text:
prøvningen udføres med anordningen indstillet til de mest uhensigtsmæssige positioner, som vælges til prøvning af den tekniske tjeneste. Hvis højdejusteringsanordningen udgøres af seleforankringen som godkendt i henhold til bestemmelserne i regulativ nr. 14, kan den tekniske tjeneste vælge at anvende bestemmelserne i punkt 7.7.1 nedenfor efter eget skøn.
 6.4.1.2.4.
 For sikkerhedsseler med selestrammer kan den minimale forskydning, som angives i punkt 6.4.1.3.2 halveres. Ved prøvningen skal selestrammeren være operationel.
 6.4.1.2.5.
 Sikkerhedsseler med slække-anordning skal undergå en holdbarhedsprøvning, hvor denne anordning er operationel i henhold til punkt 6.2.5.3.5 før en dynamisk prøvning. Den dynamiske prøvning skal herefter foretages, mens slække-anordningen er operationel.
 6.4.1.3. Under prøvningen skal det sikres, at følgende krav opfyldes:
 6.4.1.3.1.
 Ingen del af et sæt eller en fastholdelsesanordning, der skal sikre fastholdelse af de personer, som befinder sig i køretøjet, må briste, og intet lukkebeslag eller spærreanordning eller forskydningsanordning må lukke sig op; samt
 6.4.1.3.2.
 For hofteseler skal attrappens bevægelse fremad være mellem 80 og 200 mm. For andre typer sikkerhedsseler skal bevægelsen fremad være mellem 80 og 200 mm i hoftehøjde og mellem 100 og 300 mm i brysthøjde. For H-seler kan den minimale bevægelse som angivet ovenfor halveres. Disse bevægelser er forskydninger i forhold til målepunkterne, som fremgår af figur 6 i bilag 7 til dette regulativ.
 6.4.1.3.3.
 For sikkerhedsseler beregnet til brug ved de yderste sæder foran, som beskyttes af en airbag foran, kan bevægelsen for brystets referencepunkt overstige det, der anføres i punkt 6.4.1.3.2 ovenfor, hvis farten ved denne værdi ikke overstiger 24 km/h.
 6.4.1.4. For fastholdelsesanordning:
 6.4.1.4.1.
 Brystkassens referencepunkt kan udføre en større bevægelse end angivet i punkt 6.4.1.3.2, hvis det ved beregninger eller yderligere prøvninger er godtgjort, at ingen del af overkroppen eller hovedet på den attrap, der anvendes i det dynamiske forsøg, kan støde mod nogen af køretøjets stive dele, dog må brystkassen støde mod styreapparatet, hvis dette opfylder kravene i regulativ nr. 12, og hvis berøring finder sted ved en hastighed på højst 24 km/h. Når denne bedømmelse finder sted, skal sædet være i den i punkt 7.7.1.5. nedenfor foreskrevne stilling.
 6.4.1.4.2.
 I køretøjer, hvor sådanne anordninger benyttes, skal forskydningsanordningerne og spærreanordningerne, der gør det muligt for bagsædepassagerer at stige ud af bilen, stadig kunne håndbetjenes efter den dynamiske prøvning.
 6.4.1.5. Som en undtagelse kan bevægelserne ved fastholdelsesanordninger være større end det angivne i punkt 6.4.1.3.2, hvis den øvre forankring, som er fastgjort til sædet, er omfattet af undtagelsen i punkt 7.4 i regulativ nr. 14.
 6.4.2. Modstandsdygtighed efter konditionering ved slid
 6.4.2.1. For begge prøver, som konditioneres i henhold til punkt 7.4.1.6. nedenfor, vurderes brudstyrken som foreskrevet i punkt 7.4.2 og 7.5 nedenfor. Den skal være lig med eller over 75 % af den gennemsnitlige brudstyrke som er konstateret ved prøvning på nye gjorde og ikke mindre end mininumsbelastningen, som er angivet for den prøvede del. Forskellen mellem brudbelastningerne for de to prøver må ikke være større end 20 % af den højeste målte brudbelastning. For type 1- og type 2-procedurer skal prøvningen af brudstyrken kun udføres på prøver


text:
af gjorde (punkt 7.4.2). For type 3-proceduren skal prøvningen af brudstyrken udføres på gjorden i kombination med den relevante metaldel (punkt 7.5).
 6.4.2.2. De dele af sættet, som skal prøves ved konditionering ved slid, findes i nedenstående tabel, og de relevante proceduretyper er angivet med »x«. Der anvendes en ny prøve til hver procedure.
 Procedure 1
 Procedure 2
 Procedure 3
 Tillæg
 —
 —
 x
 Bøjle eller trisse
 —
 x
 —
 Lukkebeslag
 —
 x
 x
 Indstillingsanordning
 x
 —
 x
 Dele fastsyet på gjorden
 —
 —
 x
 7. PRØVNINGER
 7.1. Anvendelsen af de prøveeksemplarer, der indsendes til typegodkendelse af en type sikkerhedssele eller fastholdelsesanordning (se bilag 13 til dette regulativ)
 7.1.1. To seler eller fastholdelsesanordninger er nødvendige til inspektion af lukkebeslaget, prøvning af lukkebeslaget ved lav temperatur, eventuelt prøvningen ved lav temperatur, som beskrives i punkt 7.5.4 nedenfor, holdbarhedsprøvning af lukkebeslaget, korrosionsprøvning af selen, prøvning af retraktorens funktion, den dynamiske prøvning og prøvning af lukkebeslagets åbning efter den dynamiske prøvning. En af disse to prøver anvendes til inspektion af sikkerhedsselen eller fastholdelsesanordningen.
 7.1.2. En sikkerhedssele eller fastholdelsesanordning skal bruges til inspektion af lukkebeslaget og prøvning af brudstyrken, befæstelsesbeslag til forankringerne, indstillingsanordninger til sikkerhedsselerne og eventuelt retraktorerne.
 7.1.3. To sæt seler eller fastholdelsesanordninger anvendes til inspektion af lukkebeslaget samt konditionering ved slid og kontrol af glidning. Prøvningen af sikkerhedsselens indstillingsanordning udføres på den ene af disse to prøver.
 7.1.4. Gjordprøven anvendes til bestemmelse af gjordens brudbelastning. En del af denne prøve skal opbevares, så længe typegodkendelsen gælder.
 7.2. Korrosionsprøvning
 7.2.1. Et helt sæt anbringes i et prøvningskammer, som beskrevet i bilag 12 til dette regulativ. Hvis der er monteret en retraktor på sættet, skal gjorden trækkes ud i sin fulde længde minus 300 ± 3 mm. Bortset fra korte afbrydelser, der måtte være nødvendige, til f.eks. kontrol og supplering af saltopløsningen, fortsættes prøvningen uafbrudt i 50 timer.
 7.2.2. Til slut skal sættet vaskes forsigtigt eller skylles i rindende vand ved en temperatur ikke over 38 °C for at fjerne eventuelle saltaflejringer, og derefter lægges det til tørre i stuetemperatur i 24 timer før undersøgelse i henhold til punkt 6.2.1.2 ovenfor.
 7.3. Prøvning for glidning (jf. figur 3 i bilag 11 til dette regulativ)
 7.3.1. Prøverne, der skal prøves for glidning, opbevares i mindst 24 timer før konditioneringen i en atmosfære med en temperatur på 20 ± 5 °C og 65 ± 5 % relativ fugtighed. Prøvningen gennemføres ved en temperatur på mellem 15 og 30 °C.
 7.3.2. På prøvningsstanden skal det kontrolleres, at den frie ende af justeringsanordningen vender opad eller nedad som i køretøjet.
 7.3.3. Den nederste ende belastes med 5 daN. Den anden ende skal bevæges frem og tilbage med en amplitude på 300 ± 20 mm (se figur).
 7.3.4. Dersom der er en løs ende, som danner en reserve af gjord, må den under ingen omstændigheder fæstnes eller klemmes fast i fastholdelsesanordningen ved den belastede ende.
 7.3.5. På prøvningsstanden skal det kontrolleres at gjordens konkavitet, når den ikke er stram i forhold til justeringsanordningen, vendes i samme retning, som når

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
den er monteret i køretøjet. Prøvningsstandens belastning på 5 daN skal påføres i lodret retning for at undgå, at belastningen svinger, og at gjorden snos. Befæstelsesanordningen skal fæstnes til belastningen på 5 daN som i køretøjet.
 7.3.6. Før den endelige prøvning påbegyndes, foretages 20 cyklusser, for at den selvstrammende anordning kan virke korrekt.
 7.3.7. Der skal gennemføres 1 000 cyklusser ved frekvensen 0,5 pr. sekund med amplitude 300 ± 20 mm. Belastningen på 5 daN påføres kun i et tidsrum, som svarer til den tid, det tager at gennemløbe 100 ± 20 mm for hver halvperiode.
 7.4. Konditionering af gjorden og brudstyrke (statisk prøvning)
 7.4.1. Konditionering af gjorden før prøvning for brudstyrke
 Prøver udskåret af gjorden, som omtales i pkt. 3.2.2.3 ovenfor, konditioneres på følgende måde:
 7.4.1.1. Konditionering med temperatur og hygrometri
 Gjorden konditioneres efter ISO 139 (2005) ved standardatmosfæren eller standardalternativatmosfæren. Hvis prøvningen ikke påbegyndes straks efter konditioneringen, anbringes prøven i en hermetisk lukket beholder indtil prøvningens begyndelse. Brudbelastningen skal bestemmes mindre end 5 minutter efter, at prøven er taget ud af konditioneringsatmosfæren eller beholderen.
 7.4.1.2. Konditionering med lys
 7.4.1.2.1. Bestemmelserne i ISO 105-B02 (1994/Amd2:2000) finder anvendelse. Gjorden udsættes for lys, indtil der et fremkommet en ændring af blå standardtype nr. 7, der svarer til grad 4 på gråskalaen.
 7.4.1.2.2. Efter eksponering skal gjorden konditioneres som foreskrevet i punkt 7.4.1.1. Hvis prøvningen ikke påbegyndes straks efter konditioneringen, anbringes prøven i en hermetisk lukket beholder indtil prøvningens begyndelse. Brudbelastningen skal bestemmes inden 5 minutter efter, at prøven er taget ud af konditioneringsatmosfæren.
 7.4.1.3. Konditionering med kulde
 7.4.1.3.1. Efter eksponering skal gjorden konditioneres som foreskrevet i punkt 7.4.1.1 ovenfor.
 7.4.1.3.2. Gjorden anbringes derefter i halvanden time på en plan flade i et kølerum med en lufttemperatur på – 30 ± 5 °C. Derefter foldes prøven og folden belastes med en masse på 2 kg, som også er afkølet til – 30 ± 5 °C. Efter endnu 30 minutters belastning ved samme temperatur i kølerummet, fjernes massen og brudbelastningen bestemmes inden 5 minutter efter, at prøven er taget ud af kølerummet.
 7.4.1.4. Konditionering med varme
 7.4.1.4.1. Gjorden skal opbevares i 3 timer i et varmeskab med en temperatur på 60 ± 5 °C og 65 ± 5 % relativ fugtighed.
 7.4.1.4.2. Brudbelastningen bestemmes, inden 5 minutter efter at prøvestykket er taget ud af varmeskabet.
 7.4.1.5. Konditionering med vand
 7.4.1.5.1. Gjorden nedsænkes helt i 3 timer i destilleret vand med 20 ± 5 °C tilsat en anelse aktiverende stof (befugtningsmiddel). Der kan anvendes alle typer befugtningsmidler, som er velegnede til det pågældende gjordmateriale.
 7.4.1.5.2. Brudbelastningen bestemmes inden 10 minutter efter, at prøvestykket er taget op af vandet.
 7.4.1.6. Konditionering med slid
 7.4.1.6.1. Konditionering med slid udføres på alle enheder, hvor gjorden er i kontakt med en stiv del af selen, med undtagelse af alle indstillingsanordninger, hvor glidningsprøvningen (punkt 7.3) viser, at gjorden glider mindre end halvdelen af den foreskrevne værdi, hvorfor konditionering med slid (punkt 7.4.1.6.4.1) i henhold til procedure 1 ikke vil være påkrævet. Monteringen på prøvningsanordningen skal tilnærmelsesvis svare til den


