text: i international handel. Certifikatet skal detaljeret anføre produktets aftalte specifikationer, og det skal indeholde en henvisning til analysemetoderne og analyseresultaterne. Det skal indeholde en erklæring om, at optegnelserne vedrørende forarbejdning og pakning af batchen er undersøgt og fundet i overensstemmelse med god fremstillingspraksis. Batchcertifikatet underskrives af den person, som er ansvarlig for at frigive batchen til salg eller levering, hvilket i Det Europæiske Fællesskab vil sige den "sagkyndige person", der er omhandlet i artikel 21 i direktiv 75/319/EØF, og i Schweiz den ansvarlige person, der er omhandlet i artikel 4 og 5 i bekendtgørelsen om immunbiologiske produkter, artikel 4 og 5 i bekendtgørelsen om immunbiologiske produkter til veterinær anvendelse og artikel 10 i IOCM's direktiver om fremstilling af lægemidler.Officiel frigivelse af batcherNår en officiel batchfrigivelsesprocedure finder anvendelse, anerkendes officielle batchfrigivelser, som er foretaget af en myndighed i den eksporterende part (anført i afsnit II), af den anden part. Fremstilleren skal forevise det officielle batchfrigivelsescertifikat.For så vidt angår Det Europæiske Fællesskab er den officielle procedure for frigivelse af batcher angivet i dokument "Control Authority Batch Release of Vaccines and Blood Products of 24 September 1998" samt forskellige særlige procedurer for frigivelse af batcher. For så vidt angår Schweiz er den officielle procedure for frigivelse af batcher angivet i artikel 22-27 i bekendtgørelsen om immunbiologiske produkter, artikel 20-25 i bekendtgørelsen om immunbiologiske produkter til veterinær anvendelse og artikel 4-6 i IOCM's direktiver om batchfrigivelsesmyndigheden.Afsnit IFor så vidt angår god fremstillingspraksis finder de relevante dele af de nedenfor anførte love, forskrifter og administrative bestemmelser anvendelse. Referencekvalitetskravene for varer bestemt for eksport, herunder deres fremstillingsmetode og varespecifikationer, skal dog være kravene i den relevante markedsføringstilladelse, som er udstedt af den importerende part.Bestemmelser i henhold til artikel 1, stk. 2>TABELPOSITION>Afsnit IIOverensstemmelsesvurderingsorganerVed "overensstemmelsesvurderingsorganer" forstås i forbindelse med dette kapitel hver parts officielle inspektionstjenester for god fremstillingspraksis.Det Europæiske Fællesskab- TysklandBundesministerium für GesundheitAm Propsthof 78aD-53108 BonnTlf. (49-228) 941 23 40Fax (49-228) 941 49 23for immunologicals:Paul-Ehrlich-Institut, Federal Agency for Sera & VaccinesPostfach/P.O. BoxD-63207 LangenTel. (49-610) 377 10 10Fax (49-610) 377 12 34- ØstrigBundesministerium für Gesundheit und KonsumentenschuztRadetzkystrasse 2A-1031 WienTel. (43-1) 711 724 642Fax (43-1) 714 92 22- BelgienInspection générale de la Pharmacie/Algemene Farmaceutische InspectieCité administrative de l'Etat/Rijksadministratief CentrumQuartier Vésale/Vesalius GebouwB-1010 Bruxelles/BrusselTel. (32-2) 210 4924Fax (32-2) 210 4880- DanmarkSundhedsstyrelsen Medicines DivisionFrederikssundsvej 378DK-2700 BrønshojTef. (45) 44 88 9320Fax (45) 42 84 7077- SpanienMinisterio de Sanidad y ConsumoSubdirección General de Control FarmaceuticoPaseo del Prado 18-20E-28014 MadridTel. (34-1) 596 40 68Fax (34-1) 596 40 69- FinlandNational Agency for MedicinesP.O. Box 278FIN-00531 HelsinkiTel. (358-0) 396 72 112Fax (358-0) 714 469- Frankrigfor medicinal products for human useAgence du Médicament143-145 boulevard Anatole FranceF-93200 Saint-DenisTel. (33) 148 13 20 00Fax (33) 148 13 24 78for veterinary medicinal productsAgence Nationale du Médicament Véterinaire la haute Marche - JavenéF-35133 FougèresTel.: (33) 9 994 78 78Fax (33) 9 994 78 99- GrækenlandNational Drug Organization (E.O.F.)Mesogion 284GR-Athens 15562Tel. (30-1) 654 55 30Fax (30-1) 654 95 91- IrlandNational Drugs Advisory Board63-64 Adelaide RoadDublin 2IrlandTel. (353-1) 676 49 71-7Fax (353-1) 676 78 36- ItalienMinistero della SanitàDirezione generale del servizio farmaceuticoViale della Civiltà Romana


text: 7I-00144 RomaTel. (39) 06 59 94 36 76Fax (39) 06 59 94 33 65- LuxembourgDivision de la Pharmacie et des Médicaments10 rue C.M. SpooL-2546 LuxembourgTel. (352) 47 85 590/93Fax (352) 22 44 58- NederlandeneMinisterie van Volksgezondheid, Welzijn, en SportInspectie voor de GezondheidszorgPostbus 54062280 HK RijswijkNederlandeneTel. (31-70) 340 79 11Fax (31-70) 340 51 77- PortugalInstituto Nacional da Farmácia e do Medicamento - INFARMEDAv. do Brasil, 53P-1700 LissabonTel. (351-1) 795Fax (351-1) 795 91 16- Det Forenede Kongerigefor human and veterinary (non immunologicals):Medicines Control Agency1 Nine Elms LaneLondon SW8 5NQDet Forenede KongerigeTel. (44-171) 273 05 00Fax (44-171) 273 06 76for veterinary immunologicalsVeterinary Medicines DirectorateWoodham LaneNew Haw, AddlestoneSurrey KT15 3NBDet Forenede KongerigeTel. (44-193) 233 69 11Fax (44-193) 233 66 18- SverigeLäkemedelsverketHusargatan 8,Box 26S-751 03 UppsalaTel. (46-18) 17 46 00Fax (46-18) 54 85 66SchweizSwiss Federal Office for Public Health, Division of Biologicals, CH-3003 Bern (for immunolobiologiske humanmedicinske lægemidler)Institute for Virology and Immunoprophylaxis, CH-3147 Mittelhäusern (for immunolobiologiske veterinærlægemidler)Intercantonal Office for the Control of Medicines, CH-3000 Bern 9 (for alle andre human- og veterinærmedicinske lægemidler).Afsnit IIIYderligere bestemmelser1. Fremsendelse af inspektionsrapporterEfter motiveret anmodning fremsender de relevante inspektionstjenester et eksemplar af den seneste inspektionsrapport for fremstillingsstedet eller, dersom der er indgået kontrakt med tredjemand om analytiske aktioner, kontrolstedet. Anmodningen kan vedrøre en "fuldstændig inspektionsrapport" eller en "detaljeret rapport" (der henvises til punkt 2 nedenfor). Hver part behandler disse inspektionsrapporter med den grad af fortrolighed, som kræves af oprindelsesparten.Parterne sikrer, at inspektionsrapporter fremsendes inden 30 dage, idet denne periode forlænges til 60 dage, hvis der gennemføres en ny inspektion.2. InspektionsrapporterEn "fuldstændig inspektionsrapport" omfatter et hovedoplysningsregister (udarbejdet af fremstilleren eller inspektoratet) og en beretning fra inspektoratet. En "detaljeret rapport" besvarer specifikke spørgsmål stillet af den anden part om et firma.3. Referencerammer for god fremstillingspraksisa) Fremstillere inspiceres på baggrund af den gode fremstillingspraksis, der anvendes af den eksporterende part (der henvises til afsnit I).b) For så vidt angår lægemidler, der er omfattet af lægemiddellovgivningen i den importerende part, men ikke i den eksporterende part, foretager den lokalt kompetente inspektionstjeneste, der er villig til at gennemføre en inspektion af de relevante fremstillingsprocesser, en inspektion på baggrund af sin egen gode fremstillingspraksis, eller, dersom der ikke foreligger nogen specifikke krav til god fremstillingspraksis, på baggrund af den gode fremstillingspraksis, der finder anvendelse i den importerende part.For specifikke produkter eller produktklasser (f.eks. lægemidler bestemt til anvendelse i kliniske forsøg, startmateriale, der ikke er begrænset til aktive lægemiddelingredienser), fastsættes ækvivalensen af kravene om god fremstillingspraksis efter en procedure, der fastlægges af udvalget.4. Inspektionernes karaktera) Det vurderes rutinemæssigt ved hjælp af inspektioner, om fremstilleren overholder god fremstillingspraksis. Sådanne inspektioner kaldes almindelige inspektioner af god fremstillingspraksis (eller regelmæssige, periodiske og rutinemæssige inspektioner).b) "Vare- eller metodeorienterede" inspektioner (der om nødvendigt kan foretages før markedsføring) fokuserer på fremstillingen af en vare eller en proces eller en serie heraf og omfatter en vurdering af valideringen og overholdelsen af specifikke metode- eller kontrolaspekter, som beskrevet i markedsføringstilladelsen. Hvis det er nødvendigt, underrettes inspektoratet om relevante vareoplysninger (kvalitetsoplysningerne i materialet vedrørende en ansøgning eller tilladelse), som behandles fortroligt.5. GebyrerOrdningen for inspektions- og virksomhedsgebyrer

type: contracts

jurisdiction: EU


text: bestemmes af fremstillerens beliggenhed. Fremstillere med beliggenhed i den anden parts område vil ikke blive pålagt sådanne gebyrer.6. Sikkerhedsklausul for inspektionerHver part forbeholder sig ret til at foretage egne inspektioner af årsager, der meddeles den anden part. Der gives forhåndsunderretning om sådanne inspektioner til den anden part, og de gennemføres i overensstemmelse med artikel 8 i aftalen af de to parters kompetente myndigheder i fællesskab. Brug af denne klausul bør kun ske i undtagelsestilfælde.7. Udveksling af oplysninger mellem myndigheder og tilnærmelse af kvalitetskravI overensstemmelse med aftalens almindelige bestemmelser udveksler parterne alle oplysninger, som er nødvendige for den gensidige anerkendelse af inspektioner.De relevante myndigheder i Schweiz og Det Europæiske Fællesskab underretter desuden hinanden om alle nye tekniske vejlednings- eller inspektionsprocedurer. Hver part konsulterer den anden part før vedtagelsen af sådanne procedurer og bestræber sig for at arbejde hen imod en tilnærmelse mellem dem.8. Uddannelse af inspektørerI overensstemmelse med artikel 9 i aftalen er uddannelsesarrangementer, som afholdes af myndighederne, åbne for inspektører fra den anden part. Aftalens parter underretter hinanden om sådanne arrangementer.9. Fælles inspektionerI overensstemmelse med artikel 12 i aftalen og ved fælles overenskomst mellem parterne kan der arrangeres fælles inspektioner. Sådanne inspektioner skal udvikle en fælles forståelse og fortolkning af praksis og krav. Indledning af sådanne inspektioner og deres form aftales gennem procedurer, der godkendes af det udvalg, der er nedsat i henhold til artikel 10 i aftalen.10. AlarmeringssystemParterne når indbyrdes til enighed om kontaktpunkter, der skal gøre det muligt for kompetente myndigheder og fremstillere at underrette myndighederne i den anden part med den nødvendige hast i tilfælde af kvalitetsmangler, tilbagekaldelse af batcher, forfalskninger og andre problemer vedrørende kvalitet, som kan nødvendiggøre en yderligere kontrol eller suspension af distributionen af batchen. Der aftales en detaljeret alarmeringsprocedure.Parterne sikrer, at de med passende hast underretter hinanden om enhver (hel eller delvis) suspension eller tilbagetrækning af en fremstillingstilladelse på grundlag af manglende overholdelse af god fremstillingspraksis, som kan have konsekvenser for den offentlige sundhed.11. KontaktpunkterI forbindelse med denne aftale er kontaktpunkterne for alle tekniske spørgsmål, såsom udveksling af inspektionsrapporter, uddannelsesarrangementer for inspektører og tekniske krav:for Det Europæiske Fællesskab:Direktøren for Det Europæiske Agentur for Lægemiddelvurdering, ogfor Schweiz:de officielle inspektionstjenester for god fremstillingspraksis, der er anført i afsnit II.12. MeningsforskelleBegge parter bestræber sig bedst muligt for at løse alle meningsforskelle vedrørende blandt andet fremstilleres overholdelse af krav og inspektionsrapporters konklusioner. Uløste uoverensstemmelser henvises til det udvalg, der er nedsat ved artikel 10 i aftalen.(1) Udtrykket "offentligt telenet" i denne aftale modsvares i den schweiziske lovgivning af udtrykket "en tjenesteleverandørs installationer".BILAG 2ALMINDELIGE PRINCIPPER FOR UDPEGELSE AF OVERENSSTEMMELSESVURDERINGSORGANERA. Almindelige krav og betingelser1. I forbindelse med denne aftale er de udpegende myndigheder alene ansvarlige for de af dem udpegede organers kompetence og kapacitet, og de må kun udpege retligt identificerbare enheder under deres retsmyndighed.2. De udpegende myndigheder udpeger overensstemmelsesvurderingsorganer, der objektivt kan påvise, at de forstår, har erfaringer med relevans for og er kompetente til at anvende overensstemmelsesvurderingskrav og -procedurer i de i bilag 1 anførte love, forskrifter og administrative bestemmelser, som finder anvendelse på særlige varer, varekategorier


