text:
L 332 af 18.12.2007, s. 103
 Kommissionens direktiv 2006/70/EF af 1. august 2006 om fastsættelse af gennemførelsesforanstaltninger til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/60/EF for så vidt angår definitionen af politisk udsat person og de tekniske kriterier for lempede procedurer med hensyn til kundelegitimation og for undtagelse i tilfælde, hvor en finansiel aktivitet udøves lejlighedsvis eller i et meget begrænset omfang, EUT L 214 af 4.8.2006, s. 29
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1781/2006 af 15. november 2006 om oplysninger, der skal medsendes om betaler ved pengeoverførsler, EUT L 345 af 8.12.2006, s. 1
 Dette rettelsesblad vedrører ikke den danske udgave. EUT L 323 af 8.12.2007, s. 59
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1889/2005 af 26. oktober 2005 om kontrol med likvide midler, der indføres til eller forlader Fællesskabet, EUT L 309 af 25.11.2005, s. 9
 Rådets rammeafgørelse 2001/500/RIA af 26. juni 2001 om hvidvaskning af penge, identifikation, opsporing, indefrysning eller beslaglæggelse og konfiskation af redskaber og udbytte fra strafbart forholdm EFT L 182 af 5.7.2001, s. 1
 Rådets afgørelse 2000/642/RIA af 17. oktober 2000 om samarbejdsordninger mellem medlemsstaternes finansielle efterretningsenheder for så vidt angår udveksling af oplysninger, EFT L 271 af 24.10.2000, s. 4
 18 måneder
 Forebyggelse af svig og forfalskning
 Rådets forordning (EF) nr. 1338/2001 af 28. juni 2001 om fastlæggelse af de foranstaltninger, der er nødvendige for at beskytte euroen mod falskmøntneri, EFT L 181 af 4.7.2001, s. 6
 ændret ved:
 Rådets forordning (EF) nr. 44/2009 af 18. december 2008 om ændring af forordning (EF) nr. 1338/2001 om fastlæggelse af de foranstaltninger, der er nødvendige for at beskytte euroen mod falskmøntneri, EUT L 17 af 22.1.2009, s. 1
 18 måneder
 2003/861/EF: Rådets beslutning af 8. december 2003 om analyse og samarbejde vedrørende falske euromønter, EUT L 325 af 12.12.2003, s. 44
 18 måneder
 Rådets forordning (EF) nr. 2182/2004 af 6. december 2004 om medaljer og møntefterligninger, der ligner euromønter, EUT L 373 af 21.12.2004, s. 1
 ændret ved:
 Rådets forordning (EF) nr. 46/2009 af 18. december 2008 om ændring af forordning (EF) nr. 2182/2004 om medaljer og møntefterligninger, der ligner euromønter, EUT L 17 af 22.1.2009, s. 5
 18 måneder
 Rådets rammeafgørelse 2000/383/RIA af 29. maj 2000 om styrkelse af beskyttelsen mod falskmøntneri, ved hjælp af strafferetlige og andre sanktioner, i forbindelse med indførelsen af euroen, EFT L 140 af 14.6.2000, s. 1
 ændret ved:
 Rådets rammeafgørelse 2001/888/RIA af 6. december 2001 om ændring af rammeafgørelse 2000/383/RIA om styrkelse af beskyttelsen mod falskmøntneri, ved hjælp af strafferetlige og andre sanktioner, i forbindelse med indførelsen af euroen, EFT L 329 af 14.12.2001, s. 3
 18 måneder
 Rådets afgørelse 2009/371/RIA af 6. april 2009 om oprettelse af Den Europæiske Politienhed (Europol), EUT L 121 af 15.5.2009, s. 37
 18 måneder
 Rådets afgørelse 2001/923/EF af 17. december 2001 om et handlingsprogram for udveksling, bistand og uddannelse med henblik på beskyttelse af euroen mod falskmøntneri (»Pericles«-programmet), EFT L 339 af 21.12.2001, s. 50
 ændret ved:
 Rådets afgørelse 2006/75/EF af 30. januar 2006 om ændring og forlængelse af afgørelse 2001/923/EF om


text:
et handlingsprogram for udveksling, bistand og uddannelse med henblik på beskyttelse af euroen mod falskmøntneri (Pericles-programmet), EUT L 36 af 8.2.2006, s. 40
 Rådets afgørelse 2006/849/EF af 20. november 2006 om ændring og forlængelse af afgørelse 2001/923/EF om et handlingsprogram for udveksling, bistand og uddannelse med henblik på beskyttelse af euroen mod falskmøntneri (Pericles-programmet), EUT L 330 af 28.11.2006, s. 28
 suppleret ved:
 Rådets afgørelse 2001/887/RIA af 6. december 2001 om beskyttelse af euroen mod falskmøntneri, EFT L 329 af 14.12.2001, s. 1
 18 måneder
 Rådets rammeafgørelse 2001/413/RIA af 28. maj 2001 om bekæmpelse af svig og forfalskning i forbindelse med andre betalingsmidler end kontanter, EFT L 149 af 2.6.2001, s. 1
 18 måneder
 Den Europæiske Centralbanks afgørelse 2010/597/EU af 16. september 2010 om kontrol af eurosedlers ægthed og kvalitet og om recirkulering af eurosedler (ECB/2010/14), EUT L 267 af 9.10.2010, s. 1
 18 måneder
 Regler om eurosedler og euromønter
 Rådets forordning (EF) nr. 975/98 af 3. maj 1998 om pålydende værdi og tekniske specifikationer for euromønter, som er bestemt til at sættes i omløb, EFT L 139 af 11.5.1998, s. 6
 ændret ved:
 Rådets forordning (EF) nr. 423/1999 af 22. februar 1999 om ændring af forordning (EF) nr. 975/98 om pålydende værdi og tekniske specifikationer for euromønter, som er bestemt til at sættes i omløb, EFT L 52 af 27.2.1999, s. 2
 12 måneder
 Konklusioner fra Rådets møde den 10. maj 1999 om kvalitetsforvaltningssystemet for euromønter
 12 måneder
 Konklusioner fra Rådets møde den 23. november 1998 og den 5. november 2002 om mønter til samlerformål
 12 måneder
 Kommissionens henstilling 2009/23/EF af 19. december 2008 om fælles retningslinjer for de nationale sider og udstedelsen af euromønter, som er bestemt til at sættes i omløb (meddelt under nummer K(2008) 8625), EUT L 9 af 14.1.2009, s. 52
 12 måneder
 Meddelelse fra Kommissionen 2001/C 318/03 af 22. oktober 2001 om ophavsretlig beskyttelse af designet på euromønternes fælles side (C(2001) 600 endelig), EFT C 318 af 13.11.2001, s. 3
 12 måneder
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1210/2010 af 15. december 2010 om autentificering af euromønter og håndtering af euromønter, der er uegnede til at være i omløb, EUT L 339 af 22.12.2010, s. 1
 12 måneder
 Den Europæiske Centralbanks retningslinje ECB/2003/5 af 20. marts 2003 om håndhævelse af foranstaltninger mod ikke-tilladte gengivelser af eurosedler og om ombytning og inddragelse af eurosedler, EUT L 78 af 25.3.2003, s. 20
 12 måneder
 Den Europæiske Centralbanks beslutning 2003/205/EF af 20. marts 2003 om pålydende værdi, specifikationer, gengivelse, ombytning og inddragelse af eurosedler (ECB/2003/4), EUT L 78 af 25.3.2003, s. 16
 12 måneder
 Lovgivning om bank- og finanssektoren
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/49/EF af 14. juni 2006 om kravene til investeringsselskabers og kreditinstitutters kapitalgrundlag (omarbejdning), EUT L 177 af 30.6.2006, s. 201
 ændret ved:
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/23/EF af 11. marts 2008 om ændring af direktiv 2006/49/EF om kravene til investeringsselskabers og kreditinstitutters kapitalgrundlag, for så vidt angår de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen, EUT L 76 af 19.3.2008, s. 54
 Kommissionens direktiv 2009/27/EF af 7.