text:
virkelige kontaktflade.
 7.4.1.6.2. Efter eksponering skal prøverne konditioneres som foreskrevet i punkt 7.4.1.1. Slidprøvningen udføres ved en omgivende temperatur mellem 15 og 30 °C.
 7.4.1.6.3. Skema angiver de almindelige vilkår for hver slidprocedure.
 Belastning
 daN
 Frekvens Hz
 Antal
 cyklusser
 Forskydning
 mm
 Procedure 1
 2,5
 0,5
 5 000
 300 ± 20
 Procedure 2
 0,5
 0,5
 45 000
 300 ± 20
 Procedure 3 (8)
 0-5
 0,5
 45 000
 —
 Den forskydning, der angives i femte kolonne i skemaet, er længden af gjordens fremad- og tilbagegående bevægelse.
 7.4.1.6.4. Særlige vilkår for konditioneringen
 7.4.1.6.4.1.
 Procedure 1: i tilfælde, hvor gjorden passerer gennem en justeringsanordning
 En stabil, lodret belastning på 2,5 daN opretholdes på gjordens ene ende — den anden ende af gjorden fastgøres til en anordning, der fører gjorden frem og tilbage i vandret plan.
 Justeringsanordningen anbringes på den vandrette gjord, så gjorden konstant er under træk (se figur 1 i bilag 11 til dette regulativ).
 7.4.1.6.4.2.
 Procedure 2: i tilfælde, hvor gjorden skifter retning ved at passere gennem en stiv del
 Under denne prøvning fastholdes gjordens hjørner som vist i figur 2 i bilag 11 til dette regulativ.
 Den konstante belastning på 0,5 daN opretholdes under prøvningen.
 I tilfælde, hvor gjorden skifter retning mere end en gang ved passagen gennem en stiv del, kan belastningen på 0,5 daN øges for at opnå den foreskrevne bevægelse på 300 mm gennem den pågældende stive del.
 7.4.1.6.4.3.
 Procedure 3: i tilfælde, hvor gjorden er fæstnet til et beslag ved syning eller lignende
 Den samlede bevægelse frem og tilbage skal være 300 ± 20 mm, men belastningen på 5 daN skal kun påføres i det tidsrum, der tager at gennemløbe 100 ± 20 mm for hver halve cyklus (se figur 3 i bilag 11 til dette regulativ).
 7.4.2. Bestemmelse af gjordens brudbelastning (statisk prøvning)
 7.4.2.1. Prøvningerne skal hver gang foretages på to nye prøver af passende længde, som er konditioneret i overensstemmelse med bestemmelserne i punkt 7.4.1 ovenfor.
 7.4.2.2. Hver af prøverne monteres i indspændingshovedet på en trækprøvningsmaskine. Indspændingshovederne skal være konstrueret således, at brud på gjorden inde i disse eller i nærheden af dem ikke finder sted. Bevægelseshastigheden skal være ca. 100 mm i minuttet. Ved prøvningens begyndelse skal gjordens fri længde mellem indspændingshovederne være 200 mm ± 40 mm.
 7.4.2.3. Derefter øges belastningen, indtil gjorden brydes, og brudbelastningen registreres.
 7.4.2.4. Hvis prøven glider eller brydes i indspændingshovederne eller brydes mindre end 10 mm fra et af disse, skal den pågældende prøvning lades ude af betragtning, og ny prøve prøves.
 7.4.3. Bredde under belastning
 7.4.3.1. Prøvningerne skal hver gang foretages på to nye prøver af passende længde, som er konditioneret i overensstemmelse med bestemmelserne i punkt 7.4.1 ovenfor.
 7.4.3.2. Hver af prøverne monteres i indspændingshovedet på en trækprøvningsmaskine. Indspændingshovederne skal være konstrueret således, at brud på gjorden inde i disse eller i nærheden af dem ikke finder sted. Bevægelseshastigheden skal være ca. 100 mm i minuttet. Ved prøvningens begyndelse skal gjordens fri længde mellem indspændingshovederne være 200 mm ± 40 mm.
 7.4.3.3. Når belastningen når 980


text:
daN + 100 - 0 daN, standes maskinen, og målingen gennemføres i løbet af 5 sekunder. Prøvningen udføres uafhængigt af trækprøvningen.
 7.5. Prøvning af sættets enkelte dele, heri indbefattet de stive dele
 7.5.1. Lukkebeslaget og justeringsanordningen forbindes med trækprøvningsmaskinen ved de dele, som de normalt er fæstnet til, hvorefter belastningen øges indtil 980 daN.
 Ved H-seler skal lukkebeslaget være forbundet med trækprøvningsmaskinen via de gjorde, der er fastgjort til lukkebeslaget, og tungen eller de to tunger, der er anbragt næsten symmetrisk i forhold til lukkebeslagets geometriske centrum. Hvis lukkebeslaget eller justeringsanordningen indgår i et befæstelsesbeslag eller i den fælles del af en trepunktssele, prøves det pågældende lukkebeslag eller justeringsanordningen sammen med befæstelsesbeslaget i overensstemmelse med punkt 7.5.2 nedenfor, undtagen ved retraktorer med forbindelsesgjord eller selestyr ved den øvre forankring, når belastningen bliver 980 daN, og længden af gjorden, som fortsat er oprullet på rullen, er den længde, der resulterer af låsning så tæt på et punkt 450 mm fra gjordens afslutning som muligt.
 7.5.2. Befæstelsesbeslagene og eventuelle indstillingsanordninger skal prøves som angivet i punkt 7.5.1 ovenfor, dog skal belastningen være 1 470 daN og påføres med forbehold af bestemmelserne i andet punktum i punkt 7.7.1 nedenfor, og under de mest ugunstige omstændigheder, der kan forekomme, når selen er korrekt monteret i køretøjet. For retraktorer skal prøvningen finde sted, når gjorden er helt udrullet.
 7.5.3. To hele prøvesæt anbringes i et fryserum ved en temperatur på – 10 ± 1 °C i 2 timer. Efter at være taget ud af kølerummet skal lukkebeslagets dele lukkes manuelt.
 7.5.4. To hele prøvesæt anbringes i et fryserum ved en temperatur på – 10 ± 1 °C i 2 timer. De beslag og plasticdele, der prøves, anbringes efter tur på en flad stålplade (som er anbragt i kølerummet samtidig med prøvestykkerne); pladen anbringes vandret på en fast blok belastet med mindst 100 kg; inden 30 sekunder efter, at prøverne er taget ud af kølerummet, skal en masse på 18 kg falde ned på prøvesættet fra en højde af 300 mm. Anslagsfladen for denne masse på 18 kg skal have en hårdhed på mindst 45 HRC og være konveks med en krumningsradius på 10 mm i den tværgående akses plan og en radius på 150 mm i planet for massens længdeakse. For den ene af prøverne udføres prøvningen med anslag på langs af gjorden i buens akse, og på den anden prøve udføres prøvningen på tværs af gjorden.
 7.5.5. Lukkebeslag, som har fælles dele for to sikkerhedsseler, udsættes for en belastning, der simulerer normale brugsvilkår i et køretøj, hvor sæderne er indstillet til deres midterstilling. En belastning på 1 470 daN påføres begge selerne samtidig. Belastningen påføres i den i punkt 7.7.1 nedenfor angivne retning. I bilag 10 i dette regulativ findes beskrivelsen af apparaturet til ovennævnte prøvning.
 7.5.6. Under prøvning af håndbetjente justeringsanordninger skal gjorden trækkes ud af anordningen på normal måde under hensyntagen til normale brugsvilkår ved en hastighed af ca. 100 mm/s, og maksimumsbelastningen måles med en tolerance på 0,1 daN, efter at


text:
de første 25 mm gjord er udtrukket. Gjordens bevægelse gennem justeringsanordningen prøves i begge retninger, og gjorden skal gennemføre 10 cyklusser før målingen.
 7.6. Supplerende prøvninger af sikkerhedsseler med retraktorer
 7.6.1. Retraktormekanismens holdbarhed
 7.6.1.1. Gjorden udtrækkes og oprulles det foreskrevne antal gange med højst 30 frem- og tilbagegående bevægelser i minuttet. Ved inerti-retraktorer gives gjorden et ryk, der låser retraktoren ved hver femte bevægelse.
 Samme antal ryk udføres fem forskellige steder på gjorden, henholdsvis når denne er trukket ud til 90 %, 80 %, 75 %, 70 % og 65 % af den del af gjordens samlede længde, der fortsat er oprullet på retraktoren. Er gjorden imidlertid længere end 900 mm, sættes de forannævnte procenttal i forhold til de 900 mm gjord, der kan trækkes ud af retraktoren.
 7.6.1.2. I bilag 3 i dette regulativ findes beskrivelsen af apparaturet til den i punkt 7.6.1.1 omtalte prøvning.
 7.6.2. Prøvning for låsning af inerti-retraktorer
 7.6.2.1. Retraktorens låsefunktion prøves én gang, når gjorden er udrullet til fuld længde minus 300 ± 3 mm.
 7.6.2.1.1. Når låsningen af en inerti-retraktor fremkaldes ved en accelererende bevægelse af gjorden, skal udtrækningen af gjorden ske i den retning, den normalt forekommer, når retraktoren er monteret i et køretøj.
 7.6.2.1.2. Når retraktorernes følsomhed over for en reduktion af køretøjets hastighed måles, skal udtrækningen ske langs to på hinanden vinkelrette vandrette akser, hvis retraktoren er monteret i et køretøj efter fabrikantens angivelse for den pågældende sikkerhedssele. Når denne position ikke angives, retter den tekniske tjeneste henvendelse til fabrikanten af sikkerhedsselen. En af akserne skal være den, som af den tekniske tjeneste, der foretager prøvningen for typegodkendelse, anses for at fremkalde de dårligst mulige vilkår for låsemekanismens funktion.
 7.6.2.2. I bilag 4 i dette regulativ findes beskrivelsen af apparaturet til den i punkt 7.6.2.1 omtalte prøvning. Udformningen af et sådant prøvningsapparat skal sikre, at den krævede acceleration forekommer, før gjorden trækkes mere end 5 mm ud af retraktoren, og at tilbagetrækningen sker med en gennemsnitlig accelerationsforøgelse på mindst 55 g/s (9) og maksimalt 150 g/s (9) ved prøvning af følsomhed over for gjordens bevægelse og på mindst 25 g/s (9) og maksimalt 150 g/s (9) ved prøvning af følsomhed over for en reduktion af køretøjets hastighed (9).
 7.6.2.3. For at kontrollere overensstemmelse med forskrifterne i punkt 6.2.5.3.1.3 og 6.2.5.3.1.4 monteres retraktoren på en vandret plade, og denne vippes med en hastighed af højst 2o i sekundet, indtil retraktoren låser. Prøvningen gentages i andre retninger for at sikre, at kravene er opfyldt.
 7.6.3. Modstandsdygtighed imod støv
 7.6.3.1. Retraktoren anbringes i et prøvekammer som beskrevet i bilag 5 til dette regulativ. Den monteres med en hældning svarende til monteringen i et køretøj. Prøvningskammeret skal indeholde støv som specificeret i punkt 7.6.3.2 nedenfor. Retraktorens gjord trækkes 500 mm ud og holdes udtrukket således, undtagen efter hver støvblæsning, hvor gjorden rulles op og trækkes ud 10 gange i løbet af 1-2 minutter. I en periode på 5 timer blæses støvet hvert tyvende minut i 5 sekunder op mod retraktoren ved hjælp af trykluft, der


text:
er tør og fri for olie og fedt, med et overtryk på 5,5 · 105 ± 0,5 · 105 Pa gennem en dyse med en diameter på 1,5 ± 0,1 mm.
 7.6.3.2. Det støv, der anvendes ved prøvningen i punkt 7.6.3.1 ovenfor, består af omkring 1 kg tørt kvarts. Formalingsgraden skal være som følger:
 a)
 skal kunne passere en 150 μm maskevidde, 104 μm tråddiameter: 99 til 100 %
 b)
 skal kunne passere en 105 μm maskevidde, 64 μm tråddiameter: 76 til 86 %
 c)
 skal kunne passere en 75 μm maskevidde, 52 μm tråddiameter: 60 til 70 %.
 7.6.4. Tilbagetrækningskræfter
 7.6.4.1. Udtræknings- og oprulningskraft måles på et sæt, som anbringes på den attrap, som benyttes til den dynamiske prøvning efter punkt 7.7 nedenfor. Spændingen i gjorden måles i det punkt, der netop er fri af attrappen (men så nær ved denne som muligt), mens gjorden rulles op med en hastighed på omkring 0,6 m/min. Hvis sættet indeholder en slække-anordning, skal prøvningen af udtræknings- og oprulningskraft foretages med anordningen slået henholdsvis til og fra.
 7.6.4.2. Før den dynamiske prøvning, der beskrives i punkt 7.7 nedenfor, vippes attrappen, som er anbragt i sædet, og som er iført en bomuldstrøje, fremad, indtil 350 mm af gjorden er trukket ud af retraktoren, og slippes derefter, så den vender tilbage til sin oprindelige position.
 7.7. Dynamiske prøvninger af sættet eller fastholdelsesanordningen
 7.7.1. Sættet anbringes på en prøvevogn udstyret med sæde og de i bilag 6 til dette regulativ angivne forankringer. Såfremt sættet er beregnet til et bestemt køretøj eller til bestemte køretøjstyper, skal afstandene mellem attrappen og forankringerne fastsættes af den tekniske tjeneste, der foretager prøvningerne, i henhold til enten vejledningerne for selens montering eller oplysninger fra køretøjsfabrikanten. Hvis selen er udstyret med en anordning til højdeindstilling som defineret i punkt 2.14.6 ovenfor, skal anordningens placering og fastgørelsesmetoderne være de samme som for køretøjet.
 Når den dynamiske prøvning er gennemført i dette tilfælde for en køretøjstype, behøver den ikke gentages for andre køretøjstyper, hvor forankringspunktet befinder sig mindre end 50 mm fra det tilsvarende forankringspunkt for den prøvede sele. Som et alternativ kan fabrikanterne fastsætte hypotetiske forankringspunkter med henblik på prøvningen for at medtage det højst mulige antal forankringspunkter.
 7.7.1.1. Såfremt sættet eller fastholdelsesanordningen indgår i et sæt, for hvilket der kræves typegodkendelse som fastholdelsesanordning, monteres sikkerhedsselen enten som beskrevet i punkt 7.7.1 eller på den del af køretøjets opbygning, det normalt skal monteres på, og denne del fastgøres på prøvevognen som beskrevet i punkt 7.7.1.2 til 7.7.1.6 nedenfor.
 Når sikkerhedsselen eller fastholdelsesanordningen er udstyret med selestrammere, der benytter andre komponenter end dem, der er indbygget i selve sættet, skal sættet monteres på prøvevognen sammen med de nødvendige supplerende komponenter som beskrevet i punkt 7.7.1.2 til 7.7.1.6 nedenfor.
 Når disse anordninger ikke kan monteres på prøvevognen, kan fabrikanten ved en traditionel frontal slagsejhedsprøvning med 50 km/h i overensstemmelse med ISO 3560 (1975) påvise, at anordningen er i overensstemmelse med regulativets krav.
 7.7.1.2. Metoden, der anvendes til fastholdelse af køretøjet under prøvning, må ikke virke