text: eller sektorer, for hvilke de pågældende organer er udpeget.3. Påvisning af faglig kompetence baseres på:- faglig viden om de relevante varer, processer eller tjenesteydelser- forståelse af de tekniske standarder og/eller love, forskrifter og administrative krav, der finder anvendelse- den fysiske kapacitet til at udføre den relevante overensstemmelsesvurderingsaktivitet- en tilfredsstillende forvaltning af den pågældende aktivitet, og- alle andre omstændigheder, som er nødvendige for at sikre, at overensstemmelsesvurderingsaktiviteten til stadighed udføres tilfredsstillende.4. De faglige kompetencekriterier baseres så vidt muligt på internationalt anerkendte dokumenter, bl.a. EN 45000-serier eller tilsvarende, og på passende fortolkende dokumenter. Disse dokumenter bør imidlertid fortolkes, således at de forskellige typer krav, der stilles af de relevante love, forskrifter og administrative bestemmelser, indarbejdes.5. Parterne tilskynder til harmonisering af udpegelsesprocedurer og koordination af overensstemmelsesvurderingsprocedurer gennem samarbejde mellem udpegende myndigheder og overensstemmelsesvurderingsorganer ved hjælp af koordinationsmøder, deltagelse i gensidige anerkendelsesordninger og ad hoc-arbejdsgruppemøder. Parterne tilskynder endvidere akkrediteringsorganerne til at deltage i gensidige anerkendelsesordninger.B. Ordning til fastlæggelse af overensstemmelsesvurderingsorganers kompetence6. For at fastlægge overensstemmelsesvurderingsorganers faglige kompetence kan de ansvarlige myndigheder anvende forskellige metoder, der sikrer et passende tillidsniveau mellem parterne. Om nødvendigt påpeger en part over for den udpegende myndighed mulige måder, hvorpå kompetence kan påvises.a) AkkrediteringAkkreditering medfører antagelse af overensstemmelsesvurderingsorganers faglige kompetence i forbindelse med den anden parts krav, når det kompetente akkrediteringsorgan:- overholder de internationalt gældende relevante bestemmelser (EN 45000-serier eller ISO/IEC Guider), og- har undertegnet multilaterale ordninger, i henhold til hvilke det underkastes ekspertvurderinger.- under en udpegende myndighed og i overensstemmelse med bestemmelser, der skal vedtages, deltager i programmer for sammenligning og udveksling af tekniske erfaringer, således at der sikres fortsat tillid til akkrediteringsorganernes og overensstemmelsesvurderingsorganernes tekniske kapacitet. Sådanne programmer kan omfatte fælles vurderinger, særlige samarbejdsprogrammer eller overensstemmelsesvurderinger.I tilfælde, hvor overensstemmelsesvurderingsorganer ifølge de for dem gældende kriterier skal bedømme, om en vare, proces eller tjenesteydelse overholder bestemte standarder eller tekniske specifikationer, kan de udpegende myndigheder anvende akkrediteringen som en antagelse af overensstemmelsesvurderingsorganets faglige kompetence, forudsat at den gør det muligt at vurdere organernes evne til at anvende de pågældende standarder eller tekniske specifikationer. Udpegelsen er begrænset til de pågældende opgaver.I tilfælde, hvor overensstemmelsesvurderingsorganer ifølge de for dem gældende kriterier ikke skal bedømme, om en vare, proces eller tjenesteydelse overholder bestemte standarder eller tekniske specifikationer, men generelle krav (væsentlige krav), kan de udpegende myndigheder anvende akkrediteringen som en antagelse af overensstemmelsesvurderingsorganets faglige kompetence, forudsat at den gør det muligt at vurdere overensstemmelsesvurderingsorganernets evne (teknologisk viden om varen, kendskab til dens anvendelse osv.) til at evaluere, om disse væsentlige krav overholdes. Udpegelsen er begrænset til de pågældende opgaver.b) Andre midlerNår der ikke forefindes en akkrediteringsordning, eller når særlige omstændigheder gør sig gældende, kræver de ansvarlige myndigheder, at overensstemmelsesvurderingsorganerne påviser deres kompetence ved andre midler, såsom:- deltagelse i regionale eller internationale gensidige anerkendelsesordninger eller attesteringssystemer- regelmæssige ekspertvurderinger på grundlag af gennemsigtige kriterier, som gennemføres med den nødvendige sagkundskab- præstationsprøvning, og- sammenligninger mellem overensstemmelsesvurderingsorganer.C. Evaluering af kontrolsystemet7. Når der er fastlagt et kontrolsystem til bedømmelse af overensstemmelsesvurderingsorganers kompetence, vil den anden part blive opfordret til at undersøge, om systemet sikrer, at udpegelsesproceduren opfylder dens


text: retlige krav. Denne undersøgelse skal især vedrøre kontrolsystemets relevans og effektivitet snarere end overensstemmelsesvurderingsorganerne selv.D. Formel udpegelse8. Når parterne underretter udvalget om, hvilke overensstemmelsesvurderingsorganer der skal medtages i bilagene, afgiver de følgende oplysninger om hvert organ:a) navnb) postadressec) telefaxnummerd) det sektorkapitel samt det sortiment af varer, metoder og tjenesteydelser, som det er bemyndiget til at vurderee) de procedurer for overensstemmelsesvurdering, som det er bemyndiget til at gennemføref) de metoder, der er anvendt til at fastlægge organets kompetence.SlutaktDe befuldmægtigedefor DET EUROPÆISKE FÆLLESSKABogfor DET SCHWEIZISKE FORBUND,forsamlet i Luxembourg den enogtyvende juni nitten hundrede og nioghalvfems med henblik på undertegnelsen af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om gensidig anerkendelse af overensstemmelsesvurdering, har vedtaget følgende fælles erklæringer, der er knyttet til denne slutakt:Fælles erklæring om revision af artikel 4Fælles erklæring om gensidig anerkendelse af god laboratoriepraksis (GLP) og GLP-inspektionerFælles erklæring om ajourføring af bilageneFælles erklæring om fremtidige tillægsforhandlingerDe har ligeledes taget følgende erklæring, der er knyttet til slutakten, til efterretning:Erklæring om Schweiz' deltagelse i udvalgHecho en Luxemburgo, el día ventiuno de junio del año mil novecientos noventa y nueve.Udfærdiget i Luxembourg, den enogtyvende juni nitten hundrede og nioghalvfems.Geschehen zu Luxemburg am einundzwanzigsten Juni neunzehnhundertneunundneunzig.Έγινε στο Λουξεμβούργο, στις είκοσι μία Ιουνίου χίλια εννιακόσια ενενήντα εννέα.Done at Luxembourg on the twenty-first day of June in the year one thousand nine hundred and ninety-nine.Fait à Luxembourg, le vingt-et-un juin mil neuf cent quatre-vingt dix-neuf.Fatto a Lussemburgo, addì ventuno giugno millenovecentonovantanove.Gedaan te Luxemburg, de eenentwintigste juni negentienhonderd negenennegentig.Feito no Luxemburgo, em vinte e um de Junho de mil novecentos e noventa e nove.Tehty Luxemburgissa kahdentenakymmenentenäensimmäisenä päivänä kesäkuuta vuonna tuhatyhdeksänsataayhdeksänkymmentäyhdeksän.Som gjordes i Luxemburg den tjugoförsta juni nittonhundranittionio.Por la Comunidad Europea/For Det Europæiske Fællesskab/Für die Europäische Gemeinschaft/Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα/For the European Community/Pour la Communauté européenne/Per la Comunità europea/Voor de Europese Gemeenschap/Pela Comunidade Europeia/Euroopan yhteisön puolesta/På Europeiska gemenskapens vägnar>PIC FILE= "L_2002114DA.042701.TIF">>PIC FILE= "L_2002114DA.042702.TIF">Por la Confederación SuizaFor Det Schweiziske EdsforbundFür die Schweizerische EidgenossenschaftΓια την Ελβετική ΣυνομοσπονδίαFor the Swiss ConfederationPour la Confédération suissePer la Confederazione svizzeraVoor de Zwitserse BondsstaatPela Confederação SuíçaSveitsin valaliiton puolestaPå Schweiziska edsförbundets vägnar>PIC FILE= "L_2002114DA.042703.TIF">>PIC FILE= "L_2002114DA.042704.TIF">FÆLLES ERKLÆRING FRA DE KONTRAHERENDE PARTERom revision af artikel 4De kontraherende parter forpligter sig til at revidere artikel i aftalen om gensidig anerkendelse af overensstemmelsesvurdering for navnlig at medtage produkter med oprindelse i andre lande, når parterne en gang har indgået aftaler om gensidig anerkendelse af overensstemmelsesvurdering med disse lande.På det tidspunkt vil bestemmelserne i afsnit V i kapitel 12 i aftalen blive revideret.FÆLLES ERKLÆRINGom gensidig anerkendelse af god laboratoriepraksis (GLP) og GLP-inspektionerHvad angår lægemidler, accepteres resultaterne af kliniske afprøvninger, der foretages på aftaleparternes område, i øjeblikket i ansøgninger om markedsføringstilladelser i deres forskellige former og tillæg. Parterne er i princippet enige om at fortsætte med at acceptere disse kliniske forsøg i forbindelse med ansøgninger om markedsføringstilladelser. De er enige om at arbejde i retning af en indbyrdes tilnærmelse inden for god laboratoriepraksis, navnlig ved at implementere de nuværende Helsinki- og Tokyo-erklæringer og alle anvisninger vedrørende kliniske afprøvninger, der er vedtaget inden for rammerne af den internationale konference om


text: harmonisering. På grund af udviklingen i lovgivningen om inspektioner og godkendelse af kliniske afprøvninger i Det Europæiske Fællesskab, vil der dog i nærmeste fremtid skulle overvejes detaljerede ordninger for gensidig anerkendelse af det officielle tilsyn med disse afprøvninger, som skal nedfældes i et specifikt kapitel.FÆLLES ERKLÆRING FRA DE KONTRAHERENDE PARTERom ajourføring af bilageneParterne forpligter sig til at ajourføre bilagene til aftalen om gensidig anerkendelse af overensstemmelsesvurdering senest en måned efter aftalens ikrafttræden.FÆLLES ERKLÆRINGom fremtidige tillægsforhandlingerDet Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund erklærer, at de agter at indlede forhandlinger om indgåelse af aftaler på områder af fælles interesse, f.eks. vedrørende ajourføring af protokol 2 til frihandelsoverenskomsten af 1972, Schweiz' deltagelse i visse fællesskabsprogrammer vedrørende erhvervsuddannelse, ungdomsanliggender, medierne, statistikker og miljø. Der skal hurtigt efter afslutningen af de aktuelle bilaterale forhandlinger træffes forberedelser til sådanne forhandlinger.ERKLÆRINGom Schweiz' deltagelse i udvalgRådet har vedtaget, at repræsentanterne for Schweiz deltager som observatører i forbindelse med de punkter, der vedrører dem, i møderne i følgende udvalg og ekspertgrupper:- Forskningsprogramudvalgene, herunder Udvalget for Videnskabelig og Teknisk Forskning (CREST)- Den administrative kommission for vandrende arbejdstageres sociale sikring- Gruppen til koordinering af den gensidige anerkendelse af eksamensbeviser for videregående uddannelser- De rådgivende udvalg for luftruter og for anvendelse af konkurrencereglerne på lufttransportområdet.De schweiziske repræsentanter er ikke til stede under afstemninger.Hvad angår de andre udvalg, som beskæftiger sig med områder, der er omfattet af disse aftaler, og på hvilke Schweiz enten har overtaget Fællesskabets regelværk eller anvender det tilsvarende, vil Kommissionen høre de schweiziske eksperter efter fremgangsmåden i artikel 100 i EØS-aftalen.Underretning om ikrafttrædelsen af syv aftaler med Det Schweiziske Forbund inden for sektorerne fri bevægelighed for personer, luft- og landtransport, offentlige indkøb, videnskabeligt og teknisk samarbejde, gensidig anerkendelse af overensstemmelsesvurdering og handel med landbrugsprodukterDen 17. april 2002 blev der givet endelige notifikation af afslutningen af de procedurer, der er nødvendige, for at de syv aftaler i følgende sektorer kan træde i kraft: fri bevægelighed for personer, luft- og landtransport, offentlige indkøb, videnskabeligt og teknisk samarbejde, gensidig anerkendelse af overensstemmelsesvurdering og handel med landbrugsprodukter mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side, som blev undertegnet den 21. juni 1999 i Luxembourg; alle disse aftaler træder derfor i kraft samtidig den 1. juni 2002.


