskyttelse påføres en passende belægning for at bekræfte et eventuelt elektrolytudslip fra REESS-systemet efter kollisionsprøvningen.
 Medmindre fabrikanten giver mulighed for at skelne mellem udslip af forskellige væsker, betragtes alle flydende udslip som elektrolyt.
 7. REESS-FASTHOLDELSE
 Opfyldelse af kravet afgøres ved visuel kontrol.
 TILLÆG
 PRØVEFINGER MED LED (IPXXB)
 Figur
 Prøvefinger med led
 Materiale: metal, medmindre andet er angivet
 Lineære mål i mm
 Tolerancer for mål uden specifikke tolerancer:
 a)
 For vinkler: 0/– 10°
 b)
 For lineære mål: op til 25 mm: 0/– 0,05 mm over 25 mm: ± 0,2 mm.
 Begge led skal muliggøre en bevægelse i samme plan og retning gennem en vinkel på 90° med en tolerance på 0 til + 10°.


text:
 Avis juridique important
 |
 22000D1214(11)
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalg nr. 81/2000 af 2. oktober 2000 om ændring af bilag XXI (statistikker) til EØS-aftalen
 EF-Tidende nr. L 315 af 14/12/2000 s. 0024 - 0025
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalgnr. 81/2000af 2. oktober 2000om ændring af bilag XXI (statistikker) til EØS-aftalenDET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR -under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, som tilpasset ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt "aftalen", særlig artikel 98, ogud fra følgende betragtninger:(1) Bilag XXI til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 16/2000 truffet af Det Blandede EØS-udvalg den 28. januar 2000(1).(2) Rådets forordning (EF) nr. 530/1999 af 9. marts 1999 om statistikker over løn- og lønomkostningsstrukturer(2) bør indarbejdes i aftalen.(3) Kommissionens forordning (EF) nr. 1726/1999 af 27. juli 1999 om gennemførelse af Rådets forordning (EF) nr. 530/1999 om statistikker over løn- og lønomkostningsstrukturer for så vidt angår definition og fremsendelse af oplysninger om lønomkostninger(3) bør indarbejdes i aftalen -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Følgende indsættes efter punkt 18c (Rådets forordning (EF) nr. 23/97) i bilag XXI til aftalen:"18d. 399 R 0530: Rådets forordning (EF) nr. 530/1999 af 9. marts 1999 om statistikker over løn- og lønomkostningsstrukturer (EFT L 63 af 12.3.1999, s. 6).Forordningens bestemmelser gælder i forbindelse med aftalen med følgende tilpasninger:a) Liechtenstein fritages for at indsamle de i denne forordning krævede oplysninger.b) For Norge er det fakultativt at fremsende oplysninger om:- antal arbejdstimer i henhold til artikel 6, stk. 1, litra b), tredje led- arten af den pågældende kollektive lønoverenskomst i henhold til artikel 6, stk. 2, litra a), femte led- ansættelseskontraktens art i henhold til artikel 6, stk. 2, litra b), syvende led.18e. 399 R 1726: Kommisionens forordning (EF) nr. 1726/1999 af 27. juli 1999 om gennemførelse af Rådets forordning (EF) nr. 530/1999 om statistikker over løn- og lønomkostningsstrukturer for så vidt angår definition og fremsendelse af oplysninger om lønomkostninger (EFT L 203 af 3.8.1999, s. 28)."Artikel 2Teksterne til forordning (EF) nr. 530/1999 og forordning (EF) nr. 1726/1999 på islandsk og norsk, som offentliggøres i EØS-tillægget til De Europæiske Fællesskabers Tidende, er autentiske.Artikel 3Denne afgørelse træder i kraft den 3. oktober 2000, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle fornødne meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1(4).Artikel 4Denne afgørelse offentliggøres i EØS-afsnittet i og EØS-tillægget til De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 2. oktober 2000.På Det Blandede EØS-udvalgs vegneG. S. GunnarssonFormand(1) Endnu ikke offentliggjort i EF-Tidende.(2) EFT L 63 af 12.3.1999, s. 6.(3) EFT L 203 af 3.8.1999, s. 28.(4) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 30.3.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 85/49
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 225/2015
 af 25. september 2015
 om ændring af bilag XIII (Transport) til EØS-aftalen [2017/532]
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionens forordning (EU) nr. 1300/2014 af 18. november 2014 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for tilgængelighed for handicappede og bevægelseshæmmede personer i EU's jernbanesystem (1) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Bilag XIII til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 I bilag XIII til EØS-aftalen foretages følgende ændringer:
 1)
 Følgende led tilføjes i punkt 37m (Kommissionens beslutning 2008/164/EF):
 »—
 32014 R 1300: Kommissionens forordning (EU) nr. 1300/2014 af 18. november 2014 (EUT L 356 af 12.12.2014, s. 110).«
 2)
 Følgende indsættes efter punkt 37m (Kommissionens beslutning 2008/164/EF):
 »37ma.
 32014 R 1300: Kommissionens forordning (EU) nr. 1300/2014 af 18. november 2014 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for tilgængelighed for handicappede og bevægelseshæmmede personer i EU's jernbanesystem (EUT L 356 af 12.12.2014, s. 110).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af forordning (EU) nr. 1300/2014, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 26. september 2015, forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (*1), eller på dagen for ikrafttrædelsen af Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse (2) om indarbejdelse af direktiv 2012/34/EU, alt efter hvilken af disse datoer der er den seneste.
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 25. september 2015.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Ingrid SCHULERUD
 Formand
 (1) EUT L 356 af 12.12.2014, s. 110.
 (*1) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.
 (2) Offentliggøres i EUT.