text:
forstærkende på sædernes eller sikkerhedsselernes forankringspunkter eller formindske opbygningens normale deformation. Ingen del af køretøjets forparti må medtages under forsøget, hvis den ved at begrænse attrappens fremadrettede bevægelse, når der ses bort fra fødderne, kunne tænkes at formindske den belastning, der påføres fastholdelsesanordningen. De manglende dele kan erstattes af dele af en tilsvarende modstandsdygtighed på betingelse af, at disse ikke forhindrer attrappens fremadgående bevægelse.
 7.7.1.3. Et befæstelsesbeslag anses for tilfredsstillende, såfremt det ikke har nogen indvirkning på en overflade, der dækker hele opbygningens bredde, og såfremt køretøjet eller opbygningen blokeres eller fastgøres fortil i en afstand på mindst 500 mm fra fastholdelsesanordningens forankringspunkt. Bagtil skal opbygningen fastgøres tilstrækkeligt langt fra forankringspunkterne til, at kravene i punkt 7.7.1.2 opfyldes.
 7.7.1.4. Køretøjets sæder skal være monteret og anbragt i den kørsels- eller brugsstilling, der af den tekniske tjeneste, som foretager godkendelsesprøvningerne, anses for at være den ugunstigste med hensyn til modstandsdygtighed, og som er forenelig med monteringen af attrappen i køretøjet. Sædernes stilling skal angives i prøvningsrapporten. Hvis sædet har indstilleligt ryglæn, anbringes dette i overensstemmelse med fabrikantens angivelser; såfremt sådanne ikke findes, fastlåses det således, at den vinkel, det danner med sædet, ligger så nær 25o som muligt for køretøjer i klasse M1 og N1 og så nær 15o som muligt for køretøjer i alle andre klasser.
 7.7.1.5. Til bedømmelse af kravene i punkt 6.4.1.4.1 ovenfor skal sædet anbringes i den længst fremskudte kørselsstilling, som attrappens dimensioner tillader.
 7.7.1.6. Alle forankringer for samme gruppe sæder bør prøves samtidig.
 7.7.1.7. De dynamiske prøvninger af H-selesæt skal udføres uden skridtgjorden, selv om en sådan forefindes.
 7.7.2. Sættet anbringes på følgende måde på den i bilag 7 til dette regulativ beskrevne attrap: Et bræt med en tykkelse på 25 mm anbringes mellem attrappens ryg og sædets ryg. Selen spændes stramt på attrappen. Derefter fjernes brættet, og attrappen anbringes således, at dens ryg er i kontakt med sæderyggen i hele sin længde. Det kontrolleres, at samlingsmetoden for de to dele af lukkebeslaget ikke skaber risiko for mindre pålidelig lukning.
 7.7.3. De frie ender af gjordene skal være ført gennem justeringsanordningerne i tilstrækkelig længde til at kunne optage glidningen.
 7.7.4. Decelerations- eller accelerationsanordninger
 Ansøgeren skal vælge mellem en af følgende to anordninger:
 7.7.4.1. Anordning til decelerationsprøvning
 Vognen skubbes fremad, således at dens frie hastighed ved sammenstødet er 50 km/h ± 1 km/h, og således at attrappen forbliver ubevægelig. Vognens standselængde skal være 40 cm ± 5 cm. Vognen skal forblive i vandret stilling under decelerationen. Vognens deceleration opnås ved at anvende den i bilag 6 til dette regulativ beskrevne anordning eller ethvert andet apparat, der giver samme resultat. Apparatet skal være i overensstemmelse med kravene nedenfor:
 Decelerationskurven for prøvevognen lastet med en ballastmasse med henblik på at opnå en samlet masse på 455 kg ± 20 kg til prøvning af sikkerhedsseler og 910 kg ± 40 kg til prøvning af fastholdelsesanordninger, hvor den nominelle masse af prøvevognen og køretøjets stel er 800 kg, skal ligge inden for det skraverede område i grafen i bilag 8. Den


text:
nominelle masse af prøvevognen og det påmonterede stel til køretøjet kan om nødvendigt hæves med multipla af 200 kg, og i så tilfælde tilføjes der yderligere en ballastmasse på 28 kg pr. trin. Den samlede masse af prøvevognen og køretøjets stel samt ballastmassen må under ingen omstændigheder adskille sig mere end ± 40 kg fra den nominelle værdi til kalibreringsprøvningen. Under kalibreringen af stopanordningen skal prøvevognens hastighed være 50 km/h ± 1 km/h, og standselængden skal være 40 cm ± 2 cm.
 7.7.4.2. Anordning til accelerationsprøvning
 Vognen skubbes fremad, således at dens samlede hastighedsændring ΔV er km/h. Vognen skal forblive i vandret stilling under accelerationen. Vognens acceleration skal opnås ved hjælp af et apparat, der opfylder ydelseskriterierne nedenfor:
 Accelerationskurven for vognen, som er lastet med en ballastmasse, skal ligge inden for det skraverede område i grafen i bilag 8 og forblive over det afsnit, som defineres af koordinaterne 10 g, 5 ms og 20 g, 10 ms. Kollisionens begyndelse (T0) defineres i henhold til ISO 17373 (2005) for et accelerationsniveau på 0,5 g. Den samlede masse af prøvevognen og køretøjets stel samt ballastmassen må under ingen omstændigheder adskille sig mere end ± 40 kg fra den nominelle værdi til kalibreringsprøvningen. Under kalibrering af anordningen til accelerationsprøvning skal vognens samlede hastighedsændring ΔV være .
 Uanset opfyldelsen af ovennævnte krav skal den tekniske tjeneste benytte en prøvevogn med en masse (udstyret med sæder), jf. punkt 1 i bilag 6, på over 380 kg.
 7.7.5. Vognens hastighed umiddelbart før anslaget (kun med henblik på beregning af standselængden for decelerationsprøvevogne), vognens acceleration eller deceleration, attrappens maksimale bevægelse fremad og brystets hastighed ved en bevægelse af brystet på 300 mm måles.
 Hastighedsændringen beregnes ved integralet af den registrerede acceleration eller deceleration for vognen.
 Den nødvendige afstand til at nå den første hastighedsændring for vognen på kan beregnes ved det dobbelte integral af den registrerede vogndeceleration.
 7.7.6. Efter anslaget skal sættet eller fastholdelsesanordningen og dets beslag undersøges visuelt uden at lukkebeslaget åbnes for at afgøre om der er fejl eller brud. For fastholdelsesanordninger kontrolleres ligeledes efter prøvningen, hvorvidt der kan iagttages varig deformering af de dele af køretøjets opbygning, der er fastgjort til vognen. Hvis sådanne deformeringer iagttages, vil der blive taget hensyn til dem ved udregningen i henhold til punkt 6.4.1.4.1 ovenfor.
 7.7.7. Hvis prøvningerne blev udført ved en højere hastighed, og/eller accelerationskurven har overskredet det skraverede områdes øvre niveau, og sikkerhedsselen opfylder kravene, skal prøvningen imidlertid anses for tilfredsstillende.
 7.8. Prøvning af lukkebeslagets åbnings-mekanisme
 7.8.1. Til denne prøvning anvendes de sæt, der allerede har været underkastet den dynamiske prøvning i henhold til punkt 7.7.
 7.8.2. Sættet afmonteres prøvevognen, uden at lukkebeslaget åbnes. Lukkebeslaget trækbelastes med gjordene fastgjort til den, så alle gjorde udsættes for en kraft på daN. (Hvor n er antallet af gjorde, der er fastgjort til lukkebeslaget, når det er lukket.) Hvis lukkebeslaget er forbundet med en stiv del, påføres kraften under hensyntagen til den vinkel, som lukkebeslaget og den stive del dannede under den dynamiske prøvning. Ved en hastighed på 400


text:
± 20 mm/min. påføres det geometriske centrum for den trykknap, hvormed lukkemekanismen åbnes, en belastning langs en fast akse, der forløber parallelt med knappens oprindelige bevægelsesretning. Under påføringen af den til åbning af lukkebeslaget krævede kraft skal beslaget hvile på et stift underlag. Ovennævnte belastning må ikke overskride den grænse, der angives i punkt 6.2.2.5 ovenfor. Prøvningsapparaturets kontaktflade skal være sfærisk med en radius på 2,5 mm ± 0,1 mm. Dets overflade skal være blankpoleret metal.
 7.8.3. Denne kraft måles, og enhver svaghed ved lukkebeslaget noteres.
 7.8.4. Efter prøvningen af lukkebeslagets åbningsmekanisme undersøges alle de dele, der indgår i sættet eller fastholdelsesanordningen, og som har været underkastet prøvningerne i punkt 7.7, og omfanget af skader eller fejl, sættet eller fastholdelsesanordningen er blevet påført under den dynamiske prøvning, opføres i prøvningsrapporten.
 7.9. Supplerende prøvninger af sikkerhedsseler med selestrammere
 7.9.1. Konditionering
 Selestrammeranordningen adskilles fra den sikkerhedssele, der skal prøves, og opbevares i 24 timer ved en temperatur på 60 ± 5 °C. Derefter hæves temperaturen til 100 ± 5 °C i 2 timer. Dernæst opbevares den i 24 timer ved en temperatur på – 30 ± 5 °C. Når den fjernes fra konditioneringen, opvarmes enheden til stuetemperatur. Har den været adskilt fra sikkerhedsselen, monteres den igen på denne.
 7.10. Prøvningsrapport
 7.10.1. I prøvningsrapporten registreres resultaterne af alle prøvningerne i punkt 7 ovenfor, herunder:
 a)
 den type anordning, der er anvendt ved prøvningen (accelerations- eller decelerationsanordning)
 b)
 den samlede hastighedsændring
 c)
 vognens hastighed umiddelbart før anslaget (kun for decelerationsvogne)
 d)
 accelerations- eller decelerationskurven under hele vognens hastighedsændring
 e)
 attrappens maksimale fremadrettede bevægelse
 f)
 lukkebeslagets placering under prøvningen, hvis dette kan justeres
 g)
 kraften til åbning af lukkebeslaget
 h)
 eventuelle skader eller brud.
 Er de i bilag 6 til dette regulativ fastsatte forankringer ikke benyttet i overensstemmelse med punkt 7.7.1, skal prøvningsrapporten indeholde en beskrivelse af sættets eller fastholdelsesanordningens montering samt væsentlige vinkler og mål.
 8. KRAV VEDRØRENDE MONTERING I KØRETØJET
 8.1. Sikkerhedssele- og fastholdelsesudstyr
 8.1.1. Med undtagelse af sæder, der udelukkende er beregnet til brug, når køretøjet holder stille, skal sæderne i køretøjer i klasse M1, M2 (kategori III eller B (10)), M3 (kategori III eller B9) og N være udstyret med sikkerhedsseler eller fastholdelsesanordninger, som opfylder forskrifterne i dette regulativ.
 Kontraherende parter, som anvender dette regulativ, kan kræve montering af sikkerhedsseler i M2- og M3-køretøjer i kategori II.
 Såfremt der er monteret sikkerhedsseler og/eller fastholdelsesanordninger i køretøjer i kategori I, II eller A, klasse M2 eller M3, skal de være i overensstemmelse med forskrifterne i dette regulativ.
 De kontraherende parter kan i henhold til national lovgivning tillade andre sikkerhedsseler eller fastholdelsesanordninger end dem, som er omfattet af dette regulativ, forudsat at de er beregnet til handicappede.
 Fastholdelsesanordninger, der opfylder bestemmelserne i bilag 8 i ændringsserie 02 til regulativ nr. 107, undtages for bestemmelserne i dette regulativ.
 Køretøjer i kategori I eller A, tilhørende klasse M2 eller M3, kan monteres med sikkerhedsseler og/eller fastholdelsesanordninger, som er i overensstemmelse med forskrifterne i dette regulativ.
 8.1.2. De typer af sikkerhedsseler eller fastholdelsesanordninger til de enkelte


text:
sæder, hvor der er krav om montering, er de i bilag 16 anførte (hvor hverken retraktorer uden låsemekanisme (punkt 2.14.1) eller retraktorer med manuel udløsning (punkt 2.14.2) kan anvendes). For alle sæder, hvor hofteseler af type B specificeres i bilag 16, er hofteseler af type Br3 tilladt, undtagen i tilfælde hvor de trækkes så langt tilbage efter normal fastspænding, at det medfører en betydelig nedsættelse af komforten.
 8.1.2.1. I køretøjer af klasse N1 vist i bilag 16 og markeret med symbolet Ø tillades imidlertid for ydre siddepladser, som ikke er forsæder, montering af en hoftesele af typen Br4m eller Br4Nm, såfremt der er passage mellem et sæde og køretøjets nærmeste sidevæg, som tjener til at give passagerer adgang til andre dele af køretøjet. Pladsen mellem et sæde og sidevæggen betragtes som en passage, hvis afstanden, når alle døre er lukkede, mellem denne sidevæg og et lodret længdeplan, som går igennem det pågældende sædes midterlinje målt ved R-punktet og vinkelret på køretøjets langsgående midterplan, er mere end 500 mm.
 8.1.3. Når der ikke er krav om nogen typer af sikkerhedsseler, kan fabrikanten efter eget valg levere en hvilken som helst sikkerhedssele eller fastholdelsesanordning, der er i overensstemmelse med dette regulativ. Sikkerhedsseler af A-typen af de typer, der tillades i henhold til bilag 16, kan leveres som et alternativ til hofteseler for de sæder, for hvilke der specificeres hofteseler i bilag 16.
 8.1.4. Ved trepunktsseler forsynet med retraktorer skal mindst én retraktor virke på diagonalgjorden.
 8.1.5. Undtagen for køretøjer i klasse M1 kan en inerti-retraktor af type 4N (punkt 2.14.5) tillades i stedet for en retraktor af type 4 (punkt 2.14.4), hvor den tekniske tjeneste, der har ansvaret for prøvningen, har accepteret, at det vil være upraktisk at montere en retraktor af type 4 i forbindelse med prøvningen.
 8.1.6. For ydersædet og midtersædet fortil, som vises i bilag 16, og som er mærket med symbolet *, anses hofteseler af den type, der angives i dette bilag for tilstrækkeligt, når forruden befinder sig uden for referenceområdet, som defineres i bilag 1 til regulativ nr. 21.
 For så vidt angår sikkerhedsseler betragtes forruden som del af referenceområdet, hvis den kan komme i statisk kontakt med prøvningsanordningen efter metoden, der beskrives i bilag 1 til regulativ nr. 21.
 8.1.7. Ved alle siddepladser i bilag 16, som er mærket med symbolet •, skal trepunktsseler af den i bilag 16 specificerede type stilles til rådighed, medmindre en af følgende betingelser er opfyldt, hvor der kan stilles topunktsseler af en i bilag 16 angivet type til rådighed.
 8.1.7.1. Der findes et sæde eller andre køretøjsdele, der er i overensstemmelse med punkt 3.5 i tillæg 1 til regulativ nr. 80, umiddelbart foran, eller
 8.1.7.2. ingen dele af køretøjet befinder sig i referenceområdet, eller kan bevæge sig ind i referenceområdet, når køretøjet er i bevægelse, eller
 8.1.7.3. dele af køretøjet inden for det omtalte referenceområde er i overensstemmelse med kravene til energiabsorption i tillæg 6 til regulativ nr. 80.
 8.1.8. Alle passagerpladser, som er udstyret med airbag til frontal beskyttelse,