text:
 Avis juridique important
 |
 21991D1112(02)
 91/572/EØF:Afgørelse nr. 2/91 truffet af Den Blandede Komité EØF-Finland af 27. august 1991 om udvidelse og ændring af bilag III til protokol nr. 3 angående definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og angående metoderne for administrativt samarbejde, i henhold til fælleserklæringen vedrørende fornyet undersøgelse af ændringerne til oprindelsesreglerne på baggrund af indførelsen af Det Harmoniserede System
 EF-Tidende nr. L 311 af 12/11/1991 s. 0003 - 0004
 AFGOERELSE Nr. 2/91 TRUFFET AF DEN BLANDEDE KOMITÉ EOEF-FINLAND af 27. august 1991 om udvidelse og aendring af bilag III til protokol nr. 3 angaaende definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og angaaende metoderne for administrativt samarbejde, i henhold til faelleserklaeringen vedroerende fornyet undersoegelse af aendringerne til oprindelsesreglerne paa baggrund af indfoerelsen af Det Harmoniserede System (91/572/EOEF) DEN BLANDEDE KOMITÉ HAR - under henvisning til overenskomsten mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Republikken Finland undertegnet i Bruxelles den 5. oktober 1973, under henvisning til protokol nr. 3 angaaende definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og angaaende metoderne for administrativt samarbejde, i det foelgende benaevnt »protokol nr. 3«, saerlig artikel 28, og ud fra foelgende betragtninger: I faelleserklaeringen, som er knyttet til afgoerelse nr. 1/88 truffet af Den Blandede Komité EOEF-Finland, hedder det, at der kan foretages en fornyet undersoegelse af aendringerne til oprindelsesreglerne paa baggrund af indfoerelsen af Det Harmoniserede System, hvis disse aendringer resulterer i en situation, der er til skade for de paagaeldende sektorers interesser; det hedder desuden, at den paagaeldende oprindelsesregel paa ny udformes, som den var inden afgoerelse nr. 1/88; oprindelsesreglerne vedroerende fotografiske plader og fotografiske bladfilm, lysfoelsomme, ikke eksponerede, af andre materialer end papir, pap eller tekstilstof, og bladfilm til oejeblikkelig billedfremstilling, lysfoelsomme, ikke eksponerede, ogsaa monteret i kassetter, henhoerende under HS-position 37.01, som fastsat i afgoerelse nr. 1/88, truffet af Den Blandede Komité EOEF-Finland, boer aendres, saaledes at reglerne paa ny udformes, som de var inden indfoerelsen af Det Harmoniserede System - TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE: Artikel 1 Positionen og bestemmelserne vedroerende denne, der er anfoert i bilaget, erstatter den tilsvarende position og bestemmelser i listen i bilag III til protokol nr. 3 til overenskomsten EOEF-Finland. Artikel 2 Denne afgoerelse anvendes fra 1. januar 1988. Udfaerdiget i Bruxelles, den 27. august 1991. Paa Den Blandede Komités vegne R. COHEN Formand BILAG >TABELPOSITION>


text:
 Avis juridique important
 |
 21997D0417(08)
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-Udvalg nr. 79/96 af 13. december 1996 om ændring af bilag II (Tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) og bilag X (Audiovisuelle tjenesteydelser) til EØS-aftalen
 EF-Tidende nr. L 100 af 17/04/1997 s. 0068 - 0068
 AFGØRELSE TRUFFET AF DET BLANDEDE EØS-UDVALG Nr. 79/96 af 13. december 1996 om ændring af bilag II (Tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) og bilag X (Audiovisuelle tjenesteydelser) til EØS-aftalen DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR -under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, ogud fra følgende betragtninger:Bilag II til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 47/95 truffet af Det Blandede EØS-Udvalg (1);Bilag X til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 26/94 truffet af Det Blandede EØS-Udvalg (2);Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/47/EF af 24. oktober 1995 om standarder for transmission af tv-signaler (3), bør indarbejdes i aftalen -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1 Efter punkt 4h (Kommissionens afgørelse 94/821/EF) i kapitel XVIII i bilag II til aftalen tilføjes følgende punkt:»4i 395 L 0047: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/47/EF af 24. oktober 1995 om standarder for transmission af tv-signaler (EFT nr. L 281 af 23. 11. 1995, s. 51).«Artikel 2 Efter punkt 1 (Rådets direktiv 89/552/EØF) bilag X til aftalen tilføjes følgende punkt:»1a. 395 L 0047: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/47/EF af 24. oktober 1995 om standarder for transmission af tv-signaler (EFT nr. L 281 af 23. 11. 1995, s. 51).«Artikel 3 Teksterne til direktiv 95/47/EF på islandsk og norsk, som er knyttet til de respektive sproglige udgaver af denne afgørelse, er autentiske.Artikel 4 Denne afgørelse træder i kraft den 1. januar 1997, forudsat at Det Blandede EØS-Udvalg har modtaget alle fornødne meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1.Artikel 5 Denne afgørelse offentliggøres i EØS-afsnittet i og EØS-tillægget til De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 13. december 1996.På Det Blandede EØS-Udvalgs vegneH. HAFSTEINFormand(1) EFT nr. L 140 af 13. 6. 1996, s. 43.(2) EFT nr. L 339 af 29. 12. 1994, s. 85.(3) EFT nr. L 281 af 23. 11. 1995, s. 51.


text:
 Avis juridique important
 |
 21999D0507(01)
 Afgørelse nr. 2/99 truffet af Den Blandede Kommission EF/EFTA, Fælles forsendelse af 30. marts 1999 om ændring af tillæg I til konventionen af 20. maj 1987 om en fælles forsendelsesprocedure
 EF-Tidende nr. L 119 af 07/05/1999 s. 0053 - 0053
 AFGØRELSE Nr. 2/99 TRUFFET AF DEN BLANDEDE KOMMISSION EF/EFTA "FÆLLES FORSENDELSE"af 30. marts 1999om ændring af tillæg I til konventionen af 20. maj 1987 om en fælles forsendelsesprocedure(1999/308/EF)DEN BLANDEDE KOMMISSION HAR -under henvisning til konventionen af 20. maj 1987 om en fælles forsendelsesprocedure(1), særlig artikel 13, stk. 3, litra a), ogud fra følgende betragtninger:Det er nødvendigt med et internationalt datanetværk til udveksling af oplysninger mellem de kompetente myndigheder efter indførelsen af det edb-baserede forsendelsessystem, der blev indført ved afgørelse nr. 1/99, truffet af Den Blandede Kommission(2);Det Europæiske Fællesskab har allerede udviklet Common Communications Network/Common Systems Interface (CCN/CSI), som imødekommer alle nødvendige krav;det vil være hensigtsmæssigt at udvide CCN/CSI til at omfatte EFTA-landene og finde en måde at fastlægge deres deltagelse på;det er derfor nødvendigt at ændre tillæg I til konventionen -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1I tillæg I til konventionen foretages følgende ændringer:I artikel 23a indsættes som stk. 1a: "1a. Til udveksling af de i stk. 1 omhandlede oplysninger anvendes Fællesskabets Common Communications Network/Common Systems Interface (CCN/CSI) af alle kontraherende parter. EFTA-landenes finansielle deltagelse og andre hermed forbundne spørgsmål aftales mellem Fællesskabet og hvert af EFTA-landene."Artikel 2Denne afgørelse træder i kraft den 31. marts 1999.Udfærdiget i Bruxelles, den 30. marts 1999.På vegne af Den Blandede KommissionFrida NOKKENFormand(1) EFT L 226 af 13.8.1987, s. 2.(2) EFT L 65 af 12.3.1999, s. 50.


text:
 Avis juridique important
 |
 21990A0412(08)
 Aftale i form af brevveksling om aftalen af 1982 mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Den Tjekkoslovakiske Socialistiske Republik om handel med får og geder samt kød heraf
 EF-Tidende nr. L 095 af 12/04/1990 s. 0021 - 0024
 AFTALE i form af brevveksling om aftalen af 1982 mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Den Tjekkoslovakiske Socialistiske Republik om handel med faar og geder samt koed heraf A. Brev nr. 1 Hr. . . . . . . Jeg har den aere at henvise til brevvekslingen af 14. juni 1982, der udgoer en aftale mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Den Tjekkoslovakiske Socialistiske Republik med fastsaettelse af bestemmelser vedroerende indfoerslen til Faellesskabet af faare- og gedekoed fra bestemmelser vedroerende indfoerslen til Faellesskabet af faare- og gedekoed fra Tjekkoslovakiet, og til forhandlingerne mellem vore respektive delegationer med det formaal at fastsaette midlertidige fastsaette midlertidige undtagelser fra visse af disse bestemmelser i forbindelse med ivaerksaettelsen af foranstaltninger til at stabilisere sektoren for faar i Faellesskabet og omlaegge Faellesskabets interne ordning med henblik paa at opnaa et integreret faaremarked i Faellesskabet. Parterne er derfor naaet til enighed om en fravigelse af hovedaftalen i form af foelgende undtagelser, som skal finde anvendelse i hele naervaerende aftales gyldighedsperiode. 1) Tjekkoslovakiet forpligter sig til at sikre, at udfoerslen af faarekoed og levende faar til de forskellige regioner i Faellesskabet fortsat finder sted i et saadant omfang, at den ikke forstyrrer disse markeder og ikke overstiger de traditionelle maengder i de foelsomme perioder af aaret 2) priserne for lammekoed og levende dyr, der indfoeres fra Tjekkoslovakiet, overvaages efter den fremgangsmaade, der er anfoert i bilaget til denne aftale 3) i punkt 5 i hovedaftalen aendres udtrykket »et maksimumbeloeb paa 10 % ad valorem« til »0 %« 4) med forbehold af bestemmelserne i punkt 2 i naervaerende aftale kan hver part til enhver tid anmode om konsultationer vedroerende anvendelsen af denne aftale 5) bestemmelserne i denne aftale beroerer ikke Tjekkoslovakiet og Faellesskabets rettigheder i henhold til GATT 6) denne aftale traeder i kraft den 1. januar 1989 og gaelder indtil den 31. december 1992 7) bestemmelserne i denne aftale tages op til fornyet overvejelse i loebet af de sidste seks maaneder, foer aftalen udloeber. Jeg har den aere at foreslaa, at saafremt det ovenfor anfoerte kan accepteres af Deres regering, skal denne skrivelse og Deres bekraeftelse heraf tilsammen udgoere en aftale mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Den Tjekkoslovakiske Socialistiske Republik paa dette omraade. Modtag, hr. . . . . . ., forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse. Paa vegne af Raadet for De Europaeiske Faellesskaber BILAG Fremgangsmaade ved overvaagning af priser 1. Faellesskabet overvaager priserne i hver medlemsstat for indfoerte lammekroppe fra Tjekkoslovakiet paa grundlag af det maanedlige gennemsnit af disse priser. 2. Tjekkoslovakiet meddeler hver maaned Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber eksportpriserne for lammekroppe. 3. Saafremt der i en bestemt medlemsstat konstateres et fald i priserne for lammekroppe indfoert fra Tjekkoslovakiet, og dette viser sig at vaere begrundet i et problem,


text: skal der paa anmodning af en af parterne finde tekniske konsultationer sted for at fastslaa de faktorer, der har medfoert dette fald. Parterne tager hensyn til enhver henstilling, som fremsaettes under disse konsultationer for at loese problemet. Hvis det konstaterede problem skyldes de priser, til hvilke lammekroppe indfoeres til den paagaeldende medlemsstat, traeffer de tjekkoslovakiske myndigheder saadanne foranstaltninger, som vil kunne genoprette priserne. B. Brev nr. 2 Hr. . . . . . . Jeg har den aere hermed at anerkende modtagelsen af Deres skrivelse af dags dato med foelgende ordlyd: »Jeg har den aere at henvise til brevvekslingen af 14. juni 1982, der udgoer en aftale mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Den Tjekkoslovakiske Socialistiske Republik med fastsaettelse af bestemmelser vedroerende indfoerslen til Faellesskabet af faare- og gedekoed fra Tjekkoslovakiet, og til forhandlingerne mellem vore respektive delegationer med det formaal at fastsaette midlertidige undtagelser fra visse af disse bestemmelser i forbindelse med ivaerksaettelsen af foranstaltninger til at stabilisere sektoren for faar i Faellesskabet og omlaegge Faellesskabets interne ordning med henblik paa at opnaa et integreret faaremarked i Faellesskabet. Parterne er derfor naaet til enighed om en fravigelse af hovedaftalen i form af foelgende undtagelser, som skal finde anvendelse i hele naervaerende aftales gyldighedsperiode. 1) Tjekkoslovakiet forpligter sig til at sikre, at udfoerslen af faare- og gedekoed til de forskellige regioner i Faellesskabet fortsat finder sted i et saadant omfang, at den ikke forstyrrer disse markeder og ikke overstiger de traditionelle maengder i de foelsomme perioder af aaret 2) priserne for lammekroppe, der indfoeres fra Tjekkoslovakiet overvaages efter den fremgangsmaade, der er anfoert i bilaget til denne aftale 3) i punkt 5 i hovedaftalen aendres udtrykket »et maksimumbeloeb paa 10 % ad valorem« til »0 %« 4) med forbehold af bestemmelserne i punkt 2 i naervaerende aftale kan hver part til enhver tid anmode om konsultationer vedroerende anvendelsen af denne aftale 5) bestemmelserne i denne aftale beroerer ikke Tjekkoslovakiets og Faellesskabets rettigheder i henhold til GATT 6) denne aftale traeder i kraft den 1. januar 1989 og gaelder indtil den 31. december 1992 7) bestemmelserne i denne aftale tages op til fornyet overvejelse i loebet af de sidste seks maaneder, foer aftalen udloeber. Jeg har den aere at foreslaa, at saafremt det ovenfor anfoerte kan accepteres af Deres regering, skal denne skrivelse og Deres bekraeftelse heraf tilsammen udgoere en aftale mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Den Tjekkoslovakiske Socialistiske Republik paa dette omraade.« Jeg har den aere hermed at bekraefte, at det ovenfor anfoerte kan accepteres af min regering, og at Deres skrivelse sammen med dette svar udgoer en aftale som foreslaaet af Dem. Modtag, hr. . . . . . ., forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse. For regeringen for Den Tjekkoslovakiske Socialistiske Republik BILAG Fremgangsmaade ved overvaagning af priser 1. Faellesskabet overvaager priserne i hver medlemsstat for indfoerte lammekroppe fra Tjekkoslovakiet paa grundlag af det maanedlige gennemsnit af disse priser. 2. Tjekkoslovakiet meddeler hver maaned Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber eksportpriserne for lammekroppe. 3. Saafremt der i en