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
april 2009 om ændring af visse bilag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/49/EF for så vidt angår tekniske bestemmelser vedrørende risikostyring (EØS-relevant tekst), EUT L 94 af 8.4.2009, s. 97
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/111/EF af 16. september 2009 om ændring af direktiv 2006/48/EF, 2006/49/EF og 2007/64/EF for så vidt angår banker tilsluttet centralorganer, visse komponenter i egenkapitalen, store engagementer, tilsynsordninger og krisestyring, EUT L 302 af 17.11.2009, s. 97
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/76/EU af 24. november 2010 om ændring af direktiv 2006/48/EF og 2006/49/EF for så vidt angår kapitalkrav vedrørende handelsbeholdningen og gensecuritisationer og tilsyn med aflønningspolitikker, EUT L 329 af 14.12.2010, s. 3
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/78/EU af 24. november 2010 om ændring af direktiv 98/26/EF, 2002/87/EF, 2003/6/EF, 2003/41/EF, 2003/71/EF, 2004/39/EF, 2004/109/EF, 2005/60/EF, 2006/48/EF, 2006/49/EF og 2009/65/EF for så vidt angår de beføjelser, der er tillagt Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Banktilsynsmyndighed), Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger) og Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed), EUT L 331 af 15.12.2010, s. 120
 4 år
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/48/EF af 14. juni 2006 om adgang til at optage og udøve virksomhed som kreditinstitut (omarbejdning), EUT L 177 af 30.6.2006, s. 1
 ændret ved:
 Kommissionens direktiv 2007/18/EF af 27. marts 2007 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/48/EF for så vidt angår visse institutters udelukkelse fra eller inddragelse under dets anvendelsesområde og behandling af engagementer med multilaterale udviklingsbanker, EUT L 87 af 28.3.2007, s. 9
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/44/EF af 5. september 2007 om ændring af Rådets direktiv 92/49/EØF og direktiv 2002/83/EF, 2004/39/EF, 2005/68/EF og 2006/48/EF hvad angår procedurereglerne og kriterierne for tilsynsmæssig vurdering af erhvervelser og forøgelse af kapitalandele i den finansielle sektor, EUT L 247 af 21.9.2007, s. 1
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/64/EF af 13. november 2007 om betalingstjenester i det indre marked og om ændring af direktiv 97/7/EF, 2002/65/EF, 2005/60/EF og 2006/48/EF og om ophævelse af direktiv 97/5/EF, EUT L 319 af 5.12.2007, s. 1
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/24/EF af 11. marts 2008 om ændring af direktiv 2006/48/EF om adgang til at optage og udøve virksomhed som kreditinstitut, for så vidt angår de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen, EUT L 81 af 20.3.2008, s. 38
 Kommissionens direktiv 2009/83/EF af 27. juli 2009 om ændring af visse bilag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/48/EF for så vidt angår tekniske bestemmelser vedrørende risikostyring, EUT L 196 af 28.7.2009, s. 14
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/110/EF af 16. september 2009 om adgang til at optage og udøve virksomhed som udsteder af elektroniske penge og tilsyn med en sådan virksomhed, ændring af direktiv 2005/60/EF og 2006/48/EF og ophævelse af direktiv 2000/46/EF, EUT L 267 af 10.10.2009, s. 7
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/111/EF af 16. september 2009 om ændring af direktiv 2006/48/EF, 2006/49/EF og 2007/64/EF for så vidt angår banker tilsluttet centralorganer, visse komponenter i egenkapitalen, store engagementer, tilsynsordninger og krisestyring, EUT L 302 af 17.11.2009, s. 97
 Kommissionens direktiv 2010/16/EU af 9. marts 2010 om ændring af Europa-Parlamentets


text:
og Rådets direktiv 2006/48/EF, for så vidt angår udelukkelse af et bestemt institut fra anvendelsesområdet, EUT L 60 af 10.3.2010, s. 15
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/76/EU af 24. november 2010 om ændring af direktiv 2006/48/EF og 2006/49/EF for så vidt angår kapitalkrav vedrørende handelsbeholdningen og gensecuritisationer og tilsyn med aflønningspolitikker, EUT L 329 af 14.12.2010, s. 3
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/78/EU af 24. november 2010 om ændring af direktiv 98/26/EF, 2002/87/EF, 2003/6/EF, 2003/41/EF, 2003/71/EF, 2004/39/EF, 2004/109/EF, 2005/60/EF, 2006/48/EF, 2006/49/EF og 2009/65/EF for så vidt angår de beføjelser, der er tillagt Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Banktilsynsmyndighed), Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger) og Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed), EUT L 331 af 15.12.2010, s. 120