text:
forsynes med en advarsel imod brugen af bagudrettede barnefastholdelsesanordninger på den pågældende plads. Advarslen skal mindst bestå af en mærkat med tydelige piktogrammer som vist nedenfor:
 De samlede dimensioner skal være mindst 120 × 60 mm eller tilsvarende areal.
 Det mærkat, der er vist ovenfor kan tilpasses med et andet layout. Tekstens indhold skal dog opfylde ovenstående forskrifter.
 8.1.9. Hvis der er monteret en airbag til frontal beskyttelse på forsædepassagerens plads, skal advarslen være permanent fastgjort på begge sider af solskærmen i passagersiden på en sådan måde, at et af advarselsmærkaterne hele tiden er synligt, uanset solskærmens stilling. Alternativt kan et advarselsmærkat være anbragt på den synlige side af den opklappede solskærm, mens det andet mærkat skal være anbragt i loftet bag solskærmen, således at en af mærkaterne hele tiden er synlig. Advarselsmærkaten må ikke uden videre kunne fjernes fra solskærmen og taget, uden at der efterlades tydelig og klart synlig skade på solskærmen eller taget indvendigt i køretøjet.
 Hvis køretøjet ikke er forsynet med solskærm eller tag, anbringes advarselsmærkaten, hvor den til enhver tid er synlig.
 Hvis der er monteret en airbag til frontal beskyttelse for andre sæder i køretøjet, skal advarslen være anbragt umiddelbart foran det pågældende sæde, og den skal altid være klart synlig for en person, der installerer en bagudvendt barnefastholdelsesanordning på sædet. Forskrifterne i dette punkt og punkt 8.1.8 finder ikke anvendelse på sæder forsynet med en anordning, der automatisk deaktiverer airbaggen til frontal beskyttelse, når der monteres en bagudvendt barnefastholdelsesanordning.
 8.1.10. Detaljerede oplysninger, der henviser til advarslen, skal indgå i køretøjets instruktionsbog. som minimum skal følgende tekst på alle de officielle sprog i det eller de lande, hvor køretøjet rimeligvis kan forventes indregistreret (f.eks. på Den Europæiske Unions område, i Japan, i Den Russiske Føderation eller i New Zealand, osv.) omfatte:
 »Brug ALDRIG bagudvendte barnefastholdelsesanordninger på et sæde, der beskyttes af en AKTIV AIRBAG forfra. Kan medføre DØD ELLER ALVORLIGE KVÆSTELSER«
 Teksten skal ledsages af en illustration af advarselsmærkaten, der findes i køretøjet. Oplysningerne skal let kunne findes i instruktionsbogen (f.eks. specifik henvisning til oplysningerne på den første side, et tydeligt faneblad eller en separat folder, osv.).
 Forskrifterne i dette punkt finder ikke anvendelse på køretøjer, hvis passagersæder er forsynet med en anordning, der automatisk deaktiverer airbaggen til frontal beskyttelse, når der monteres en bagudvendt barnefastholdelsesanordning.
 8.1.11. Hvis sæderne kan drejes eller anbringes i andre retninger til brug, når køretøjet står stille, gælder kravene i punkt 8.1.1 ovenfor kun for de retninger, der er beregnet til normal brug, når køretøjet kører på en vej, i overensstemmelse med dette regulativ.
 8.2. Generelle krav
 8.2.1. Sikkerhedsseler, fastholdelsesanordninger, Isofix-barnefastholdelsesanordninger i overensstemmelse med tabel 2 i bilag 17 — tillæg 3, samt i-Size-barnefastholdelsesanordninger i overensstemmelse med tabel 3 i bilag 17, tillæg 3 — skal fæstnes til forankringer, og for i-Size-barnefastholdelsesanordningers vedkommende støttes af en kontaktflade i køretøjsbunden, der opfylder specifikationerne i regulativ nr. 14, herunder f.eks. krav til udformning, dimensioner, antallet af forankringer og styrke.
 8.2.2. Sikkerhedsseler, fastholdelsesanordninger og barnefastholdelsesanordninger, som anbefales af fabrikanten i overensstemmelse med


text:
tabel 1-3 i bilag 17, tillæg 3, skal være monteret således, at de fungerer tilfredsstillende og formindsker risikoen for kvæstelser i tilfælde af en ulykke. I særdeleshed skal de være monteret således:
 8.2.2.1. at sikkerhedsselernes eller fastholdelsesanordningernes gjorde ikke kan udsætte bæreren for fare;
 8.2.2.2. at risikoen for, at en korrekt anbragt sikkerhedssele glider ned af bærerens skulder, fordi vedkommende bevæger sig fremad, reduceres til et minimum.
 8.2.2.3. at risikoen for, at gjorden ødelægges ved kontakt med køretøjets stive, fremspringende dele eller sædekonstruktionen og barnefastholdelsesanordninger, der anbefales af fabrikanten i overensstemmelse med tabel 1-3 i bilag 17, tillæg 3, minimeres.
 8.2.2.4. Udformningen og monteringen af alle sikkerhedsseler til de enkelte sæder skal være således, at de hurtigt kan tages i brug. Når hele sædet eller selve sædet og/eller sædets ryg kan vippes for at give adgang til den bageste del af køretøjet eller til vare- eller bagagerummet, skal sikkerhedsselerne til disse sæder, efter at sæderne har været vippet frem og er anbragt i den normale stilling igen, være klar til brug eller let kunne findes frem under eller bag sædet af én person i henhold til vejledningen i køretøjets instruktionsbog, uden at den pågældende person skal have uddannelse eller øvelse.
 8.2.2.5. Den tekniske tjeneste skal kontrollere følgende, når spændets tunge er indsat i spændet:
 8.2.2.5.1.
 at den løse del af selen ikke kan forhindre korrekt montering af barnefastholdelsesanordninger, som anbefales af fabrikanten, og
 8.2.2.5.2.
 at der for trepunktsseler kan skabes et træk på mindst 50 N i selens hoftesektion ved et eksternt træk i selens diagonale del, når den er placeret:
 a)
 på en 10-års-attrap, jf. specifikationerne i bilag 8, tillæg 1, til regulativ nr. 44, og indstillet i overensstemmelse med bilag 17, tillæg 4 til nærværende regulativ, eller
 b)
 på den i bilag 17, tillæg 1, figur 1, til dette regulativ specificerede fikstur, for sæder, hvorpå der kan monteres en barnefastholdelsesanordning i kategorien »universal«.
 8.3. Særlige forskrifter for de stive dele, der indgår i sikkerhedsselerne eller fastholdelsesanordningerne
 8.3.1. Stive dele som lukkebeslag, justeringsanordninger, befæstelsesbeslag osv., må ikke forøge risikoen for kvæstelser på bæreren i tilfælde af en ulykke.
 8.3.2. Lukkebeslagets åbningsmekanisme skal være synlig og let tilgængelig for bæreren og må ikke kunne åbnes ved uagtsomhed eller uforsætligt. Lukkebeslaget skal være anbragt således, at det er let tilgængeligt for en tredjemand, som skal kunne løsne bæreren i tilfælde af fare.
 Lukkebeslaget skal monteres således, at det kan lukkes op af bæreren, både når det er ubelastet, og når det er belastet med dennes masse, med en enkelt bevægelse i én enkelt retning og med den ene eller den anden hånd.
 For sikkerhedsseler eller fastholdelsesanordninger ved de forreste sidesæder, undtagen hvis der er tale om H-seler, skal lukkebeslaget kunne lukkes på samme måde.
 Det skal kontrolleres, at kontaktfladen, såfremt lukkebeslaget er i kontakt med bæreren, ikke er smallere end 46 mm.
 Det skal kontrolleres, at kontaktfladen, såfremt lukkebeslaget er i kontakt med bæreren, er i overensstemmelse med kravene i punkt 6.2.2.1 i dette regulativ.
 8.3.3. Når selen anvendes af bæreren,


text:
skal den enten justeres automatisk eller være konstrueret på en sådan måde, at den manuelle justeringsanordning er let tilgængelig og let at anvende for bæreren i siddende stilling. Den skal kunne strammes med én hånd for at tilpasses bærerens størrelse og sædets stilling i køretøjet.
 8.3.4. Sikkerhedsseler eller fastholdelsesanordninger, der er forsynet med retraktorer, skal monteres således, at retraktorerne kan fungere korrekt og uden vanskelighed rulle gjorden op.
 8.3.5. Med henblik på at informere brugere af køretøjet om bestemmelserne vedrørende transport af børn, skal køretøjer i klasserne M1, M2, M3 og N1 opfylde informationskravene i bilag 17. Ethvert køretøj i klasse M1 skal være udstyret med Isofix-positioner i overensstemmelse med de relevante forskrifter i regulativ nr. 14.
 Den første Isofix-position skal muliggøre montering af mindst en ud af de tre fremadvendte fiksturer som defineret i tillæg 2 i bilag 17; den anden Isofix-position skal muliggøre montering af mindst en ud af de tre bagudvendte fiksturer som defineret i tillæg 2 i bilag 17. For denne anden Isofix-position gælder, at såfremt montering af den bagudvendte fikstur ikke er mulig på køretøjets anden sæderække pga. dennes udformning, er montering af en af de seks fiksturer tilladt på alle pladser i køretøjet.
 8.3.6. Enhver i-Size-siddeplads skal muliggøre montering af Isofix-barnefastholdelsesfiksturer »ISO/F2X« (B1), »ISO/R2« (D) og vurderingsvolumen for montering af støttebenet som defineret i tillæg 2 til bilag 17.
 Vurderingsvolumen for montering af støttebenet defineres som følger (jf. også bilag 17, tillæg 2, figur 8 og 9, til dette regulativ):
 a)
 Begrænsning til siden:
 udgøres af to planer, der er parallelle med og 100 mm fra midterplanet i længderetningen for barnefastholdelsesfiksturet installeret på den pågældende siddeplads.
 b)
 Begrænsning fremad:
 udgøres af et plan, der er vinkelret på planet for barnefastholdelsesfiksturets underside og vinkelret på midterplanet i længderetningen for barnefastholdelsesfiksturet, 695 mm fra det plan, der går gennem midterlinjen for de nedre Isofix-forankringer og er vinkelret på fiksturets underside.
 c)
 Begrænsning bagud:
 i)
 udgøres for niveauet over barnefastholdelsesfiksturets underside af barnefastholdelsesfiksturets forside og
 ii)
 for niveauet under barnefastholdelsesfiksturets underside af et plan, der er vinkelret på planet for barnefastholdelsesfiksturets underside og vinkelret på midterplanet i længderetningen for barnefastholdelsesfiksturet, 585 mm fra det plan, der går gennem midterlinjen for de nedre Isofix-forankringer og er vinkelret på fiksturets underside.
 d)
 Begrænsning i højden:
 i)
 udgøres for niveauet over barnefastholdelsesfiksturets underside af et plan, som er parallelt med barnefastholdelsesfiksturets underside og 85 mm over denne og
 ii)
 for niveauet over barnefastholdelsesfiksturets underside af køretøjsbundens overflade (herunder betræk, tæppe, skum osv.).
 Den hældningsvinkel, der anvendes til de geometriske bedømmelser ovenfor, måles som beskrevet i punkt 5.2.3.4 i regulativ nr. 14.
 Der må ikke være interferens mellem vurderingsvolumen for montering af støttebenet og en køretøjsdel.
 Overensstemmelse med denne forskrift kan godtgøres ved hjælp af en fysisk prøvning eller computersimulering eller repræsentative tegninger.
 8.4. Selealarmudstyr
 8.4.1. På førerpladsen i køretøjer i klasse M1
 (11) skal der være monteret en selealarm, der opfylder forskrifterne i dette regulativ. Hvis køretøjsfabrikanten leverer et selealarmsystem for førersædet i en anden køretøjsklasse, kan selealarmsystemet godkendes efter