text: bestemt medlemsstat konstateres et fald i priserne for lammekroppe indfoert fra Tjekkoslovakiet, og dette viser sig at vaere begrundet i et problem, skal der paa anmodning af en af parterne finde tekniske konsultationer sted for at fastslaa de faktorer, der har medfoert dette fald. Parterne tager hensyn til enhver henstilling, som fremsaettes under disse konsultationer for at loese enhver henstilling, som fremsaettes under disse konsultationer for at loese problemet. Hvis det konstaterede problem skyldes de priser, til hvilke lammekroppe indfoeres til den paagaeldende medlemsstat, traeffer de tjekkoslovakiske myndigheder saadanne foranstaltninger, som vil kunne genoprette priserne.


text:
 Avis juridique important
 |
 22003D0154(01)
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalg nr. 154/2003 af 7. november 2003 om ændring af bilag XII (frie kapitalbevægelser) til EØS-aftalen
 EU-Tidende nr. L 041 af 12/02/2004 s. 0047 - 0048
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalgnr. 154/2003af 7. november 2003om ændring af bilag XII (frie kapitalbevægelser) til EØS-aftalenDET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR -under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt "aftalen", særlig artikel 98, ogud fra følgende betragtninger:(1) Bilag XII til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 48/2003 truffet af Det Blandede EØS-udvalg den 16. maj 2003(1).(2) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2560/2001 af 19. december 2001 om grænseoverskridende betalinger i euro(2) skal indarbejdes i aftalen -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Følgende punkt indsættes efter punkt 2 (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/35/EF) i bilag XII til aftalen:"3. 32001 R 2560: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2560/2001 af 19. december 2001 om grænseoverskridende betalinger i euro (EFT L 344 af 28.12.2001, s. 13).Forordningens bestemmelser gælder i forbindelse med aftalen med følgende tilpasninger:Kreditinstitutioner godkendt i Liechtenstein er indtil 1. juli 2005 fritaget for forpligtelserne i forordningens artikel 3."Artikel 2Teksterne til forordning (EF) nr. 2560/2001 på islandsk og norsk, som offentliggøres i EØS-tillægget til Den Europæiske Unions Tidende, er autentiske.Artikel 3Denne afgørelse træder i kraft den 8. november 2003, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle nødvendige meddelelser, jf. aftalens artikel 103, stk. 1(3).Artikel 4Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.Udfærdiget i Bruxelles, den 7. november 2003.På vegne af Det Blandede EØS-udvalgH. S. H. Prinz Nikolaus von LiechtensteinFormand(1) EUT L 193 af 31.7.2003, s. 20.(2) EFT L 344 af 28.12.2001, s. 13.(3) Forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 Avis juridique important
 |
 21998D1119(05)
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalg nr. 26/98 af 27. marts 1998 om ændring af bilag XIII (transport) til EØS-aftalen
 EF-Tidende nr. L 310 af 19/11/1998 s. 0008 - 0008
 AFGØRELSE TRUFFET AF DET BLANDEDE EØS-UDVALG Nr. 26/98 af 27. marts 1998 om ændring af bilag XIII (transport) til EØS-aftalen DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR -under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som tilpasset ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, ogud fra følgende betragtninger:Bilag XIII til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 5/98 truffet af Det Blandede EØS-udvalg den 30. januar 1998 (1);Rådets resolution 97/C 109/01 af 24. marts 1997 om en strategi til fremme af EU-skibsfartens konkurrenceevne (2) bør indarbejdes i aftalen -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1 Følgende punkt indsættes efter punkt 87 (Rådets resolution 97/C 194/03) i bilag XIII til aftalen:»88. 397 Y 0408(01): Rådets resolution 97/C 109/01 af 24. marts 1997 om en strategi til fremme af EU-skibsfartens konkurrenceevne (EFT C 109 af 8.4.1997, s. 1).«Artikel 2 Teksterne til resolution 97/C 109/01 på islandsk og norsk, som er knyttet til de respektive sproglige udgaver af denne afgørelse, er autentiske.Artikel 3 Denne afgørelse træder i kraft den 1. april 1998, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle fornødne meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1.Artikel 4 Denne afgørelse offentliggøres i EØS-afsnittet i og EØS-tillægget til De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 27. marts 1998.På Det Blandede EØS-udvalgs vegneF. BARBASOFormand(1) EFT L 272 af 8.10.1998, s. 7.(2) EFT C 109 af 8.4.1997, s. 1.


text:
 10.7.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 177/263
 Kun de originale FN/ECE-tekster har retlig virkning i henhold til folkeretten. Dette regulativs nuværende status og ikrafttrædelsesdato bør kontrolleres i den seneste version af FN/ECE's statusdokument TRANS/WP.29/343/, der findes på adressen: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Regulativ nr. 118 fra FN's Økonomiske Kommission for Europa (FN/ECE) — Ensartede tekniske forskrifter vedrørende brændbarheden af materialer, der benyttes ved den indvendige indretning af visse klasser af motorkøretøjer
 Ikrafttrædelsesdato: 6. april 2005
 INDHOLDSFORTEGNELSE
 REGULATIV
 1.
 Anvendelsesområde
 2.
 Definitioner
 3.
 Ansøgning om typegodkendelse
 4.
 Typegodkendelse
 5.
 Del I — Definitioner — Specifikationer
 6.
 Del II — Definitioner — Specifikationer
 7.
 Ændring af typen og udvidelse af typegodkendelsen
 8.
 Produktionens overensstemmelse
 9.
 Sanktioner ved produktionens manglende overensstemmelse
 10.
 Fuldstændig ophørt produktion
 11.
 Navne og adresser på de tekniske tjenester, der udfører godkendelsesprøvningen, samt på de administrative myndigheder
 BILAG
 Bilag 1 —
 Oplysningsskema for køretøj
 Bilag 2 —
 Oplysningsskema for komponent
 Bilag 3 —
 Meddelelse vedrørende typegodkendelse af en køretøjstype
 Bilag 4 —
 Meddelelse vedrørende typegodkendelse af en komponenttype
 Bilag 5 —
 Anbringelse af godkendelsesmærker
 Bilag 6 —
 Afprøvning til bestemmelse af materialers horisontale forbrændingshastighed
 Bilag 7 —
 Afprøvning til bestemmelse af materialers smelteegenskaber
 Bilag 8 —
 Afprøvning til bestemmelse af materialers vertikale forbrændingshastighed
 1. ANVENDELSESOMRÅDE
 1.1. Dette regulativ gælder for brændbarheden (antændelighed, forbrændingshastighed og smelteegenskaber) af materialer, der benyttes indvendig i køretøjer af klasse M3, kategori II og III (1), som har plads til mere end 22 passagerer, og som ikke er beregnet til stående passagerer og bykørsel (bybusser).
 Typegodkendelser meddeles i overensstemmelse med:
 1.2. Del I — Godkendelse af en køretøjstype for så vidt angår brændbarheden af de komponenter, der benyttes i kabinen.
 1.3. Del II – Godkendelse af en komponent (materialer, sæder, gardiner, skillevægge osv.) for så vidt angår brændbarhed.
 2. DEFINITIONER: Generelt
 2.1. »Fabrikant«: den person eller det organ, som over for den godkendende myndighed er ansvarlig(t) for alle aspekter af typegodkendelsesprocessen og for sikring af produktionens overensstemmelse. Vedkommende person eller organ behøver ikke være direkte inddraget i alle stadier af produktionen af det køretøj eller den komponent, som er genstand for godkendelsesprocessen.
 2.2. »Kabine«: det rum, hvor passagererne opholder sig, herunder bar, køkken, toilet osv., afgrænset ved:
 —
 taget
 —
 gulvet
 —
 sidevæggene
 —
 dørene
 —
 udvendige ruder
 —
 den bageste skilleplade eller planet for bagsædet
 —
 ryglæn
 —
 i førerens side af køretøjets lodrette midterplan i længderetningen: det lodrette tværplan gennem førerens R-punkt som defineret i regulativ nr. 17
 —
 i modsatte side af køretøjets lodrette midterplan i længderetningen: den forreste skilleplade.
 2.3. »Fremstillingsmaterialer«: varer i form af løse materialer (f.eks. ruller af betræk) eller færdigudformede komponenter, der leveres til en fabrikant med henblik på indbygning i en køretøjstype, der er godkendt i henhold til dette regulativ, eller til et værksted til anvendelse i forbindelse med vedligeholdelse eller reparation af et køretøj.
 2.4. »Sæde«: en konstruktion, der — uanset om den er en integrerende del af køretøjets konstruktion eller ej — er forsynet med betræk og beregnet til at tjene som siddeplads for en voksen


text:
person. Udtrykket dækker både et enkelt sæde eller en del af en bænk, som er beregnet til at tjene som siddeplads for en voksen person.
 2.5. »Gruppe af sæder«: enten et sæde af bænktypen eller sæder, som er adskilte, men placeret ved siden af hinanden (dvs. med de forreste forankringer for det ene sæde på linje med eller foran de bageste forankringer og på linje med eller bagved de forreste forankringer for det andet sæde), og som kan tjene som siddeplads for en eller flere siddende voksne personer.
 2.6. »Bænk«: en konstruktion forsynet med betræk og beregnet til at tjene som siddeplads for mere end én voksen person.
 3. ANSØGNING OM GODKENDELSE
 3.1. Ansøgning om godkendelse af et køretøj eller en komponent hvad angår dette regulativ skal indgives af fabrikanten.
 3.2. Den skal ledsages af et oplysningsskema svarende til den model, der er vist i bilag 1 eller 2.
 Følgende skal indleveres til den tekniske tjeneste, der er ansvarlig for udførelse af typegodkendelsesprøvningerne:
 3.3.1. I forbindelse med godkendelse af et køretøj: et køretøj, der er repræsentativt for den køretøjstype, der søges godkendt.
 3.3.2. Hvis det drejer sig om indretningskomponenter, som allerede er typegodkendt: en liste over typegodkendelsesnumre og fabrikantens typebetegnelser for de pågældende dele skal vedlægges ansøgningen om typegodkendelse af køretøjet
 Hvis det drejer sig om indretningskomponenter, der ikke er ECE-typegodkendt:
 3.3.3.1. det i punkt bilag 6 til 8 anførte antal prøveemner af de komponenter, der benyttes i køretøjerne, og som er repræsentative for den type, der skal godkendes
 3.3.3.2. Endvidere indleveres en prøve til den tekniske tjeneste til senere sammenligningsbrug.
 3.3.3.3. De i punkt 3.3.3.1 anførte prøveemner, som f.eks. sæder, forhæng, skillevægge osv., samt én færdigopbygget anordning, som er i overensstemmelse med ovennævnte.
 3.3.3.4. Prøveeksemplarerne skal på tydelig og blivende måde være mærket med ansøgerens fabriks- eller varemærke samt typebetegnelsen.
 4. GODKENDELSE
 4.1. Hvis den type, der søges godkendt efter dette regulativ, opfylder forskrifterne i de(n) pågældende del(e) af dette regulativ, meddeles typegodkendelse.
 4.2. Hver godkendt type tildeles et godkendelsesnummer. De første to cifre (for tiden 00 svarende til regulativet i dets oprindelige form) angiver den ændringsserie, som indeholder de seneste væsentlige tekniske ændringer af regulativet på tidspunktet for udstedelse af godkendelsen. Samme kontraherende part må ikke tildele samme nummer til en anden type køretøj eller komponent, som er defineret i dette regulativ.
 4.3. Meddelelse om typegodkendelse eller udvidelse af typegodkendelse i henhold til dette regulativ skal meddeles de kontraherende parter, som anvender dette regulativ, ved hjælp af en formular svarende til en af modellerne i bilag 3 eller 4 til dette regulativ.
 Alle køretøjer, som er af en type godkendt i henhold til dette regulativ, emballagen til alt materiale (jf. punkt 4.4.2.3), der er i overensstemmelse med en type godkendt i henhold til dette regulativ, og enhver separat leveret komponent, der er i overensstemmelse med en type godkendt i henhold til dette regulativ, skal på et synligt og let tilgængeligt sted, som er angivet på godkendelsesformularen, være påført et internationalt godkendelsesmærke bestående af:
 4.4.1. En cirkel, som omslutter


