text: af et produkts oprindelse tages der ikke hensyn til materialer med oprindelse i de andre i stk. 1 omhandlede lande, når materialerne har undergået tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning i Fællesskabet eller Norge.3. Den i denne artikel omhandlede kumulation må kun anvendes, når de krav, der stilles til forarbejdning af materialer uden oprindelsesstatus, for at sådanne materialer kan erhverve oprindelsesstatus, er identiske med forarbejdningsreglerne i bilag II til denne protokol. Fællesskabet og Norge meddeler gennem Europa-Kommissionen hinanden nærmere detaljer om aftaler, der indeholder tilsvarende oprindelsesregler, og som de har indgået med de andre i stk. 1 omhandlede lande.4. Europa-Kommissionen offentliggør i De Europæiske Fællesskabers Tidende, C-udgaven, fra hvilken dato de i stk. 1 omhandlede lande har opfyldt de betingelser, der er fastsat i stk. 3.Artikel 5 Fuldt ud fremstillede produkter1. Som produkter, der fuldt ud er fremstillet i Fællesskabet eller Norge, anses følgende:a) mineralske produkter, som er udvundet af deres jord eller havbundb) vegetabilske produkter, der er høstet dérc) levende dyr, som er født og opdrættet dérd) produkter fra levende dyr, som er opdrættet dére) produkter fra jagt og fiskeri, som drives dérf) produkter fra havfiskeri og andre produkter fra havet, som er optaget af deres fartøjer uden for Fællesskabets eller Norges søterritorierg) produkter, som er fremstillet på deres fabriksskibe udelukkende på grundlag af de i litra f) nævnte produkterh) brugte genstande, som indsamles dér og kun anvendes til genindvinding af råmaterialer, herunder brugte dæk, der kun kan anvendes til vulkanisering eller som spildprodukti) affald og skrot, der hidrører fra fremstillingsvirksomhed, som udøves dérj) produkter, som er udvundet af havbunden eller -undergrunden beliggende uden for deres søterritorier, for så vidt de har eneret på udnyttelsen af denne havbund eller -undergrundk) varer, som er fremstillet dér udelukkende på grundlag af de i litra a)-j) nævnte produkter.2. Udtrykket »deres fartøjer« og »deres fabriksskibe« i stk. 1, litra f) og g), omfatter kun de fartøjer og fabriksskibe:a) som er registreret eller anmeldt i en EF-medlemsstat eller Norgeb) som fører en EF-medlemsstats eller Norges flagc) som mindst for 50 %'s vedkommende ejes af statsborgere i EF-medlemsstaterne eller Norge eller af et selskab, hvis hovedsæde ligger i en af disse stater, hvis administrerende direktør eller direktører, hvis formand for bestyrelsen eller tilsynsrådet samt flertallet af disse organers medlemmer er statsborgere i EF-medlemsstaterne eller Norge, og hvis kapital desuden, når det drejer sig om interessentskaber eller selskaber med begrænset ansvar, for mindst halvdelens vedkommende tilhører disse stater, offentlige institutioner eller statsborgere i disse staterd) hvis kaptajn og officerer er statsborgere i EF-medlemsstaterne eller Norgee) og hvis besætning er sammensat således, at mindst 75 % er statsborgere i EF-medlemsstaterne eller Norge.Artikel 6 Tilstrækkeligt bearbejdede eller forarbejdede produkter1. Ved anvendelsen af artikel 2 anses produkter, som ikke er fuldt ud fremstillet, for at have undergået tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning, når betingelserne på listen i bilag II er opfyldt.Ovennævnte betingelser angiver for alle produkter, der er omfattet af aftalen, hvilken bearbejdning eller forarbejdning der skal foretages af de materialer uden oprindelsesstatus, der anvendes til fremstillingen, og gælder kun for disse


text: materialer. Det følger heraf, at hvis et produkt, som har opnået oprindelsesstatus, fordi de på listen angivne betingelser er opfyldt, anvendes til fremstilling af et andet produkt, gælder de betingelser, som er angivet for det produkt, i hvilket det indarbejdes, ikke for det, og der skal ikke tages hensyn til de materialer uden oprindelsesstatus, som eventuelt er anvendt ved fremstillingen af det.2. Uanset stk. 1 kan materialer uden oprindelsesstatus, som efter listens betingelser ikke bør anvendes til fremstilling af det pågældende produkt, dog anvendes, forudsat:a) at deres samlede værdi ikke overstiger 10 % af det færdige produkts pris ab fabrikb) at ingen af de på listen angivne procentdele for maksimumsværdien af materialer uden oprindelsesstatus overstiges ved anvendelse af dette stykke.Dette stykke finder ikke anvendelse på produkter henhørende under kapitel 50-63 i det harmoniserede system.3. Stk. 1 og 2 gælder med de i artikel 7 fastsatte undtagelser.Artikel 7 Utilstrækkelige bearbejdninger eller forarbejdninger1. Med forbehold af stk. 2 anses følgende bearbejdninger eller forarbejdninger som utilstrækkelige til at give produkterne oprindelsesstatus, uanset om betingelserne i artikel 6 er opfyldt:a) behandlinger, som har til formål at sikre, at produkternes tilstand ikke forringes under transport og oplagring (lufttilførsel, strækning, tørring, afkøling, anbringelse i saltvand, svovlholdigt vand eller i vand, der er tilsat andre stoffer, fjernelse af beskadigede eller fordærvede dele og lignende)b) enkle foranstaltninger som afstøvning, sigtning, sortering, klassificering, sammenstilling (herunder samling i sæt), vask, maling og tilskæringc) i) udskiftning af emballage og adskillelse og samling af kolliii) enkel aftapning, påfyldning af flakoner, anbringelse i sække, etuier, æsker, på bræt, plader eller bakker mv. samt alle andre enkle emballeringsarbejderd) anbringelse af mærker, etiketter eller andre lignende kendetegn på selve produkterne eller deres emballagee) enkel blanding af produkter, også af forskellig art, når en eller flere af bestanddelene i blandingen ikke opfylder betingelserne i denne protokol for at kunne anses som produkter med oprindelsesstatus i Fællesskabet eller Norgef) enkel samling af dele for at kunne danne et komplet produktg) kombination af to eller flere af de i litra a)-f) nævnte arbejdsprocesserh) slagtning af dyr.2. Alle arbejdsprocesser, der udføres enten i Fællesskabet eller i Norge på et givet produkt, skal tages i betragtning samlet, når det bestemmes, om bearbejdningen eller forarbejdningen af det pågældende produkt skal anses som utilstrækkelig i henhold til stk. 1.Artikel 8 Kvalificerende enhed1. Den kvalificerende enhed for anvendelsen af bestemmelserne i denne protokol er det produkt, der anses for at være basisenheden ved tarifering i det harmoniserede systems nomenklatur.Heraf følger:a) at når et produkt, der består af en gruppe eller samling af genstande, i henhold til det harmoniserede system tariferes under én og samme position, udgør helheden den kvalificerende enhedb) at når en sending består af et antal identiske produkter, der tariferes under samme position i det harmoniserede system, tages hvert produkt for sig ved anvendelsen af bestemmelserne i denne protokol.2. Når emballagen i henhold til punkt 5 i de almindelige bestemmelser i det harmoniserede system er indbefattet i produktet ved tariferingen, skal dette også være tilfældet ved bestemmelsen af oprindelsen.Artikel 9 Tilbehør,

type: contracts

jurisdiction: EU


text: reservedele og værktøjTilbehør, reservedele og værktøj, der leveres som standardudstyr til materiel, maskiner, apparater eller køretøjer, og hvis pris er indbefattet i produktets pris eller ikke faktureres særskilt, betragtes som værende en del af dette materiel eller disse maskiner, apparater eller køretøjer.Artikel 10 SætSæt som defineret i punkt 3 i de almindelige bestemmelser i det harmoniserede system betragtes som produkter med oprindelsesstatus, når alle dele har oprindelsesstatus. Når et sæt består af produkter med og uden oprindelsesstatus, anses sættet som helhed dog for at have oprindelsesstatus, hvis værdien af de produkter, der ikke har oprindelsesstatus, ikke overstiger 15 % af sættets pris ab fabrik.Artikel 11 Neutrale elementerVed bestemmelse af, om et produkt har oprindelsesstatus, er det ikke nødvendigt at undersøge, om følgende, som må anvendes ved dets fremstilling, har oprindelsesstatus:a) energi og brændselb) anlæg og udstyrc) maskiner og værktøjd) varer, som ikke indgår i og ikke er bestemt til at indgå i det pågældende produkts endelige sammensætning.AFSNIT III TERRITORIALE BETINGELSER Artikel 12 Territorialitetsprincip1. Betingelserne i afsnit II vedrørende opnåelse af oprindelsesstatus skal opfyldes uden afbrydelse i Fællesskabet eller Norge, jf. dog undtagelserne i artikel 4 og stk. 3 i nærværende artikel.2. Såfremt varer med oprindelsesstatus, der er udført fra Fællesskabet eller Norge til et andet land, genindføres, anses de som varer uden oprindelsesstatus, jf. dog bestemmelserne i artikel 4, medmindre det over for toldmyndighederne kan godtgøres:a) at de genindførte varer er de samme varer som dem, der blev udført, ogb) at de ikke har undergået nogen behandling, ud over hvad der var nødvendigt for deres bevarelse, medens de befandt sig i det pågældende land eller blev udført.3. Opnåelsen af oprindelsesstatus i Fællesskabet eller Norge på de i afsnit II fastsatte betingelser berøres ikke af bearbejdning eller forarbejdning foretaget uden for Fællesskabet eller Norge af materialer, som udføres fra og derefter genindføres til Fællesskabet eller Norge, forudsat at:a) de pågældende materialer fuldt ud er fremstillet i Fællesskabet eller Norge eller inden deres udførsel har undergået en bearbejdning eller forarbejdning dér, som er mere vidtgående end de i artikel 7 omhandlede utilstrækkelige arbejdsprocesser, ogb) det over for toldmyndighederne kan godtgøres, at:i) de genindførte varer er fremkommet ved bearbejdning eller forarbejdning af de udførte materialer, ogii) den samlede merværdi, som er opnået uden for Fællesskabet eller Norge ved anvendelse af denne artikel, ikke udgør mere end 10 % af prisen ab fabrik for det færdige produkt, for hvilket der gøres krav på oprindelsesstatus.4. Ved anvendelsen af stk. 3 gælder de i afsnit II fastsatte betingelser vedrørende opnåelse af oprindelsesstatus ikke for bearbejdning eller forarbejdning foretaget uden for Fællesskabet eller Norge. Hvis der imidlertid på listen i bilag II anvendes en regel om maksimumsværdien af alle anvendte materialer uden oprindelsesstatus ved fastlæggelsen af det pågældende færdige produkts oprindelsesstatus, må den samlede værdi af de materialer uden oprindelsesstatus, som er anvendt i Fællesskabet eller Norge, og den samlede merværdi, som er blevet tilført uden for Fællesskabet eller Norge ved anvendelse af denne artikel, tilsammen ikke overstige den fastsatte procentsats.5. Ved anvendelsen af stk. 3 og


text: 4 forstås ved »samlet merværdi« alle omkostninger, som påløber uden for Fællesskabet eller Norge, herunder værdien af alle indarbejdede materialer.6. Stk. 3 og 4 gælder ikke for produkter, der ikke opfylder de på listen i bilag II fastsatte betingelser, og som kun kan betragtes som tilstrækkeligt bearbejdede eller forarbejdede, fordi den generelle tolerance i artikel 6, stk. 2, tages i anvendelse.7. Stk. 3 og 4 gælder ikke for produkter, der er omfattet af kapitel 50-63 i det harmoniserede system.Artikel 13 Direkte transport1. Den præferencebehandling, der er fastsat i henhold til aftalen, gælder kun for produkter, der opfylder betingelserne i denne protokol, og som transporteres direkte mellem Fællesskabet og Norge eller gennem de i artikel 4 omhandlede landes territorier. Dog kan produkter, som udgør en enkelt sending, transporteres gennem andre territorier, eventuelt med omladning eller midlertidig oplagring i disse territorier, såfremt produkterne er forblevet under toldmyndighedernes tilsyn i transit- eller oplagringslandet og dér ikke har undergået anden behandling end losning og lastning eller enhver behandling, der skal sikre, at deres tilstand ikke forringes.Produkter med oprindelsesstatus kan transporteres i rørledninger gennem andre territorier end Fællesskabets eller Norges territorier.2. Som dokumentation for, at betingelserne i stk. 1 er opfyldt, skal der for toldmyndighederne i indførselslandet fremlægges:a) enten et gennemgående transportdokument, som dækker passagen fra udførselslandet gennem transitlandetb) eller en erklæring fra toldmyndighederne i transitlandet, der indeholder:i) en nøjagtig beskrivelse af produkterneii) datoen for produkternes losning og lastning, og hvis det er relevant, angivelse af de anvendte fartøjers navne eller af de andre anvendte transportmidler, ogiii) dokumenterede oplysninger om de omstændigheder, under hvilke produkterne har henligget i transitlandetc) eller i mangel heraf enhver anden dokumentation.Artikel 14 Udstillinger1. Produkter med oprindelsesstatus, der afsendes til en udstilling i et andet land end dem, der er omhandlet i artikel 4, og som efter udstillingen sælges til indførsel i Fællesskabet eller Norge, opnår ved indførslen de fordele, som følger af aftalens bestemmelser, forudsat at det over for toldmyndighederne kan godtgøres:a) at en eksportør har afsendt disse produkter fra Fællesskabet eller Norge til det land, hvor udstillingen holdes, og har udstillet dem dérb) at denne eksportør har solgt produkterne eller på anden måde overdraget dem til en modtager i Fællesskabet eller Norgec) at produkterne under udstillingen eller umiddelbart derefter er afsendt i den stand, i hvilken de blev afsendt til udstillingen, ogd) at produkterne fra det tidspunkt, da de blev afsendt til udstillingen, ikke har været benyttet til andre formål end til fremvisning på udstillingen.2. Der skal udstedes eller udfærdiges et oprindelsesbevis i henhold til bestemmelserne i afsnit V, og dette bevis skal fremlægges for indførselslandets toldmyndigheder på de normale betingelser. Udstillingens navn og adresse skal anføres derpå. Om fornødent kan der kræves supplerende dokumentation for de omstændigheder, under hvilke de har været udstillet.3. Stk. 1 gælder for alle udstillinger, messer eller tilsvarende offentlige arrangementer af kommerciel, industriel, landbrugsmæssig eller håndværksmæssig karakter, under hvilke produkterne er under konstant toldkontrol, og som ikke er tilrettelagt med privat formål i forretninger eller handelslokaler med henblik på salg af udenlandske produkter.AFSNIT IV