 4 år
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/110/EF af 16. september 2009 om adgang til at optage og udøve virksomhed som udsteder af elektroniske penge og tilsyn med en sådan virksomhed, ændring af direktiv 2005/60/EF og 2006/48/EF og ophævelse af direktiv 2000/46/EF, EUT L 267 af 10.10.2009, s. 7
 4 år
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/64/EF af 13. november 2007 om betalingstjenester i det indre marked og om ændring af direktiv 97/7/EF, 2002/65/EF, 2005/60/EF og 2006/48/EF og om ophævelse af direktiv 97/5/EF, EUT L 319 af 5.12.2007, s. 1
 Berigtigelse til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/64/EF af 13. november 2007 om betalingstjenester i det indre marked og om ændring af direktiv 97/7/EF, 2002/65/EF, 2005/60/EF og 2006/48/EF og om ophævelse af direktiv 97/5/EF (EUT L 319 af 5.12.2007), EUT L 187 af 18.7.2009, s. 5
 ændret ved:
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/111/EF af 16. september 2009 om ændring af direktiv 2006/48/EF, 2006/49/EF og 2007/64/EF for så vidt angår banker tilsluttet centralorganer, visse komponenter i egenkapitalen, store engagementer, tilsynsordninger og krisestyring, EUT L 302 af 17.11.2009, s. 97
 4 år
 Rådets direktiv 86/635/EØF af 8. december 1986 om bankers og andre penge- og finansieringsinstitutters årsregnskaber og konsoliderede regnskaber, EFT L 372 af 31.12.1986, s. 1
 ændret ved:
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/65/EF den 27. september 2001 om ændring af Rådets direktiv 78/660/EØF, 83/349/EØF og 86/635/EØF for så vidt angår værdiansættelsesregler for visse selskabsformers samt bankers og andre penge- og finansieringsinstitutters årsregnskaber og konsoliderede regnskaber, EFT L 283 af 27.10.2001, s. 28
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/51/EF af 18. juni 2003 om ændring af direktiv 78/660/EØF, 83/349/EØF, 86/635/EØF og 91/674/EØF om årsregnskaber og konsoliderede regnskaber for visse selskabsformer, banker og andre penge- og finansieringsinstitutter samt forsikringsselskaber, EUT L 178 af 17.7.2003, s. 16
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/46/EF af 14. juni 2006 om ændring af Rådets direktiv 78/660/EØF om årsregnskaberne for visse selskabsformer, 83/349/EØF om konsoliderede regnskaber, 86/635/EØF om bankers og andre penge- og finansieringsinstitutters årsregnskaber og konsoliderede regnskaber og 91/674/EØF om forsikringsselskabers årsregnskaber og konsoliderede regnskaber, EUT L 224 af 16.8.2006, s. 1
 4 år
 Europa-Parlaments og Rådets direktiv 94/19/EF af 30. maj 1994 om indskudsgarantiordninger, EFT L 135 af 31.5.1994, s. 5
 ændret ved:
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/1/EF af 9. marts 2005 om ændring af Rådets direktiv


text:
73/239/EØF, 85/611/EØF, 91/675/EØF, 92/49/EØF og 93/6/EØF og af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/19/EF, 98/78/EF, 2000/12/EF, 2001/34/EF, 2002/83/EF og 2002/87/EF med henblik på indførelse af en ny organisationsstruktur for udvalg vedrørende finansielle tjenesteydelser, EUT L 79 af 24.3.2005, s. 9
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/14/EF af 11. marts 2009 om ændring af direktiv 94/19/EF om indskudsgarantiordninger for så vidt angår dækningsniveau og udbetalingsfrist, EUT L 68 af 13.3.2009, s. 3
 4 år
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/24/EF af 4. april 2001 om sanering og likvidation af kreditinstitutter, EFT L 125 af 5.5.2001, s. 15
 6 år
 Rådets direktiv 89/117/EØF af 13. februar 1989 om de forpligtelser med hensyn til offentliggørelse af årsregnskabsdokumenter, der påhviler de i en medlemsstat etablerede filialer af kreditinstitutter og finansieringsinstitutter med hjemsted uden for denne medlemsstat, EFT L 44 af 16.2.1989, s. 40
 6 år
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/87/EF af 16. december 2002 om supplerende tilsyn med kreditinstitutter, forsikringsselskaber og investeringsselskaber i et finansielt konglomerat og om ændring af Rådets direktiv 73/239/EØF, 79/267/EØF, 92/49/EØF, 92/96/EØF, 93/6/EØF og 93/22/EØF samt Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/78/EF og 2000/12/EF, EUT L 35 af 11.2.2003, s. 1
 ændret ved:
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/1/EF af 9. marts 2005 om ændring af Rådets direktiv 73/239/EØF, 85/611/EØF, 91/675/EØF, 92/49/EØF og 93/6/EØF og af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/19/EF, 98/78/EF, 2000/12/EF, 2001/34/EF, 2002/83/EF og 2002/87/EF med henblik på indførelse af en ny organisationsstruktur for udvalg vedrørende finansielle tjenesteydelser, EUT L 79 af 24.3.2005, s. 9