text:
bogstavet »E« efterfulgt af kendingsnummer for det land, der har meddelt komponenttypegodkendelsen (2)
 I nærheden af cirklen:
 4.4.2.1. symboler for den retning, hvori komponentens forbrændingshastighed er blevet fastslået:
 ↔
 for vandret retning (bilag 6)
 ↑
 for lodret retning (bilag 8)
 ↓
 for vandret og lodret retning
 (bilag 6 og 8)
 4.4.2.2. symbolet »V« til angivelse af, at komponenten er godkendt med hensyn til smelteegenskaber (bilag 7) og/eller symbolet »CD« til angivelse af, at komponenten er godkendt som en færdigopbygget anordning (»complete device«), som f.eks. sæder, skillevægge, bagagehylder osv.
 4.4.2.3. Det er ikke nødvendigt at mærke hvert enkelt fremstillingsmateriale. Den emballage, som de leveres i, skal dog tydelig mærkes med det ovenfor beskrevne godkendelsesmærke.
 4.4.2.4. Hvis de mærkes separat, kan store komponenter, f.eks. sæder, der består af mere end ét godkendt materiale, være forsynet med et enkelt mærke med angivelse af godkendelsesnummer eller -numre for det eller de anvendte materialer.
 4.4.3. Hvis en type er i overensstemmelse med en type, som i henhold til et eller flere andre af de til aftalen vedføjede regulativer er godkendt i samme stat, som har meddelt typegodkendelse efter dette regulativ, behøver det i punkt 4.4.1 foreskrevne symbol ikke gentages; i så fald skal numrene på regulativet, efter hvilken der er udstedt typegodkendelse i den stat, som har meddelt godkendelse i medfør af dette regulativ, være angivet i lodrette kolonner til højre for det i punkt 4.4.1 foreskrevne symbol.
 4.4.4. Godkendelsesmærket skal være letlæseligt og må ikke kunne fjernes.
 4.4.5. Hvis der er tale om et køretøj, skal godkendelsesmærket placeres i nærheden af den plade, som er påført af fabrikanten, og som angiver køretøjets specifikationer, eller på selve pladen.
 4.4.6. I bilag 5 til dette regulativ gives eksempler på godkendelsesmærkets udformning.
 5. DEL I — TYPEGODKENDELSE AF EN KØRETØJSTYPE MED HENSYN TIL BRÆNDBARHEDEN AF DE INDVENDIGE KOMPONENTER ANVENDT I KABINEN
 5.1. Definition
 I dette regulativs Del I forstås ved:
 5.1.1. »Køretøjstype«: køretøjer, der ikke frembyder væsentlige forskelle med hensyn til fabrikantens typebetegnelse.
 5.2. Forskrifter
 5.2.1. De indvendige materialer i kabinen i det køretøj, der skal typegodkendes, skal være i overensstemmelse med forskrifterne i Del II i dette regulativ.
 5.2.2. Materialer og/eller udstyr, der benyttes i kabinen, og/eller i anordninger, der er godkendt som komponenter, skal indbygges således, at risikoen for udvikling og spredning af flammer reduceres mest muligt.
 5.2.3. Materialer og/eller udstyr af denne art må kun indbygges til brug i overensstemmelse med deres formål og den eller de afprøvning(er), som de har gennemgået (se punkt 6.2.1, 6.2.2 og 6.2.3), navnlig med hensyn til deres brændbarhed og smelteegenskaber (vandret/lodret retning).
 5.2.4. Klæbestof, der bruges til at fæstne det indre materiale til den bærende struktur, må så vidt muligt ikke påvirke materialets brændbarhed i negativ retning.
 6. Del II — TYPEGODKENDELSE AF EN KOMPONENT MED HENSYN TIL BRÆNDBARHED
 6.1. Definitioner
 I dette regulativs Del II forstås ved:
 »Komponenttype«: komponenter, der ikke frembyder væsentlige forskelle med hensyn til:
 6.1.1.1. fabrikantens typebetegnelse
 6.1.1.2. hvad materialerne skal bruges til (polstring af sæder, foring af tag osv.)
 6.1.1.3. basismaterialerne (f.eks. uld,


text:
plastic, gummi, blandede materialer)
 6.1.1.4. antallet af lag i tilfælde af kompositmateriale, og
 6.1.1.5. andre karakteristika, for så vidt de har en konstaterbar indvirkning på de i dette regulativ foreskrevne egenskaber.
 6.1.2. »Forbrændingshastighed«: kvotienten for den brændte afstand målt i henhold til bilag 6 og/eller 8 til dette regulativ og den tid, det tager at brænde denne afstand. Det udtrykkes i millimeter pr. minut.
 6.1.3. »Kompositmateriale«: et materiale bestående af flere lag materialer, der er ens eller forskellige, og som er sammenpresset ved cementering, limning, beklædning, svejsning osv. Er forskellige materialer samlet punktvis (f.eks. ved sømme, hyppige svejsepunkter, nitning), betragtes sådanne materialer ikke som kompositmaterialer.
 6.1.4. »Eksponeret flade«: den flade af et materiale, der vender ind mod kabinen, når materialet er monteret på køretøjet.
 6.1.5. »Polstring«: den kombination af polster- og overfladematerialer, som tilsammen udgør sædets hynde.
 6.1.6. »Foring«: materiale(r), som (tilsammen) udgør overfladebeklædning og underlag på tag, væg eller gulv.
 6.2. Forskrifter
 6.2.1. Følgende materialer skal prøves i henhold til bilag 6 i dette regulativ:
 a)
 materiale(r), der benyttes til polstring af sæder og tilbehør hertil (herunder førersædet)
 b)
 materiale(r), der benyttes ved foring af taget
 c)
 materiale(r), der benyttes til foring af side- og bagvægge, herunder skillevægge
 d)
 materiale(r) med termisk og/eller akustisk funktion
 e)
 materiale(r), der benyttes til foring af gulvet
 f)
 materiale(r), der benyttes til foring af bagagehylder, varme- og ventilationsrør
 g)
 materiale(r), der benyttes til belysningsarmaturer.
 Prøveresultatet anses for tilfredsstillende, hvis de dårligste prøveresultater giver en horisontal forbrændingshastighed på højst 100 mm/minut, eller hvis flammen slukkes, inden den når det sidste målepunkt.
 6.2.2. Følgende materialer skal prøves i henhold til bilag 7 i dette regulativ:
 a)
 materiale(r), der benyttes ved foring af taget
 b)
 materiale(r), der benyttes til foring af bagagehylder samt varme- og ventilationsrør i taget
 c)
 materiale(r), der benyttes til belysningsarmaturer i bagagehylderne og/eller taget.
 Prøveresultatet anses for tilfredsstillende, hvis der ikke i de dårligste prøveresultater dannes nogen dråbe, som antænder vattet.
 6.2.3. Materialer, der anvendes til forhæng og rullegardiner (og/eller andre nedhængende materialer), skal prøves i henhold til bilag 8.
 Prøveresultatet anses for tilfredsstillende, hvis de dårligste prøveresultater giver en vertikal forbrændingshastighed på højst 100 mm/minut.
 Følgende materialer skal ikke underkastes den i bilag 6 til 8 beskrevne afprøvning:
 6.2.4.1. dele fremstillet af metal eller glas
 6.2.4.2. enkelte løsdele af sæderne med en masse af ikke-metallisk materiale på under 200 g. Hvis den samlede masse af dette tilbehør overstiger 400 g ikke-metallisk materiale pr. sæde, skal hvert materiale afprøves
 dele, hvis overfladeareal eller volumen ikke overstiger henholdsvis:
 6.2.4.3.1. 100 cm2 eller 40 cm3 for så vidt angår de dele, der hører sammen med en individuel siddeplads
 6.2.4.3.2. 300 cm2 eller 120 cm3 pr. sæderække og, maksimalt, pr. løbende meter af indersiden af kabinen for de dele, som er fordelt i køretøjet, og som ikke hører sammen med en individuel siddeplads
 6.2.4.4. elkabler
 6.2.4.5. dele, for hvilke det ikke er muligt at udtage en prøve med de foreskrevne dimensioner som specificeret i punkt 3.1 i bilag 6, punkt 3 i bilag 7 og


text:
punkt 3.1 i bilag 8.
 7. ÆNDRING AF TYPE OG UDVIDELSE AF GODKENDELSE
 Enhver ændring af en køretøjstype eller komponenttype, som vedrører dette regulativ, skal meddeles den administrative myndighed, som har godkendt køretøjstypen eller komponenttypen. Den pågældende myndighed kan da enten:
 7.1.1. skønne, at de foretagne ændringer næppe vil have mærkbar ugunstig virkning, og at køretøjerne eller komponenterne stadig opfylder forskrifterne, eller
 7.1.2. anmode den tjeneste, der er ansvarlig for prøvningerne, om en yderligere prøvningsrapport.
 7.2. Bekræftelse eller nægtelse af typegodkendelse, med angivelse af ændringerne, meddeles de kontraherende parter, som anvender dette regulativ, via den i punkt 4.3 ovenfor anførte procedure.
 7.3. Den kompetente myndighed, som meddeler udvidelse af typegodkendelsen, tildeler et fortløbende nummer til hver meddelelsesformular, som udfærdiges vedrørende udvidelsen, og underretter de øvrige kontraherende parter i 1958-overenskomsten, som anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en meddelelsesformular svarende til modellen i bilag 3 eller 4 til dette regulativ.
 8. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE
 Procedurerne til sikring af produktionens overensstemmelse skal være i overensstemmelse med dem, der er fastlagt i overenskomstens tillæg 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), idet der gælder følgende forskrifter:
 8.1. Køretøjer/komponenter, som er godkendt efter dette regulativ, skal være fremstillet således, at de er i overensstemmelse med den godkendte type, idet de opfylder forskrifterne i den eller de relevante dele i dette regulativ.
 8.2. Den kompetente myndighed, som har meddelt godkendelse, kan til hver en tid efterprøve de metoder til overensstemmelsesprøvning, som anvendes på hvert produktionsanlæg. Den normale hyppighed af sådan efterprøvning er én gang hvert andet år.
 9. SANKTIONER I TILFÆLDE AF PRODUKTIONENS MANGLENDE OVERENSSTEMMELSE
 9.1. Godkendelser, som er meddelt for en type køretøj/komponent i henhold til dette regulativ, kan inddrages, hvis ovenstående forskrifter ikke er opfyldt.
 9.2. Hvis en kontraherende part, som anvender dette regulativ, inddrager en godkendelse, som den tidligere har meddelt, skal den straks underrette de øvrige kontraherende parter, som anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en meddelelsesformular svarende til modellen i bilag 3 eller 4 til dette regulativ.
 10. ENDELIGT OPHØR AF PRODUKTIONEN
 Ophører indehaveren af typegodkendelsen fuldstændig med at fremstille en køretøjstype, som er godkendt efter dette regulativ, skal han underrette den myndighed, som har meddelt godkendelsen. Efter modtagelse af den pågældende meddelelse underretter den kompetente myndighed, de andre parter i aftalen fra 1958, som anvender dette regulativ, ved hjælp af en meddelelse i overensstemmelse med en af modellerne i bilag 3 eller 4 til dette regulativ.
 11. NAVNE OG ADRESSER PÅ DE TEKNISKE TJENESTER, SOM ER ANSVARLIGE FOR UDFØRELSE AF GODKENDELSESPRØVNINGERNE, OG PÅ DE ADMINISTRATIVE MYNDIGHEDER
 De parter i 1958-aftalen, som anvender dette regulativ, meddeler De Forenede Nationers sekretariat navne og adresser på de tekniske tjenester, som udfører typegodkendelsesprøvninger, og på de administrative myndigheder, som meddeler typegodkendelser, og hvortil meddelelser udstedt i andre lande om typegodkendelse eller udvidelse, nægtelse eller inddragelse af typegodkendelse skal sendes.
 (1) Som defineret i den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3), bilag 7 (dokument TRANS/WP.29/78/Rev. 1/Amend. 2).
 (2) 1 for Tyskland, 2 for Frankrig, 3 for Italien, 4 for Nederlandene, 5 for Sverige, 6 for Belgien, 7 for