text: GODTGØRELSE ELLER FRITAGELSE Artikel 15 Forbud mod toldgodtgørelse eller -fritagelse1. For materialer uden oprindelsesstatus, der anvendes til fremstilling af produkter med oprindelsesstatus i Fællesskabet, Norge eller et af de andre i artikel 4 omhandlede lande, og for hvilke der udstedes eller udfærdiges et oprindelsesbevis i overensstemmelse med afsnit V, må der ikke indrømmes godtgørelse af eller fritagelse for told af nogen art i Fællesskabet eller Norge.2. Det i stk. 1 omhandlede forbud gælder for alle ordninger med delvis eller fuldstændig godtgørelse eller tilbagebetaling af eller fritagelse for told eller afgifter med tilsvarende virkning, der finder anvendelse i Fællesskabet eller Norge på materialer, der anvendes ved fremstillingen, når sådan godtgørelse, tilbagebetaling eller fritagelse udtrykkeligt eller i praksis finder anvendelse, når produkter, som er fremstillet af de nævnte materialer, udføres, men ikke når de forbliver dér til indenlandsk forbrug.3. Eksportører af produkter, der er omfattet af et oprindelsesbevis, skal på begæring af toldmyndighederne til enhver tid kunne fremlægge relevant dokumentation for, at der ikke er opnået godtgørelse for materialer uden oprindelsesstatus, som er anvendt til fremstilling af det pågældende produkt, og at al told og alle afgifter med tilsvarende virkning, der pålægges sådanne materialer, faktisk er betalt.4. Stk. 1, 2 og 3 gælder også for emballager i den artikel 8, stk. 2, fastlagte betydning, for tilbehør, reservedele og værktøj i den i artikel 9 fastlagte betydning og for varer i sæt i den i artikel 10 fastlagte betydning, når sådanne produkter ikke har oprindelsesstatus.5. Stk. 1-4 finder kun anvendelse på materialer af den art, som overenskomsten gælder for. Desuden er de ikke til hinder for anvendelsen af en eksportrestitutionsordning, der gælder for udførsel af landbrugsprodukter i henhold til overenskomstens bestemmelser.AFSNIT V BEVIS FOR OPRINDELSE Artikel 16 Almindelige betingelser1. Produkter med oprindelsesstatus er ved indførsel i Fællesskabet eller Norge omfattet af de fordele, der er fastsat i overenskomsten, såfremt der forelægges enten:a) et varecertifikat EUR.1, hvortil modellen findes i bilag III, ellerb) i de i artikel 21, stk. 1, fastsatte tilfælde en erklæring, hvortil teksten findes i bilag IV, og som afgives af eksportøren på en faktura, følgeseddel eller ethvert andet handelsdokument, som beskriver de pågældende produkter tilstrækkelig detaljeret til, at de kan identificeres (i det følgende benævnt »fakturaerklæring«).2. Uanset stk. 1 er produkter med oprindelsesstatus i den i denne protokol fastlagte betydning i de i artikel 26 omhandlede tilfælde omfattet af fordelene i denne aftale, uden at der skal forelægges nogen af de ovennævnte dokumenter.Artikel 17 Fremgangsmåde for udstedelse af et varecertifikat EUR.11. Udførselslandets toldmyndigheder udsteder et varecertifikat EUR.1 efter skriftlig anmodning fra eksportøren eller, på eksportørens ansvar, fra dennes befuldmægtigede repræsentant.2. I dette øjemed udfylder eksportøren eller dennes befuldmægtigede repræsentant både varecertifikat EUR.1 og anmodningsformularen, der er vist i bilag III. Disse formularer skal udfyldes på et af de sprog, som overenskomsten er affattet på, i overensstemmelse med bestemmelserne i udførselslandets lovgivning. Hvis de udfyldes i hånden, skal det være med blæk og med blokbogstaver. Varebeskrivelsen skal anføres i den relevante rubrik uden mellemrum mellem linjerne. Hvis rubrikken ikke udfyldes fuldstændigt,


text: skal der trækkes en vandret streg under varebeskrivelsens sidste linje, og den ikke udfyldte del skal overstreges.3. Den eksportør, der anmoder om at få udstedt et varecertifikat EUR.1, skal når som helst på begæring af toldmyndighederne i udførselslandet, hvor varecertifikatet er udstedt, kunne fremlægge alle egnede dokumenter, som beviser, at de pågældende produkter har oprindelsesstatus, og at de øvrige betingelser i denne protokol er opfyldt.4. Varecertifikat EUR.1 udstedes af toldmyndighederne i en EF-medlemsstat eller i Norge, hvis de pågældende produkter kan anses som produkter med oprindelse i Fællesskabet, Norge eller et af de andre i artikel 4 omhandlede lande og opfylder de øvrige i denne protokol fastsatte betingelser.5. De udstedende toldmyndigheder træffer alle nødvendige foranstaltninger for at efterprøve, at produkterne har oprindelsesstatus, og at de øvrige betingelser i denne protokol er opfyldt. De har i dette øjemed ret til at kræve enhver form for dokumentation og foretage enhver kontrol af eksportørens regnskaber eller enhver anden kontrol, der måtte findes hensigtsmæssig. De udstedende toldmyndigheder påser desuden, at de i stk. 2 omhandlede formularer er udfyldt korrekt. De skal navnlig kontrollere, at den rubrik, der er beregnet til varebeskrivelsen, er udfyldt på en sådan måde, at det ikke er muligt at foretage svigagtige tilføjelser.6. Datoen for udstedelsen af varecertifikat EUR.1 skal anføres i certifikatets rubrik 11.7. Varecertifikat EUR.1 udstedes af toldmyndighederne og stilles til rådighed for eksportøren, så snart udførslen faktisk har fundet sted eller er sikret.Artikel 18 Efterfølgende udstedelse af et varecertifikat EUR.11. Uanset artikel 17, stk. 7, kan et varecertifikat EUR.1 undtagelsesvis udstedes efter udførslen af de produkter, det vedrører, såfremt:a) det på grund af fejltagelser, uforsætlige undladelser eller særlige omstændigheder ikke er blevet udstedt ved udførslen, ellerb) det over for toldmyndighederne godtgøres, at varecertifikat EUR.1 er blevet udstedt, men af tekniske årsager ikke er blevet godtaget ved indførslen.2. Ved anvendelsen af stk. 1 skal eksportøren i anmodningen anføre sted og dato for udførslen af de produkter, som varecertifikat EUR.1 vedrører, og årsagerne til sin anmodning.3. Toldmyndighederne må kun udstede et varecertifikat EUR.1 efterfølgende, når de har kontrolleret, at oplysningerne i eksportørens anmodning er i overensstemmelse med oplysningerne i de tilsvarende dokumenter.4. På varecertifikater EUR.1, der udstedes efterfølgende, skal anføres en af følgende påtegninger:»NACHTRÄGLICH AUSGESTELLT«, »DÉLIVRÉ A POSTERIORI«, »RILASCIATO A POSTERIORI«, »AFGEGEVEN A POSTERIORI«, »ISSUED RETROSPECTIVELY«, »UDSTEDT EFTERFØLGENDE«, »ÅÊÄÏÈÅÍ ÅÊ ÔÙÍ ÕÓÔÅÑÙÍ«, »EXPEDIDO A POSTERIORI«, »EMITIDO A POSTERIORI«, »ANNETTU JÄLKIKÄTEEN«, »UTFÄRDAT I EFTERHAND«, »UTSTEDT SENERE«.5. Den påtegning, der er omhandlet i stk. 4, anføres i rubrikken »Bemærkninger« på varecertifikat EUR.1.Artikel 19 Udstedelse af et duplikateksemplar af varecertifikat EUR.11. I tilfælde af tyveri, bortkomst eller ødelæggelse af et varecertifikat EUR.1 kan eksportøren henvende sig til de toldmyndigheder, der udstedte det, og anmode om udstedelse af et duplikateksemplar på grundlag af de hos myndighederne beroende udførselsdokumenter.2. På duplikateksemplaret, der udstedes på denne måde, skal anføres en af følgende påtegninger:»DUPLIKAT«, »DUPLICATA«, »DUPLICATO«, »DUPLICAAT«, »DUPLICATE«, »ÁÍÔÉÃÑÁÖÏ«, »DUPLICADO«, »SEGUNDA VIA«, »KAKSOISKAPPALE«.3. Den påtegning, der er omhandlet i stk. 2, anføres i rubrikken »Bemærkninger« på duplikateksemplaret af varecertifikat EUR.1.4. Duplikateksemplaret, der skal påføres samme udstedelsesdato som


text: det originale varecertifikat EUR.1, får virkning fra denne dato.Artikel 20 Udstedelse af varecertifikater EUR.1 på grundlag af et tidligere udstedt eller udfærdiget oprindelsesbevisNår produkter med oprindelsesstatus er under et toldsteds kontrol i Fællesskabet eller Norge, skal det være muligt at erstatte det originale varecertifikat EUR.1 med et andet eller flere andre certifikater, når det skal benyttes til at sende alle eller nogle af disse produkter til et andet sted i Fællesskabet eller Norge. Erstatningscertifikat(er) EUR.1 udstedes af det toldsted, hvis kontrol produkterne er undergivet.Artikel 21 Betingelser for udfærdigelse af en fakturaerklæring1. En fakturaerklæring som omhandlet i artikel 16, stk. 1, litra b), kan udfærdiges:a) af en godkendt eksportør som omhandlet i artikel 22, ellerb) af enhver eksportør angående enhver sending, der består af en eller flere pakker indeholdende produkter med oprindelsesstatus, hvis samlede værdi ikke overstiger 6 000 ECU.2. Der kan udfærdiges en fakturaerklæring, hvis de pågældende produkter kan anses som produkter med oprindelse i Fællesskabet, Norge eller et af de andre i artikel 4 omhandlede lande og opfylder de øvrige betingelser i denne protokol.3. Den eksportør, som udfærdiger en fakturaerklæring, skal når som helst på begæring af toldmyndighederne i udførselslandet kunne fremlægge alle egnede dokumenter, som beviser, at de pågældende produkter har oprindelsesstatus, og at de øvrige betingelser i denne protokol er opfyldt.4. Eksportøren skal udfærdige en fakturaerklæring ved maskinskrivning, stempling eller trykning af erklæringen, hvis tekst fremgår af bilag IV, på fakturaen, følgesedlen eller et andet handelsdokument ved anvendelse af en af de sproglige udgaver, der er vist i dette bilag, i overensstemmelse med udførselslandets lovgivning. Erklæringen kan også være håndskrevet; i så fald skal den være skrevet med blæk og med blokbogstaver.5. Fakturaerklæringer skal være forsynet med eksportørens personlige håndskrevne underskrift. En godkendt eksportør som omhandlet i artikel 22 kan dog undlade at underskrive sådanne erklæringer, forudsat at han skriftligt over for toldmyndighederne i udførselslandet tilkendegiver, at han påtager sig det fulde ansvar for alle fakturaerklæringer, der angiver ham, som om de faktisk var forsynet med hans håndskrevne underskrift.6. Eksportøren kan udfærdige en fakturaerklæring ved udførslen af de produkter, den vedrører, eller efterfølgende, forudsat at erklæringen forelægges i indførselslandet senest to år efter indførslen af de produkter, den vedrører.Artikel 22 Godkendte eksportører1. Udførselslandets toldmyndigheder kan give enhver eksportør, der hyppigt forsender produkter i henhold til denne aftale, tilladelse til at udfærdige fakturaerklæringer uanset de pågældende produkters værdi. En eksportør, der ansøger om en sådan tilladelse, skal til toldmyndighedernes tilfredshed give alle de nødvendige garantier, således at det kan efterprøves, at de pågældende produkter har oprindelsesstatus, og at de øvrige betingelser i denne protokol er opfyldt.2. Toldmyndighederne kan indrømme status som godkendt eksportør og til denne tilladelse knytte alle de betingelser, som de finder hensigtsmæssige.3. Toldmyndighederne giver den godkendte eksportør et toldtilladelsesnummer, som skal angives på fakturaerklæringen.4. Toldmyndighederne kontrollerer den brug, den godkendte eksportør gør af tilladelsen.5. Toldmyndighederne kan når som helst trække tilladelsen tilbage. De skal gøre dette, når den godkendte eksportør ikke længere giver de i stk. 1 omhandlede garantier, ikke opfylder de i stk. 2