text:
 Avis juridique important
 |
 22002D0122(01)
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalg nr. 122/2002 af 27. september 2002 om ændring af bilag I (dyre- og plantesundhed) til EØS-aftalen
 EF-Tidende nr. L 336 af 12/12/2002 s. 0018 - 0018
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalgnr. 122/2002af 27. september 2002om ændring af bilag I (dyre- og plantesundhed) til EØS-aftalenDET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR -under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt "aftalen", særlig artikel 98, ogud fra følgende betragtninger:(1) Bilag I til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 96/2002 truffet af Det Blandede EØS-udvalg den 12. juli 2002(1).(2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/2/EF af 28. januar 2002 om ændring af Rådets direktiv 79/373/EØF om handel med foderblandinger og om ophævelse af Kommissionens direktiv 91/357/EØF(2) skal indarbejdes i aftalen.(3) Direktiv 2002/2/EF ophæver direktiv 91/357/EØF(3), som er indarbejdet i aftalen, og som derfor udgår af aftalen -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Kapitel II i bilag I til aftalen ændres således:1) Følgende led indsættes i punkt 5 (Rådets direktiv 79/373/EØF):"- 32002 L 0002: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/2/EF af 28. januar 2002 (EFT L 63 af 6.3.2002, s. 23)."2) Teksten i punkt 14 (Kommissionens direktiv 91/357/EØF) udgår.Artikel 2Teksterne til direktiv 2002/2/EF på islandsk og norsk, som offentliggøres i EØS-tillægget til De Europæiske Fællesskabers Tidende, er autentiske.Artikel 3Denne afgørelse træder i kraft den 5. oktober 2002, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle fornødne meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1(4).Artikel 4Denne afgørelse offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.Udfærdiget i Bruxelles, den 27. september 2002.På Det Blandede EØS-udvalgs vegneGunnar Snorri GunnarssonFormand(1) EFT L 298 af 31.10.2002, s. 1.(2) EFT L 63 af 6.3.2002, s. 23.(3) EFT L 193 af 17.7.1991, s. 34.(4) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 Avis juridique important
 |
 22003D0114
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalg nr. 114/2003 af 26. september 2003 om ændring af bilag VI (social sikring) til EØS-aftalen
 EU-Tidende nr. L 331 af 18/12/2003 s. 0032 - 0033
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalgnr. 114/2003af 26. september 2003om ændring af bilag VI (social sikring) til EØS-aftalenDET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR -under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt "aftalen", særlig artikel 98, ogud fra følgende betragtninger:(1) Bilag VI til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 46/2003 truffet af Det Blandede EØS-Udvalg den 16. maj 2003(1).(2) Afgørelse nr. 188 af 10. december 2002 om de blanketter, der skal benyttes ved anvendelsen af Rådets forordning (EØF) nr. 574/72 (E 210 og E 211)(2) bør indarbejdes i aftalen -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1I bilag VI til aftalen indsættes følgende punkt efter punkt 3.63 (afgørelse nr. 187):"3.64. 32003 D 0306: Afgørelse nr. 188 af 10. december 2002 om de blanketter, der skal benyttes ved anvendelsen af Rådets forordning (EØF) nr. 574/72 (E 210 og E 211) (EUT L 112 af 6.5.2003, s. 12)."Artikel 2Teksterne til afgørelse nr. 188 på islandsk og norsk, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er autentiske.Artikel 3Denne afgørelse træder i kraft den 27. september 2003, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle fornødne meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1(3).Artikel 4Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.Udfærdiget i Bruxelles, den 26. september 2003.På Det Blandede EØS-udvalgs vegneH. S. H. Prinz Nikolaus von LiechtensteinFormand(1) EUT L 193 af 31.7.2003, s. 16.(2) EUT L 112 af 6.5.2003, s. 12.(3) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 Avis juridique important
 |
 22000D1207(01)
 Afgørelse nr. 3/2000 truffet af Associeringsrådet EU-Rumænien den 29. september 2000 om fastlæggelse af vilkårene og betingelserne for Rumæniens deltagelse i Fællesskabets programmer på områderne erhvervsuddannelse og almen uddannelse
 EF-Tidende nr. L 306 af 07/12/2000 s. 0028 - 0031
 Afgørelse nr. 3/2000 truffet af Associeringsrådet EU-Rumænienden 29. september 2000om fastlæggelse af vilkårene og betingelserne for Rumæniens deltagelse i Fællesskabets programmer på områderne erhvervsuddannelse og almen uddannelse(2000/765/EF)ASSOCIERINGSRÅDET HAR -under henvisning til tillægsprotokollen til Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Rumænien på den anden side vedrørende Rumæniens deltagelse i Fællesskabets programmer(1), særlig artikel 1 og 2, ogud fra følgende betragtninger:(1) I henhold til artikel 1 i tillægsprotokollen kan Rumænien deltage i Fællesskabets rammeprogrammer, særprogrammer, projekter eller andre foranstaltninger, bl.a. på områderne erhvervsuddannelse og almen uddannelse.(2) Ifølge artikel 2 i tillægsprotokollen skal associeringsrådet træffe afgørelse om vilkårene og betingelserne for Rumæniens deltagelse i disse aktiviteter.(3) Som fastsat i afgørelse nr. 2/97 truffet af Associeringsrådet EU-Rumænien den 4. august 1997 om fastlæggelse af vilkårene og betingelserne for Rumæniens deltagelse i Fællesskabets programmer på områderne erhvervsuddannelse, ungdomsanliggender og uddannelse(2) har Rumænien siden 1. september 1997 deltaget i første fase i programmerne Leonardo da Vinci(3) og Socrates(4) og har udtrykt ønske om at deltage i anden fase i programmerne -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Rumænien deltager i anden fase i Det Europæiske Fællesskabs programmer Leonardo da Vinci og Socrates (herefter benævnt Leonardo da Vinci II og Socrates II) indført ved Rådets afgørelse 1999/382/EF af 26. april 1999 om iværksættelse af anden fase af Fællesskabets handlingsprogram for erhvervsuddannelse Leonardo da Vinci(5) og Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 253/2000/EF af 24. januar 2000 om iværksættelse af anden fase af Fællesskabets handlingsprogram for almen uddannelse Socrates(6) i henhold til de vilkår og betingelser, der er fastlagt i bilag I og II, som udgør en integrerende del af denne afgørelse.Artikel 2Denne afgørelse gælder i hele den periode, hvor programmerne Leonardo da Vinci II og Socrates II gennemføres, fra og med den 1. januar 2000.Artikel 3Denne afgørelse træder i kraft på dagen for associeringsrådets vedtagelse heraf.Udfærdiget i Bruxelles, den 29. september 2000.På associeringsrådets vegneP. RomanFormand(1) EFT L 317 af 30.12.1995, s. 40.(2) EFT L 229 af 20.8.1997, s. 5.(3) EFT L 340 af 29.12.1998, s. 8.(4) EFT L 87 af 20.4.1995, s. 10. Afgørelsen er ændret ved afgørelse nr. 576/98/EF (EFT L 77 af 14.3.1998, s. 1).(5) EFT L 146 af 11.6.1999, s. 33.(6) EFT L 28 af 3.2.2000, s. 1.BILAG IVILKÅR OG BETINGELSER FOR RUMÆNIENS DELTAGELSE I PROGRAMMERNE LEONARDO DA VINCI II OG SOCRATES II1. Rumænien vil deltage i aktiviteterne i programmerne Leonardo da Vinci II og Socrates II (herefter benævnt "programmerne") i overensstemmelse med de mål, kriterier, procedurer og frister, som er fastsat i Rådets afgørelse 1999/382/EF og Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 253/2000/EF om disse EF-handlingsprogrammer, medmindre andet fremgår af nærværende afgørelse.2. I overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 5 i afgørelserne om Leonardo da Vinci II og Socrates II og med bestemmelserne