text:
Ungarn, 8 for Tjekkiet, 9 for Spanien, 10 for Serbien og Montenegro, 11 for Det Forenede Kongerige, 12 for Østrig, 13 for Luxembourg, 14 for Schweiz, 15 (ubenyttet), 16 for Norge, 17 for Finland, 18 for Danmark, 19 for Rumænien, 20 for Polen, 21 for Portugal, 22 for Den Russiske Føderation, 23 for Grækenland, 24 for Irland, 25 for Kroatien, 26 for Slovenien, 27 for Slovakiet, 28 for Belarus, 29 for Estland, 30 (ubenyttet), 31 for Bosnien-Hercegovina, 32 for Letland, 33 (ubenyttet), 34 for Bulgarien, 35 (ubenyttet), 36 for Litauen, 37 for Tyrkiet, 38 (ubenyttet), 39 for Aserbajdsjan, 40 for Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, 41 (ubenyttet), 42 for Det Europæiske Fællesskab (godkendelse meddelt af de enkelte medlemsstater, der anvender deres egne ECE-symboler), 43 for Japan, 44 (ubenyttet), 45 for Australien, 46 for Ukraine, 47 for Sydafrika, 48 for New Zealand, 49 for Cypern, 50 for Malta og 51 for Republikken Korea. Efterfølgende numre tildeles andre stater i den kronologiske orden, i hvilken de ratificerer eller tiltræder overenskomsten om ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer og udstyr og dele, som kan monteres og/eller anvendes på hjulkøretøjer, samt vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser udstedt på grundlag af sådanne forskrifter, og de således tildelte numre meddeles af FN's generalsekretær til overenskomstens parter.
 BILAG 1
 OPLYSNINGSSKEMA
 (I henhold til punkt 3.2 i dette regulativ om ECE-typegodkendelse af køretøjer med hensyn til brændbarheden af de indvendige komponenter anvendt i kabinen)
 Hvis systemer, komponenter eller separate tekniske enheder omfatter elektronisk styrede funktioner, anføres relevante funktionsspecifikationer.
 1. GENERELT
 1.1. Mærke (fabrikantens varemærke): ...
 1.2. Type og almindelig(e) handelsbetegnelse(r): ...
 1.3. Typeidentifikationsmærker, hvis markeret på køretøjet: ...
 1.4. Mærkningens anbringelsessted: ...
 1.5. Køretøjets klasse (1): ...
 1.6. Fabrikantens navn og adresse: ...
 1.7. Adresse® på samlefabrik(ker): ...
 2. KØRETØJETS ALMINDELIGE SPECIFIKATIONER
 2.1. Fotografier og/eller tegninger af et repræsentativt køretøj:
 3. KARROSSERI
 Indvendigt udstyr
 Sæder
 3.1.1. Antal: ...
 Brændbarhed for materialer anvendt indvendigt i køretøjet
 Materiale®, der benyttes ved foring af taget
 3.2.1.1. Komponenttypegodkendelsesnummer (-numre): ...
 Materiale®, der benyttes til bag- og sidevægge
 3.2.2.1. Komponenttypegodkendelsesnummer (-numre): ...
 Materiale®, der benyttes til gulv
 3.2.3.1. Komponenttypegodkendelsesnummer (-numre): ...
 Materiale®, der benyttes til polstring af sæder
 3.2.4.1. Komponenttypegodkendelsesnummer (-numre): ...
 Materiale®, der benyttes til varme- og ventilationsrør
 3.2.5.1. Komponenttypegodkendelsesnummer (-numre): ...
 Materiale®, der benyttes til bagagehylder
 3.2.6.1. Komponenttypegodkendelsesnummer (-numre): ...
 Materiale®, der benyttes til andre formål
 3.2.7.1. Formål: ...
 3.2.7.2. Komponenttypegodkendelsesnummer (-numre): ...
 Komponenter, der er godkendt som færdigopbyggede anordninger (sæder, skillevægge, bagagehylder osv.)
 3.2.8.1. Komponenttypegodkendelsesnummer (-numre): ...
 (1) Som defineret i bilag 7 til den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3), (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1 og Amend.2).
 BILAG 2
 OPLYSNINGSSKEMA
 (I henhold til punkt 3.2 i dette regulativ om ECE-typegodkendelse af komponenter med hensyn til brændbarheden)
 Hvis systemer, komponenter eller separate tekniske enheder omfatter elektronisk styrede funktioner, anføres relevante funktionsspecifikationer.
 1. GENERELT
 1.1. Mærke (fabrikantens varemærke): ...
 1.2. Type og almindelig(e) handelsbetegnelse(r): ...
 1.3. Fabrikantens navn og adresse: ...
 1.4. Anbringelsessted og -måde for ECE-typegodkendelsesmærket for komponenter og separate tekniske enheder: ...
 1.5. Adresse(r) på samlefabrik(ker): ...
 2. INDVENDIGE MATERIALER
 2.1. Materiale(r),


text:
der benyttes til: ...
 2.2. Basismateriale(r)/betegnelse: .../... ...
 2.3. Kompositmateriale/usammensat materiale (1) antal lag (1): ...
 2.4. Type belægning (1): ...
 2.5. Største/mindste tykkelse ... mm
 2.6. Typegodkendelsesnummer, hvis dette foreligger: ...
 (1) Det ikke gældende overstreges.
 BILAG 3
 MEDDELELSE
 (Største format: A4 (210 × 297 mm))
 (1)
 Udstedt af:
 Myndighedens navn:
 ...
 ...
 ...
 vedrørende (2):
 MEDDELELSE AF GODKENDELSE
 UDVIDELSE AF GODKENDELSE
 NÆGTELSE AF GODKENDELSE
 INDDRAGELSE AF GODKENDELSE
 ENDELIGT OPHØR AF PRODUKTIONEN
 for en køretøjstype i henhold til regulativ nr. 118
 Godkendelse nr. ... Udvidelse nr. ...
 Begrundelse for udvidelse: ...
 AFDELING I
 GENERELT
 1.1. Mærke (fabrikantens varemærke): ...
 1.2. Type: ...
 Typeidentifikationsmærker som markeret på køretøjet/komponenten/den separate tekniske enhed (2)
 (3): ...
 1.3.1. Mærkningens anbringelsessted: ...
 1.4. Køretøjets klasse (4): ...
 1.5. Fabrikantens navn og adresse: ...
 1.6. ECE-godkendelsesmærkets placering: ...
 1.7. Adresse® på samlefabrik(ker): ...
 AFDELING II
 1. Eventuelle supplerende oplysninger: ...
 2. Teknisk tjeneste, som er ansvarlig for udførelse af prøvningerne: ...
 3. Prøvningsrapportens dato: ...
 4. Prøvningsrapportens nummer: ...
 5. Eventuelle bemærkninger: ...
 6. Sted: ...
 7. Dato: ...
 8. Underskrift: ...
 9. Indeks til informationspakken, der opbevares af de godkendende administrative myndigheder, kan udleveres på begæring og forefindes som bilag.
 (1) Kendingsnummeret på den stat, som har meddelt/udvidet typegodkendelsen (se regulativets forskrifter for godkendelse).
 (2) Det ikke gældende overstreges (i nogle tilfælde skal intet overstreges, f.eks. hvis flere muligheder er gældende).
 (3) Hvis typeidentifikationsmærkerne består af tegn, der ikke er relevante for beskrivelsen af de typer køretøjer, separate tekniske enheder eller komponenter, der er omfattet af dette oplysningsskema, skal disse tegn i følgedokumenterne markeres med symbolet
 (4) Som defineret i den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3.), bilag 7 (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, som ændret).
 BILAG 4
 MEDDELELSE
 (Største format: A4 (210 × 297 mm))
 (1)
 Udstedt af:
 Myndighedens navn:
 ...
 ...
 ...
 vedrørende (2):
 MEDDELELSE AF GODKENDELSE
 UDVIDELSE AF GODKENDELSE
 NÆGTELSE AF GODKENDELSE
 INDDRAGELSE AF GODKENDELSE
 ENDELIGT OPHØR AF PRODUKTIONEN
 af en komponenttype i henhold til regulativ nr. 118
 Godkendelse nr ... Udvidelse nr. ...
 Begrundelse for udvidelse: ...
 AFDELING I
 GENERELT
 1.1. Mærke (fabrikantens varemærke): ...
 1.2. Type: ...
 Typeidentifikationsmærker som markeret på anordningen (3): ...
 1.3.1. Mærkningens anbringelsessted: ...
 1.4. Fabrikantens navn og adresse: ...
 1.5. ECE-godkendelsesmærkets placering: ...
 1.6. Adresse® på samlefabrik(ker): ...
 AFDELING II
 1. Eventuelle supplerende oplysninger:
 2. Teknisk tjeneste, der er ansvarlig for udførelse af prøvningerne: ...
 3. Prøvningsrapportens dato: ...
 4. Prøvningsrapportens nummer: ...
 5. Eventuelle bemærkninger: ...
 6. Sted: ...
 7. Dato:
 8. Underskrift: ...
 9. Indeks til informationspakken, der opbevares af de godkendende administrative myndigheder, kan udleveres på begæring og forefindes som bilag.
 (1) Kendingsnummeret på den stat, som har meddelt/udvidet/nægtet/inddraget godkendelse (jf. regulativets bestemmelser om godkendelse).
 (2) Det ikke gældende overstreges (i nogle tilfælde skal intet overstreges, f.eks. hvis flere muligheder er gældende).
 (3) Hvis typeidentifikationsmærkerne består af tegn, der ikke er relevante for beskrivelsen af de typer køretøjer, separate tekniske enheder eller komponenter, der er omfattet af dette oplysningsskema, skal disse tegn i følgedokumenterne markeres med symbolet »?« (f.eks. ABC??123??).
 BILAG 5
 UDFORMNING AF


text:
TYPEGODKENDELSESMÆRKER
 Eksempel 1
 (jf. regulativets del I)
 Ovenstående typegodkendelsesmærke på et køretøj viser, at den pågældende køretøjstype er godkendt i Nederlandene (E4) i henhold til del I i regulativ nr. 118 og er blevet tildelt godkendelsesnummer 001234. De første to cifre (00) i godkendelsesnummeret angiver, at godkendelsen er meddelt i henhold til regulativ nr. 118 i dettes oprindelige version.
 Eksempel 2
 (jf. regulativets del II)
 Ovenstående typegodkendelsesmærke på en komponent viser, at den pågældende komponenttype er godkendt i Nederlandene (E4) i henhold til del II i regulativ nr. 118 og er blevet tildelt godkendelsesnummer 001234. De første to cifre (00) i godkendelsesnummeret angiver, at godkendelsen er meddelt i henhold til regulativ nr. 118 i dettes oprindelige version.
 Det supplerende symbol angiver, at denne type komponent er godkendt med hensyn til horisontal og vertikal forbrændingshastighed.
 Symbolerne og/eller angiver, at godkendelsen er foretaget i henhold til bilag 7 og/eller for en færdigopbygget anordning som f.eks. sæder, skillevægge osv. De supplerende symboler anvendes kun, hvor det er relevant.
 BILAG 6
 Prøvninger til bestemmelse af materialers horisontale forbrændingshastighed
 1. Prøveudtagning og princip
 1.1. Hvis der er tale om et isotropisk materiale, skal der udtages 5 eksemplarer til prøvning, og hvis der er tale om ikke-isotropiske materialer, skal der udtages 10 eksemplarer (5 for hver retning).
 1.2. Prøverne udtages af det materiale, der skal underkastes afprøvning. Når det drejer sig om materialer med forskellige forbrændingshastigheder alt efter materialets retning, skal hver retning afprøves. Prøveemnerne udtages og anbringes i prøveapparaturet, således at det bliver muligt at måle den højeste forbrændingshastighed. Når materialet leveres afskåret i bestemte bredder, skal der afskæres en længde på mindst 500 mm over hele bredden. Prøverne udtages af emnet i en afstand af mindst 100 mm fra materialets kant og med lige store mellemrum. Prøverne udtages på samme måde på de færdige produkter, hvis produktets form tillader det. Hvis produktets tykkelse er større end 13 mm, skal den reduceres til 13 mm ved en mekanisk metode på den side, der ikke vender ind mod kabinen. Hvis dette ikke kan lade sig gøre, udføres prøven efter aftale med den tekniske tjeneste på den oprindelige tykkelse af materialet, hvilket skal anføres i prøverapporten.
 Kompositmaterialer (se punkt 6.1.3) afprøves som et ensartet stykke. I tilfælde af flere lag af forskellige materialer, der ikke betragtes som kompositmaterialer, skal hvert enkelt lag i en dybde af 13 mm fra den side, der vender ind mod kabinen, afprøves særskilt.
 1.3. Et prøveemne anbringes vandret på et U-formet stativ og udsættes for en defineret flamme i 15 sekunder i et forbrændingskammer, idet flammen virker på prøveemnets frie kant. Prøven giver mulighed for at bestemme, om og i givet fald hvornår flammen slukkes, samt hvor lang tid det tager for flammen at gennemløbe en målt afstand.
 2. Udstyr
 Et forbrændingskammer (figur 1), helst af rustfrit stål, med de i figur 2 anførte dimensioner. På kammerets forside er der en ildfast observationsrude, som kan dække hele forsiden og fungere som adgangsluge.
 Kammerets bund er forsynet med ventilationshuller, og i den øverste