text: omhandlede betingelser eller på anden måde gør ukorrekt brug af tilladelsen.Artikel 23 Gyldigheden af beviset for oprindelse1. Et oprindelsesbevis er gyldigt i fire måneder fra den dato, hvor det blev udstedt i udførselslandet, og skal inden for samme periode fremlægges for indførselslandets toldmyndigheder.2. Oprindelsesbeviser, som fremlægges for indførselslandets toldmyndigheder efter udløbet af den i stk. 1 nævnte sidste frist, kan godtages som grundlag for præferencebehandling, når overskridelsen af fristen skyldes ekstraordinære omstændigheder.3. I andre tilfælde af forsinket fremlæggelse kan indførselslandets toldmyndigheder godtage oprindelsesbeviser, når produkterne frembydes for dem inden udløbet af den nævnte frist.Artikel 24 Fremlæggelse af bevis for oprindelseEt oprindelsesbevis fremlægges for toldmyndighederne i indførselslandet i overensstemmelse med de procedurer, der gælder i det pågældende land. Disse myndigheder kan forlange en oversættelse af oprindelsesbeviset; de kan desuden kræve, at indførselsangivelsen suppleres med importørens erklæring om, at produkterne opfylder de betingelser, der kræves for anvendelse af aftalen.Artikel 25 Indførsel i form af delforsendelserNår produkter henhørende under afsnit XVI og XVII eller pos. 7308 og 9406 i det harmoniserede system på importørens anmodning og på de af indførselslandets toldmyndigheder fastsatte vilkår indføres i demonteret eller ikke-monteret stand i henhold til punkt 2a i de almindelige bestemmelser i det harmoniserede system, og denne indførsel finder sted i form af delforsendelser, skal der ved indførslen af den første delforsendelse fremlægges et samlet bevis for disse produkters oprindelse for toldmyndighederne.Artikel 26 Undtagelser fra bevis for oprindelse1. Produkter, der indgår i småforsendelser fra private afsendere til private modtagere eller medbringes af rejsende i deres personlige bagage, kan indføres som produkter med oprindelsesstatus, uden at det er nødvendigt at fremlægge et bevis for oprindelse, forudsat at der er tale om indførsel uden erhvervsmæssig karakter, at det erklæres, at produkterne opfylder betingelserne i denne protokol, og at der ikke er nogen tvivl om denne erklærings rigtighed. For så vidt angår produkter sendt pr. post, kan denne erklæring afgives på toldangivelse C2/CP3 eller på et ark papir, der vedlægges det nævnte dokument.2. Som indførsel helt uden erhvervsmæssig karakter anses lejlighedsvis indførsel, der udelukkende består af produkter bestemt til personlig brug for modtagerne eller de rejsende eller deres familie, og hvis beskaffenhed og mængde ikke giver anledning til tvivl om, at indførslen sker i ikke-erhvervsmæssigt øjemed.3. Desuden må den samlede værdi af disse produkter ikke overstige 500 ECU, når der er tale om småforsendelser, eller 1 200 ECU, når der er tale om produkter, der indgår i de rejsendes personlige bagage.Artikel 27 StøttedokumenterDe i artikel 17, stk. 3, og artikel 21, stk. 3, omhandlede dokumenter, der benyttes som bevis for, at produkter, der er omfattet af et varecertifikat EUR.1 eller en fakturaerklæring, kan betragtes som produkter med oprindelse i Fællesskabet, Norge eller et af de andre i artikel 4 omhandlede lande og opfylder de øvrige betingelser i denne protokol, kan bl.a. omfatte følgende:a) direkte dokumentation for fremstillingsprocessen for de omhandlede varer hos den pågældende eksportør eller leverandør, f.eks. hidrørende fra hans eksterne eller interne regnskabb) dokumenter, der beviser de anvendte materialers oprindelsesstatus, og som er udstedt eller udfærdiget i


text: Fællesskabet eller Norge, såfremt disse dokumenter benyttes i overensstemmelse med landets lovgivningc) dokumenter, der beviser, at en bearbejdning eller forarbejdning af materialerne har fundet sted i Fællesskabet eller Norge, og som er udstedt eller udfærdiget i Fællesskabet eller Norge, såfremt disse dokumenter benyttes i overensstemmelse med landets lovgivningd) varecertifikater EUR.1 eller fakturaerklæringer, der beviser de anvendte materialers oprindelsesstatus, og som er udstedt eller udfærdiget i Fællesskabet eller Norge i overensstemmelse med denne protokol eller i et af de andre i artikel 4 omhandlede lande i overensstemmelse med oprindelsesregler, der er identiske med reglerne i nævnte artikele) passende bevis for, at bearbejdning eller forarbejdning, der er foretaget uden for Fællesskabets eller Norges territorier i henhold til artikel 12, har fundet sted under overholdelse af de i nævnte artikel fastsatte betingelser.Artikel 28 Opbevaring af beviser for oprindelse og støttedokumenter1. En eksportør, der anmoder om udstedelse af et varecertifikat EUR.1, skal i mindst tre år opbevare de i artikel 17, stk. 3, omhandlede dokumenter.2. En eksportør, der udfærdiger en fakturaerklæring, skal i mindst tre år opbevare en genpart af denne fakturaerklæring samt de i artikel 21, stk. 3, omhandlede dokumenter.3. De toldmyndigheder i udførselslandet, som udsteder et varecertifikat EUR.1, skal i mindst tre år opbevare den i artikel 17, stk. 2, omhandlede anmodningsformular.4. Indførselslandets toldmyndigheder skal i mindst tre år opbevare de varecertifikater EUR.1 og de fakturaerklæringer, der fremlægges for dem.Artikel 29 Uoverensstemmelser og formelle fejl1. Konstateres der mindre uoverensstemmelser mellem oplysningerne i et oprindelsesbevis og oplysningerne i de dokumenter, der forelægges toldstedet med henblik på opfyldelse af formaliteterne i forbindelse med produkternes indførsel, medfører dette ikke i sig selv, at et oprindelsesbevis er ugyldigt, når det på fyldestgørende måde godtgøres, at dokumentet svarer til de frembudte produkter.2. Klare formelle fejl som maskinskrivningsfejl på et oprindelsesbevis bør ikke føre til, at det pågældende dokument afvises, hvis fejlene ikke er af en sådan karakter, at de rejser tvivl om rigtigheden af påtegningerne i dokumentet.Artikel 30 Beløb udtrykt i ecu1. Modværdien i udførselslandets nationale valuta af de beløb, der er udtrykt i ecu, fastsættes af udførselslandet og meddeles indførselslandene gennem Europa-Kommissionen.2. Når beløbene er større end de tilsvarende beløb, der er fastsat af indførselslandet, skal de godkendes af dette, hvis produkterne er faktureret i udførselslandets valuta. Er produkterne faktureret i en anden EF-medlemsstats eller i et andet af de i artikel 4 omhandlede landes valuta, skal indførselslandet godkende det beløb, som meddeles af det pågældende land.3. De beløb, der skal benyttes i en given national valuta, er modværdien i den pågældende nationale valuta af de i ecu udtrykte beløb på den første hverdag i oktober 1996.4. De i ecu udtrykte beløb og disses modværdi i EF-medlemsstaternes og Norges nationale valutaer undersøges af Den Blandede Komité efter anmodning fra Fællesskabet eller Norge. Som led i denne undersøgelse sikrer Den Blandede Komité, at der ikke finder nogen nedgang sted i de beløb, der skal benyttes i nogen national valuta, og overvejer desuden, om det er ønskeligt at bevare de pågældende beløbsgrænsers virkninger i faste priser. Med henblik


text: herpå kan den træffe beslutning om at ændre de i ecu udtrykte beløb.AFSNIT VI ORDNINGER FOR ADMINISTRATIVT SAMARBEJDE Artikel 31 Gensidig bistand1. Toldmyndighederne i EF-medlemsstaterne og Norge skal gennem Europa-Kommissionen forsyne hinanden med aftryk af de stempler, der anvendes på toldstederne ved udstedelsen af varecertifikater EUR.1, og med adresserne på de toldmyndigheder, der er ansvarlige for udstedelsen af varecertifikater EUR.1 og for kontrollen af disse og fakturaerklæringer.2. For at sikre en korrekt anvendelse af denne protokol yder Fællesskabet og Norge gennem de kompetente toldmyndigheder hinanden gensidig bistand ved kontrollen med ægtheden af varecertifikater EUR.1 eller fakturaerklæringer og med rigtigheden af de oplysninger, der afgives i disse dokumenter.Artikel 32 Kontrol af beviser for oprindelse1. Efterfølgende kontrol af oprindelsesbeviser skal foretages ved stikprøver, og i øvrigt når indførselslandets toldmyndigheder nærer begrundet tvivl om dokumenternes ægthed, de pågældende produkters oprindelsesstatus eller opfyldelsen af de øvrige betingelser i denne protokol.2. Med henblik på gennemførelse af bestemmelserne i stk. 1 skal indførselslandets toldmyndigheder tilbagesende varecertifikatet EUR.1 og fakturaen, hvis den er blevet forelagt, fakturaerklæringen eller en kopi af disse dokumenter til udførselslandets toldmyndigheder, i givet fald med angivelse af årsagerne til, at der anmodes om kontrol. Samtlige dokumenter og oplysninger, som de er kommet i besiddelse af, og som tyder på, at angivelserne i oprindelsesbeviset er ukorrekte, fremsendes til støtte for anmodningen om kontrol.3. Kontrollen gennemføres af udførselslandets toldmyndigheder. De er i denne sammenhæng berettiget til at kræve alle oplysninger og foretage alle former for kontrol af eksportørens regnskaber eller enhver anden kontrol, som de finder hensigtsmæssig.4. Hvis indførselslandets toldmyndigheder træffer afgørelse om at suspendere præferencebehandlingen af de pågældende produkter, medens de afventer resultatet af kontrollen, skal de tilbyde at frigive produkterne til importøren med forbehold af de sikkerhedsforanstaltninger, de måtte finde nødvendige.5. De toldmyndigheder, der har anmodet om kontrol, skal snarest muligt underrettes om resultaterne af denne kontrol. Det skal klart fremgå af disse resultater, om dokumenterne er ægte, og om de pågældende produkter kan anses som produkter med oprindelsesstatus i Fællesskabet, i Norge eller i et af de andre i artikel 4 omhandlede lande og opfylder de øvrige betingelser i denne protokol.6. Hvis der i tilfælde, hvor der er begrundet tvivl, ikke foreligger svar inden ti måneder regnet fra datoen for anmodningen om kontrol, eller hvis svaret ikke indeholder tilstrækkelige oplysninger til at fastslå de pågældende dokumenters ægthed eller produkternes virkelige oprindelse, afslår de anmodende toldmyndigheder at indrømme præferencebehandling, medmindre der foreligger ekstraordinære omstændigheder.Artikel 33 Bilæggelse af tvisterHvis der i forbindelse med den i artikel 32 fastsatte kontrolprocedure opstår tvister, der ikke kan bilægges, mellem de toldmyndigheder, der anmoder om kontrol, og de toldmyndigheder, der er ansvarlige for dens gennemførelse, eller hvis der opstår tvister om fortolkningen af denne protokol, forelægges de for Den Blandede Komité.Under alle omstændigheder bilægges tvister mellem importøren og indførselslandets toldmyndigheder i henhold til indførselslandets lovgivning.Artikel 34 SanktionerDer iværksættes sanktioner mod enhver person, der udfærdiger eller lader udfærdige et dokument med urigtige oplysninger for at opnå præferencebehandling for produkter.Artikel 35 Frizoner1. Fællesskabet og Norge træffer alle nødvendige foranstaltninger for