text: om medlemsstaternes og Kommissionens ansvar over for de nationale Leonardo da Vinci- og Socrates-kontorer, som Kommissionen har vedtaget, skal Rumænien indføre passende strukturer til en samordnet forvaltning af gennemførelsen af programmets aktioner på nationalt plan og træffe de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre passende midler til disse kontorer, som vil få programstøtte til deres aktiviteter. Rumænien træffer alle andre foranstaltninger, der er nødvendige, for at programmerne kan fungere effektivt på nationalt plan.3. For at deltage i programmerne betaler Rumænien hvert år et bidrag til Den Europæiske Unions almindelige budget efter de betingelser, der er anført i bilag II.Associeringsudvalget kan i givet fald for at tage hensyn til programudviklingen eller udviklingen i Rumæniens absorptionskapacitet tilpasse dette bidrag for at undgå ubalance på budgettet under gennemførelsen af programmerne.4. Vilkårene og betingelserne for indgivelse, vurdering og udvælgelse af ansøgninger fra støtteberettigede institutioner, organisationer og enkeltpersoner i Rumænien er de samme som dem, der finder anvendelse for berettigede institutioner, organisationer og enkeltpersoner i Fællesskabet.Når der skal udpeges uafhængige eksperter, kan Kommissionen bede rumænske eksperter om at bistå ved projektevalueringen afhængigt af de relevante bestemmelser i afgørelserne om iværksættelse af programmerne.5. For at sikre, at programmerne har en fællesskabsdimension, og at de er berettigede til at modtage finansiel støtte fra Fællesskabet, skal projekter og aktiviteter omfatte mindst en partner fra en af Fællesskabets medlemsstater.6. For de mobilitetsaktiviteter, der henvises til i bilag I, afsnit III.1, i afgørelsen om Leonardo da Vinci II, for de decentraliserede aktioner i afgørelsen om Socrates samt for den finansielle støtte til aktiviteterne i de nationale kontorer, der er oprettet i overensstemmelse med ovenstående punkt 2, vil midlerne blive tildelt Rumænien på baggrund af den årlige programbudgetoversigt, som er vedtaget på fællesskabsplan, og af Rumæniens bidrag til programmet. Den finansielle støtte til aktiviteterne i de nationale kontorer må ikke overstige 50 % af budgettet for de nationale kontorers arbejdsprogram.7. Fællesskabets medlemsstater og Rumænien vil inden for rammerne af de eksisterende bestemmelser gøre alt, hvad der står i deres magt, for at fremme fri bevægelighed og ophold for studerende, lærere, erhvervsstuderende, erhvervslærere, universitetsadministratorer, unge og andre støtteberettigede personer, som rejser mellem Rumænien og Fællesskabets medlemsstater i forbindelse med deltagelse i aktiviteter, som er omfattet af denne afgørelse.8. Aktiviteter, som er omfattet af denne afgørelse, skal i Rumænien være fritaget for indirekte skatter, told, forbud og restriktioner vedrørende import og eksport af varer og tjenesteydelser, der er beregnet til at blive anvendt under sådanne aktiviteter.9. Uden at dette berører Kommissionen for De Europæiske Fællesskabers og Revisionsretten for De Europæiske Fællesskabers ansvar for tilsyn og evaluering af programmerne i henhold til afgørelserne om Leonardo da Vinci II og Socrates II (henholdsvis artikel 13 og 14), føres der løbende tilsyn med Rumæniens deltagelse i programmerne på partnerskabsbasis mellem Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber og Rumænien. Rumænien forelægger Kommissionen relevante rapporter og medvirker ved andre særlige aktiviteter, som Fællesskabet tager initiativ til i denne sammenhæng.10. I overensstemmelse med Fællesskabets finansforordninger indeholder kontrakter, der indgås med eller af rumænske instanser, bestemmelser om kontrol- og revisionsforanstaltninger,


text: der gennemføres af Kommissionen og Revisionsretten eller under disses ansvar. Der kan foretages finansiel revision med det formål at kontrollere sådanne instansers indtægter og udgifter i forbindelse med deres kontraktlige forpligtelser over for Fællesskabet. Af hensyn til samarbejdet og den gensidige interesse yder de relevante rumænske myndigheder enhver rimelig og gennemførlig bistand, der måtte være nødvendig eller hensigtsmæssig under de givne omstændigheder, ved gennemførelsen af sådanne kontrol- og revisionsforanstaltninger.Bestemmelserne om medlemsstaternes og Kommissionens ansvar i forhold til de nationale Leonardo da Vinci- og Socrates-kontorer, som Kommissionen har vedtaget, vil finde anvendelse på forbindelserne mellem Rumænien, Kommissionen og de rumænske nationale kontorer. I tilfælde af uregelmæssigheder, forsømmelighed eller svig, som kan tillægges de rumænske nationale kontorer, er det de rumænske myndigheder, der er ansvarlige for de midler, der ikke er dækning for.11. Uden at dette berører de procedurer, der er omhandlet i artikel 7 i afgørelsen om Leonardo da Vinci II og artikel 8 i afgørelsen om Socrates II, deltager repræsentanterne for Rumænien som observatører i programudvalgene for de punkter, der vedrører dem. Disse udvalg træder sammen, uden at repræsentanterne for Rumænien er til stede for de øvrige punkters vedkommende, samt når der holdes afstemning.12. Det sprog, der anvendes i forbindelse med alle former for kontakter med Kommissionen, for så vidt angår ansøgningsprocedure, kontrakter, rapporter, der skal indgives, og andre administrative ordninger i forbindelse med programmet, skal være et af Fællesskabets officielle sprog.13. Fællesskabet og Rumænien kan opsige gennemførelsen af aktiviteter i henhold til denne afgørelse på et hvilket som helst tidspunkt med 12 måneders skriftligt varsel. Projekter og aktiviteter, der er i gang på tidspunktet for opsigelsen, fortsætter, indtil de er fuldført i henhold til vilkårene i denne afgørelse.BILAG IIFINANSIELT BIDRAG FRA RUMÆNIEN TIL LEONARDO DA VINCI II OG SOCRATES II1. Leonardo da VinciDet