text:
dette regulativ (12).
 8.4.1.1. De kontraherende parter kan tillade, at selealarmen deaktiveres, forudsat at dette sker i overensstemmelse med punkt 8.4.2.6 nedenfor.
 8.4.2. Selealarm
 8.4.2.1. Generelle krav
 8.4.2.1.1.
 Den visuelle advarsel skal være placeret, så føreren tydeligt kan se og genkende den i dagslys og kan adskille den fra andre alarmer. Hvis det visuelle advarselssignal anvender rød farve, skal der anvendes et symbol i overensstemmelse med punkt 21 i tabel 1 i regulativ nr. 121.
 (punkt K.01 — ISO 2575:2000) eller
 8.4.2.1.2.
 Den visuelle advarsel skal være kontinuerlig eller periodisk.
 8.4.2.1.3.
 Den akustiske advarsel skal have form af et kontinuerligt eller periodisk lydsignal eller en stemmeinformation. Hvis der anvendes stemmeinformation, skal fabrikanten sikre, at advarslen gives på det/de sprog, der tales på det pågældende marked. Den akustiske advarsel kan have mere end ét niveau.
 8.4.2.1.4.
 Føreren skal let kunne genkende den akustiske advarsel.
 8.4.2.2. Niveau 1-advarslen skal som minimum være en visuel advarsel, der afgives i mindst 4 sekunder, når sikkerhedsselen ikke er spændt, og tændingskontakten er drejet til tænding.
 8.4.2.3. Aktiveringen af niveau 1-advarslen prøves efter prøvningsproceduren i bilag 18, punkt 1.
 8.4.2.4. Niveau 2-advarslen skal være et visuelt eller akustisk signal, der afgives i mindst 30 sekunder, bortset fra tilfælde, hvor advarslen standser i mindst 3 sekunder, når sikkerhedsselen ikke er spændt, når køretøjet er i normal drift, og når mindst en af følgende betingelser (eller en kombination af disse) er opfyldt:
 8.4.2.4.1.
 Den kørte afstand er større end tærskelafstanden. Denne tærskel må ikke overstige 500 m. Der ses bort fra den afstand, hvor køretøjet ikke er i normal drift.
 8.4.2.4.2.
 Hastigheden er højere end hastighedstærsklen. Denne tærskel må ikke overstige 25 km.
 8.4.2.4.3.
 Varigheden (med tændt motor) skal være større end tidstærsklen. Tærsklen må ikke overstige 60 sekunder. Der ses bort fra varigheden af niveau 1-advarslen og den tid, hvor køretøjet ikke er i normal drift.
 8.4.2.5. Aktiveringen af niveau 2-advarslen prøves efter prøvningsproceduren i bilag 18, punkt 2.
 8.4.2.6. Selealarmen kan være konstrueret således, at den kan deaktiveres.
 8.4.2.6.1.
 Såfremt der er mulighed for en kortvarig deaktivering, skal det være vanskeligere at deaktivere selealarmen, end at spænde og løsne sikkerhedsselen. Når tændingen er afbrudt i mere end 30 minutter og tændes igen, skal selealarmen efter kortvarig deaktivering igen være aktiv.
 8.4.2.6.2.
 Hvis der findes en mulighed for langvarig deaktivering, skal denne kun kunne foretages gennem en række handlinger, som kun er nærmere beskrevet i fabrikantens tekniske dokumentation og/eller kræver brug af værktøj (mekaniske, elektriske, digitale, osv.), som ikke leveres med køretøjet.
 9. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE
 Procedurerne til sikring af produktionens overensstemmelse skal være i overensstemmelse med dem, der er fastlagt i overenskomstens tillæg 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), idet der gælder følgende forskrifter:
 9.1.
 Alle typer af køretøjer eller sikkerhedsseler eller fastholdelsesanordninger, som godkendes i henhold til dette regulativ, skal fremstilles, så de er i overensstemmelse med en type, der opfylder kravene i punkt 6, 7 og 8 ovenfor.
 9.2.
 De i bilag 14 til dette regulativ fastlagte mindstekrav til metoder til kontrol af produktionens overensstemmelse skal være overholdt.
 9.3.


text:
Den godkendende myndighed, som har meddelt godkendelse, kan til hver en tid efterprøve de metoder til overensstemmelsesprøvning, som anvendes på de enkelte produktionsanlæg. Disse kontroller skal normalt udføres to gange årligt.
 10. SANKTIONER I TILFÆLDE AF PRODUKTIONENS MANGLENDE OVERENSSTEMMELSE
 10.1.
 Godkendelsen af et køretøj eller en type af sikkerhedsseler eller fastholdelsesanordninger kan trækkes tilbage, hvis kravet i punkt 9.1 ovenfor ikke overholdes, eller hvis de udvalgte sikkerhedsseler eller fastholdelsesanordninger ikke klarer de kontroller, der foreskrives i punkt 9.2 ovenfor.
 10.2.
 Hvis en kontraherende part, der anvender dette regulativ, inddrager en godkendelse, som den tidligere har meddelt, skal den straks underrette de øvrige kontraherende parter, der anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en anmeldelsesformular, som er i overensstemmelse med modellen i bilag 1A eller 1B til dette regulativ.
 11. ÆNDRING OG UDVIDELSE AF GODKENDELSEN AF EN KØRETØJSTYPE ELLER EN TYPE AF SIKKERHEDSSELE ELLER FASTHOLDELSESANORDNING
 11.1.
 Enhver ændring af typen af køretøj eller sikkerhedsseler eller fastholdelsesanordning eller begge skal anmeldes til den typegodkendende myndighed, der har godkendt typen af køretøj eller sikkerhedsseler eller fastholdelsesanordning. Denne myndighed kan da enten:
 11.1.1.
 skønne, at de foretagne ændringer efter al sandsynlighed ikke vil have betydelige negative virkninger, og at typen af køretøj eller sikkerhedsseler eller fastholdelsesanordning under alle omstændigheder fortsat opfylder kravene eller
 11.1.2.
 kræve en supplerende prøvningsrapport fra den tekniske tjeneste, der forestår prøvningen.
 11.2.
 Med forbehold af bestemmelserne i punkt 11.1 ovenfor betragtes en variant af køretøjet, hvis masse i driftsklar tilstand er lavere end massen af det køretøj, der er underkastet prøvningen med henblik på godkendelse, ikke som en ændring af køretøjstypen.
 11.3.
 Bekræftelse eller nægtelse af godkendelse, med angivelse af ændringerne, skal meddeles de kontraherende parter i overenskomsten, der anvender dette regulativ, efter proceduren i punkt 5.2.3 eller 5.3.3 i dette regulativ.
 11.4.
 Den typegodkendende myndighed, som udsteder udvidelse af en godkendelse, tildeler udvidelsen et serienummer og underretter de andre parter i 1958-overenskomsten, der anvender dette regulativ herom, ved hjælp af en meddelelsesformular svarende til modellen i bilag 1A eller 1B til dette regulativ.
 12. ENDELIGT OPHØR AF PRODUKTIONEN
 Hvis indehaveren af godkendelsen endeligt indstiller produktionen af en anordning, som er godkendt i henhold til dette regulativ, skal han underrette den typegodkendende myndighed, som har meddelt godkendelsen, herom. Efter modtagelsen af den relevante meddelelse underretter denne myndighed de øvrige kontraherende parter i 1958-overenskomsten, der anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en meddelelse, der er i overensstemmelse med modellen i bilag 1A eller bilag 1B til dette regulativ.
 13. ANVISNINGER
 Hvis typen af sikkerhedsseler leveres adskilt fra køretøjet, skal det klart af emballagen og monteringsvejledningen fremgå, hvilke typer af køretøjer den er beregnet til.
 14. NAVNE OG ADRESSER PÅ DE TEKNISKE TJENESTER, DER ER ANSVARLIGE FOR UDFØRELSE AF GODKENDELSESPRØVNINGERNE, OG PÅ DE TYPEGODKENDENDE MYNDIGHEDER
 De parter i 1958-overenskomsten, som anvender dette regulativ, meddeler De Forenede Nationers sekretariat navne og adresser på de tekniske tjenester, der er ansvarlige for udførelse af godkendelsesprøvningerne, og på de typegodkendende myndigheder, som meddeler godkendelse, og hvortil meddelelser udstedt i andre lande om godkendelse, nægtelse eller


text:
inddragelse af godkendelse skal sendes.
 15. OVERGANGSBESTEMMELSER
 15.1. Godkendelser af køretøjstype
 15.1.1.
 Fra og med den officielle ikrafttrædelsesdato for supplement 15 til ændringsserie 04 må ingen kontraherende parter, der anvender dette regulativ, nægte at meddele godkendelser i henhold til dette regulativ som ændret ved supplement 15 til ændringsserie 04.
 15.1.2.
 2 år efter ikrafttrædelsen for supplement 15 til ændringsserie 04 til dette regulativ skal kontraherende parter, der anvender dette regulativ, kun meddele godkendelser, hvis forskrifterne i dette regulativ, som ændret ved supplement 15 til ændringsserie 04, er overholdt.
 15.1.3.
 7 år efter ikrafttrædelsen af supplement 15 til ændringsserie 04 til dette regulativ kan kontraherende parter, der anvender dette regulativ, nægte af anerkende godkendelser, som ikke er meddelt i overensstemmelse med supplement 15 til ændringsserie 04 til dette regulativ. Eksisterende godkendelser af andre køretøjsklasser end M1, som ikke påvirkes af supplement 15 til ændringsserie 04 til dette regulativ, skal imidlertid forblive gyldige, og kontraherende parter, som anvender dette regulativ, skal fortsat anerkende dem.
 15.1.3.1.
 For køretøjer i klasserne M1 og N1 kan de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, fra og med den 1. oktober 2000 nægte at anerkende godkendelser, som ikke er meddelt i overensstemmelse med supplement 8 til ændringsserie 04 til dette regulativ, hvis informationskravene i punkt 8.3.5 og bilag 17 ikke er opfyldt.
 15.2. Montering af sikkerhedsseler og selealarm
 Disse overgangsbestemmelser finder kun anvendelse på montering af sikkerhedsseler og selealarmer i køretøjer og ændrer ikke sikkerhedsselens mærke.
 15.2.1.
 Fra og med den officielle ikrafttrædelsesdato for supplement 12 til ændringsserie 04 må ingen kontraherende parter, der anvender dette regulativ, nægte at meddele godkendelser i henhold til dette regulativ som ændret ved supplement 12 til ændringsserie 04.
 15.2.2.
 Efter en periode på 36 måneder efter den officielle ikrafttrædelsesdato i henhold til punkt 15.2.1 ovenfor meddeler de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, kun godkendelser, hvis køretøjet opfylder kravene i dette regulativ som ændret i supplement 12 til ændringsserie 04.
 15.2.3.
 Efter en periode på 60 måneder efter den officielle ikrafttrædelsesdato i henhold til punkt 15.2.1 ovenfor, kan de kontraherende parter i dette regulativ nægte at anerkende godkendelser, der ikke er udstedt i overensstemmelse med supplement 12 til ændringsserie 04 til dette regulativ.
 15.2.4.
 Fra og med den officielle ikrafttrædelsesdato for supplement 14 til ændringsserie 04 må ingen kontraherende parter, der anvender dette regulativ, nægte at meddele godkendelser i henhold til dette regulativ som ændret ved supplement 14 til ændringsserie 04.
 15.2.5.
 Efter den officielle ikrafttrædelsesdato for supplement 16 til ændringsserie 04 kan ingen af de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, nægte at udstede godkendelser i henhold til dette regulativ som ændret ved supplement 16 til ændringsserie 04.
 15.2.6.
 Efter en periode på 36 måneder efter den officielle ikrafttrædelsesdato i henhold til punkt 15.2.4 ovenfor meddeler de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, kun godkendelser, hvis køretøjet opfylder kravene i dette regulativ som ændret i supplement 14 til ændringsserie 04.
 15.2.7.
 Efter en periode på 60 måneder efter den officielle ikrafttrædelsesdato i henhold til punkt 15.2.4 ovenfor, kan de kontraherende


text:
parter i dette regulativ nægte at anerkende godkendelser, der ikke er udstedt i overensstemmelse med supplement 14 til ændringsserie 04 til dette regulativ.
 15.2.8.
 Fra den 16. juli 2006 må kontraherende parter, der anvender dette regulativ, kun meddele godkendelser, hvis køretøjstypen overholder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved supplement 16 til ændringsserie 04.
 15.2.9.
 Fra den 16. juli 2008 kan de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, nægte at anerkende godkendelser af køretøjer i klasse N1, som ikke er udstedt i overensstemmelse med supplement 16 til ændringsserie 04 til dette regulativ.
 15.2.10.
 Efter ikrafttrædelsesdatoen for ændringsserie 05 kan de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, ikke nægte at meddele godkendelse i henhold til dette regulativ som ændret ved ændringsserie 05.
 15.2.11.
 Fra 18 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen må kontraherende parter, som anvender dette regulativ, kun meddele godkendelse, hvis den køretøjstype, som skal godkendes, opfylder kravene i dette regulativ som ændret ved ændringsserie 05.
 15.2.12.
 Fra 72 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for ændringsserie 05 bliver eksisterende godkendelser udstedt i henhold til dette regulativ ugyldige, med mindre de pågældende køretøjstyper opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved ændringsserie 05.
 15.2.13.
 Uanset bestemmelserne i punkt 15.2.12 skal godkendelser af andre køretøjstyper end M1 i henhold til de forudgående ændringsserier til dette regulativ, som ikke berøres af ændringsserie 05 om krav vedrørende montering af selealarmer, forblive gældende, og de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, skal fortsat acceptere dem.
 15.2.14.
 Uanset bestemmelserne i punkt 15.2.12 skal godkendelser af andre køretøjstyper end N2 og N3 i henhold til de forudgående ændringsserier til dette regulativ, som ikke berøres af ændringsserie 05 om minimumskrav for sikkerhedsseler og retraktorer i bilag 16, forblive gældende, og de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, skal fortsat acceptere dem.
 15.2.15.
 Selv efter ikrafttrædelsen af ændringsserie 05 skal godkendelser af komponenter og separate tekniske enheder efter de forudgående ændringsserier til regulativet forblive gyldige, og de kontraherende parter, som anvender dette regulativ, skal fortsat acceptere dem og må ikke nægte at meddele udvidelse af godkendelser i henhold til ændringsserie 04 til dette regulativ.
 15.2.16.
 Uanset ovenstående overgangsbestemmelser er kontraherende parter, hvis anvendelse af dette regulativ først træder i kraft efter ikrafttrædelsen af ændringsserie 05, ikke forpligtede til at acceptere godkendelser, som er meddelt i henhold til tidligere ændringsserier til dette regulativ.
 15.3. Efter ikrafttrædelsesdatoen for ændringsserie 06 kan de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, ikke nægte at meddele godkendelse i henhold til dette regulativ som ændret ved ændringsserie 06.
 15.3.1.
 Fra 24 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for ændringsserie 06 må kontraherende parter, som anvender dette regulativ, kun meddele godkendelse, hvis forskrifterne i dette regulativ, som ændret ved ændringsserie 06, er opfyldt.
 15.3.2.
 Fra 36 måneder efter ikrafttrædelsen for ændringsserie 06 til dette regulativ kan kontraherende parter, der anvender dette regulativ, nægte af anerkende godkendelser, som ikke er meddelt i overensstemmelse med ændringsserie 06 til dette regulativ.
 15.3.3.
 Selv efter ikrafttrædelsen af ændringsserie 06 skal godkendelser af komponenter og separate tekniske enheder efter de forudgående ændringsserier til regulativet forblive gyldige, og de kontraherende parter,