text: at sikre, at produkter, der udføres på grundlag af et oprindelsesbevis, og som under transporten indføres i en frizone beliggende på deres territorium, ikke ombyttes med andre varer, og at de ikke dér undergår andre behandlinger end sådanne, der er bestemt til at sikre, at deres tilstand ikke forringes.2. Som undtagelse fra stk. 1 skal de berørte myndigheder på eksportørens anmodning udstede et nyt oprindelsesbevis for produkter med oprindelse i Fællesskabet eller i Norge, der er indført i en frizone på grundlag af et oprindelsesbevis, og som underkastes behandling eller forarbejdning, såfremt den behandling eller forarbejdning, produkterne underkastes, er i overensstemmelse med bestemmelserne i denne protokol.AFSNIT VII CEUTA OG MELILLA Artikel 36 Anvendelse af protokollen1. Udtrykket »Fællesskabet« i artikel 2 omfatter ikke Ceuta og Melilla.2. Når produkter med oprindelse i Norge indføres til Ceuta og Melilla, skal der gives dem den samme toldbehandling, som der gives produkter med oprindelse i Fællesskabets toldområde i henhold til protokol nr. 2 til akten vedrørende Spaniens og Portugals tiltrædelse af De Europæiske Fællesskaber. Norge skal ved indførsel af produkter, der er omfattet af overenskomsten, og som har oprindelse i Ceuta og Melilla, give dem den samme toldbehandling, som der gives produkter, der indføres fra og har oprindelse i Fællesskabet.3. Ved anvendelsen af stk. 2 vedrørende produkter med oprindelse i Ceuta og Melilla finder denne protokol tilsvarende anvendelse, jf. dog de særlige betingelser i artikel 37.Artikel 37 Særlige betingelser1. Forudsat at følgende produkter er transporteret direkte i overensstemmelse med artikel 13, anses:1) som produkter med oprindelse i Ceuta og Melilla:a) produkter, der fuldt ud er fremstillet i Ceuta og Melillab) produkter, der er fremstillet i Ceuta og Melilla, og som indeholder andre produkter end dem, der er omhandlet i litra a), på betingelse af:i) at disse produkter har undergået en tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning i den i artikel 6 i denne protokol fastlagte betydning, ellerii) at disse produkter har oprindelse i Norge eller Fællesskabet i den i denne protokol fastlagte betydning, forudsat at de har undergået en mere vidtgående bearbejdning eller forarbejdning end den, der er omhandlet i artikel 7, stk. 12) som produkter med oprindelse i Norge:a) produkter, der fuldt ud er fremstillet i Norgeb) produkter, der er fremstillet i Norge, og som indeholder andre produkter end dem, der er omhandlet i litra a), på betingelse af:i) at disse produkter har undergået en tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning i den i artikel 6 i denne protokol fastlagte betydning, ellerii) at disse produkter har oprindelse i Ceuta og Melilla eller i Fællesskabet i den i denne protokol fastlagte betydning, forudsat at de har undergået en mere vidtgående bearbejdning eller forarbejdning end den, der er omhandlet i artikel 7, stk. 1.2. Ceuta og Melilla betragtes som et enkelt territorium.3. Eksportøren eller dennes bemyndigede repræsentant skal anføre »Norge« og »Ceuta og Melilla« i rubrik 2 i varecertifikatet EUR.1 eller fakturaerklæringen. Hvad angår produkter med oprindelsesstatus i Ceuta og Melilla, skal denne oprindelse endvidere angives i rubrik 4 i varecertifikat EUR.1 eller i fakturaerklæringen.4. Det påhviler de spanske toldmyndigheder


text: at sikre anvendelsen af denne protokol i Ceuta og Melilla.AFSNIT VIII AFSLUTTENDE BESTEMMELSER Artikel 38 Ændringer til protokollenDen Blandede Komité kan træffe afgørelse om at ændre bestemmelserne i denne protokol.BILAG I INDLEDENDE NOTER TIL LISTEN I BILAG II Note 1: Listen indeholder de betingelser, alle produkter skal opfylde, for at de kan anses for at være tilstrækkeligt bearbejdede eller forarbejdede i henhold til protokollens artikel 6.Note 2: 2.1. I de første to kolonner på listen beskrives det fremstillede produkt. I første kolonne angives position eller kapitel i det harmoniserede system, og i anden kolonne angives varebeskrivelsen i den bestemte position eller det bestemte kapitel i dette system. For hver angivelse i de første to kolonner er en regel specificeret i kolonne 3 eller 4. Når der i nogle tilfælde står et »ex« før angivelsen i første kolonne, betyder det, at reglen i kolonne 3 eller 4 kun finder anvendelse på den del af den pågældende position eller det pågældende kapitel, som er anført i kolonne 2.2.2. Når flere positioner er grupperet i kolonne 1, eller et kapitel er angivet, og varebeskrivelsen i kolonne 2 derfor er angivet generelt, finder den tilsvarende regel i kolonne 3 eller 4 anvendelse på alle produkter, der i henhold til det harmoniserede system tariferes under positioner i kapitlet eller under en af de positioner, der er grupperet i kolonne 1.2.3. Når der er forskellige regler i listen for forskellige produkter inden for en position, indeholder hver »indrykning« beskrivelsen af den del af positionen, der er omfattet af den tilsvarende regel i kolonne 3 eller 4.2.4. Hvis der i forbindelse med en angivelse i de første to kolonner er specificeret en regel i både kolonne 3 og 4, kan eksportøren vælge at anvende enten reglen i kolonne 3 eller reglen i kolonne 4. Hvis der ikke er angivet nogen oprindelsesregel i kolonne 4, skal reglen i kolonne 3 anvendes.Note 3: 3.1. Bestemmelserne i protokollens artikel 6 angående produkter, der har opnået oprindelsesstatus, og som benyttes til fremstilling af andre produkter, finder anvendelse, uanset om denne status er opnået på den fabrik, hvor disse produkter benyttes, eller på en anden fabrik i Fællesskabet eller Norge.Eksempel:En maskine, der henhører under pos. 8407, for hvilken det i reglen hedder, at værdien af anvendte materialer uden oprindelsesstatus ikke må overstige 40 % af prisen ab fabrik, fremstilles af »andet legeret stål groft tildannet ved smedning«, der henhører under pos. ex 7224.Hvis smedningen er foretaget i Fællesskabet på grundlag af en barre uden oprindelsesstatus, har smedeemnet allerede fået oprindelsesstatus i henhold til reglen for pos. ex 7224 på listen. Smedeemnet anses så for at have oprindelsesstatus ved beregningen af værdien af maskinen, uanset om denne er fremstillet på den samme fabrik eller på en anden fabrik i Fællesskabet. Der tages således ikke hensyn til værdien af barren uden oprindelsesstatus, når værdien af de anvendte materialer uden oprindelsesstatus lægges sammen.3.2. Reglen i listen er den mindstebearbejdning eller -forarbejdning, der er nødvendig, og yderligere bearbejdning eller forarbejdning giver også oprindelsesstatus; omvendt kan en


text: mindre grad af bearbejdning eller forarbejdning ikke give oprindelsesstatus. Når et materiale uden oprindelsesstatus ifølge en regel kan anvendes på et vist fremstillingstrin, er det tilladt at anvende sådant materiale på et tidligere stadium i fremstillingen, men ikke på et senere stadium.3.3. Såfremt en regel angiver »fremstilling på basis af alle materialer«, kan, med forbehold af note 3.2, også materialer, der henhører under samme position som produktet, anvendes, jf. dog eventuelle specifikke begrænsninger, som også kan være indeholdt i reglen. Ved »fremstilling på basis af alle materialer, herunder andre materialer, der henhører under pos. . . .« forstås imidlertid, at kun materialer, der tariferes under samme position som produktet med en anden beskrivelse end varebeskrivelsen i kolonne 2 på listen, kan anvendes.3.4. Når det i en regel på listen specificeres, at et produkt må fremstilles af mere end ét materiale, betyder det, at et eller flere af materialerne kan anvendes. Det kræves ikke, at alle materialerne anvendes.Eksempel:I reglen for vævede stoffer henhørende under pos. 5208-5212 hedder det, at naturlige fibre kan anvendes, og at bl.a. kemikalier også kan anvendes. Dette betyder ikke, at både naturlige fibre og kemikalier skal anvendes, men at et af dem eller begge må anvendes.3.5. Når det i en regel i listen hedder, at et produkt skal være fremstillet af et bestemt materiale, forhindrer betingelsen ikke, at der anvendes andre materialer, som på grund af deres art ikke kan opfylde reglen (se også note 6.2 angående tekstiler).Eksempel:Reglen angående tilberedte fødevarer under pos. 1904, hvorefter anvendelse af korn og varer deraf udtrykkeligt er udelukket, er ikke til hinder for, at der anvendes mineralsalte, kemiske og andre tilsætningsstoffer, som ikke er fremstillet af korn.Dette gælder imidlertid ikke for produkter, der - selv om de ikke må fremstilles af det bestemte materiale, der er nævnt på listen - på et tidligere fremstillingstrin må fremstilles af et materiale af samme art.Eksempel:Når en beklædningsgenstand henhørende under ex kapitel 62 er fremstillet af fiberdug, og selv om det er tilladt udelukkende at anvende garn uden oprindelsesstatus til fremstilling af den slags artikler, er det ikke muligt at starte med fiberdug, selv om fiberdug normalt ikke kan fremstilles af garn. I sådanne tilfælde vil udgangsmaterialet normalt skulle være stadiet inden garnet, dvs. fiberstadiet.3.6. Når der i en regel i listen angives to procenter som maksimalværdien af materialer uden oprindelsesstatus, der kan anvendes, må disse procenter ikke lægges sammen. Maksimalværdien af alle de anvendte materialer uden oprindelsesstatus må således aldrig være højere end den højeste af de angivne procenter. Endvidere må de enkelte procenter ikke overskrides i forhold til de bestemte materialer, de gælder for.Note 4: 4.1. »Naturlige fibre« anvendes i listen for alle andre fibre end regenererede og syntetiske fibre. De er begrænset til stadiet inden spinding foretages, herunder også affald, og omfatter, medmindre andet er angivet, også fibre, der er kartede, kæmmede eller på anden måde beredt, men ikke spundet.4.2. »Naturlige fibre« omfatter også hestehår henhørende under pos. 0503 og natursilke henhørende under pos. 5002 og 5003 samt uld og fine eller


text: grove dyrehår under pos. 5101-5105, bomuld under pos. 5201, 5202 og 5203 og andre vegetabilske fibre under pos. 5301-5305.4.3. »Spindeopløsninger«, »kemikalier« og »materialer til papirfremstilling« anvendes i listen til beskrivelse af materialer, der ikke tariferes i kapitel 50-63, og som kan anvendes til fremstilling af regenererede eller syntetiske fibre eller papirfibre eller -garn.4.4. »Korte kemofibre« anvendes i listen for syntetiske eller regenererede bånd (tow), korte fibre eller affald henhørende under pos. 5501-5507.Note 5: 5.1. Når der for et bestemt produkt er henvist til denne note, finder betingelserne i kolonne 3 ikke anvendelse på basistekstilmaterialer, der er anvendt til fremstilling af dette produkt, og som sammenlagt udgør 10 % eller derunder af den samlede vægt af alle anvendte basistekstilmaterialer (jf. også note 5.3 og 5.4).5.2. Denne tolerancemargen kan imidlertid kun anvendes på blandede produkter, der er fremstillet af to eller flere basistekstilmaterialer.Følgende materialer er basistekstilmaterialer:- natursilke- uld- grove dyrehår- fine dyrehår- hestehår- bomuld- materialer til papirfremstilling og papir- hør- hamp- jute og andre bastfibre- sisal og andre agavefibre- kokos, abaca, ramie og andre vegetabilske tekstilfibre- endeløse syntetiske fibre- endeløse regenererede fibre- korte syntetiske fibre af polypropylen- korte syntetiske fibre af polyestere- korte syntetiske fibre af polyamid- korte syntetiske fibre af polyacrylonitril- korte syntetiske fibre af polyimid- korte syntetiske fibre af polytetrafluorethylen- korte syntetiske fibre af polyphenylensulphid- korte syntetiske fibre af polyvinylchlorid- andre korte syntetiske fibre- korte regenererede fibre af viskose- andre korte regenererede fibre- garn af polyurethan opdelt af fleksible polyethersegmenter, også overspundet- garn af polyurethan opdelt af fleksible polyestersegmenter, også overspundet- produkter henhørende under pos. 5605 (metalliseret garn), hvori der indgår strimler bestående af en kerne af aluminiumsfolie eller en kerne af plastfolie, også beklædt med aluminiumspulver, af bredde på 5 mm og derunder, der ved hjælp af et klæbemiddel er anbragt mellem to lag plastfolie- andre produkter henhørende under pos. 5605.Eksempel:Garn henhørende under pos. 5205, der er fremstillet af bomuldsfibre henhørende under pos. 5203 og korte syntetiske fibre henhørende under pos. 5506, er blandet garn. Derfor kan korte syntetiske fibre uden oprindelsesstatus, som ikke opfylder oprindelsesreglerne (der kræver anvendelse af kemikalier eller spindeopløsninger), anvendes med op til 10 vægtprocent af garnet.Eksempel:Vævet stof henhørende under pos. 5112, der er fremstillet af uldgarn henhørende under pos. 5107 og garn af korte syntetiske fibre henhørende under pos. 5509, er et blandet stof. Derfor kan garn af syntetiske fibre, som ikke opfylder oprindelsesreglerne (der kræver anvendelse af kemikalier eller spindeopløsninger), eller uldgarn, som ikke opfylder oprindelsesreglerne (der kræver anvendelse af naturlige fibre, ikke kartede eller kæmmede eller på anden måde beredt til spinding), eller en kombination af disse to garntyper anvendes med op til 10 vægtprocent af stoffet.Eksempel:Tuftet tekstilstof henhørende under pos. 5802, der er fremstillet af bomuldsgarn henhørende under pos. 5205 og bomuldsstof henhørende under pos. 5210, er kun et blandet produkt, når bomuldsstoffet i sig selv er et blandet stof, fremstillet af garner, der tariferes under to særskilte positioner, eller når de anvendte bomuldsgarner selv er blandinger.Eksempel:Der er klart tale om to særskilte basistekstilmaterialer, når det pågældende tuftede tekstilstof er fremstillet