finansielle bidrag, som Rumænien skal indbetale til Den Europæiske Unions budget for at deltage i Leonardo da Vinci II-programmet, er følgende (i euro):>TABELPOSITION>2. SocratesDet finansielle bidrag, som Rumænien skal indbetale til Den Europæiske Unions budget for at deltage i Socrates II-programmet i 2000, er 7743000 EUR.Det bidrag, som Rumænien skal indbetale for de følgende programår, vil blive fastsat af associeringsrådet i løbet af år 2000.3. Rumænien betaler ovennævnte bidrag dels over det rumænske statsbudget, dels over Rumæniens nationale Phare-program. Under iagttagelse af en særlig programmeringsprocedure for Phare vil de ansøgte Phare-midler blive overført til Rumænien ved hjælp af en særskilt finansieringsaftale. Sammen med den del, der kommer fra det rumænske statsbudget, vil disse midler udgøre Rumæniens nationale bidrag, og herfra vil der blive foretaget betalinger som svar på indkaldelse af midler fra Kommissionen.4. Der ansøges om Phare-midler efter følgende skema:- 3846500 EUR til bidraget til Socrates II-programmet i 2000;- for bidraget til Leonardo da Vinci II-programmet følgende årlige bidrag (i euro):>TABELPOSITION>Den resterende del af Rumæniens bidrag vil blive dækket af det rumænske statsbudget.5. Finansforordningen af 21. december 1977 vedrørende Det Europæiske Fællesskabs almindelige budget(1) finder anvendelse, bl.a. hvad angår forvaltningen af Rumæniens bidrag.De rejse- og opholdsudgifter, som Rumæniens repræsentanter og eksperter har i forbindelse med deltagelse


text: i arbejdet i de udvalg, der er omtalt i bilag I, punkt 11, eller i andre møder, der vedrører gennemførelse af programmerne, vil blive refunderet af Kommissionen på samme grundlag og efter samme procedurer, som er gældende for ikke-statslige eksperter fra medlemsstaterne i Den Europæiske Union.6. Efter denne afgørelses ikrafttræden og ved begyndelsen af hvert af de følgende år sender Kommissionen Rumænien en indkaldelse af midler svarende til landets bidrag til udgifterne til hvert af de respektive programmer i henhold til denne afgørelse.Dette bidrag vil blive udtrykt i euro og skal indbetales til en af Kommissionens euro-bankkonti.Rumænien betaler sit bidrag i overensstemmelse med indkaldelsen af midler:- senest 1. maj for den del, der finansieres over dets statsbudget, forudsat at Kommissionen har sendt indkaldelsen af midler før 1. april, eller senest en måned efter, at indkaldelsen af midler er sendt, hvis senere- senest 1. maj for den del, der finansieres over Phare, forudsat at de tilsvarende beløb er blevet sendt til Rumænien senest på dette tidspunkt, eller senest inden for en frist på 30 dage efter, at disse midler er blevet sendt til Rumænien.Enhver forsinkelse med betalingen af bidraget vil medføre, at Rumænien skal betale renter af det udestående beløb fra forfaldsdatoen. Rentesatsen svarer til den sats, som Den Europæiske Centralbank anvender på sine transaktioner i euro i den måned, hvor forfaldsdatoen ligger, forhøjet med 1,5 procentpoint.(1) EFT L 356 af 31.12.1977, s. 1. Forordningen er ændret ved forordning (EF, EKSF, Euratom) nr. 2673/1999 (EFT L 326 af 18.12.1999, s. 1).


text:
 Avis juridique important
 |
 21998A1104(02)
 Protokol om fastsættelse for perioden 21. maj 1998 - 20. maj 2001 af de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken Madagaskar om fiskeri ud for Madagaskar
 EF-Tidende nr. L 295 af 04/11/1998 s. 0034 - 0039
 PROTOKOL om fastsættelse for perioden 21. maj 1998 - 20. maj 2001 af de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken Madagaskar om fiskeri ud for Madagaskar Artikel 1 Efter aftalens artikel 2 udstedes der for en periode på tre år fra den 21. maj 1998 for 45 notfartøjer til tunfiskeri med fryseanlæg og 30 langlinefartøjer med flydeline licenser til at drive fiskeri i Madagaskars fiskerizone.Endvidere kan der på Fællesskabets anmodning udstedes visse tilladelser for andre kategorier fiskerfartøjer på betingelser, der skal fastsættes i den blandede kommission, der er omhandlet i aftalens artikel 9.Artikel 2 Størrelsen af den i aftalens artikel 7 omhandlede modydelse fastsættes til 304 000 ECU for hvert af de tre år, hvor protokollen har gyldighed, og første rate udbetales senest den 30. oktober 1998, anden rate senest den 20. maj 1999 og tredje rate senest den 20. maj 2000. Beløbet dækker en fangstmængde i Madagaskars farvande på 9 500 tons tunfisk om året; hvis den mængde tunfisk, som EF-fartøjerne fanger i Madagaskars fiskerizone, overstiger denne mængde, forhøjes ovennævnte beløb med 50 ECU pr. yderligere ton.Dette bidrag indbetales på en konto åbnet hos finansforvaltningen som angivet af Madagaskars myndigheder.Artikel 3 1. Desuden yder Fællesskabet i den i artikel 1 omhandlede periode et bidrag på 1 368 000 ECU til finansiering af følgende foranstaltninger og med følgende fordeling:1) finansiering af madagaskiske videnskabelige programmer, hvis formål er at forbedre kendskabet til fiskeressourcerne for at sikre en bæredygtig forvaltning: 168 000 ECU.Dette bidrag kan på anmodning af Madagaskars regering blandt andet ydes i form af afholdelse af udgifterne i forbindelse med internationale møder, hvis formål er at forbedre kendskabet til nævnte fiskeressourcer og forvaltningen af disse2) støtte til et opfølgnings-, kontrol- og overvågningssystem for fiskeriet: 600 000 ECU3) finansiering af studielegater og uddannelsesophold: 300 000 ECU4) bistand til udvikling af det traditionelle fiskeri: 125 000 ECU5) støtte til »École nationale de l'enseignement maritime de Majunga (ENEM)«: 175 000 ECU.2. Madagaskars kompetente myndigheder sender senest tre måneder efter protokollens årsdag Kommissionen en detaljeret årlig rapport om anvendelsen af de midler, der er afsat til de i stk. 1 fastsatte foranstaltninger, om gennemførelsen af disse foranstaltninger samt om de opnåede resultater. Europa-Kommissionen forbeholder sig ret til at anmode fiskeriministeriet om yderligere oplysninger om disse resultater og til at foretage en ny gennemgang af de pågældende betalinger i lyset af den faktiske gennemførelse af disse foranstaltninger.3. De i stk. 1 omhandlede beløb stilles til rådighed for fiskeriministeriet og indsættes, efterhånden som de skal bruges, på de bankkonti, som ministeriet har angivet.Artikel 4 Undlader Fællesskabet at foretage de i artikel 2 og 3 i denne protokol fastsatte betalinger, kan fiskeriaftalen suspenderes.Artikel