text:
som anvender dette regulativ, skal fortsat acceptere dem, og kan fortsætte med at meddele udvidelse af godkendelser efter ændringsserie 05.
 15.3.4.
 Uanset punkt 15.3.1 og 15.3.2 forbliver eksisterende godkendelser af de køretøjsklasser, som ikke påvirkes af ændringsserie 06 til dette regulativ, imidlertid gyldige, og kontraherende parter, som anvender dette regulativ, skal fortsat anerkende dem.
 15.3.5.
 Hvis der ikke er krav om obligatorisk montering af sikkerhedsseler for klapsæder i de kontraherende parters nationale krav på tidspunktet for tiltrædelse af dette regulativ, kan de fortsat tillade, at sikkerhedsseler ikke monteres med henblik på national godkendelse, og i så fald kan de pågældende klasser af busser ikke typegodkendes efter nærværende regulativ.
 15.3.6.
 Kontraherende parter, der anvender dette regulativ, må ikke nægte at meddele godkendelse af en komponent efter de forudgående ændringsserier til regulativet, hvis det er hensigten, at sikkerhedsselerne skal monteres i køretøjer, som er godkendt før den pågældende ændringsserie.
 15.3.7.
 Efter ikrafttrædelsesdatoen for supplement 5 til ændringsserie 06 kan de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, ikke nægte at meddele godkendelse i henhold til dette regulativ som ændret ved supplement 5 til ændringsserie 06.
 15.3.8.
 Indtil 12 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for supplement 5 til ændringsserie 06 til dette regulativ kan kontraherende parter, som anvender dette regulativ, fortsat meddele typegodkendelse i henhold til ændringsserie 06 til dette regulativ uden hensyntagen til bestemmelserne i supplement 5 til ændringsserie 06.
 (1) Som defineret i den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3) (ECE/TRANS/WP.29/78/rev.3, para. 2) — www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 (2) Forpligtelserne i den overenskomst, som dette regulativ er knyttet til, forhindrer ikke Japan i at kræve, at køretøjer i klasse N1, som er typegodkendt efter dette regulativ, skal overholde landets eksisterende nationale forskrifter for selealarmer.
 (3) Som defineret i den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3) (ECE/TRANS/WP.29/78/rev.3, para. 2) — www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 (4) Kendingsnumrene for de kontraherende parter i 1958-overenskomsten er angivet i bilag 3 til den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 3, bilag 3 — www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 (5) Jf. fodnoten til punkt 5.2.4.1 i dette regulativ.
 (6) g = 9,81 m/s2.
 (7) Prøvningen udføres ikke for twill-vævede seler i polyestergarn med høj brudstyrke, fordi disse stropper bliver bredere under belastning. I sådanne tilfælde skal bredden uden belastning være ≥ 46mm.
 (8) Jf. punkt 7.4.1.6.4.3 nedenfor.
 (9) 9,81 m/s2.
 (10) Som defineret i den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3) (ECE/TRANS/WP.29/78/rev.3, para. 2) — www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 (11) Som defineret i den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3) (ECE/TRANS/WP.29/78/rev.3, para. 2) — www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 (12) Mens de nuværende krav til selealarmer er begrænset til førersædet i køretøjsklasse M1, vil dette regulativs anvendelsesområde blive udvidet til at omfatte køretøjer i andre klasser og andre siddepladser. Set i lyset af vigtigheden af de menneskelige faktorer i forbindelse med signalpåvirkning af føreren, vil der i fremtidige forskrifter for selealarmer efter dette regulativ blive tilstræbt en harmonisering af alarmsystemerne.
 BILAG 1A
 MEDDELELSE
 (Største format: A4-format (210 × 297 mm))
 BILAG 1B
 MEDDELELSE
 (Største format: A4-format (210 × 297 mm))
 BILAG 2
 UDFORMNING AF GODKENDELSESMÆRKER
 1. Udformning af godkendelsesmærker for køretøjer vedrørende montering af sikkerhedsseler


text:
MODEL A
 (Se punkt 5.2.4 i dette regulativ)
 Når ovenstående godkendelsesmærke er påsat et køretøj, viser det, at den pågældende køretøjstype for så vidt angår sikkerhedsseler er godkendt i Nederlandene (E4) i medfør af regulativ nr. 16. Godkendelsesnummeret viser, at godkendelsen er givet i henhold til kravene i regulativ nr. 16 som ændret ved 06-serien af ændringer.
 MODEL B
 (Se punkt 5.2.5 i dette regulativ)
 Ovenstående godkendelsesmærke, som er påført et køretøj, viser, at køretøjstypen er godkendt i Nederlandene (E4) i henhold til regulativ nr. 16 og 52 (1). Godkendelsesnumrene angiver, at regulativ 16 på godkendelsesdatoerne omfattede ændringsserie 06, og at regulativ nr. 52 forelå i ændringsserie 01.
 2. Placering af godkendelsesmærker for sikkerhedsseler (jf. punkt 5.3.5 i dette regulativ)
 En sele med ovenstående godkendelsesmærke er en trepunktssele (»A«), som er udstyret med en energiafledende anordning (»e«) og godkendt i Nederlandene (E4) under nummeret 062439, idet regulativet allerede omfattede ændringsserie 06 på godkendelsestidspunktet.
 En sele med ovenstående godkendelsesmærke er en hoftesele (»B«), som er udstyret med en retraktor af type 4, som er dobbeltvirkende (m) og godkendt i Nederlandene (E4) under nummeret 062489, idet regulativet allerede omfattede ændringsserie 06 på godkendelsestidspunktet.
 Bemærkning: Godkendelsesnummer og supplerende symboler skal anbringes tæt på cirklen og enten over eller under bogstavet »E« eller til venstre eller højre for dette bogstav. Godkendelsesnummerets cifre skal være på samme side af bogstavet »E« og vende samme vej. De supplerende symboler skal anbringes diametralt over for godkendelsesnummeret. Brugen af romertal som godkendelsesnumre bør undgås for at hindre sammenblanding med andre symboler.
 En sele med ovenstående godkendelsesmærke er en specialsele (»S«), som er udstyret med en energiafledende anordning (»e«) og godkendt i Nederlandene (E4) under nummeret 0622439, idet regulativet allerede omfattede ændringsserie 06 på godkendelsestidspunktet.
 En sele med ovenstående godkendelsesmærke indgår i fastholdelsesanordningen (»Z«) og er en specialsele (»S«) med en energiafladende anordning (»e«). Den er godkendt i Nederlandene (E4) under nummeret 0624391, idet regulativet allerede omfattede ændringsserie 06 på godkendelsestidspunktet.
 En sele med ovenstående godkendelsesmærke er en trepunktssele (»A«), som er udstyret med en dobbeltvirkende (»m«) retraktor af typen 4N (»r4N«), og som er godkendt i Nederlandene (E4) under nummeret 062439, idet regulativet allerede omfattede ændringsserie 06 på godkendelsestidspunktet. Denne sele må ikke monteres i køretøjer i klasse M1.
 En sikkerhedssele med ovenstående typegodkendelsesmærke er en trepunktssele (»A«), som er udstyret med en energiabsorberende anordning (»e«), som er godkendt i henhold til de specifikke krav i punkt 6.4.1.3.3, og med en dobbeltvirkende (»m«) retraktor af typen 4 (»r4«), og sættet er typegodkendt i Nederlandene (E4) under nummeret 062439. De to første cifre viser, at regulativet allerede omfattede ændringsserie 06 på godkendelsestidspunktet. Denne sele skal monteres i et køretøj, der er udstyret med en airbag ved den pågældende siddeposition.
 (1) Det andet nummer er kun givet som eksempel.
 BILAG 3
 SKITSE OVER APPARATUR TIL PRØVNING AF RETRAKTORMEKANISMENS HOLDBARHED
 BILAG 4
 SKITSE OVER APPARATUR TIL PRØVNING AF INERTI-RETRAKTORERS LÅSEMEKANISME
 Tegningen viser et apparat, som er egnet til disse prøvninger. Det består af en motor med kamskive, hvis kamfølger ved snoretræk


text:
står i forbindelse med en lille vogn på skinner. Kamskivens form og motorens hastighed er afpasset til at give den i punkt 7.6.2.2 i dette regulativ angivne acceleration; prøvestrækningen skal være større end gjordens tilladte maksimale udtrækslængde før låsning.
 På vognen er anbragt et underlag, der kan dreje rundt, således at retraktoren kan monteres i forskellige positioner i forhold til vognens bevægelsesretning.
 Til prøvning af retraktormekanismens følsomhed over for gjordens bevægelser monteres retraktoren på et fast underlag, og gjorden fæstnes til vognen.
 Ved ovennævnte prøvninger kan underlag eller andre dele leveret af fabrikanten eller dennes befuldmægtigede indgå i prøveopstillingen for så realistisk som muligt at simulere montering i et køretøj.
 Underlag og andre nødvendige dele til simulering af montering i et køretøj skal stilles til rådighed af fabrikanten eller dennes befuldmægtigede:
 BILAG 5
 SKITSE OVER APPARATUR TIL PRØVNING AF RETRAKTORER FOR STØVMODSTANDSDYGTIGHED
 BILAG 6
 BESKRIVELSE AF VOGNEN, SÆDET, FORANKRINGERNE OG STOPANORDNING
 1. VOGNEN
 Under prøvningen af sikkerhedsselerne skal massen af den vogn, som bærer sædet, være 400 kg ± 20 kg. Under prøvningen af fastholdelsesanordninger skal vognens masse tilsammen med den del af vognens struktur, der er fastgjort til anordningen, være 800 kg. Om nødvendigt kan totalmassen af vognen og vognens struktur dog forøges i trin på 200 kg. I intet tilfælde må den samlede masse afvige mere ± 40 kg fra den nominelle værdi.
 2. SÆDE
 Sædet skal være af stiv konstruktion og have en glat overflade, dog ikke for prøvninger af fastholdelsesanordninger. Målangivelserne i figur 1 i dette bilag skal overholdes, og det skal iagttages, at ingen metaldele kommer i kontakt med selen.
 3. SIKKERHEDSSELEFORANKRINGER
 3.1.
 For seler, der er udstyret med en anordning til højdeindstilling som defineret i punkt 2.14.6 i dette regulativ, skal denne anordning enten sikres til en stiv ramme eller til en del af det køretøj, som den normalt er monteret på, som skal fastgøres sikkert på prøvevognen.
 3.2.
 Forankringerne skal anbringes i henhold til anvisningerne i figur 1. De punkter, der svarer til anbringelsen af forankringerne, angiver, hvor selens ender skal fæstes på vognen eller i påkommende tilfælde på måleanordningerne. Forankringerne til normal brug er punkterne A, B og K, hvis gjordlængden mellem spændets overkant og hullet til fastgørelse af gjordens støttepunkt ikke er over 250 mm. Ellers benyttes punkterne A1 og B1. Tolerancen for placering af forankringspunkterne er således, at hvert forankringspunkt skal være anbragt højst 50 mm fra de tilsvarende punkter A, B og K som angivet i figur 1 eller i givet fald A1, B1 og K.
 3.3.
 Den struktur, der bærer forankringerne, skal være stiv. Den øvre forankring må ikke flytte sig mere end 0,2 mm i længderetningen, hvis den påvirkes med 98 daN i den pågældende retning. Vognen skal være udført således, at der ikke sker nogen blivende deformering af de dele, som bærer forankringerne under prøvningen.
 3.4.
 Hvis det er nødvendigt med en fjerde forankring for at fastgøre retraktoren, skal denne forankring:
 være anbragt i det lodrette længdeplan, der passerer gennem K
 gøre det muligt at vippe