text:
del er der en udluftningssprække, som går hele vejen rundt. Forbrændingskammeret placeres på fire fødder med en højde på 10 mm.
 I den ene ende kan kammeret have en åbning til indføring af prøveholderen med den udtagede prøve; i den anden ende føres gasslangen ind gennem en åbning. Det smeltede materiale opsamles i en skål (se figur 3), der står på kammerets bund mellem ventilationshullerne uden at tildække disse.
 Figur 1
 Eksempel på forbrændingskammer med prøveholder og opsamlingsskål
 Figur 2
 Eksempel på forbrændingskammer
 (Dimensioner i millimeter)
 Figur 3
 Eksempel på opsamlingsskål
 (Dimensioner i millimeter)
 En prøveholder bestående af to U-formede metalplader eller rammer af korrosionsbestandigt materiale. Dimensionerne fremgår af figur 4.
 Den nederste plade er forsynet med tapper og den øverste plade med udboringer, der passer hertil, således at prøveemnet kan fastgøres sikkert. Tapperne fungerer ligeledes som målepunkter for forbrændingsafstandens begyndelse og afslutning.
 Et stativ bestående af varmebestandige tråde med en diameter på 0,25 mm, der er udspændt på tværs af prøveholderens nederste plader med mellemrum på 25 mm (se figur 5).
 Prøveemnets nederste del skal være i en afstand på 178 mm over bundpladen. Afstanden mellem prøveholderens kant og kammerets yderste punkt skal være 22 mm; afstanden mellem kanterne på langs af prøveholderen og kammerets sider skal være 50 mm (alle dimensioner målt indvendigt) (se figur 1 og 2).
 Figur 4
 Eksempel på prøveholder
 (Dimensioner i mm)
 Figur 5
 Tværsnit af den nederste del af den U-formede ramme, som er beregnet til at blive udstyret med støttetråde
 (Dimensioner i millimeter)
 2.3. Gasbrænder
 Denne lille flammekilde udgøres af en bunsenbrænder med en indvendig diameter på 9,5 ± 0,5 mm. Denne anbringes i forbrændingskammeret således, at dysens centrum befinder sig 19 mm under midten af underkanten på prøveemnets åbne side (se figur 2).
 2.4. Prøvegas
 Den gas, der tilføres brænderen, skal have en brændværdi i nærheden af 38 MJ/m3 (f.eks. naturgas).
 2.5. Metalkam med en længde på mindst 110 mm og syv eller otte tænder med afrundet spids for hver 25 mm.
 2.6. Kronometer med en nøjagtighed på 0,5 sek.
 2.7. Stinkskab. Forbrændingskammeret kan anbringes i et stinkskab, forudsat at stinkskabets indvendige rumfang er mindst 20 gange, men højst 110 gange større end forbrændingskammerets rumfang, og at ingen af dets dimensioner (højde, bredde eller dybde) er mere end 2,5 gange større end én af de to andre. Før afprøvning måles den vertikale lufthastighed i stinkskabet 100 mm foran og bagved det sted, hvor forbrændingskammeret tænkes anbragt. Den skal være på mellem 0,10 og 0,30 m/sek. for at undgå, at operatøren generes af forbrændingsprodukterne. Der kan anvendes et stinkskab med naturlig ventilation med en passende lufthastighed.
 3. Prøveemner
 3.1. Form og dimensioner
 Prøveemnets form og dimensioner fremgår af figur 6. Prøveemnets tykkelse skal være den samme som tykkelsen af det produkt, der skal underkastes prøvning. Den må dog ikke være større end 13 mm. Hvis prøveudtagningen tillader det, skal prøveemnets tværsnit være konstant over hele længden.
 Figur 6
 Prøveemne
 (Dimensioner i millimeter)
 3.1.2. Hvis et produkts form og dimensioner ikke gør det


text:
muligt at udtage en prøve af en bestemt dimension, skal følgende minimumsdimensioner overholdes:
 a)
 på prøveemner med en bredde på mellem 3 og 60 mm skal længden være 356 mm. I dette tilfælde afprøves materialet over produktets bredde
 b)
 på prøveemner med en bredde på mellem 60 og 100 mm skal længden være mindst 138 mm. I dette tilfælde svarer den mulige forbrændingsafstand til prøveemnets længde, idet målingen begynder ved første målepunkt.
 3.2. Konditionering
 Prøveemnerne opbevares i mindst 24 timer og højst syv dage ved en temperatur på 23° ± 2 °C og en relativ luftfugtighed på 50 ± 5 % og skal forblive under disse betingelser indtil umiddelbart før prøvningstidspunktet.
 4. Procedure
 4.1. Prøveemner med luv eller lodden overflade anbringes på en plan flade og redes to gange mod luven med kammen (punkt 2.5).
 4.2. Prøveemnerne anbringes i prøveholderen (punkt 2.2), således at den udsatte side vendes nedad i retning af flammen.
 4.3. Gasflammen indstilles til en højde af 38 mm ved hjælp af mærket på kammeret, idet brænderens luftindtag er lukket. For at stabiliseres skal flammen brænde mindst et minut, inden prøverne indledes.
 4.4. Prøveholderen skubbes ind i forbrændingskammeret, således at prøveemnets ende udsættes for flammen, og gastilførslen afbrydes 15 sekunder senere.
 4.5. Målingen af forbrændingstiden påbegyndes i det øjeblik, hvor flammen passerer det første målepunkt. Der foretages observationer af flammens udbredelse på den side, der brænder hurtigst (over- eller underside).
 4.6. Målingen af forbrændingstiden afsluttes, når flammen når det sidste målepunkt, eller når flammen slukkes, inden den når dette punkt. Hvis flammen ikke når det sidste målepunkt, måles den brændte afstand indtil det punkt, hvor flammen slukkes. Den brændte afstand er den opløste del af prøveemnet, der er ødelagt udvendigt eller indvendigt af forbrændingen.
 4.7. Hvis prøveemnet ikke antændes, eller hvis det ikke fortsætter med at brænde, efter at brænderen er slukket, eller flammen slukkes, inden den når det første målepunkt, således at det ikke er muligt at måle forbrændingens varighed, anføres det i prøverapporten, at forbrændingshastigheden er 0 mm/minut.
 4.8. Under en serie prøver eller ved gentagne prøver skal man sikre sig, at forbrændingskammeret og prøveholderen har en maksimumstemperatur på 30 °C, inden de enkelte prøver indledes.
 5. Beregninger
 Forbrændingshastigheden, B (1), i millimeter pr. minut er givet ved formlen:
 B = 60 s/t
 hvor:
 s
 =
 længden i millimeter af den brændte afstand
 t
 =
 forbrændingens varighed i sekunder for afstanden s
 (1) Forbrændingshastigheden (B) for hvert prøveemne beregnes kun, hvis flammen når det sidste målepunkt eller enden af prøveemnet.
 BILAG 7
 Afprøvning til bestemmelse af materialers smelteegenskaber
 1. Prøveudtagning og princip
 1.1. Der skal afprøves fire prøveemner for hver af de to sider (hvis de ikke er identiske).
 1.2. Et prøveemne anbringes i vandret stilling og udsættes for et elektrisk varmeapparat. Der anbringes en beholder under prøveemnet til opsamling af de opståede dråber. Der lægges noget vat i denne beholder med henblik på at kontrollere, om nogen af dråberne står i flammer.
 2. Udstyr
 Udstyret består af (figur 1):
 a)
 et elektrisk varmeapparat
 b)


text:
en prøveholder med rist
 c)
 en beholder (til nedfaldne dråber)
 d)
 et stativ (til udstyret).
 2.1. Varmekilden er et elektrisk varmeapparat med en nytteeffekt på 500 W. Strålefladen skal være fremstillet af en gennemsigtig kvartsplade med en diameter på 100 ± 5 mm.
 Den udstrålede varme fra udstyret, målt på en flade, som er parallel med varmeapparatets flade i en afstand af 30 mm, skal være 3 W/cm2.
 2.2. Kalibrering
 Til kalibrering af varmeapparatet anvendes et varmefluxmeter (radiometer) af typen Gardon (folie) med et konstruktionseffektområde på ikke over 10 W/cm2. Det emne, der udsættes for bestråling, og eventuelt i mindre omfang konvektion, skal være fladt, cirkelrundt, ikke over 10 mm i diameter og være belagt med en bestandig matsort lak.
 Emnet skal indeholdes i en vandkølet beholder, hvis forside skal være af højpoleret metal, flad, sammenfaldende med emnets plan og cirkelrund, med en diameter på ca. 25 mm.
 Strålingen må ikke gå gennem nogen rude, før den når emnet.
 Instrumentet skal være robust, enkelt at opstille og anvende, ufølsomt over for træk og med en stabil kalibrering. Instrumentets nøjagtighed skal ligge inden for ± 3 % og gentageligheden inden for 0,5 %.
 Hver gang der foretages en omkalibrering af varmeapparatet, skal varmefluxmeterets kalibrering kontrolleres ved sammenligning med et instrument, der opbevares som referencenorm og ikke anvendes til noget andet formål.
 Referenceinstrumentet skal kalibreres fuldstændigt en gang om året i overensstemmelse med en national standard.
 2.2.1. Kontrol af kalibreringen
 Den bestråling, der frembringes af kraftkilden, og som ifølge den oprindelige kalibrering svarer til en bestråling på 3 W/cm2, skal kontrolleres med hyppige mellemrum (mindst en gang for hver 50 driftstimer), og udstyret skal omkalibreres, hvis der ved en sådan kontrol viser sig en afvigelse på mere end 0,06 W/cm2.
 2.2.2. Kalibreringsprocedure
 Udstyret placeres i et miljø, der i det væsentlige er frit for luftstrømme (højst 0,2 m/s).
 Udstyrets varmefluxmeter stilles i prøveemneposition, således at målet for varmefluxmeteret befinder sig centralt inden for varmeapparatets overflade.
 Tænd elforsyningen og etabler den kraftforsyning i strømfordeleren, der er nødvendig til at frembringe en bestråling i midten af varmeapparatets overflade på 3 W/cm2. Justering til kraftenheden til visning af 3 W/cm2 bør efterfølges af en periode på fem minutter uden yderligere justering for at sikre ligevægten.
 2.3. Prøveholderen skal være en metalring (figur 1). Oven på denne holder anbringes en rist fremstillet af rustfri ståltråd, med følgende dimensioner:
 a)
 indvendig diameter: 118 mm
 b)
 hullernes dimension: 2,10 mm2
 c)
 ståltrådens diameter: 0,70 mm.
 2.4. Beholderen skal bestå af et cylindrisk rør med en indvendig diameter på 118 mm og en dybde på 12 mm. Beholderen fyldes med vat.
 2.5. De i punkt 2.1, 2.3 og 2.4 anførte genstande fastholdes af et lodret stativ.
 Varmeapparatet er anbragt oven på holderen, således at strålefladen er horisontal og strålingen sker nedad.
 Stativet skal være forsynet med håndtag/pedal, hvormed varmeapparatets holder langsomt kan løftes. Det skal ligeledes være forsynet med en lås, således at varmeapparatet kan føres tilbage til udgangspositionen.
 I deres normale stilling skal akserne for varmeapparatet, prøveholderen og


text:
beholderen være sammenfaldende.
 3. Prøveemner
 Prøveemner skal måle: 70 mm × 70 mm. Prøverne udtages på samme måde på de færdige produkter, hvis produktets form tillader det. Hvis produktets tykkelse er større end 13 mm, skal den reduceres til 13 mm ved en mekanisk metode på den side, der ikke vender ind mod kabinen. Hvis dette ikke kan lade sig gøre, udføres prøven efter aftale med den tekniske tjeneste på den oprindelige bredde af materialet, hvilket skal anføres i prøverapporten.
 Kompositmaterialer (se punkt 6.1.3 i regulativet) afprøves som et ensartet stykke.
 I tilfælde af flere lag af forskellige materialer, der ikke betragtes som kompositmaterialer, skal hvert enkelt lag i en dybde af 13 mm fra den side, der vender ind mod kabinen, afprøves særskilt.
 Den samlede masse af det afprøvede materiale skal være mindst 2 g. Hvis et emnes masse er mindre, tilføjes et tilstrækkeligt antal prøveemner.
 Hvis materialets to overflader er forskellige, afprøves begge flader, hvilket indebærer, at der afprøves otte prøveemner. Prøveemnerne og vattet konditioneres i mindst 24 timer ved en temperatur på 23 ± 2 °C og en relativ luftfugtighed på 50 ± 5 % og skal forblive under disse betingelser indtil umiddelbart før afprøvningstidspunktet.
 4. Procedure
 Prøveemnet anbringes på holderen, og denne indstilles således, at afstanden mellem varmeapparatets overflade og prøveemnets overside er 30 mm.
 Beholderen, inklusive vattet, anbringes under holderens rist i en afstand af 300 mm.
 Varmeapparatet flyttes til side, således at det ikke kan stråle på prøveemnet, og tændes. Når det er på fuld styrke, flyttes det hen over prøveemnet, og tidtagningen indledes.
 Hvis materialet smelter eller deformerer, ændres varmeapparatets højde, således at afstanden på 30 mm bevares.
 Hvis materialet antændes, flyttes varmeapparatet til side 3 sekunder senere. Det føres tilbage i stilling, når flammen er slukket, og den samme fremgangsmåde gentages, så ofte det er nødvendigt i de første 5 minutter af afprøvningen.
 Efter afprøvningens femte minut foretages følgende:
 i)
 Hvis prøveemnet er slukket (hvad enten det antændtes eller ej under de første 5 minutter af afprøvningen), fastholdes varmeapparatet i stillingen, selv om prøveemnet genantændes.
 ii)
 Hvis materialet står i flammer, føres varmeapparatet først tilbage i stilling, når materialet er slukket.
 I begge tilfælde skal afprøvningen fortsættes i yderligere 5 minutter.
 5. Resultater
 De konstaterede fænomener noteres i prøverapporten, f.eks.:
 i)
 eventuelt dråbefald, med eller uden flammer
 ii)
 eventuel antændelse af vattet.
 Figur 1
 (dimensioner i millimeter)
 BILAG 8
 Afprøvning til bestemmelse af materialers vertikale forbrændingshastighed
 1. PRØVEUDTAGNING OG PRINCIP
 1.1. Hvis der er tale om et isotropisk materiale, skal der udtages 3 eksemplarer til prøvning, og hvis der er tale om ikke-isotropiske materialer, skal der udtages 6 eksemplarer.
 1.2. Denne prøve består i at udsætte prøveemner, som holdes i en lodret stilling, for en flamme og bestemme, hvor hurtigt flammen breder sig over det afprøvede materiale.
 2. UDSTYR
 Udstyret består af:
 a)
 en prøveholder
 b)
 en brænder
 c)
 et ventilationssystem til fjernelse af gas og forbrændingsprodukter
 d)
 en skabelon
 e)
 markeringstråde af hvide merceriserede bomuldstråde med en maksimal lineær massefylde på