text: 5 Bilaget til aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken Madagaskar om fiskeri ud for Madagaskar erstattes af bilaget til denne protokol.Artikel 6 Denne protokol træder i kraft på dagen for undertegnelsen.Den anvendes fra den 21. maj 1998.BILAG BETINGELSER FOR EF-FARTØJERS FISKERI I MADAGASKARS FISKERIZONE 1. Formaliteter i forbindelse med ansøgning om og udstedelse af licenser Ved ansøgning om og udstedelse af licenser, der giver EF-fartøjer tilladelse til at udøve fiskeri i Madagaskars farvande, anvendes følgende procedure:a) Europa-Kommissionen sender gennem sin repræsentant i Madagaskar dette lands myndigheder både- en licensansøgning, som for hvert fartøj udfærdiges af hver enkelt reder, der ønsker at drive fiskeri i henhold til nærværende aftale, mindst 20 dage inden den ønskede gyldighedsperiodes påbegyndelse- en årlig ansøgning om forhåndstilladelse til adgang til Madagaskars territorialfarvande; denne tilladelse gælder i samme periode som licensen.Der skal ansøges om licens ved anvendelse af den formular, som Madagaskar har udformet hertil, jf. modellen i tillæg 1; ansøgningen ledsages af et bevis for, at rederen har betalt forskuddet.b) Licensen udstedes for et bestemt fartøj og kan ikke overdrages.På anmodning af Europa-Kommissionen erstattes licensen dog i tilfælde af force majeure af en ny licens, som udstedes for et andet fartøj med lignende kendetegn som det fartøj, der erstattes. Den reder, hvis fartøj skal erstattes, indleverer den annullerede licens til det madagaskiske ministerium med ansvar for havfiskeri via Europa-Kommissionens delegation i Madagaskar.I den ny licens anføres:- udstedelsesdatoen- det forhold, at denne nye licens annullerer og erstatter licensen for det tidligere fartøj.Der skal ikke betales nogen afgift, som fastsat i aftalens artikel 5, for den resterende gyldighedsperiode.c) Licenserne udleveres af Madagaskars myndigheder til Europa-Kommissionens repræsentant i Madagaskar.d) Licensen skal konstant opbevares om bord på fartøjet; når de madagaskiske myndigheder har modtaget den meddelelse om forskuddet, som Europa-Kommissionen fremsender, opfører disse myndigheder fartøjet på en liste over fartøjer, der har tilladelse til at drive fiskeri; listen sendes til de madagaskiske myndigheder, som varetager fiskerikontrollen. En kopi af nævnte licens kan fremsendes via telefax i afventning af originaleksemplaret af licensen; denne kopi skal opbevares om bord.e) Tunfiskerfartøjernes redere har pligt til at lade sig repræsentere af en agent i Madagaskar.f) De madagaskiske myndigheder oplyser inden aftalens ikrafttræden, hvilke bankkonti der skal anvendes ved indbetaling af afgifter og forskud.2. Licensernes gyldighedsperiode og betaling a) Licenserne gælder for en periode på et år. De kan fornyes.b) Afgiften fastsættes til 20 ECU pr. ton, der tages i farvande under madagaskisk jurisdiktion. Licenserne udstedes under forudsætning af, at der til Madagaskars finansforvaltning på forhånd indbetales et beløb på 2 000 ECU om året for hvert notfartøj til tunfiskeri, 1 100 ECU for hvert langlinefartøj med flydeline på over 150 BRT og 800 ECU for hvert langlinefartøj med flydeline på 150 BRT eller derunder.c) Ved udgangen af hvert kalenderår udarbejder Europa-Kommissionen en endelig opgørelse over de skyldige afgifter for hver fangstsæson på grundlag af de enkelte rederes fangstopgørelser, der efterprøves af de videnskabelige institutter, som har ansvaret for kontrol med fangstoplysninger, såsom ORSTOM, IEO (det spanske institut for oceanografi) og USTA (det


text: statistiske kontor for tunfiskeri i Antsiranana), og som fremsendes af Fællesskabets medlemsstater. Opgørelsen meddeles på samme tid de madagaskiske havfiskerimyndigheder og rederne. Rederne foretager enhver eventuel tillægsindbetaling til de madagaskiske havfiskerimyndigheder senest 30 dage efter meddelelsen af den endelige opgørelse.Hvis den endelige opgørelse udviser et beløb, der er lavere end det forskud, der omhandles i litra b), får rederen ikke forskellen godtgjort.3. Fangstopgørelser a) De fartøjer, der inden for rammerne af fiskeriaftalen har tilladelse til at fiske i Madagaskars fiskerizone, skal fremsende deres fangstdata til de madagaskiske havfiskerimyndigheder med en kopi til Europa-Kommissionens delegation i Madagaskar efter følgende retningslinjer:Notfartøjer til tunfiskeri og langlinefartøjer med flydeline fører en fiskerilogbog efter modellen i tillæg 2 i hver fiskeriperiode i Madagaskars fiskerizone. Formularerne sendes til ovennævnte kompetente myndigheder senest den 30. september hvert år.Formularerne skal udfyldes med letlæselig skrift og underskrives af fartøjets fører. De skal udfyldes af alle fartøjer, der har opnået en licens, også dem der ikke har fisket.b) Såfremt ovennævnte bestemmelser ikke overholdes, forbeholder de madagaskiske myndigheder sig ret til at suspendere det pågældende fartøjs licens, indtil formaliteterne er bragt i orden. i så fald underrettes Europa-Kommissionens delegation i Madagaskar straks herom.4. Meddelelser Skibsføreren meddeler mindst 24 timer i forvejen via radio, telex eller telefax kystradiostationen i Antsiranana og ved telefax (nr. (261 20) 22 416 55) fiskeriministeriet, at han agter at sejle enten ind i eller ud af den madagaskiske fiskerizone. Når han agter at forlade zonen, meddeler han ligeledes sine anslåede fangstmængder fra opholdet i den madagaskiske fiskerizone.Radiofrekvensen samt telex- og telefaxnumre anføres i licensen.5. Observatører På anmodning af de madagaskiske myndigheder skal notfartøjer til tunfiskeri og langlinefartøjer med flydeline tage en observatør om bord, og denne skal behandles som en officer. Madagaskars myndigheder fastsætter varigheden af observatørens ophold om bord, idet det dog ikke må strække sig ud over det tidsrum, der er nødvendigt for udførelsen af observatørens opgaver. Observatøren skal om bord:- observere fartøjernes fiskeri- kontrollere positionen for de fartøjer, der driver fiskeri- tage biologiske stikprøver som led i videnskabelige programmer- måle de anvendte fangstredskaber- kontrollere de fangstdata vedrørende Madagaskars fiskerizone, som er opført i logbogen.Under sit ophold om bord skal observatøren:- træffe de fornødne forholdsregler for at sikre, at vilkårene ved hans ombordtagning samt hans tilstedeværelse om bord på fartøjet hverken afbryder eller hæmmer fiskeriet- respektere de goder og det udstyr, der befinder sig om bord, samt fortroligheden for så vidt angår alle dokumenter, der hører til nævnte fartøj.Betingelserne for hans ombordtagning fastlægges af rederen eller hans agent og de madagaskiske myndigheder i fællesskab.Rederen betaler gennem sin agent den madagaskiske regering 10 ECU for hver dag, der er en observatør om bord på et notfartøj til tunfiskeri eller et langlinefartøj med flydeline. Udgifterne i forbindelse med observatørens mobilisering og demobilisering afholdes af rederen, hvis denne ikke er i stand til at tage observatøren om bord og sætte ham i land i en madagaskisk havn, der er aftalt med myndighederne i dette land.Hvis observatøren ikke er på det aftalte sted på det aftalte tidspunkt eller inden