text: af bomuldsgarn henhørende under pos. 5205 og stof af syntetiske fibre henhørende under pos. 5407, og det tuftede tekstilstof er derfor et blandet produkt.Eksempel:Et tuftet tæppe, der er fremstillet af garn af regenererede fibre og bomuldsgarn og med en bagbeklædning af jute, er et blandet produkt, fordi der er anvendt tre basistekstilmaterialer. Således kan materialer uden oprindelsesstatus, der indgår på et senere stadium i fremstillingen end reglen tillader det, anvendes, forudsat at den samlede vægt ikke overstiger 10 vægtprocent af tæppets tekstilmaterialer. Således kan både jutebagbeklædningen og/eller garnet af regenererede fibre indføres på dette fremstillingsstadium, forudsat at vægtbetingelserne er opfyldt.5.3. For produkter, hvori der indgår »garn af fremstillet polyurethan opdelt af fleksible polyestersegmenter, også overspundet«, er tolerancen 20 % med hensyn til dette garn.5.4. For produkter, hvori der indgår »strimler bestående af en kerne af aluminiumsfolie eller en kerne af plastfolie, også beklædt med aluminiumspulver, af bredde på 5 mm og derunder, der ved hjælp af et klæbemiddel er anbragt mellem to lag plastfolie«, er tolerancen 30 % med hensyn til denne strimmel.Note 6: 6.1. For de tekstilvarer, der i listen er markeret med en fodnote med henvisning til denne note, kan tekstilmaterialer med undtagelse af for og mellemfor, som ikke opfylder reglen i listen i kolonne 3 for det fremstillede produkt, anvendes, forudsat at de er tariferet under en anden position end produktet, og at deres værdi ikke overstiger 8 % af prisen ab fabrik for produktet.6.2. Materialer, der ikke tariferes under kapitel 50-63, kan anvendes frit til fremstilling af tekstilvarer, uanset om de indeholder tekstilmaterialer, jf. dog note 6.3.Eksempel:Hedder det i en regel på listen, at der skal anvendes garn til en bestemt tekstilgenstand som f.eks. benklæder, forhindrer dette ikke, at der kan anvendes metalgenstande som f.eks. knapper, da knapper ikke tariferes under kapitel 50-63. Af samme årsag forhindrer det heller ikke, at der kan anvendes lynlåse, selv om lynlåse i almindelighed indeholder tekstilmaterialer.6.3. Når der gælder en procentregel, skal der tages hensyn til værdien af materialer, der ikke henhører under kapitel 50-63, ved beregningen af værdien af de medgåede materialer, som ikke har oprindelsesstatus.Note 7: 7.1. Som »specifikke processer« (pos. ex 2707, 2713, 2714 og 2715, ex 2901, ex 2902 og ex 3403) betragtes:a) vakuumdestillationb) gendestillation i videre fraktioner (1)c) krakningd) reformninge) ekstraktion med selektive opløsningsmidlerf) processer, der består i følgende behandlinger: behandling med koncentreret svovlsyre, rygende svovlsyre eller svovldioxid og efterfølgende naturalisering med alkalier samt blegning og rensning med naturligt aktive jordarter, aktiverede jordarter, aktiveret kul eller bauxitg) polymerisationh) alkyleringi) isomerisation.7.2. Som »specifikke processer« (pos. 2710, 2711 og 2712) betragtes:a) vakuumdestillationb) gendestillation i videre fraktioner (2)c) krakningd) reformninge) ekstraktion med selektive opløsningsmidlerf) behandling med koncentreret svovlsyre, rygende svovlsyre eller svovldioxid og efterfølgende neutralisering med alkalier samt blegning og rensning med naturligt aktive jordarter, aktiverede jordarter, aktiveret kul eller bauxitg) polymerisationh) alkyleringij) isomerisationk) kun for tunge olier henhørende under pos. ex 2710: afsvovling ved anvendelse af hydrogen, når varernes svovlindhold derved reduceres med mindst 85 % (metode ASTM D 1266-59 T)l) kun for produkter henhørende under pos.


text: 2710: afparaffinering, dog ikke ved simpel filtreringm) kun for tunge olier henhørende under pos. 2710: hydrogenbehandling - dog ikke afsvovling - ved hvilken hydrogenet ved et tryk på over 20 bar og en temperatur på over 250 °C deltager aktivt i en kemisk reaktion ved hjælp af en katalysator. Efterfølgende hydrogenbehandling af smøreolier henhørende under pos. ex 2710 (hydrofinishing, f.eks. affarvning) med henblik på forbedring af farven eller stabiliteten betragtes ikke som særlige processern) kun for brændselsolier henhørende under pos. ex 2710: atmosfærisk destillation, når der ved destillation efter ASTM D 86 op til 300 °C overdestilleres mindre end 30 rumfangsprocent (herunder tab ved destillation)o) kun for andre tunge olier end gasolier og brændselsolier henhørende under pos. ex 2710: bearbejdning ved elektrisk højfrekvensudladning.7.3. For pos. ex 2707, 2713, 2714, 2715, ex 2901, ex 2902 og ex 3403 giver simple arbejdsprocesser, såsom rensning, klaring, udblødning, udskilning af vand, filtrering, farvning, mærkning, opnåelse af et givet svovlindhold ved blanding af produkter med forskelligt svovlindhold og alle kombinationer af disse arbejdsprocesser eller lignende arbejdsprocesser, ikke oprindelsesstatus.(1) Der henvises til de forklarende bemærkninger, supplerende bestemmelse 4b, til kapitel 27 i den kombinerede nomenklatur.(2) Der henvises til de forklarende bemærkninger, supplerende bestemmelse 4b, til kapitel 27 i den kombinerede nomenklatur.BILAG II LISTE OVER BEARBEJDNINGER ELLER FORARBEJDNINGER, SOM MATERIALER UDEN OPRINDELSESSTATUS SKAL UNDERGÅ, FOR AT DEN FREMSTILLEDE VARE KAN FÅ OPRINDELSESSTATUS De på listen anførte varer er ikke alle omfattet af aftalen. Det er derfor nødvendigt at konsultere aftalens andre dele.>TABELPOSITION>BILAG III VARECERTIFIKAT EUR.1 OG ANMODNING OM VARECERTIFIKAT EUR.1 Trykningsinstruks 1. Formularens format er 210 × 297 mm, idet en maksimal afvigelse på minus 5 mm og plus 8 mm i længden tillades. Der skal anvendes hvidt, træfrit og skrivefast papir med en vægt på mindst 25 g pr. m2. Det skal forsynes med guillochetryk i bunden i grøn farve, som gør al forfalskning ved hjælp af mekaniske eller kemiske midler synlig.2. De kompetente myndigheder i EF-medlemsstaterne og Norge kan forbeholde sig ret til selv at trykke formularerne eller overlade trykningen til trykkerier, som de har godkendt. I sidstnævnte tilfælde skal hver formular forsynes med en bemærkning om godkendelsen. Hver formular skal forsynes med trykkeriets navn og adresse eller et mærke, som gør det muligt at identificere trykkeriet. Den skal desuden forsynes med et påtrykt eller på anden måde anført løbenummer, der tjener til identifikation.>REFERENCE TIL EN GRAFIK>>REFERENCE TIL EN GRAFIK>>REFERENCE TIL EN GRAFIK>>REFERENCE TIL EN GRAFIK>Bilag IV FAKTURAERKLÆRING >START GRAFIK>Fakturaerklæringen, hvis tekst er angivet i det følgende, udfærdiges i overensstemmelse med fodnoterne. Det er dog ikke nødvendigt at gengive fodnoterne.DanskEksportøren af varer, der er omfattet af nærværende dokument (toldmyndighedernes tilladelse nr. . . . (1)), erklærer, at varerne, medmindre andet tydeligt er angivet, har præferenceoprindelse i . . . (2).SpanskEl exportador de los productos incluidos en el presente documento (autorización aduanera no . . . (1)) declara que, salvo indicación en sentido contrario, estos productos gozan de un origen preferencial . . . (2).TyskDer Ausführer (Ermächtigter Ausführer; Bewilligungs-Nr. . . . (1)) der Waren, auf


text: die sich dieses Handelspapier bezieht, erklärt, daß diese Waren, soweit nicht anders angegeben, präferenzbegünstigte . . .-Ursprungswaren sind (2).GræskÏ åîáãùãÝáò ôùí ðñïúüíôùí ðïõ êáëýðôïíôáé áðü ôï ðáñüí Ýããñáöï (Üäåéá ôåëùíåßïõ õð' áñéè. . . . (1)) dhl ́vnei óti, ektów eán dnl ́vnetai saf ́vw állvw, ta proïónta aztá eínai protimhsiak ́hw katagvg ́hw . . . (2).EngelskThe exporter of the products covered by this document (customs authorization No . . . (1)) declares that, except where otherwise clearly indicated, these products are of . . . preferential origin (2).FranskL'exportateur des produits couverts par le présent document (autorisation douanière no . . . (1)) déclare que, sauf indication claire du contraire, ces produits ont l'origine préférentielle . . . (2).ItalienskL'esportatore delle merci contemplate nel presente documento (autorizzazione doganale n. . . . (1)) dichiara che, salvo indicazione contraria, le merci sono di origine preferenziale . . . (2).NederlandskDe exporteur van de goederen waarop dit document van toepassing is (douanevergunning nr. . . . (1)), verklaart dat, behoudens uitdrukkelijke andersluidende vermelding, deze goederen van preferentiële . . .-oorsprong zijn (2).PortugisiskO abaixo assinado, exportador dos produtos cobertos pelo presente documento (autorização aduaneira no . . . (1)), declara que, salvo expressamente indicado em contrário, estes produtos são de origem preferencial . . . (2).(1) Hvis fakturaerklæringen udfærdiges af en godkendt eksportør i medfør af artikel 22 i protokollen, skal den godkendte eksportør anføre nummeret på toldmyndighedernes tilladelse her. Hvis fakturaerklæringen ikke udfærdiges af en godkendt eksportør, kan ordlyden i parentes udelades, eller eksportøren kan undlade at udfylde feltet.(2) Her angives præferenceoprindelsen. Hvis fakturaerklæringen helt eller delvis vedrører produkter med oprindelse i Ceuta og Melilla i henhold til artikel 37 i protokollen, skal eksportøren tydeligt angive dem ved hjælp af mærket »CM« i det dokument, hvorpå erklæringen udfærdiges.FinskTässä asiakirjassa mainittujen tuotteiden viejä (tullin lupan:o . . . (1)) ilmoittaa, että nämä tuotteet ovat, ellei toisin ole selvästi merkitty, etuuskohteluun oikeutettuja . . . alkuperätuotteita (2).SvenskExportören av de varor som omfattas av detta dokument (tullmyndighetens tillstånd nr. . . . (1)) försäkrar att dessa varor, om inte annat tydligt markerats, har förmånsberättigande . . . ursprung (2).NorskEksportøren av produktene omfattet av dette dokument (tollmyndighetenes autorisasjonsnr. . . . (1)) erklærer at disse produktene, unntatt hvor annet er tydelig angitt, har . . . preferanseopprinnelse (2).. (3)(sted og dato). (4)(Eksportørens underskrift; endvidere skal navnet på den person, der underskriver erklæringen, angives letlæseligt)(1) Hvis fakturaerklæringen udfærdiges af en godkendt eksportør i medfør af artikel 22 i protokollen, skal den godkendte eksportør anføre nummeret på toldmyndighedernes tilladelse her. Hvis fakturaerklæringen ikke udfærdiges af en godkendt eksportør, kan ordlyden i parentes udelades, eller eksportøren kan undlade at udfylde feltet.(2) Her angives præferenceoprindelsen. Hvis fakturaerklæringen helt eller delvis vedrører produkter med oprindelse i Ceuta og Melilla i henhold til artikel 37 i protokollen, skal eksportøren tydeligt angive dem ved hjælp af mærket »CM« i det dokument, hvorpå erklæringen udfærdiges.(3) Disse angivelser kan udelades, hvis oplysningerne fremgår af selve dokumentet.(4) Jf. artikel 21, stk. 5, i protokollen. Hvis det ikke


text: er nødvendigt, at eksportøren skriver under, er han også fritaget for at angive sit navn.>SLUT GRAFIK>FÆLLESERKLÆRING VEDRØRENDE Fyrstendømmet Andorra 1. Produkter med oprindelse i Fyrstendømmet Andorra henhørende under kapitel 25-97 i det harmoniserede system godtages af Norge som produkter med oprindelse i Fællesskabet i den i denne aftale fastlagte betydning.2. Protokol nr. 3 finder tilsvarende anvendelse med henblik på at definere oprindelsesstatus for de ovennævnte produkter.FÆLLESERKLÆRING VEDRØRENDE Republikken San Marino 1. Produkter med oprindelse i Republikken San Marino godtages af Norge som produkter med oprindelse i Fællesskabet i den i denne aftale fastlagte betydning.2. Protokol nr. 3 finder tilsvarende anvendelse med henblik på at definere oprindelsesstatus for de ovennævnte produkter.