text:
retraktoren til den vinkel, der foreskrives af fabrikanten
 være placeret på en cirkelbue med radius KB1 = 790 mm, hvis længden mellem den øverste bøjle til gjorden og udrulningspunktet for gjorden ved retraktoren ikke er under 540 mm eller i alle andre tilfælde på en cirkelbue med centrum K og radius 350 mm.
 4. STOPANORDNING
 4.1.
 Stopanordningen består af to parallelt monterede identiske energiafledende anordninger. For fastholdelsesanordninger monteres dog fire energiafledende anordninger for nominel masse på 800 kg. Om nødvendigt anvendes en ekstra energiafledende anordning for hver 200 kg, den nominelle masse forøges med. Hver energiafledende anordning består af følgende:
 en kappe bestående af et stålrør
 et energiafledende rør af polyuretan
 en olivenformet knap af poleret stål, der trænger ind i den energioptagende enhed, samt
 en stang og en anslagsplade.
 4.2.
 Dimensionerne af de forskellige dele af denne energiafledende anordning fremgår af diagrammerne i figur 2, 3 og 4.
 4.3.
 Det energiafledende materiales egenskaber fremgår af tabellen i dette bilag. Umiddelbart før hver prøvning konditioneres rørene ved en temperatur mellem 15 °C og 25 °C i mindst 12 timer, hvor de ikke må bruges. Under den dynamiske prøvning af sikkerhedsseler eller fastholdelsesanordninger skal stopanordningen have samme temperatur som under kalibreringsprøvningen med en tolerance på ± 2 °C. Kravene, som stopanordningen skal opfylde, findes i bilag 8 til dette regulativ. Enhver anordning, som giver lignende resultater, kan anvendes.
 Det energiafledende metals egenskaber
 (Metode ASTM D 735 medmindre andet angives)
 Shore-hårdhed A:
 95 ± 2 ved en temperatur på 20 ± 5 °C
 Brudstyrke:
 Ro > 343 daN/cm2
 Minimumforlængelse:
 Ao > 400 %
 Modul ved 100 % forlængelse
 > 108 daN/cm2
 ved 300 % forlængelse
 > 235 daN/cm2
 Koldskørhed (Metode ASTM D 736)
 5 timer ved - 55 °C
 Blivende deformation (Metode B):
 22 timer ved 70 °C < 45 %
 Massefylde ved 25 °C
 mellem 1,05 og 1,10
 Ældning i luft (metode ASTM D 573)
 70 timer ved 100 °C
 —
 Shore A-hårdhed:
 maks. variation ± 3
 —
 Brudstyrke:
 reduktion < 10 % af Ro
 —
 Forlængelse:
 reduktion < 10 % af Ao
 —
 Masse:
 reduktion < 1 %
 Nedsænkning i olie (ASTM Metode nr. 1 olie):
 70 timer ved 100 °C
 —
 Shore A-hårdhed:
 maks. variation ± 4
 —
 Brudstyrke:
 reduktion < 15 % af Ro
 —
 Forlængelse:
 reduktion < 10 % af Ao
 —
 Mængde:
 opsvulmen < 5 %
 Nedsænkning i olie (ASTM Metode nr. 3 olie):
 70 timer ved 100 °C
 —
 Brudstyrke:
 reduktion < 15 % af Ro
 —
 Forlængelse:
 reduktion < 15 % af Ao
 —
 Mængde:
 opsvulmen < 20 %
 Nedsænkning i destilleret vand:
 1 uge ved 70 °C:
 —
 Brudstyrke:
 reduktion < 35 % af Ro
 —
 Forlængelse:
 stigning < 20 % af Ao
 Figur 1
 Vogn, sæde, forankring
 Figur 2
 Stopanordning
 (Samlet)
 Figur 3
 Stopanordning
 (Rør af polyuretan)
 Figur 4
 Stopanordning
 (Olivenformet knop)
 BILAG 7
 BESKRIVELSE AF ATTRAPPEN
 1. SPECIFIKATION AF ATTRAPPEN
 1.1. Generelt
 Denne attraps væsentligste kendetegn er angivet i følgende tegninger og skemaer:
 Figur 1
 Set fra siden — hoved, hals


text:
og torso.
 Figur 2
 Set forfra — hoved, hals og torso.
 Figur 3
 Set fra siden — bækken, lår og underben.
 Figur 4
 Set forfra — bækken, lår og underben.
 Figur 5
 Vigtigste mål.
 Figur 6
 Attrap i siddende stilling med angivelse:
 af tyngdepunkt
 målepunkter, hvor forskydningen skal måles, skulderhøjde.
 Tabel 1
 Nøgle til benævnelser og væsentligste mål for attrappens enkelte dele samt
 Tabel 2
 Massen af hoved, hals, torso, lår og underben.
 1.2. Beskrivelse af attrappen
 1.2.1. Underbenets konstruktion (se figur 3 og 4)
 Underbenet er sammensat af tre dele:
 plade som fodsål (30)
 skinnebensrør (29) samt
 knærør (26).
 Det rør, der udgør knæet, har to stopanordninger, som begrænser underbenets bevægelse inde i låret.
 Fra udstrakt stilling kan underbenet dreje ca. 120° bagud.
 1.2.2. Lårets konstruktion (se figur 3 og 4)
 Låret består af tre dele:
 knærør (22)
 lårbjælke (21) samt
 bækkenrør (20).
 For at hæmme knæets bevægelser er der i knærøret (22) to udskæringer, som griber ind i øjer i underbenet.
 1.2.3. Torsoens konstruktion (se figur 1 og 2)
 Torsoen består af:
 bækkenrør (2)
 rullekæde (4)
 ribben (6) og (7)
 brystben (8) samt
 kædens fæstnelse (3) og delvis i (7) og (8).
 1.2.4. Hals (se figur 1 og 2)
 Halsen består af syv skiver af polyuretan (9). Halsen kan gøres mere eller mindre stiv ved hjælp af en reguleringsanordning til kæden.
 1.2.5. Hoved (se figur 1 og 2)
 Hovedet (15) er hult; polyurethanet er forstærket med stålplader (17). Kædens reguleringsanordning, der gør det muligt at regulere halsen, består af en blok af polyamid (10), et afstandsrør (11) og spændeanordninger (12) og (13). Hovedet kan dreje i leddene ved ringhvirvelen og taphvirvelen, som omfatter spændeanordningen (14) og (18), afstandsrøret (16) og polyamidblokken (10).
 1.2.6. Knæled (se figur 4)
 Underben og lår er forbundet med rør (27) og en spændeanordning (28).
 1.2.7. Hofteled (se figur 4)
 Lår og torso er forbundet af et rør (23), friktionsplader (24) og spændeanordningen (25).
 1.2.8. Polyuretan
 Type: PU 123 CH Compound
 Hårdhed: 50-60 Shore A
 1.2.9. Beklædning
 Attrappen er dækket med en særlig beklædning (se tabel 1).
 2. KORRIGERINGSANORDNINGER
 2.1. Generelt
 For at kunne justere attrappen efter bestemte værdier og dens totale masse justeres massefordelingen ved hjælp af seks korrigerende stållodder på hver 1 kg, som kan monteres på hofteleddet. Seks andre vægte af polyuretan på 1 kg hver kan anbringes bag på torsoen.
 3. PUDE
 En pude anbringes mellem attrappens torso og beklædningen. Puden skal være fremstillet af polyethylenskum og opfylde følgende forskrifter:
 Hårdhed: 7-10 Shore A
 Tykkelse: 25 mm + 5
 Den skal kunne udskiftes.
 4. JUSTERING AF LEDDENE
 4.1. Generelt
 For at resultaterne skal være reproducerbare, er det nødvendigt at specificere og kontrollere friktionen i de forskellige led.
 4.2. Knæled
 Knæleddet spændes.
 Lår og underben anbringes lodret.
 Underbenet drejes 30°.
 Skruen i spænddelen (28) løsnes meget langsomt, indtil benet falder på grund af sin egen masse.
 Møtrikken fastskrues i denne stilling.
 4.3. Hofteled
 Knæleddet spændes.
 Låret anbringes vandret og torsoen i lodret stilling.
 Torsoen drejes fremad, indtil den danner en vinkel


text:
på 60° i forhold til låret.
 Spændeanordningen løsnes meget langsomt, indtil torsoen begynder at falde på grund af sin egen masse.
 Møtrikken fastskrues i denne stilling.
 4.4. Ring-taphvirvelled
 Dette led skal reguleres således, at det lige netop modstår sin egen vægt i retningerne fremad og bagud.
 4.5. Hals
 Halsen kan gøres mere eller mindre stiv ved hjælp af en reguleringsanordning til kæden (13). Når halsen er indstillet korrekt, flytter den øverste del af spændeanordningen sig mellem 4 og 6 cm, når den påføres en vandret påvirkning på 10 daN.
 Tabel 1
 Referencenummer
 Navn
 Materiale
 Dimensioner
 1
 Kropsmateriale
 Polyuretan
 —
 2
 Hofterør
 Stål
 76 × 70 × 100 mm
 3
 Kædens fastgørelsespunkter
 Stål
 25 × 10 × 70 mm
 4
 Rullekæder
 Stål
 3/4
 5
 Skulderplade
 Polyuretan
 —
 6
 Profil
 Stål
 30 × 30 × 3 × 250 mm
 7
 Ribben
 Perforeret stålplade
 400 × 85 × 1,5 mm
 8
 Brystben
 Perforeret stålplade
 250 × 90 × 1,5 mm
 9
 Skiver (seks)
 Polyuretan
 ø 90 × 20 mm
 ø 80 × 20 mm
 ø 75 × 20 mm
 ø 70 × 20 mm
 ø 65 × 20 mm
 ø 60 × 20 mm
 10
 Blok (block)
 Polyamid
 60 × 60 × 25 mm
 11
 Afstandsrør
 Stål
 40 × 40 × 2 × 50 mm
 12
 Spændebolt
 Stål
 M16 × 90 mm
 13
 Spændemøtrik
 Stål
 M16
 14
 Spændeanordning for leddet mellem ringhvirvel-taphvirvel
 Stål
 ø 12 × 130 mm (M12)
 15
 Hoved
 Polyuretan
 —
 16
 Afstandsrør
 Stål
 ø 18 × 13 × 17 mm
 17
 Forstærkningsplade
 Stål
 30 × 3 × 500 mm
 18
 Spændemøtrik
 Stål
 M12 mm
 19
 Lår
 Polyuretan
 —
 20
 Hofterør
 Stål
 76 × 70 × 80 mm
 21
 Sædeskål
 Stål
 30 × 30 × 440 mm
 22
 Knærør
 Stål
 52 × 46 × 40 mm
 23
 Forbindelsesrør til hofte
 Stål
 70 × 64 × 250 mm
 24
 Friktionsplader (fire)
 Stål
 160 × 75 × 1 mm
 25
 Spændeanordning
 Stål
 M12 × 320 mm + plader og møtrikker
 26
 Knærør
 Stål
 52 × 46 × 160 mm
 27
 Forbindelsesrør til knæ
 Stål
 44 × 39 × 190 mm
 28
 Spændeplade
 Stål
 ø 70 × 4 mm
 29
 Skinnebensrør
 Stål
 50 × 50 × 2 × 460 mm
 30
 Plade til fodsål
 Stål
 100 × 170 × 3 mm
 31
 Korrektionsvægte til torso (seks)
 Polyuretan
 1 kg hver
 32
 Pude
 Polyethylenskum
 350 × 250 × 25 mm
 33
 Beklædning
 Bomuld og polyamidbånd
 —
 34
 Korrektionsvægte til hofte (seks) Stål
 Stål
 1 kg hver
 Tabel 2
 Attrappens bestanddele
 Masse i kg
 Hoved og hals
 4,6 ± 0,3
 Torso og arme
 40,3 ± 1,0
 Lår
 16,2 ± 0,5
 Underben og fod
 9,0 ± 0,5
 Samlet masse inklusive korrektionsvægte
 75,5 ± 1,0
 Figur 1
 Figur 2
 Figur 3
 Figur 4
 Figur 5
 Figur 6
 alle mål i mm
 G= tyngdepunkt
 T= torsoens referencepunkt (bag på attrappens centerlinje)
 P= hofteskålens referencepunkt (bag på attrappens centerlinje)
 Målingen af forskydningen i punktet P omfatter ikke komponenter, der drejer omkring hofteaksen og omkring en lodret akse.
 BILAG 8
 BESKRIVELSE


text:
AF PRØVEVOGNENS DECELERATIONS- ELLER ACCELERATIONSKURVE SOM FUNKTION AF TIDEN
 I alle tilfælde skal kalibrerings- og måleprocedurerne svare til det i den internationale standard ISO 6487:2002 definerede; måleudstyret skal svare til specifikationen for en datakanal med kanalfrekvensklasse (CFC) 60.
 Definition af de forskellige kurver
 Tid (ms)
 Acceleration (g)
 Lavt område
 Acceleration (g)
 Højt område
 0
 —
 20
 10
 0
 —
 10
 15
 —
 15
 20
 —
 18
 —
 32
 25
 26
 —
 45
 26
 —
 55
 20
 —
 60
 0
 32
 80
 —
 0
 Det yderligere afsnit (se punkt 7.7.4.2) finder kun anvendelse for accelerationsslæden.
 BILAG 9
 ANVISNINGER
 Hver sikkerhedssele skal ledsages af vejledning vedrørende de efterfølgende punkter udformet på det eller de sprog, som anvendes i den medlemsstat, i hvilket den påregnes udbudt til salg:
 1.
 Monteringsvejledning (ikke påkrævet, hvis fabrikanten leverer køretøjet med sikkerhedsseler), som angiver, hvilke køretøjstyper sættet passer til og den korrekte metode for fastgørelse af sættet i køretøjet såvel som anvisninger til, hvordan slid på gjordene undgås.
 2.
 Brugsanvisning (denne kan fremgå af instruktionsbogen for køretøjet, dersom fabrikanten leverer køretøjet med sikkerhedsseler), som giver nærmere vejledning til sikring af, at brugeren får størst udbytte af sikkerhedsselen. I disse instruktioner bør følgende angives:
 a)
 vigtigheden af altid at tage selen på
 b)
 den rigtige måde at tage sikkerhedsselen på og navnlig:
 i)
 den foreskrevne placering af lukkebeslaget
 ii)
 nødvendigheden af, at selerne er strammet
 iii)
 den korrekte placering af gjordene og vigtigheden af, at de ikke snos
 iv)
 vigtigheden af, at hver sele skal benyttes af en enkelt person, og at selen ikke må spændes om et barn, som sidder på skødet af en passager
 c)
 hvorledes lukkebeslaget åbnes og lukkes
 d)
 hvorledes selen indstilles
 e)
 brugen af retraktorerne, som kan være indbygget i sættet, og hvorledes det er muligt at kontrollere, at de er låst
 f)
 anbefalede metoder for rengøring af selen og for samling af denne efter rengøring, dersom dette er påkrævet
 g)
 nødvendigheden af at udskifte selen, når den har været i brug ved en alvorlig ulykke, eller hvis den bærer spor af flosning eller har skår, eller hvis selens indikator for overbelastning viser, at selen er uegnet til fortsat brug, eller hvis selestrammeren for en sele har været aktiveret
 h)
 at selen absolut ikke må omdannes eller ændres, idet sådanne ændringer kan gøre selen virkningsløs, og specielt, dersom konstruktionen gør det muligt at adskille selen i dens bestanddele, vejledning til sikring af korrekt samling igen
 i)
 at selen er konstrueret til at bruges af voksne
 j)
 oprulning af selen, når den ikke er i brug.
 3.
 For sikkerhedsseler med en retraktor af type 4N skal det angives i monteringsvejledningen og på emballagen, at selen ikke er beregnet til montering i motorkøretøjer til transport af passagerer med under ni sæder, føreren inklusive.
 4.
 Fabrikanten/ansøgeren skal udlevere monteringsvejledning til forbrugeren for alle køretøjer, hvor sættet med skridtgjord kan anvendes. Fabrikanten af en H-sele skal foreskrive montering af supplerende forstærkninger til skridtgjordenes forankringer og disses montering i alle køretøjer, hvor en sådan montering er mulig.
 BILAG