text: for de efterfølgende 12 timer, løses rederen automatisk fra sin forpligtelse til at tage denne observatør om bord.6. Påmønstring af sømænd For flåden af notfartøjer til tunfiskeri og langlinefartøjer med flydeline skal mindst seks madagaskiske sømænd påmønstre under hele togtets varighed.Hvis disse sømænd ikke påmønstrer, skal rederne betale et beløb, der helt svarer til den eller de ikke-påmønstrede sømænds hyre; denne sum, der anvendes til uddannelse af madagaskiske fiskere, indsættes på en konto, hvis nummer meddeles agenten.Påmønstringskontrakterne for disse sømænd indgås mellem agenterne og de pågældende sømænd.7. Fiskerizoner De fiskerizoner, til hvilke EF-fartøjerne har adgang, omfatter samtlige farvande under Madagaskars jurisdiktion, som er beliggende mere end 10 sømil fra kysten.Hvis de madagaskiske myndigheder beslutter at installere forsøgsanordninger til måling af fiskekoncentrationen, underretter de Europa-Kommissionen og de pågældende rederes agenter herom, idet de anfører deres geografiske koordinater.Fra 30 dage efter denne meddelelse er det ikke tilladt at komme nærmere end 1,5 sømil til disse anordninger. Parterne skal straks underrettes om enhver demontering af disse forsøgsanordninger til måling af fiskekoncentrationen.8. Anvendelsen af havnefaciliteter De madagaskiske myndigheder fastsætter sammen med aftalens brugere betingelserne for anvendelse af havnefaciliteterne.9. Inspektion af og tilsyn med fiskeriaktiviteter De fartøjer, der råder over en fiskerilicens, skal tillade embedsmænd fra Madagaskar med ansvar for inspektion og kontrol af fiskeriaktiviteter at komme om bord og skal bistå dem med udførelsen af deres opgaver.10. Omladning Ved omladning af fisk overdrager notfartøjerne til tunfiskeri med fryseanlæg de fisk, de ikke selv beholder, til et selskab eller et organ, der er udpeget af de madagaskiske myndigheder.11. Tjenesteydelser De EF-redere, som driver fiskeri i Madagaskars fiskerizone, skal fortrinsvis benytte sig af madagaskiske tjenesteydelser (kølhaling, vedligeholdelse, bunkring, konsignation mv.).12. Procedure i tilfælde af opbringelse a) Fremsendelse af oplysningerDet madagaskiske fiskeriministerium underretter inden for en frist på 48 timer delegationen og flagstaten om alle opbringelser i Madagaskars fiskerizone af EF-fartøjer, der driver fiskeri i henhold til fiskeriaftalen, og fremsender en kortfattet rapport om omstændighederne ved og årsagerne til opbringelsen. Endvidere holdes delegationen og flagstaten underrettet om forløbet af de indledte procedurer og de iværksatte sanktioner.b) Løsning af problemet vedrørende overtrædelsenI overensstemmelse med bestemmelserne i fiskeriloven og de tilknyttede bekendtgørelser kan sagen vedrørende overtrædelsen afgøres:- enten ved en mæglingsprocedure, i hvilket tilfælde lovens bødebestemmelser anvendes inden for et interval med et minimum og et maksimum som fastsat i madagaskisk lovgivning- eller ad rettens vej, hvis sagen ikke har kunnet løses gennem mægling, efter bestemmelserne i madagaskisk lovgivning.c) Fartøjet frigives, og besætningen får lov til at forlade havnen:- enten så snart forpligtelserne som følge af mæglingsproceduren er opfyldt ved fremvisning af en kvittering- eller ved at der stilles en bankgaranti i afventning af restsprocedurens afslutning ved fremvisning af et bevis for, at denne garanti er stillet.Tillæg 1 FORMULAR TIL ANSØGNING OM LICENS >START GRAFIK> 1. Ny ansøgning eller forlængelse:2. Fartøjets navn og flagstat:3. Gyldighedsperiode: til:4. Rederens navn:5. Rederens adresse:6. Befragterens navn og adresse, hvis anderledes end i punkt 4 og 5:7. Den officielle repræsentant i Madagaskar - navn og adresse:8. Fartøjsførerens navn:9. Fartøjstype:10. Registreringsnummer:11. Havnekendingsbogstaver og -nummer:12. Registreringshavn


text: og -land:13. Fartøjets længde og bredde overalt:14. Fartøjets bruttotonnage og nettotonnage:15. Hovedmotorens mærke og maskineffekt:16. Frysekapacitet (t/d):17. Lastrumskapacitet (m3):18. Radiokaldesignal:19. Andet kommunikationsudstyr (telex, telefax):20. Hjælpeudstyr til fiskeri:21. Besætning efter nationalitet:22. Fiskerilicensnummer (i tilfælde af forlængelse vedlægges licensen):Undertegnede attesterer herved, at ovennævnte oplysninger er korrekteog forpligter mig til at overholde dem.(Rederens stempel og underskrift)(Date)>SLUT GRAFIK>Tillæg 2 >START GRAFIK>ICCAT LOGBOOK for TUNA FISHERYVessel nameGross tonnes Longline Bait boat Purse seiner Trawling Others PageofpagesFlag countryCapacity (MT)Registration NoCaptainmonthdayyearportCompany or ownerNo of crewBoat LEFT19 . .AddressReporting dateBoat RETURNED19 . .Reported byNumber of days at seadaysNumber of fishing days or number of sets madeTrip number19 . .DatesAreaEffort (number of hooks used)C A T C H E SBait usedBluefin tuna Thunnus thynnus or maccoyiiYellowfin tuna Thunnus albacaresBigeye tuna Thunnus obesusAlbacore Thunnus alalungaSwordfish Xiphias gladiusStriped marlin White marlin Tetrapturus audax or albidusBlack marlin Makaira indicaSailfish Istiophorus albicans or platypterusSkipjack Katsuwonus pelamisMiscellaneous fishDaily total (in weight) (kg only)NokgNokgNokgNokgNokgNokgNokgNokgNokgSpkgMonthDayLatitude N/SLongitude E/WSurf. water temp. (in °C)SaurySquidLive baitOthers01020304050607080910111213141516171819202122232425262728293031Landing weight (in kg)Remarks: 1. Use one sheet per month, and one line per day.2. At the end of each trip, forward a copy of the log to your correspondent or to ICCAT, General Mula 17, Madrid 1, Spain.3. 'Day' refers to the day you set the line.4. Fishing area refers to the noon position of the boat, round off minutes, and record degrees of latitude and longitude. Be sure to record N/S and E/W.5. The bottom line ('landing weight') should be completed only at the end of the trip. Actual weight at the time of unloading should be recorded.6. All information reported herein will be kept strictly confidential.>SLUT GRAFIK>


text:
 22.10.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 277/41
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 89/2009
 af 3. juli 2009
 om ændring af bilag XXI (Statistikker) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Bilag XXI til aftalen blev ændret ved Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse nr. 73/2009 af 29. maj 2009 (1).
 (2)
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1338/2008 af 16. december 2008 om fællesskabsstatistikker over folkesundhed og arbejdsmiljø (2) bør indarbejdes i aftalen.