text:
 Avis juridique important
 |
 22000D1109(24)
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalg nr. 69/1999 af 2. juni 1999 om ændring af protokol 31 til EØS-aftalen om samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder
 EF-Tidende nr. L 284 af 09/11/2000 s. 0055 - 0056
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalgnr. 69/1999af 2. juni 1999om ændring af protokol 31 til EØS-aftalen om samarbejde på særlige områder ud over de fire frihederDET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR -under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, som tilpasset ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt "aftalen", særlig artikel 86 og 98, ogud fra følgende betragtninger:(1) Protokol 31 til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 27/1999 truffet af Det Blandede EØS-udvalg den 26. februar 1999(1).(2) Det er hensigtsmæssigt at udvide de kontraherende parters samarbejde til også at omfatte det flerårige EF-program for at fremme informationssamfundet i Europa ("Informationssamfundet") i henhold til Rådets beslutning 98/253/EF(2).(3) Protokol 31 til aftalen bør derfor ændres med henblik på at muliggøre et sådant udvidet samarbejde fra den 1. januar 1999 -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1I artikel 2, stk. 5, i protokol 31 til aftalen indsættes følgende led:"- 398 D 0253: Rådets beslutning 98/253/EF af 30. marts 1998 om et flerårigt EF-program for at fremme informationssamfundet i Europa ('Informationssamfundet') (EFT L 107 af 7.4.1998, s. 10)."Artikel 2Denne afgørelse træder i kraft den 3. juni 1999, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle fornødne meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1.Den finder anvendelse fra den 1. januar 1999.Artikel 3Denne afgørelse offentliggøres i EØS-afsnittet i og EØS-tillægget til De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 2. juni 1999.På Det Blandede EØS-udvalgs vegneF. BarbasoFormand(1) EFT L 148 af 22.6.2000, s. 54.(2) EFT L 107 af 7.4.1998, s. 10.


text:
 Avis juridique important
 |
 22002D0763
 2002/763/EF: Afgørelse nr. 1/2002 truffet af associeringsrådet mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Det Hashemitiske Kongerige Jordan på den anden side den 4. september 2002 om vedtagelse af dets forretningsorden
 EF-Tidende nr. L 258 af 26/09/2002 s. 0030 - 0034
 Afgørelse nr. 1/2002 truffet af associeringsrådet mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Det Hashemitiske Kongerige Jordan på den anden sideden 4. september 2002om vedtagelse af dets forretningsorden(2002/763/EF)ASSOCIERINGSRÅDET EU-JORDAN HAR -under henvisning til Euro-Middelhavsaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Det Hashemitiske Kongerige Jordan på den anden side, særlig artikel 89 til 96, ogud fra følgende betragtning:Aftalen trådte i kraft den 1. maj 2002 -VEDTAGET FØLGENDE FORRETNINGSORDEN:Artikel 1FormandskabFormandskabet for associeringsrådet udøves på skift for en periode på tolv måneder af henholdsvis en repræsentant for formandskabet for Rådet for Den Europæiske Union på Fællesskabets og dets medlemsstaters vegne og en repræsentant for Det Hashemitiske Kongerige Jordans regering. Første periode begynder på datoen for afholdelse af associeringsrådets første møde og slutter den 31. december 2002.Artikel 2MøderAssocieringsrådet træder regelmæssigt sammen på ministerplan en gang om året. Der kan efter anmodning fra en af parterne afholdes særlige møder i associeringsrådet, hvis parterne er enige herom. Medmindre parterne bliver enige om andet, afholdes associeringsrådets møder på det sædvanlige sted for Rådet for Den Europæiske Unions samlinger på datoer, som begge parter er enige om.Associeringsrådets sekretærer indkalder i fællesskab og efter aftale med formanden til møderne i associeringsrådet.Artikel 3RepræsentationMedlemmer af associeringsrådet kan lade sig repræsentere, hvis de er forhindret i at deltage i et møde. Hvis et medlem ønsker at lade sig repræsentere på et møde, skal han forud for det pågældende møde meddele formanden navnet på den person, der vil repræsentere ham.Den, der repræsenterer et medlem af associeringsrådet, udøver alle dette medlems rettigheder.Artikel 4DelegationerMedlemmerne af associeringsrådet kan ledsages af embedsmænd.Før hvert møde underrettes formanden om den planlagte sammensætning af parternes delegationer.En repræsentant fra Den Europæiske Investeringsbank kan deltage som observatør i associeringsrådets møder, når der er spørgsmål vedrørende banken på dagsordenen.Associeringsrådet kan efter aftale mellem parterne indbyde ikke-medlemmer til at deltage i møderne for at få oplysninger om særlige forhold.Artikel 5SekretariatEn tjenestemand i Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union og en tjenestemand ved Det Hashemitiske Kongerige Jordans mission i Bruxelles fungerer sammen som sekretærer for associeringsrådet.Artikel 6KorrespondanceKorrespondance til associeringsrådet sendes til formanden for associeringsrådet på Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Unions adresse.De to sekretærer sørger for, at korrespondancen videresendes til associeringsrådets formand og om nødvendigt rundsendes til de øvrige medlemmer af associeringsrådet. Den rundsendte korrespondance sendes til Kommissionens Generalsekretariat, medlemsstaternes faste repræsentationer og Det Hashemitiske Kongerige Jordans mission i Bruxelles.Meddelelser fra associeringsrådets formand sendes af de to sekretærer til adressaterne og rundsendes om nødvendigt til de øvrige medlemmer af associeringsrådet på de i stk. 2 omhandlede adresser.Artikel 7OffentlighedMøderne i associeringsrådet er ikke offentlige, medmindre der træffes anden bestemmelse.Artikel 8Dagsorden for møderne1. Formanden udarbejder en foreløbig


text: dagsorden for hvert møde. Associeringsrådets sekretærer sender den til de adressater, der er nævnt i artikel 6, senest 15 dage inden mødets begyndelse.Den foreløbige dagsorden omfatter de emner, som formanden senest 21 dage inden mødets begyndelse har modtaget anmodning om at få optaget på dagsordenen; dog optages emner ikke på den foreløbige dagsorden, medmindre den fornødne dokumentation er fremsendt til sekretærerne inden udsendelsen af dagsordenen.Dagsordenen vedtages af associeringsrådet ved hvert mødes begyndelse. Et emne, som ikke findes på den foreløbige dagsorden, kan optages på dagsordenen, hvis parterne er enige herom.2. Formanden kan efter aftale med parterne afkorte de i stk. 1 nævnte frister for at tage hensyn til særlige omstændigheder.Artikel 9ProtokolDe to sekretærer udarbejder et udkast til protokol for hvert møde.For hvert punkt på dagsordenen indeholder protokollen sædvanligvis oplysninger om:- dokumenter, der er forelagt associeringsrådet- erklæringer, som et medlem af associeringsrådet har anmodet om at få optaget i protokollen- de afgørelser, erklæringer og konklusioner, der vedtages.Udkastet til protokol forelægges associeringsrådet til godkendelse. Protokollen skal godkendes senest seks måneder efter hvert møde i associeringsrådet. Den godkendte protokol undertegnes af formanden og de to sekretærer. Protokollen arkiveres hos Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union; en bekræftet genpart sendes til hver af de i artikel 6 nævnte adressater.Artikel 10Afgørelser og henstillinger1. Associeringsrådet træffer afgørelser og vedtager henstillinger ved fælles overenskomst mellem parterne.I perioden mellem møderne kan associeringsrådet træffe afgørelser eller vedtage henstillinger ved skriftlig procedure, hvis begge parter er enige herom.2. Associeringsrådets afgørelser og henstillinger i henhold til artikel 91 i Euro-Middelhavsaftalen benævnes henholdsvis "afgørelse" og "henstilling" efterfulgt af et løbenummer, datoen for vedtagelsen og en beskrivelse af emnet. I hver afgørelse angives datoen for dens ikrafttræden. Associeringsrådets afgørelser og henstillinger undertegnes af formanden og autentificeres af de to sekretærer.Afgørelserne og henstillingerne fremsendes til hver enkelt af de i artikel 6 nævnte adressater.Associeringsrådet kan beslutte, at dets afgørelser og henstillinger skal offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende og i Det Hashemitiske Kongerige Jordans statstidende.Artikel 11SprogAssocieringsrådets officielle sprog er de to parters officielle sprog.Medmindre der træffes afgørelse om andet, vil associeringsrådet basere sine forhandlinger på dokumenter, der er udarbejdet på disse sprog.Artikel 12UdgifterFællesskabet og Det Hashemitiske Kongerige Jordan afholder hver især de udgifter, som følger af deres deltagelse i associeringsrådets møder, såvel udgifter til personale, rejser og underhold som udgifter til postforsendelser og telekommunikation.Udgifter til tolkning under møderne og til oversættelse og reproduktion af dokumenter afholdes af Fællesskabet bortset fra udgifter til tolkning og/eller oversættelse til eller fra arabisk, som afholdes af Det Hashemitiske Kongerige Jordan.Andre udgifter i forbindelse med den materielle tilrettelæggelse af møderne afholdes af den part, der er vært for møderne.Artikel 13Associeringsudvalg1. Associeringsudvalget skal bistå associeringsrådet i udførelsen af dets opgaver. Associeringsudvalget består af repræsentanter for medlemmerne af Rådet for Den Europæiske Union og af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber på den ene side og af repræsentanter for Det Hashemitiske Kongerige Jordans regering på den anden side.2. Associeringsudvalget forbereder associeringsrådets møder og forhandlinger, overvåger om nødvendigt gennemførelsen af associeringsrådets afgørelser og sørger i almindelighed for, at der er kontinuitet i


text: associeringsforbindelserne, og at Euro-Middelhavsaftalen fungerer korrekt. Det behandler spørgsmål af enhver art, som forelægges af associeringsrådet, eller som opstår under den daglige gennemførelse af Euro-Middelhavsaftalen. Det forelægger forslag eller udkast til afgørelser eller henstillinger, der skal vedtages i associeringsrådet.3. I de tilfælde, hvor der i Euro-Middelhavsaftalen henvises til en forpligtelse til eller mulighed for konsultation, kan en sådan konsultation finde sted i associeringsudvalget. Konsultationen kan fortsætte i associeringsrådet, hvis begge parter er enige herom.4. Udkastet til associeringsudvalgets forretningsorden findes i tillægget til denne afgørelse.Udfærdiget i Bruxelles, den 4. september 2002.På associeringsrådets vegneP. S. MøllerFormandTillægFORRETNINGSORDEN FOR ASSOCIERINGSUDVALGETassocieringen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Det Hashemitiske Kongerige Jordan på den anden sideArtikel 1FormandskabFormandskabet for associeringsudvalget udøves på skift for en periode på tolv måneder af henholdsvis en repræsentant for De Europæiske Fællesskaber og en repræsentant for Det Hashemitiske Kongerige Jordans regering.Det er altid en repræsentant for formandskabet for Rådet for Den Europæiske Union, der giver udtryk for Den Europæiske Unions holdning, for så vidt angår afsnit V og VI i traktaten om Den Europæiske Union.Første periode begynder på datoen for afholdelse af associeringsudvalgets første møde og slutter den 31. december samme år.Artikel 2MøderAssocieringsudvalget holder møde efter aftale mellem parterne, når omstændighederne kræver det.Parterne aftaler indbyrdes, hvor og hvornår de enkelte møder i associeringsudvalget skal finde sted.Associeringsudvalget træder sammen efter indkaldelse fra formanden.Artikel 3DelegationerInden hvert møde underrettes formanden om den planlagte sammensætning af parternes delegationer.Artikel 4SekretariatEn tjenestemand fra Europa-Kommissionen og en tjenestemand fra Det Hashemitiske Kongerige Jordans regering fungerer sammen som sekretærer for associeringsudvalget.Alle meddelelser til eller fra formanden for associeringsudvalget i forbindelse med denne forretningsorden sendes til sekretærerne for associeringsudvalget samt til sekretærerne og formanden for associeringsrådet.Artikel 5OffentlighedMøderne i associeringsudvalget er ikke offentlige, medmindre der træffes anden bestemmelse.Artikel 6Dagsorden for møderne1. Formanden udarbejder en foreløbig dagsorden for hvert møde. Associeringsudvalgets sekretærer sender den til de adressater, der er nævnt i artikel 4, senest 15 dage inden mødets begyndelse.Den foreløbige dagsorden omfatter de emner, som formanden senest 21 dage inden mødets begyndelse har modtaget anmodning om at få optaget på dagsordenen; dog optages emner ikke på den foreløbige dagsorden, medmindre den fornødne dokumentation er fremsendt til sekretærerne inden udsendelsen af dagsordenen.Associeringsudvalget kan anmode eksperter om at deltage i møderne for at få oplysninger om særlige forhold.Dagsordenen vedtages af associeringsudvalget ved hvert mødes begyndelse. Et punkt, som ikke findes på den foreløbige dagsorden, kan optages på dagsordenen, hvis begge parter er enige herom.2. Formanden kan efter aftale med parterne afkorte de i stk. 1 nævnte tidsfrister for at tage hensyn til særlige omstændigheder.Artikel 7ProtokolDe to sekretærer udarbejder et udkast til protokol for hvert møde. De anfører, hvilke afgørelser, henstillinger og konklusioner der er blevet vedtaget. Udkastet til protokol forelægges associeringsudvalget til godkendelse. Efter godkendelse undertegnes protokollen af formanden og sekretærerne, og parterne arkiverer hver især en original.Artikel 8ForhandlingerI de tilfælde, hvor associeringsudvalget i medfør af Euro-Middelhavsaftalen er bemyndiget af associeringsrådet til at træffe afgørelser og/eller vedtage henstillinger, benævnes disse akter henholdsvis "afgørelse" og "henstilling" efterfulgt af et løbenummer,


text: datoen for vedtagelsen og en beskrivelse af emnet.Når associeringsudvalget træffer en afgørelse eller vedtager en henstilling, finder artikel 10 og 11 i afgørelse nr. 1/2002 truffet af associeringsrådet den 4. september 2002 om vedtagelse af dets forretningsorden tilsvarende anvendelse.Associeringsudvalgets afgørelser og henstillinger sendes til de adressater, der er nævnt i artikel 4 i denne forretningsorden.Artikel 9UdgifterHver part afholder de udgifter, som følger af deres deltagelse i møder i associeringsudvalget og i eventuelle arbejdsgrupper, der måtte blive nedsat i henhold til artikel 95 i Euro-Middelhavsaftalen, såvel udgifter til personale, rejser og underhold som udgifter til postforsendelser og telekommunikation. Udgifter til tolkning under møderne og til oversættelse og reproduktion af dokumenter afholdes af Fællesskabet bortset fra udgifter til tolkning og/eller oversættelse til eller fra arabisk, som afholdes af Det Hashemitiske Kongerige Jordan.Andre udgifter i forbindelse med den materielle tilrettelæggelse af møderne afholdes af den part, der er vært for møderne.