text:
50 tex.
 2.1. Prøveholderen består af en 560 mm høj rektangulær ramme og har to fast forbundne parallelle stænger med 150 mm's afstand, hvorpå der er anbragt tapper, som holder prøveemnet, der befinder sig i et plan mindst 20 mm fra rammen. Tapperne må ikke være større end 2 mm i diameter og skal være mindst 27 mm lange. Tapperne anbringes på de parallelle stænger på de steder, der er vist i figur 1. Rammen anbringes på et passende underlag, således at stængerne holdes lodret under afprøvningen (for at holde prøveemnet på tapperne væk fra rammen kan der anbringes afstandsstykker på 2 mm op ad tapperne).
 2.2. Brænderen er beskrevet i figur 3.
 Brænderens gas kan være enten propangas eller butangas.
 Brænderen anbringes foran, men under prøveemnet, således at den befinder sig i et plan, der går gennem prøveemnets vertikale midterlinje og vinkelret på dets overfalde (se figur 2), sådan at længdeaksen hælder opad i en vinkel på 30° i forhold til lodret mod prøveemnets nederste kant. Afstanden mellem brænderens spids og prøveemnets nederste kant skal være 20 mm.
 2.3. Prøveudstyret anbringes i et stinkskab, forudsat at stinkskabets indvendige rumfang er mindst 20 gange, men højst 110 gange større end prøveudstyrets rumfang, og at ingen af dets dimensioner (højde, bredde eller dybde) er mere end 2,5 gange større end en af de to andre. Før afprøvning måles den vertikale lufthastighed i stinkskabet 100 mm foran og bagved det sted, hvor prøveudstyret tænkes anbragt. Den skal være på mellem 0,10 og 0,30 m/sek. for at undgå, at operatøren generes af forbrændingsprodukterne. Der kan anvendes et stinkskab med naturlig ventilation med en passende lufthastighed.
 2.4. Der anvendes en flad stiv skabelon fremstillet af egnet materiale og af en størrelse svarende til prøveemnets størrelse. Der bores huller på ca. 2 mm i diameter i skabelonen, som er anbragt således, at afstanden mellem hullernes centrum svarer til afstanden mellem tapperne på rammerne (se figur 1). Hullerne skal befinde sig i samme afstand omkring skabelonens lodrette midterlinjer.
 3. PRØVEEMNER
 3.1. Prøveemnernes dimensioner er: 560 × 170 mm
 3.2. Prøveemnerne skal konditioneres i mindst 24 timer ved en temperatur på på 23 ± 2 °C og en relativ luftfugtighed på 50 ± 5 % og skal forblive under disse betingelser indtil umiddelbart før afprøvningstidspunktet.
 4. PROCEDURE
 4.1. Prøven udføres i en atmosfære med en temperatur på mellem 10 °C og 30 °C og en relativ luftfugtighed på mellem 15 % og 80 %.
 4.2. Brænderen forvarmes i 2 minutter. Flammehøjden justeres til 40 ± + 2 mm målt som afstanden mellem brænderrørets øverste del og spidsen af den gule del af flammen, når brænderen rettes lodret, og flammen ses i dæmpet belysning.
 4.3. Prøveemnet anbringes på prøverammens tapper, idet man sikrer sig, at tapperne går gennem de punkter, der er afmærket på grundlag af skabelonen, og at prøveemnet befinder sig mindst 20 mm fra rammen. Rammen anbringes på holderen, således at prøveemnet er lodret.
 4.4. Markeringstrådene fastgøres horisontalt foran prøveemnet på de steder, der er vist


text:
i figur 1. Hvert sted bindes tråden i sløjfe, således at de to dele ligger 1 mm og 5 mm fra prøveemnets forside.
 Hver sløjfe fastgøres til en passende tidtagningsanordning. Tråden skal være tilstrækkelig spændt til at kunne bevare placeringen i forhold til prøveemnet.
 4.5. Prøveemnet udsættes for flammen i 5 sekunder. Antændelse anses for at være sket, hvis prøveemnet fortsat står i flammer 5 sekunder, efter at den antændende flamme er fjernet. Sker der ikke antændelse, rettes flammen i 15 sekunder mod et andet konditioneret prøveemne.
 4.6. Hvis resultatet af et sæt af tre prøveemner overstiger mindsteresultatet med 50 %, afprøves endnu et sæt af tre prøveemner med hensyn til denne retning eller flade. Hvis et eller to prøveemner i et sæt af tre prøveemner ikke brænder til den øverste markeringstråd, afprøves endnu et sæt på tre prøveemner med hensyn til denne retning eller flade.
 4.7. Der måles følgende tider i sekunder:
 a)
 fra det øjeblik flammen rettes mod emnet til den første markeringstråd (t1) brister
 b)
 fra det øjeblik flammen rettes mod emnet til den anden markeringstråd (t2) brister
 c)
 fra det øjeblik flammen rettes mod emnet til den tredje markeringstråd (t3) brister.
 5. RESULTATER
 De konstaterede fænomener noteres i prøverapporten, f.eks.:
 i)
 forbrændingens varighed: t1, t2 og t3 i sekunder og
 ii)
 de tilsvarende forbrændte afstande: d1, d2 og d3 i mm.
 Forbrændingshastigheden V1 og hastighederne V2 og V3 skal eventuelt beregnes således (for hvert enkelt prøveemne, hvis flammen når mindst den første markeringstråd):
 Vi = 60 di/ti (mm/min)
 Der tages hensyn til den største forbrændingshastighed for V1, V2 og V3.
 Figur 1
 Prøveholder
 (Dimensioner i millimeter)
 Figur 2
 Antændingssted for brænderen
 Figur 3
 Gasbrænder
 (Dimensioner i millimeter)


text:
 28.8.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 256/39
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 60/2014
 af 10. april 2014
 om ændring af bilag XX (Miljø) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionens forordning (EU) nr. 1123/2013 af 8. november 2013 om fastsættelse af internationale kreditanvendelsesrettigheder i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF (1) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Bilag XX til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende punkt indsættes efter punkt 21alg (Kommissionens afgørelse 2013/448/EU) i bilag XX til EØS-aftalen:
 »21alh.
 32013 R 1123: Kommissionens forordning (EU) nr. 1123/2013 af 8. november 2013 om fastsættelse af internationale kreditanvendelsesrettigheder i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF (EUT L 299 af 9.11.2013, s. 32).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af forordning (EU) nr. 1123/2013, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 11. april 2014, forudsat at alle meddelelser er indgivet til Det Blandede EØS-udvalg, jf. aftalens artikel 103, stk. 1 (2), eller på dagen for ikrafttrædelsen af Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse nr. 59/2014 af 10. april 2014 (3), hvis denne dato falder senere.
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 10. april 2014.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Gianluca GRIPPA
 Formand
 (1) EUT L 299 af 9.11.2013, s. 32.
 (2) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.
 (3) Se side xx i denne EUT.


text:
 5.3.2020
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 68/82
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 324/2019
 af 13. december 2019
 om ændring af bilag XX (Miljø) til EØS-aftalen [2020/342]
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/986 af 7. marts 2019 om ændring af bilag I og II til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 510/2011 for så vidt angår overvågningen af CO2-emissionerne fra nye lette erhvervskøretøjer, der er typegodkendt ved en etapevis typegodkendelsesproces (1), skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/987 af 29. maj 2019 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 293/2012 for så vidt angår overvågningen af CO2-emissionerne fra nye lette erhvervskøretøjer, der er typegodkendt ved en etapevis typegodkendelsesproces (2), skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (3)
 Bilag XX til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 I bilag XX til EØS-aftalen foretages følgende ændringer:
 1)
 Følgende led tilføjes i punkt 21ay (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 510/2011):
 »—
 32019 R 0986: Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/986 af 7. marts 2019 (EUT L 160 af 18.6.2019, s. 3).«
 2)
 Følgende led tilføjes i punkt 21aya (Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 293/2012):
 »—
 32019 R 0987: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/987 af 29. maj 2019 (EUT L 160 af 18.6.2019, s. 8).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af delegeret forordning (EU) 2019/986 og gennemførelsesforordning (EU) 2019/987, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 14. december 2019, forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (*1).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 13. december 2019.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Gunnar PÁLSSON
 Formand
 (1) EUT L 160 af 18.6.2019, s. 3.
 (2) EUT L 160 af 18.6.2019, s. 8.
 (*1) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 Nr, L 332 /2 De Europæiske Fællesskabers Tidende 19 . 11 . 81
 AFTALE
 mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og Malaysia om handel med tekstilvarer
 RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
 på den ene side, og
 . REGERINGEN FOR MALAYSIA
 på den anden side ,
 SOM ERKENDER betydningen af handelen med tekstilvarer mellem Det europæiske økonomiske
 Fællesskab , \ det følgende benævnt »Fællesskabet« og Malaysia ,
 SOM HENVISER til arrangementet vedrørende den internationale handel med tekstilvarer , i det følgende
 benævnt »Geneve-arrangementet«, særlig artikel 4 , og til de vilkår , der er fastsat i protokollen om
 forlængelse af dette arrangement, samt de konklusioner, som Tekstilkomiteen vedtog den 14 . december
 1977 ( L / 4616 ),
 HAR VEDTAGET at indgå denne aftale og har med henblik herpå som befuldmægtigede udpeget:
 RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER :
 TRÅN Van-Thinh ,
 Specialrepræsentant for Kommissionen for De europæiske Fællesskaber ved tekstilforhandlingen ;
 REGERINGEN FOR MALAYSIA :
 KASSIM bin MOHAMED HUSSEIN ,
 Overordentlig og befuldmægtiget ambassadør ,
 Chef for Malaysias mission ved De europæiske Fællesskaber;
 SOM ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE :
 AFDELING I Artikel 2
 Samhandelsordninger 1 . Denne aftale finder anvendelse på handelen med de
 tekstilvarer af bomuld , uld og kemofibre med oprin
 delse, i Malaysia , som er anført i bilag I.
 Artikel 1
 2 . Beskrivelse og identifikation af de varer , der er
 omfattet af denne aftale, er baseret på nomenklaturen i
 1 . Parterne erkender og bekræfter , at deres indbyrdes den fælles toldtarif samt på den statistiske vareforteg
 handel med tekstilvarer med forbehold af bestemmelser
 nelse for Fællesskabets udenrigshandel og for samhan
 ne i denne aftale og af deres rettigheder og forpligtelser i delen mellem dets medlemsstater (NIMEXE ).
 henhold til Den almindelige Overenskomst om Told og
 Udenrigshandel , skal finde sted i overensstemmelse med 3 . De af denne aftale omfattede varers oprindelse
 Geneve-arrangementet . fastsættes i henhold til de i Fællesskabet gældende
 regler .
 2 . Fællesskabet forpligter sig til ikke at indføre kvanti
 tative restriktioner for de af denne aftale omfattede Procedurerne for kontrol med oprindelsen af ovennævn
 te varer er fastlagt i protokol A.
 varer i henhold til artikel XIX i Den almindelige
 Overenskomst om Told og Udenrigshandel eller til
 artikel 3 i Genéve-arrangementet . Artikel 3
 3 . Foranstaltninger med tilsvarende virkning som Malaysia erklærer sig indforstået med for hvert aftaleår
 kvantitative restriktioner ved indførsel til Fællesskabet at. begrænse sin udførsel til Fællesskabet af de i bilag II
 af varer , der er omfattet af denne aftale , er forbudt . anførte varer til de lofter, der er fastsat i dette bilag.
 ---pagebreak--- 19 . 11 . 81 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 332 /3
 Udførselen af de i bilag II anførte tekstilvarer undergives anerkender , at overførselen på 5 % allerede indgår i
 en ordning med dobbelt kontrol som nærmere beskrevet det i bilag II fastsatte kvantitative loft for kate
 i protokol A. gori 1 ;
 — overførsler mellem kategori 4 , 5 , 6 , 7 og