 (3)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 19/2009 af 13. januar 2009 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 453/2008 om kvartalsstatistikker over ledige stillinger i Fællesskabet for så vidt angår definitionen af en ledig stilling, referencedatoerne for dataindsamling, dataindberetning og gennemførlighedsundersøgelser (3) bør indarbejdes i aftalen.
 (4)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 20/2009 af 13. januar 2009 om fastsættelse af specifikationer for ad hoc-modulet for 2010 om forening af arbejds- og familielivet i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 577/98 (4) bør indarbejdes i aftalen.
 (5)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 36/2009 af 11. juli 2008 om fastsættelse for 2008 af Prodcom-listen over industriprodukter som omhandlet i Rådets forordning (EØF) nr. 3924/91 (5) bør indarbejdes i aftalen —
 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 I bilag XXI til aftalen foretages følgende ændringer:
 1)
 Følgende punkt indsættes efter punkt 18y (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 763/2008):
 »18z.
 32008 R 1338: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1338/2008 af 16. december 2008 om fællesskabsstatistikker over folkesundhed og arbejdsmiljø (EUT L 354 af 31.12.2008, s. 70).
 Forordningens bestemmelser gælder i forbindelse med aftalen med følgende tilpasning:
 Liechtenstein er fritaget for at indsamle de i denne forordning fastsatte data, undtagen data som omhandlet i bilag II (sundhedspleje) og bilag III (dødsårsager).«
 2)
 Følgende punkt indsættes efter punkt 18va (Kommissionens forordning (EF) nr. 1062/2008):
 »18vb.
 32009 R 0019: Kommissionens forordning (EF) nr. 19/2009 af 13. januar 2009 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 453/2008 om kvartalsstatistikker over ledige stillinger i Fællesskabet for så vidt angår definitionen af en ledig stilling, referencedatoerne for dataindsamling, dataindberetning og gennemførlighedsundersøgelser (EUT L 9 af 14.1.2009, s. 3).«
 3)
 Følgende punkt indsættes efter punkt 18an (Kommissionens forordning (EF) nr. 377/2008):
 »18ao.
 32009 R 0020: Kommissionens forordning (EF) nr. 20/2009 af 13. januar 2009 om fastsættelse af specifikationer for ad hoc-modulet for 2010 om forening af arbejds- og familielivet i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 577/98 (EUT L 9 af 14.1.2009, p. 7).«
 4)
 Følgende punkt indsættes efter punkt 4af (Kommissionens forordning (EF) nr. 1165/2007):
 »4ag.
 32009 R 0036: Kommissionens forordning (EF) nr. 36/2009 af 11. juli 2008 om fastsættelse for 2008 af Prodcom-listen over industriprodukter som omhandlet i Rådets forordning (EØF) nr. 3924/91 (EUT L 18 af 22.1.2009, s. 1).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af forordning (EF) nr. 1338/2008, (EF) nr. 19/2009, (EF) nr.


text:
20/2009 og (EF) nr. 36/2009, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 4. juli 2009, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1 (6).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 3. juli 2009.
 På Det Blandede EØS-udvalgs vegne
 Oda Helen SLETNES
 Formand
 (1) EUT L 232 af 3.9.2009, s. 30.
 (2) EUT L 354 af 31.12.2008, s. 70.
 (3) EUT L 9 af 14.1.2009, s. 3.
 (4) EUT L 9 af 14.1.2009, s. 7.
 (5) EUT L 18 af 22.1.2009, s. 1.
 (6) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 15.12.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 341/20
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 138/2015
 af 11. juni 2015
 om ændring af bilag I (Dyre- og plantesundhed) til EØS-aftalen [2016/2173]
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionens forordning (EU) 2015/327 af 2. marts 2015 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1831/2003 for så vidt angår krav til markedsføring og betingelser for anvendelse af tilsætningsstoffer, der består af præparater (1), skal ind arbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Denne afgørelse vedrører lovgivning om foderstoffer. Lovgivning om foderstoffer gælder ikke for Liechtenstein, så længe aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om handel med landbrugsprodukter også gælder for Liechtenstein, jf. de sektorspecifikke tilpasninger i bilag I til EØS-aftalen. Denne afgørelse gælder derfor ikke for Liechtenstein.
 (3)
 Bilag I til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende led indsættes i punkt 1a (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1831/2003) i kapitel II i bilag I til EØS-aftalen:
 »—
 32015 R 0327: Kommissionens forordning (EU) 2015/327 af 2. marts 2015 (EUT L 58 af 3.3.2015, s. 46).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af forordning (EU) 2015/327, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 12. juni 2015, forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (*1).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 11. juni 2015.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Gianluca GRIPPA
 Formand
 (1) EUT L 58 af 3.3.2015, s. 46.
 (*1) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 Avis juridique important
 |
 11992M/PRO/SEBC/21
 Traktat om Den Europæiske Union - Protokol om statutten for det europæiske system af centralbanker og Den Europæiske Centralbank - Kapitel IV: ESCB's monetære funktioner og transaktioner - Artikel 21: Transaktioner med offentlige myndigheder
 EF-Tidende nr. C 191 af 29/07/1992 s. 0073
 Artikel 21 Transaktioner med offentlige myndigheder 21.1. I overensstemmelse med Traktatens artikel 104 er det ECB og de nationale centralbanker forbudt at give faellesskabsinstitutioner og -organer, centralregeringer, regionale, lokale eller andre offentlige myndigheder, andre organer inden for den offentlige sektor eller offentlige foretagender i Medlemsstaterne mulighed for at foretage overtraek eller at yde dem andre former for kreditfaciliteter, og det samme gaelder ECB's og de nationale centralbankers koeb af gaeldsinstrumenter direkte fra disse. 21.2. ECB og de nationale centralbanker kan optraede som fiskal agent for de i artikel 21.1 omhandlede institutioner, organer mv. 21.3. Bestemmelserne i denne artikel omfatter ikke offentligt ejede kreditinstitutter, der i forbindelse med forsyning med reserver fra centralbanker skal have samme behandling fra de nationale centralbankers og ECB's side som private kreditinstitutter.