text:
 Avis juridique important
 |
 42004X0331(06)
 Regulativ nr. 78 fra FN's Økonomiske Kommission for Europa (UN/ECE) — Ensartede bestemmelser for godkendelse af køretøjer af klasse L hvad angår bremsesystemet
 EU-Tidende nr. L 095 af 31/03/2004 s. 0067 - 0088
 Regulativ nr. 78 fra FN's Økonomiske Kommission for Europa (UN/ECE) - Ensartede bestemmelser for godkendelse af køretøjer af klasse L hvad angår bremsesystemet(1)1. ANVENDELSESOMRÅDE1.1. Dette regulativ finder anvendelse på bremsesystemet på to- og trehjulede motordrevne køretøjer af de i punkt 2 nedenfor fastlagte typer.1.2. Dette regulativ omfatter ikke:1.2.1. køretøjer med en konstruktivt bestemt maksimalhastighed på ikke over 25 km/h;1.2.2. køretøjer udstyret til invalide førere.2. DEFINITIONERI dette regulativ forstås ved:2.1. "godkendelse af et køretøj", godkendelse af en køretøjstype hvad angår bremsesystemet;2.2. "køretøjstype", en klasse motorkøretøjer, som ikke udviser væsentlige indbyrdes forskelle, navnlig på følgende punkter:2.2.1. køretøjsklasse i henhold til den konsoliderede resolution (R.E.3),2.2.2. den teknisk tilladte totalmasse som defineret i punkt 2.14,2.2.3. massens fordeling mellem akslerne.2.2.4. den konstruktivt bestemte maksimalhastighed,2.2.5. bremsesystem af anden konstruktion,2.2.6. antal aksler og deres placering,2.2.7. motortype,2.2.8. antal gear og deres udvekslingsforhold,2.2.9. slutudveksling,2.2.10. dækdimensioner;2.3. "bremsesystem", en kombination af dele, hvis funktion er at nedsætte et kørende køretøjs hastighed eller at bringe det til standsning eller at holde det standset, når det allerede er standset; disse funktioner er uddybet i punkt 5.1.2 nedenfor. Systemet består af betjeningsapparatet, bremsetransmissionen og selve bremsen2.4. "betjeningsapparat", den del, der direkte påvirkes af føreren for at tilføre bremsetransmissionen den nødvendige energi til bremsning eller til at kontrollere den. Denne energi kan bestå i førerens muskelkraft eller energi fra andre kilder, der kontrolleres af føreren, eller en kombination af disse energityper.2.5. "bremsetransmission", den kombination af dele, der findes mellem betjeningsorganet og selve bremsen og forbinder disse funktionelt med hinanden. Hidrører bremsekraften helt eller delvis fra en energikilde, der er uafhængig af føreren, men styres af ham, anses energibeholderen ligeledes som en del af bremsetransmissionen;2.6. "bremse" de dele af bremsesystemet, som danner de kræfter, der modsætter sig køretøjets bevægelse. Det kan være en friktionsbremse (når kræfterne skabes ved friktion mellem to til køretøjet hørende dele, der bevæger sig i forhold til hinanden), en elektrisk bremse (hvor kræfterne udvikles ved elektromagnetisk virkning mellem to til køretøjet hørende dele, der bevæger sig i forhold til hinanden, men uden at være i berøring med hinanden), en væskebremse (hvor kræfterne skabes ved virkningen af en væske, placeret mellem to til køretøjet hørende dele, der bevæger sig i forhold til hinanden) eller en motorbremse (hvor kræfterne hidrører fra en kunstig forøgelse af motorens bremsevirkning, der videregives til hjulene);2.7. "forskelligartede bremsesystemer", bremsesystemer, mellem hvilke der er grundlæggende forskelle; sådanne forskelle kan særligt være:2.7.1. komponenter med afvigende egenskaber,2.7.2. komponenterne er udført af forskellige materialer eller afviger fra hinanden i form eller størrelse,2.7.3. komponenterne er forskelligt kombinerede;2.8. "bremsesystemets komponent(er)", en eller flere af de komponenter, der tilsammen udgør hele bremsesystemet2.9. "kombinerede bremsesystemer":2.9.1. for køretøjer af klasse L1 og L3, et system, hvormed mindst to bremser på forskellige hjul aktiveres kombineret gennem et enkelt betjeningsapparat. Denne aktiveringsmåde kræver, at betjeningsapparatet er uafhængigt af det andet bremsesystem,


text: som kun virker på ét hjul2.9.2. for køretøjer af klasse L2 og L5, et bremsesystem, der virker på alle hjul;2.9.3. for køretøjer af klasse L4, et bremsesystem, der virker på mindst for- og baghjulet. Bremser, der virker samtidig på baghjulet og på sidevognens hjul, anses derfor for en baghjulsbremse2.10. "progressiv og gradueret bremsning" vil sige bremsning, hvorunder, inden for bremsesystemets normale arbejdsområde, både når bremserne aktiveres og udløses,2.10.1. føreren til enhver tid kan øge eller mindske bremsekraften ved at påvirke betjeningsapparatet,2.10.2. bremsekraften varierer proportionalt med påvirkningen af betjeningsapparatet (monoton funktion), og2.10.3. bremsekraften let kan reguleres med tilstrækkelig præcision;2.11. "konstruktivt bestemt maksimalhastighed", den hastighed, som ikke kan overskrides af køretøjet på vandret vej uden upassende ydre påvirkning, under hensyntagen til eventuelle særlige begrænsninger, der er pålagt køretøjets konstruktion og produktion2.12. "belæsset køretøj", medmindre andet er angivet, et køretøj der er læsset op til "den teknisk tilladte totalmasse";2.13. "ubelæsset køretøj", køretøjet alene, således som det er indleveret til afprøvning, plus føreren alene samt eventuelt nødvendigt prøvningsudstyr og eventuelle nødvendige instrumenter2.14. "teknisk tilladt totalmasse", den af fabrikanten angivne teknisk tilladte totalmasse (denne kan være højere end den af de nationale myndigheder fastsatte "tilladte totalmasse")2.15. "våd bremse", en bremse eller bremser, der har været behandlet i overensstemmelse med punkt 1.6 i bilag 3 til dette regulativ.3. ANSØGNING OM GODKENDELSE3.1. Ansøgning om godkendelse af en køretøjstype hvad angår bremser skal indgives af køretøjets fabrikant eller dennes behørigt befuldmægtigede repræsentant.3.2. Ansøgningen skal være ledsaget af nedenstående dokumenter i tre eksemplarer og af følgende materiale:3.2.1. en beskrivelse af køretøjstypen hvad angår de i punkt 2.2 ovenfor foreskrevne punkter. Tal og/eller symboler, som angiver køretøjstypen og motortypen, skal angives;3.2.2. fortegnelse over bremsesystemets komponenter, tydeligt identificeret;3.2.3. et diagram over det samlede bremsesystem med angivelse af komponenternes placering på køretøjet;3.2.4. for hver komponent, detaljerede tegninger, hvormed den let kan findes og identificeres.3.3. Et køretøj, som er repræsentativt for den ansøgte køretøjstype, skal indleveres til den tekniske tjeneste som forestår godkendelsesprøvningen.4. GODKENDELSE4.1. Såfremt det køretøj, som er forelagt til godkendelse i henhold til dette regulativ, opfylder forskrifterne i punkt 5 og 6 nedenfor, meddeles godkendelse af køretøjstypen.4.2. Hver godkendt type tildeles et godkendelsesnummer. De første to cifre (p.t. 01, svarende til ændringsserie 01, der trådte i kraft den 22. november 1990) angiver den ændringsserie, som indeholder de seneste væsentlige tekniske ændringer af regulativet på tidspunktet for udstedelse af godkendelsen. Samme kontraherende part kan ikke tildele samme nummer til samme type køretøj, som er udstyret med en anden type bremsesystem, eller til en anden køretøjstype.4.3. Anmeldelse af godkendelse, af udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelse eller af fuldstændig ophørt produktion af en køretøjstype i henhold til dette regulativ skal gives de kontraherende parter, der anvender dette regulativ ved hjælp af en formular svarende til modellen i bilag 1 til dette regulativ.4.4. Alle køretøjer og komponenter, som er i overensstemmelse med en type, som er godkendt efter dette regulativ, skal på et let synligt og let tilgængeligt sted være påført et internationalt godkendelsesmærke bestående af følgende:4.4.1. en cirkel, som omslutter bogstavet "E" efterfulgt


text: af kendingsnummeret på den stat, som har meddelt godkendelse(2);4.4.2. til højre for den i punkt 4.4.1 foreskrevne cirkel, nummeret på dette regulativ, efterfulgt af bogstavet "R", en tankestreg og godkendelsesnummeret.4.5. Svarer typen til en type, som efter et eller flere af de regulativer, der er bilag til overenskomsten, er godkendt i den stat, som har meddelt godkendelse efter dette regulativ, behøver det i punkt 4.4.1 foreskrevne symbol ikke gentages; i så fald skal det regulativ, efter hvilket godkendelse er meddelt i den stat, som har meddelt godkendelse efter dette regulativ, påføres i lodrette kolonner til højre for det i punkt 4.4.1 foreskrevne symbol.4.6. Godkendelsesmærket skal være let læseligt og uudsletteligt.4.7. Godkendelsesmærket skal være påført i nærheden af eller på køretøjets fabrikationsplade.4.8. I bilag 2 til dette regulativ er givet eksempler på godkendelsesmærkets udformning.5. FORSKRIFTER5.1. Generelt5.1.1. Bremsesystem5.1.1.1. Bremsesystemet skal være således konstrueret, produceret og monteret, at køretøjet ved normal anvendelse trods de optrædende vibrationer opfylder forskrifterne i dette regulativ.5.1.1.2. I særdeleshed skal bremsesystemet være således konstrueret og monteret, at det er modstandsdygtigt over for de under driften optrædende korrosions- og ældningsfænomener.5.1.1.3. Bremsebelægninger må ikke indeholde asbest.5.1.2. Bremsesystemets funktionerDet i punkt 2.3 ovenfor beskrevne bremsesystem skal kunne udføre følgende funktioner:5.1.2.1. DriftsbremseDriftsbremsen skal tillade kontrol af køretøjets bevægelse og sikker, hurtig og effektiv standsning af køretøjet under alle belæsningsforhold, ved enhver hastighed og på en hvilken som helst hældning, hvor køretøjet anvendes. Bremsevirkningen skal kunne afpasses. Føreren skal kunne frembringe bremsevirkningen fra førersædet uden at flytte hænderne fra styreorganet.5.1.2.2. Hjælpebremse (hvis monteret)Hjælpebremsen (nødbremsen) skal kunne standse køretøjet inden for en rimelig afstand, hvis driftsbremsen svigter. Denne bremsevirkning skal kunne afpasses. Føreren skal kunne frembringe bremsevirkningen fra førersædet og samtidig beholde mindst én hånd på styringens betjeningsapparat. Med henblik på disse bestemmelser forudsættes, at der ved driftsbremsen ikke optræder mere end ét svigt samtidig.5.1.2.3. Parkeringsbremse (hvis monteret)Parkeringsbremsen skal kunne holde køretøjet stationært på hældende grund, også når føreren er fraværende, idet de virksomme bremseelementer fastholdes i bremsestilling ved en anordning med rent mekanisk virkning. Føreren skal kunne frembringe bremsevirkningen fra førersædet.5.2. Bremsesystemers egenskaber5.2.1. Køretøjer af klasse L1 og L3 skal være udstyret med to driftsbremsesystemer med uafhængige betjeningsapparater og bremsetransmissioner; det ene skal i det mindste virke på forhjulet, det andet i det mindste på baghjulet.5.2.1.1. De to driftsbremsesystemer kan have en fælles bremse, forudsat at svigt af det ene bremsesystem ikke påvirker virkningen af det andet. Visse dele, således selve bremsen, bremsecylindre og disses stempler (undtagen pakninger), trykstang/knastskive, anses ikke for at være udsat for brud, såfremt de er tilstrækkeligt dimensioneret, let tilgængelige for vedligeholdelse og har de nødvendige sikkerhedsegenskaber.5.2.1.2. Parkeringsbremsesystem er ikke påbudt.5.2.2. Køretøjer af klasse L4 skal være udstyret med samme bremsesystemer, som ville blive krævet, hvis køretøjet ikke havde sidevogn; kan køretøjet med disse bremsesystemer yde de foreskrevne præstationer ved afprøvning af køretøjet med sidevogn, kræves ingen bremse på sidevognens hjul; en parkeringsbremse er ikke påbudt.5.2.3. Køretøjer af klasse L2 skal være udstyret med:5.2.3.1. enten to uafhængige driftsbremsesystemer, der tilsammen aktiverer bremserne på alle hjul, eller5.2.3.2. et driftsbremsesystem, der virker