text:
10
 PRØVNING AF DOBBELTE LUKKEBESLAG
 BILAG 11
 PRØVNING AF SLID OG GLIDNING
 Figur 1
 Type I-procedure
 Eksempler på prøveopstillinger for forskellige typer justeringsanordninger
 EKSEMPEL A
 EKSEMPEL B
 Figur 2
 Type 2-procedure
 Figur 3
 Type 3-procedure og glidningsprøve
 samlet vandring 300 ± 20 mm
 Prøvningsstandens belastning på 5 daN skal påføres i lodret retning for at undgå, at belastningen svinger, og at gjorden snos.
 Befæstelsesanordningen skal fæstnes til belastningen på 5 daN på samme måde som i køretøjet.
 BILAG 12
 KORROSIONSPRØVNING
 1. PRØVNINGSAPPARATUR
 1.1.
 Apparatet består af et salttågekammer, en beholder til saltopløsningen, en tilførsel af komprimeret luft tilpasset formålet, en eller flere forstøverdyser, holdere for prøveeksemplarerne, en anordning til opvarmning af kammeret og de nødvendige kontrolmidler. Dimensioner og konstruktionsdetaljer for apparatet er valgfri, når blot prøvningsforskrifterne overholdes.
 1.2.
 Det er vigtigt at sikre, at dråber af opløsningen, som samler sig på kammerets dæksel, ikke falder ned på prøveeksemplaret.
 1.3.
 Dråber af opløsningen, som falder fra det prøveeksemplar, der prøves, må ikke føres tilbage til beholderen og derefter forstøves på ny.
 1.4.
 Apparatet må ikke være bygget af materialer, der kan påvirke opløsningens korroderende egenskaber.
 2. PRØVEEMNETS ANBRINGELSE I TÅGEKAMMERET
 2.1.
 Prøveeksemplarerne med undtagelse af retraktorerne skal fastholdes eller være udspændt mellem 15° og 30° i forhold til lodret og så vidt muligt parallelt med den vandrette salttågestrøms hovedretning bestemt i forhold til den dominerende overflade af prøveemnet.
 2.2.
 Retraktorerne skal være understøttet eller udspændt på en sådan måde, at aksler i ruller til genoprulning af gjorden er vinkelrette på den vandrette salttågestrøms hovedretning i kammeret. Den åbning, som er bestemt til selens indgang i retraktoren, skal vende mod denne hovedretning.
 2.3.
 Alle prøveeksemplarer skal være placeret på en sådan måde, at tågen frit kan lægge sig på dem.
 2.4.
 Prøverne skal være anbragt således, at det forhindres, at saltopløsning drypper fra den ene prøve på den anden.
 3. SALTOPLØSNING
 3.1.
 Saltopløsningen fremstilles ved opløsning af 5 ± 1 dele efter vægt natriumchlorid i 95 dele destilleret vand. Dette salt skal være natriumklorid næsten frit for nikkel eller kobber og må i tør tilstand ikke indeholde mere end 0,1 % natriumjodsalt og ikke mere end 0,3 % urenheder i alt.
 3.2.
 Opløsningen skal være således, at den opsamlede opløsning har en pH-værdi mellem 6,5 og 7,2 når den forstøves ved 35 °C.
 4. LUFTFORSYNING
 Den tilførte trykluft til dysen (dyserne) til forstøvning af saltopløsningen skal være fri for olie og urenheder og skal have et tryk mellem 70 kN/m2 og 170 kN/m2.
 5. BETINGELSERNE I TÅGEKAMMERET
 5.1.
 Eksponeringsområdet i tågekammeret skal holdes på 35 ± 5 °C. Mindst to egentlige tågeopsamlere skal være anbragt i anbringelseszonen for at undgå opsamling af dråber fra opløsningen, der stammer fra prøveeksemplarerne eller fra andre kilder. Opsamlerne anbringes nær prøveeksemplarerne, en nærmest en dyse og en fjernest fra alle dyser. Tågen skal være således, at der på hver del på 80 cm2 af den vandrette opsamlingszone i hver opsamler gennemsnitligt opsamles mellem 1,0 og 2,0 ml opløsning pr. time, når målingerne gennemføres over mindst 16


text:
timer.
 5.2.
 Dysen (eller dyserne) skal være rettet eller forskudt på en sådan måde, at forstøvningen ikke direkte slår imod prøveeksemplarerne.
 BILAG 13
 PRØVNINGSRÆKKEFØLGE
 Afsnit
 Prøvning
 Prøvekørsler
 Sele eller fastholdelses-anordning nr.
 Gjord nr.
 1
 2
 3
 4
 5
 1
 2
 3
 4
 5
 6
 7
 8
 9
 10
 11
 4/6.1.2/6.1.3/6.2.1.1/6.2.2/6.2.3.1/6.3.1.1
 Inspektion af sele eller fastholdelsesanordning
 X
 2.21/2.22/6.2.2.2
 Inspektion af lukke-anordning
 X
 X
 X
 X
 X
 6.2.2.6/6.2.2.7/7.5.1/7.5.5
 Prøvning af lukkebeslagets brudstyrke
 X
 6.2.3.3/7.5.1
 Justeringsanordningens brudstyrke (og i givet fald retraktorer)
 X
 6.2.4/7.5.2
 Prøvning af forankringers brudstyrke (og i givet fald retraktorer)
 X
 6.2.2.3/7.5.3
 Prøvning af lukkeanordning ved lav temperatur
 X
 X
 6.2.1.4/7.5.4
 Slagprøvning af stive dele ved lav temperatur
 X
 X
 6.2.3.2/6.2.3.4/7.5.6
 Indstillingsmuligheder
 X
 Konditionering/prøvning af sele eller fastholdelsesanordning før dynamisk prøvning
 6.2.2.4
 Lukkeanordningens holdbarhed
 X
 X
 6.2.1.2/7.2
 Stive deles korrosions-bestandighed
 X
 X
 Konditionering af retraktorer
 6.2.5.2.1/6.2.5.3.1/6.2.5.3.3/7.6.2
 Låsetærskel
 X
 X
 6.2.5.2.2/6.2.5.3.4/7.6.4
 Oprulningskraft
 X
 X
 6.2.5.2.3/6.2.5.3.3/7.6.1
 Holdbarhed
 X
 X
 6.2.5.2.3/6.2.5.3.3/7.2
 Korrosion
 X
 X
 6.2.5.2.3/6.2.5.3.3/7.6.3
 Støv
 X
 X
 6.3.1.2/7.4.3
 Prøvning af gjordens bredde
 X
 X
 Prøvning af gjordens holdbarhed efter
 6.3.2/7.4.1.1/7.4.2
 Rumkonditionering
 X
 X
 6.3.3/7.4.1.2/7.4.2
 Konditionering med lys
 X
 X
 6.3.3/7.4.1.3/7.4.2
 Konditionering med lav temperatur
 X
 X
 6.3.3/7.4.1.4/7.4.2
 Konditionering med varme
 X
 X
 6.3.3/7.4.1.5/7.4.2
 Konditionering med vand
 X
 X
 6.2.3.2/7.3
 Prøvning af glidning
 X
 X
 6.4.2/7.4.1.6
 Konditionering med slid
 X
 X
 6.4.1/7.7
 Dynamisk prøvning
 X
 X
 6.2.2.5/6.2.2.7/7.8
 Prøvning af lukkebeslagets åbnings-mekanisme
 X
 X
 7.1.4
 Opbevaring af gjordprøve
 X
 BILAG 14
 KONTROL MED PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE
 1. PRØVNINGER
 Det skal påvises, at sikkerhedsselerne overholder de krav, som følgende prøvninger er baseret på:
 1.1. Kontrol af inerti-retraktorers låsetærskel og holdbarhed
 Ifølge bestemmelserne i punkt 7.6.2 i dette regulativ i den mest uhensigtsmæssige stilling efter udførelsen af holdbarhedsprøvning i henhold til punkt 7.2, 7.6.1 og 7.6.3 som krævet i punkt 6.2.5.3.5 i dette regulativ.
 1.2. Kontrol af automatiske retraktorers holdbarhed
 I henhold til bestemmelserne i punkt 7.6.1 i dette regulativ suppleret med prøvningen i henhold til punkt 7.2 og 7.6.3 som krævet i punkt 6.2.5.2.3 i dette regulativ.
 1.3. Prøvning af gjordenes styrke efter konditionering
 I henhold til proceduren i punkt 7.4.2 i dette regulativ efter konditionering i henhold til kravene i punkt 7.4.1.1 til 7.4.1.5 i dette regulativ.
 1.3.1. Prøvning af gjordenes styrke efter konditionering med slid
 I henhold til proceduren i punkt 7.4.2 i dette regulativ efter konditionering i henhold til kravene i punkt 7.4.1.6 i dette regulativ.
 1.4. Prøvning af glidning
 I henhold til proceduren i punkt 7.3 i dette regulativ.
 1.5. Prøvning af stive dele
 I henhold til proceduren i punkt 7.5. i dette regulativ.
 1.6. Kontrol af sikkerhedsselens eller fastholdelsesanordningens specifikationer ved dynamisk prøvning
 1.6.1. Prøvning med konditionering
 1.6.1.1.
 Seler eller fastholdelsesanordninger udstyret med inerti-retraktor i henhold til bestemmelserne i punkt 7.7 og 7.8 i dette regulativ med en sele, der forud har gennemgået 45 000 cyklusser i holdbarhedsprøvning af retraktoren som beskrevet i punkt 7.6.1 i dette regulativ, samt prøvning som defineret i punkt 6.2.2.4, 7.2 og 7.6.3 i dette regulativ.
 1.6.1.2.
 Seler eller fastholdelsesanordninger med automatisk retraktor: i henhold til bestemmelserne i punkt 7.7 og 7.8 i dette regulativ med


text:
en sele, der forud har gennemgået 10 000 cyklusser i holdbarhedsprøvningen af retraktoren som beskrevet i punkt 7.6.1 i dette regulativ, samt prøvning som defineret i punkt 6.2.2.4, 7.2, 7.6.3 i dette regulativ.
 1.6.1.3.
 Statiske seler: i henhold til bestemmelserne i punkt 7.7 og 7.8 i dette regulativ på en sikkerhedssele, der har gennemgået prøvning som beskrevet i punkt 6.2.2.4 og 7.2 i dette regulativ.
 1.6.2. Prøvning uden konditionering
 I henhold til bestemmelserne i punkt 7.7 og 7.8 i dette regulativ.
 2. AFPRØVNINGSFREKVENS OG -RESULTATER
 2.1. Hyppigheden af prøvningerne af kravene i punkt 1.1 til 1.5 i dette bilag skal ske på et statistisk kontrolleret grundlag og på et tilfældigt grundlag i overensstemmelse med en af de normale kvalitetssikringsprocedurer.
 2.1.1. For inerti-retraktorer skal alle sæt kontrolleres:
 2.1.1.1.
 enten i henhold til bestemmelserne i punkt 7.6.2.1 og 7.6.2.2 i dette regulativ i den mest uhensigtsmæssige retning som beskrevet i punkt 7.6.2.1.2. Prøvningsresultaterne skal opfylde kravene i punkt 6.2.5.3.1.1 og 6.2.5.3.3 i dette regulativ.
 2.1.1.2.
 Eller i henhold til bestemmelserne i punkt 7.6.2.3 i dette regulativ i den mest uhensigtsmæssige retning. Hældningshastigheden kan dog være højere end den foreskrevne, når dette ikke påvirker prøveresultaterne. Prøveresultaterne skal opfylde kravene i punkt 6.2.5.3.1.4 i dette regulativ.
 2.2. Dynamisk prøvning i henhold til punkt 1.6 i dette bilag skal udføres med en mindste hyppighed på:
 2.2.1. Prøvning med konditionering
 2.2.1.1.
 Seler eller fastholdelsesanordninger med interti-retraktor
 ved en daglig produktion på mere end 1 000 seler: en pr. 100 000 fremstillede seler med en mindste hyppighed på en hver anden uge
 ved en daglig produktion på mindre end eller lig med 1 000 seler: en pr. 10 000 fremstillede seler med en mindste hyppighed på en pr. år og pr. type af låsemekanisme (1)
 skal underkastes prøvningen i punkt 1.6.1.1 i dette bilag.
 2.2.1.2.
 Seler med interti-retraktor og statiske seler
 ved en daglig produktion på mere end 1 000 seler: en pr. 100 000 fremstillede seler med en mindste hyppighed på en hver anden uge
 ved en daglig produktion på mindre end eller lig med 1 000 seler: en pr. 10 000 fremstillede seler med en mindste hyppighed på en om året
 skal underkastes prøvningen i henholdsvis punkt 1.6.1.2 og 1.6.1.3 i dette bilag.
 2.2.2. Prøvning uden konditionering
 2.2.2.1.
 For seler med inerti-retraktor skal følgende antal eksemplarer underkastes prøvning i henhold til punkt 1.6.2 ovenfor:
 2.2.2.1.1.
 ved en produktion på ikke under 5 000 seler pr. dag, to seler pr. 25 000 fremstillede seler med en mindste hyppighed på en pr. dag og pr. låsemekanisme
 2.2.2.1.2.
 ved en produktion på under 5 000 seler pr. dag, en sele pr. 5 000 fremstillede seler med en mindste hyppighed på en pr. år og pr. låsemekanisme
 2.2.2.2.
 For seler med automatisk retraktor og statiske seler skal følgende antal eksemplarer underkastes prøvning i henhold til punkt 1.6.2 ovenfor:
 2.2.2.2.1.
 ved en produktion på ikke under 5 000 seler pr. dag, to seler pr. 25 000 fremstillede seler med en mindste hyppighed på en pr. dag og pr. godkendt type