text:
 Avis juridique important
 |
 22001D0112(02)
 Afgørelse nr. 1/2000 truffet af Den Blandede Kommission EF-EFTA "fælles forsendelse" af 20. december 2000 om ændring af konventionen af 20. maj 1987 om en fælles forsendelsesprocedure
 EF-Tidende nr. L 009 af 12/01/2001 s. 0001 - 0107
 Afgørelse nr. 1/2000 truffet af Den Blandede Kommission EF-EFTA "fælles forsendelse"af 20. december 2000om ændring af konventionen af 20. maj 1987 om en fælles forsendelsesprocedure(2001/10/EF)DEN BLANDEDE KOMMISSION HAR -under henvisning til konventionen af 20. maj 1987 om en fælles forsendelsesprocedure(1), særlig artikel 15, stk. 3, litra a), b) og c), ogud fra følgende betragtninger:(1) Den fælles forsendelsesprocedure er først og fremmest beregnet til at gøre handlen med varer mellem de kontraherende parter lettere. Forenklede og klarere regler for fælles forsendelse er til fordel for såvel erhvervslivet som toldmyndighederne.(2) De problemer, der har vist sig i de senere år i forbindelse med forsendelsesprocedurer, har forårsaget betydelige tab for de kontraherende parters budgetter og har været en trussel for europæiske handels- og erhvervsdrivendes konkurrenceevne.(3) En modernisering af forsendelsesprocedurerne anses derfor for at være nødvendig, således at de i højere grad bliver i overensstemmelse med de erhvervsdrivendes behov, og at der samtidig sikres en effektiv beskyttelse af de kontraherende parters offentlige interesser.(4) Der bør være en klar skelnen mellem en standardprocedure, som skal gælde for alle erhvervsdrivende, og forenklinger, som kun skal gælde for de erhvervsdrivende, som opfylder visse betingelser. Dette kræver en afbalanceret fremgangsmåde baseret på en risikovurdering, hvor pålidelige virksomheder vil få adgang til forenklinger gennem en specifik bevilling, samtidig med at princippet om fri adgang til basisproceduren for forsendelse bevares.(5) Der bør fastlægges en bedre definition af reglerne for sikkerhedsstillelse i forbindelse med fælles forsendelse, herunder anvendelse af forskellige former for sikkerhedsstillelse og tilfælde med fritagelse for sikkerhedsstillelse. For at sikre en passende beskyttelse af de kontraherende parters finansielle interesser, uden at det indebærer en urimelig belastning for brugerne, skal denne sikkerhedsstillelse og fastsættelsen af det beløb, den skal dække, være baseret på, både hvor pålidelig den erhvervsdrivende er, og hvilke risici der er forbundet med varerne.(6) For at det ikke skal gribe ind i de kontraherende parters indtægter og for at forhindre svig i forbindelse med forsendelse, bør der indføres en ordning med graduerede foranstaltninger i forbindelse med anvendelse af samlet kaution: Der kan således i begyndelsen indføres et forbud mod at nedsætte beløbet for sikkerhedsstillelsen, når der er øget risiko for svig, og der derfor kan frygtes indtægtstab. Men når der bevisligt er tale om usædvanlige, særligt kritiske situationer, som blandt andet kan skyldes organiseret kriminalitet på internationalt plan, skal der også være mulighed for midlertidigt at forbyde anvendelse af samlet kaution. Hvis der kræves enkelt kaution i stedet for samlet kaution, bør de byrder, dette indebærer for de erhvervsdrivende, lempes med så omfattende forenklinger som muligt. Under anvendelsen af disse graduerede foranstaltninger bør der dog tages hensyn til erhvervsdrivende, som er i en særlig situation og opfylder specifikke kriterier.(7) Det bør fastsættes, hvordan de kompetente myndigheder skal afslutte proceduren i forhold til sted, tid


text: og vilkår for procedurens ophør, for at det mere klart kan fremgå, hvor omfattende forpligtelserne er for brugeren af proceduren samt begrænsningerne herfor, og at der, hvis det ikke kan fastslås, at proceduren er afsluttet, er sikkerhed for, at denne bruger stadig er fuldt ansvarlig. For at øge sikkerheden og effektiviteten i forbindelse med forsendelsesprocedurerne bør afslutningen forbedres, og der bør indføres operationelle foranstaltninger og lovbestemmelser, som kan sikre, at de kompetente myndigheder afslutter proceduren hurtigst muligt.(8) Indtil det edb-baserede forsendelsessystem er indført fuldstændigt, kan forvaltningen og kontrollen af de fælles forsendelsesprocedurer forbedres ved, at der i reglerne indføres en række bestemmelser, som klart fastsætter procedurer og frister, så kvaliteten af forsendelsesordningen sikres for brugerne.(9) Det er nødvendigt at supplere de nuværende bestemmelser om fælles forsendelse, således at det bliver lettere af foretage inddrivelse, når der opstår toldskyld. Det bør derfor defineres, under hvilke betingelser der opstår toldskyld, og det bør helt klart fremgå, hvem skyldnerne er, samt hvilken myndighed der er kompetent til at foretage inddrivelsen.(10) De specifikke bestemmelser, der vedrører proceduren for fælles forsendelse, når der anvendes edb-teknik, som blev indført i konventionen ved afgørelse nr. 1/99(2) og nr. 2/99(3), bør tilpasses den nye struktur i tillæggene.(11) Det er nødvendigt, at der bliver taget hensyn til ecu'ens udskiftning med euroen fra den 1. januar 1999.(12) Af fremstillingsmæssige årsager og letlæselighedshensyn samt under hensyntagen til omfanget af ændringerne af tillæg I, II og III til konventionen er det hensigtsmæssigt at erstatte teksten i hvert af disse tillæg med en ny tekst.(13) Ved at ændre tillæggene på denne måde indebærer det, at Den Blandede Kommission må træffe afgørelse om at tilpasse konventionens tekst, jf. artikel 15, stk. 3, litra c) -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Konventionen af 20. maj 1987 om en fælles forsendelsesprocedure ændres således:1) I artikel 6 ændres udtrykket "tillæg II" til "tillæg I".2) I artikel 7, stk. 2, første punktum, ændres udtrykket "at udstede T1- og T2-dokumenter" til udtrykket "at antage T1- og T2-angivelser".3) I artikel 7, stk. 3, ændres udtrykket "i et og samme transportmiddel, som omhandlet i artikel 12, stk. 2, i tillæg I" til udtrykket "i et og samme transportmiddel".4) I artikel 8 ændres udtrykket "et T1- eller et T2-dokument" til udtrykket "en T1- eller en T2-procedure".5) I artikel 9, stk. 4, ændres udtrykket "På T2-dokumenter" til udtrykket "På antagne T2-angivelser" og udtrykket "T2-dokumenter" til udtrykket "T2-angivelser".6) Artikel 10, stk. 3, udgår.7) I artikel 12, stk. 1, ændres udtrykket "T1- eller T2-dokumentet" til udtrykket "T1- eller T2-angivelsen".8) I artikel 12, stk. 2, ændres henvisningen "afsnit X, kapitel I, i tillæg II" til henvisningen "afsnit III, kapitel VIII, i tillæg I".9) I artikel 12, stk. 3, ændres udtrykket "T1- eller T2-dokumenterne" til udtrykket "T1- eller T2-angivelsen".10) I artikel 13, stk. 3, litra a), ændres udtrykket "et T1- eller T2-dokument" til udtrykket "en T1- eller T2-procedure".11) I artikel 13, stk. 3, litra b), ændres udtrykket "et T2-dokument" til udtrykket "en T2-procedure".12) I artikel 15, stk. 3, udgår litra b).Artikel 2Tillæg I erstattes af teksten i bilag A til