text: på alle hjul, og et sekundært bremsesystem (nødbremse), som kan være parkeringsbremsen.5.2.3.3. Køretøjer af klasse L2 skal desuden have et parkeringsbremsesystem, der virker på hjulet (hjulene) på mindst én aksel. Parkeringsbremsesystemet, der kan være et af de to systemer beskrevet i punkt 5.2.3.1 ovenfor, skal være uafhængigt af det bremsesystem, der virker på den anden aksel eller de andre aksler.5.2.4. Køretøjer af klasse L5 skal være udstyret med:5.2.4.1. et driftsbremsesystem, der betjenes med foden og virker på alle hjul, og et sekundært bremsesystem (nødbremsesystem), som kan være parkeringsbremsen, og5.2.4.2. et parkeringsbremsesystem, der virker på hjulene på mindst én aksel. Betjeningen af parkeringsbremsen skal være uafhængig af betjeningen af driftsbremsen.5.2.5. Bremsesystemerne skal virke på bremseflader, der er fast forbundet med hjulene, enten stift eller ved hjælp af anordninger, der er utilbøjelige til at svigte.5.2.6. Alle bremsekomponenters fastgøring til køretøjet skal være sikret, så bremsesystemernes funktion ikke kan svigte under normale driftsbetingelser.5.2.7. Bremsesystemerne skal arbejde let og frit, når de er korrekt smurt og justeret.5.2.7.1. Slitage på bremserne skal let kunne optages med en justeranordning, der kan være manuelt eller automatisk virkende. Bremserne skal kunne justeres til en effektiv driftsstilling, indtil bremsebelægningerne er så slidt, at de må udskiftes.5.2.7.2. Betjeningsorganet og transmissionens og bremsernes komponenter skal have en sådan vandringsreserve, at bremsekraften er sikret uden øjeblikkelig justering, når bremserne bliver varme, og når bremsebelægningerne har nået det maksimalt tilladte slid.5.2.7.3. Når bremsesystemets komponenter er korrekt justeret, må de ved aktivering ikke komme i berøring med andre end de tilsigtede dele.5.2.8. På bremsesystemer med hydraulisk transmission skal væskereservoiret være konstrueret og produceret således, at væskestanden let kan kontrolleres.6. PRØVNINGERBilag 3 til dette regulativ beskriver de bremseprøver, der skal udføres på køretøjer indleveret til godkendelse, og de tilhørende krav.7. ÆNDRINGER AF KØRETØJSTYPE ELLER BREMSESYSTEM, OG UDVIDELSE AF GODKENDELSEN7.1. Enhver ændring af køretøjstypen eller dens bremsesystem skal anmeldes til den administrative instans, som har godkendt køretøjstypen. Den pågældende instans kan da enten:7.1.1. skønne, at de foretagne ændringer næppe vil have mærkbar ugunstig virkning, og at køretøjet stadig opfylder forskrifterne, eller7.1.2. rekvirere en yderligere prøvningsrapport fra den tekniske tjeneste, som forestår prøvningen.7.2. Underretning om nægtelse eller godkendelse skal, med angivelse af ændringer, gives efter proceduren i punkt 4.3 ovenfor til de kontraherende parter, der anvender dette regulativ.7.3. Den kompetente myndighed, som meddeler udvidelse af godkendelsen, påfører et fortløbende nummer på hver meddelelsesformular, som udfærdiges vedrørende en sådan udvidelse.8. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE8.1. Køretøjer (bremsesystemer) som er godkendt efter dette regulativ, skal være produceret således, at de er i overensstemmelse med den godkendte type, idet de opfylder forskrifterne i punkt 5 ovenfor.8.2. Til efterprøvning af, at forskrifterne i punkt 8.1 er opfyldt, skal foretages passende kontrol af produktionen.8.3. Indehaveren af godkendelsen skal navnlig:8.3.1. sørge for procedurer til effektiv kontrol af produkternes kvalitet,8.3.2. råde over det nødvendige udstyr til kontrol af overensstemmelsen af hver godkendt type,8.3.3. drage omsorg for, at prøvningsdata registreres, og at de vedføjede dokumenter er til rådighed i et tidsrum, der aftales med den administrative tjeneste8.3.4. analysere resultaterne af hver type prøvning, så det kontrolleres og sikres,


text: at produktets karakteristika holdes konstante inden for den normale variation i en industriproduktion,8.3.5. sikre, at der for hver produkttype mindst udføres de i dette regulativs bilag 3 og 4 foreskrevne prøver,8.3.6. drage omsorg for, at ethvert prøveeksemplar eller prøveemne, der bærer vidnesbyrd om manglende overholdelse af den pågældende type prøve, medfører endnu en prøveudtagelse og endnu en afprøvning. Der skal træffes alle nødvendige foranstaltninger til genoprettelse af overensstemmelsen af den pågældende produktion.8.4. Den kompetente myndighed, som har udstedt typegodkendelse, kan til hver en tid efterprøve de metoder til overensstemmelsesprøvning, som anvendes på hvert produktionsanlæg.8.4.1. Ved hver inspektion skal prøvningsoptegnelser og produktionsjournaler forelægges den besøgende inspektør.8.4.2. Inspektøren kan udtage stikprøver til prøvning i fabrikantens laboratorium. Det mindste stikprøveantal kan fastsættes under hensyntagen til resultaterne af fabrikantens egen kontrol.8.4.3. Såfremt kvalitetsniveauet forekommer utilfredsstillende, eller det synes nødvendigt at kontrollere validiteten af de tester, der er udført i henhold til punkt 8.4.2, udvælger inspektøren prøveeksemplarer, som indsendes til den tekniske tjeneste, der har foretaget typegodkendelsesprøvningen.8.4.4. Den kompetente myndighed kan udføre enhver prøvning, som foreskrives i dette regulativ.8.4.5. Inspektioner forestået af den kompetente myndighed skal normalt finde sted hvert andet år. Fås der negative resultater, sikrer den kompetente myndighed, at der tages alle nødvendige skridt til, at produktionens overensstemmelse snarest muligt genoprettes.9. OVERGANGSBESTEMMELSER9.1. Efter ikrafttrædelsesdatoen for ændringsserie 01 til dette regulativ må ingen af de kontraherende parter, der anvender regulativet, nægte at udstede godkendelser i henhold til dette regulativ som ændret ved ændringsserie 01. På begæring af fabrikanten kan de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, aftale, at sådanne ændringer træder i kraft før den officielle ikrafttrædelsesdato.9.2. Regnet fra 24 måneder efter den i punkt 9.1 ovenfor nævnte officielle ikrafttrædelsesdato kan de kontraherende parter, der anvender dette regulativ ikke meddele godkendelse, medmindre køretøjet opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved ændringsserie 01.9.3. Godkendelser, som er meddelt inden 24 måneder efter den officielle ikrafttrædelsesdato, bliver ugyldige 48 måneder efter den i punkt 9.1 nævnte ikrafttrædelsesdato, medmindre den kontraherende part, som har meddelt godkendelsen, underretter de øvrige kontraherende parter, der anvender dette regulativ om, at den godkendte køretøjstype opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved ændringsserie 01.9.4. Godkendelser, som er meddelt køretøjer af klasse L i overensstemmelse med ændringsserie 05 til regulativ nr. 13, vil fortsat blive anset for ækvivalente med godkendelser meddelt i henhold til den oprindelige tekst til dette regulativ.10. SANKTIONER VED MANGLENDE OVERENSSTEMMELSE AF PRODUKTIONEN10.1. Godkendelser af køretøjstyper i henhold til dette regulativ kan inddrages, hvis kravene i punkt 8.1 ovenfor ikke er opfyldt, eller hvis et køretøj af den pågældende type ikke har bestået de i punkt 8.3 ovenfor foreskrevne prøver.10.2. Hvis en af de kontraherende parter, der anvender dette regulativ inddrager en godkendelse, som den tidligere har meddelt, skal den straks underrette de øvrige kontraherende parter herom gennem en kopi af godkendelsesformularen, som i slutningen med store typer er forsynet med den underskrevne og daterede påskrift "GODKENDELSE INDDRAGET".11. FULDSTÆNDIG OPHØRT PRODUKTIONHvis indehaveren af godkendelsen fuldstændig ophører med at fremstille en køretøjstype, som er godkendt i henhold til dette regulativ,


text: skal han underrette den myndighed, som har meddelt godkendelsen. Ved modtagelse af denne anmeldelse underretter myndigheden de øvrige kontraherende parter, der anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en kopi af godkendelsesformularen, som i slutningen med store typer er forsynet med den underskrevne og daterede påskrift "PRODUKTION OPHØRT"12. OVERGANGSBESTEMMELSER12.1. Ingen af de kontraherende parter kan nægte at udstede godkendelser i henhold til dette regulativ som ændret ved ændringsserie 02.12.2. Fra den 1. januar 1995 kan de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, ikke meddele godkendelse, medmindre den godkendte køretøjstype opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved ændringsserie 02.12.3. Fra den 1. januar 1997 kan de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, nægte den første nationale indregistrering (første ibrugtagning) af et køretøj, som ikke opfylder kravene i ændringsserie 02 til dette regulativ.13. NAVN OG ADRESSE PÅ DE TEKNISKE TJENESTER, SOM FORESTÅR GODKENDELSESPRØVNINGEN, OG PÅ DE ADMINISTRATIVE AFDELINGERDe kontraherende parter, der anvender dette regulativ, meddeler til FN's sekretariat navn og adresse på de tekniske tjenester, som er ansvarlige for udførelse af godkendelsesprøverne, og på de administrative myndigheder, som meddeler godkendelse, og til hvem formularer med attestering af godkendelse, udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelser, som er udstedt i andre stater, skal fremsendes.(1) Offentliggøres i henhold til artikel 4, stk. 5, i Rådets afgørelse 97/836/EF af 27. november 1997 (EFT L 346 af 17.12.1997, s. 78).(2) 1 for Forbundrepublikken Tyskland, 2 for Frankrig, 3 for Italien, 4 for Nederlandene, 5 for Sverige, 6 for Belgien, 7 for Ungarn, 8 for Tjekkoslovakiet, 9 for Spanien, 10 for Jugoslavien, 11 for Det Forenede Kongerige, 12 for Østrig, 13 for Luxembourg, 14 for Schweiz, 15 for Den Tyske Demokratiske Republik, 16 for Norge, 17 for Finland, 18 for Danmark, 19 for Rumænien, 20 for Polen, 21 for Portugal og 22 for Sovjetunionen. Efterfølgende numre tildeles andre stater i den kronologiske orden, i hvilken de ratificerer eller tiltræder overenskomsten om ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer og udstyr og dele, som kan monteres og/eller anvendes på hjulkøretøjer, og vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser udstedt på grundlag af sådanne forskrifter, og de således tildelte numre meddeles af FN's generalsekretær til de kontraherende parter.BILAG 1(1)>PIC FILE= "L_2004095DA.007502.TIF">>PIC FILE= "L_2004095DA.007601.TIF">(1) På begæring af en eller flere ansøgere af godkendelse efter regulativ nr. 90 skal typegodkendelsesmyndigheden afgive oplysninger svarende til tillæg 1 til dette bilag. Sådanne oplysninger må imidlertid ikke udleveres til andre formål end godkendelse efter regulativ nr. 90.Tillæg 1Fortegnelse over køretøjsoplysninger med henblik på godkendelser efter regulativ nr. 90(1)>PIC FILE= "L_2004095DA.007702.TIF">(1) På begæring af en eller flere ansøgere af godkendelse efter regulativ nr. 90 skal typegodkendelsesmyndigheden afgive oplysninger svarende til tillæg 1 til dette bilag. Sådanne oplysninger må imidlertid ikke gives til andre formål end godkendelse efter regulativ nr. 90.BILAG 2GODKENDELSESMÆRKERNES UDFORMNINGModel A(se punkt 4.4 i dette regulativ)>PIC FILE= "L_2004095DA.007802.TIF">Ovenstående godkendelsesmærke, som er påført et køretøj, viser, at den pågældende køretøjtype, hvad angår bremserne, er godkendt i Det Forenede Kongerige (E 11) i henhold til regulativ nr. 78 under godkendelsesnummer 022439. Godkendelsesnummerets første to cifre angiver, at regulativ