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/25/EF af 11. marts 2008 om ændring af direktiv 2002/87/EF om supplerende tilsyn med kreditinstitutter, forsikringsselskaber og investeringsselskaber i et finansielt konglomerat, for så vidt angår de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen, EUT L 81 af 20.3.2008, s. 40
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/78/EU af 24. november 2010 om ændring af direktiv 98/26/EF, 2002/87/EF, 2003/6/EF, 2003/41/EF, 2003/71/EF, 2004/39/EF, 2004/109/EF, 2005/60/EF, 2006/48/EF, 2006/49/EF og 2009/65/EF for så vidt angår de beføjelser, der er tillagt Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Banktilsynsmyndighed), Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger) og Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed), EUT L 331 af 15.12.2010, s. 120
 6 år
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/39/EF af 21. april 2004 om markeder for finansielle instrumenter, om ændring af Rådets direktiv 85/611/EØF, og 93/6/EØF samt Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/12/EF og om ophævelse af Rådets direktiv 93/22/EØF, EUT L 145 af 30.4.2004, s. 1
 Berigtigelse til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/39/EF af 21. april 2004 om markeder for finansielle instrumenter, om ændring af Rådets direktiv 85/611/EØF, og 93/6/EØF samt Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/12/EF og om ophævelse af Rådets direktiv 93/22/EØF (EUT L 145 af 30.4.2004), EUT L 45 af 16.2.2005, s. 18
 ændret ved:
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/31/EF af 5. april 2006 om ændring af direktiv 2004/39/EF om markeder for finansielle instrumenter, for så vidt angår visse frister, EUT L 114 af 27.4.2006, s. 60
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/44/EF af 5. september 2007 om ændring af Rådets direktiv 92/49/EØF og direktiv 2002/83/EF, 2004/39/EF, 2005/68/EF og 2006/48/EF hvad


text:
angår procedurereglerne og kriterierne for tilsynsmæssig vurdering af erhvervelser og forøgelse af kapitalandele i den finansielle sektor, EUT L 247 af 21.9.2007, s. 1
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/10/EF af 11. marts 2008 om ændring af direktiv 2004/39/EF om markeder for finansielle instrumenter, for så vidt angår de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen, EUT L 76 af 19.3.2008, s. 33
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/78/EU om ændring af direktiv 98/26/EF, 2002/87/EF, 2003/6/EF, 2003/41/EF, 2003/71/EF, 2004/39/EF, 2004/109/EF, 2005/60/EF, 2006/48/EF, 2006/49/EF og 2009/65/EF for så vidt angår de beføjelser, der er tillagt Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Banktilsynsmyndighed), Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger) og Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed), EUT L 331 af 15.12.2010, s. 120
 suppleret ved:
 Kommissionens direktiv 2006/73/EF af 10. august 2006 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/39/EF for så vidt angår de organisatoriske krav til og betingelserne for drift af investeringsselskaber samt definitioner af begreber med henblik på nævnte direktiv, EUT L 241 af 2.9.2006, s. 26
 Kommissionens forordning (EF) nr. 1287/2006 af 10. august 2006 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/39/EF for så vidt angår registreringsforpligtelser for investeringsselskaber, indberetning af transaktioner, markedsgennemsigtighed, optagelse af finansielle instrumenter til handel samt definitioner af begreber med henblik på nævnte direktiv, EUT L 241 af 2.9.2006, s. 1
 6 år
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 924/2009 af 16. september 2009 om grænseoverskridende betalinger i Fællesskabet og om ophævelse af forordning (EF) nr. 2560/2001, EUT L 266 af 9.10.2009, s. 11
 6 år
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/47/EF af 6. juni 2002 om aftaler om finansiel sikkerhedsstillelse, EFT L 168 af 27.6.2002, s. 43
 ændret ved:
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/44/EF af 6. maj 2009 om ændring af direktiv 98/26/EF om endelig afregning i betalingssystemer og værdipapirafviklingssystemer og direktiv 2002/47/EF om aftaler om finansiel sikkerhedsstillelse for så vidt angår forbundne systemer og gældsfordringer, EUT L 146 af 10.6.2009, s. 37
 6 år
 Kommissionens henstilling 97/489/EF af 30. juli 1997 om transaktioner med elektroniske betalingsmidler, især forholdet mellem udsteder og indehaver, EFT L 208 af 2.8.1997, s. 52
 6 år
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/9/EF af 3. marts 1997 om investorgarantiordninger, EFT L 84 af 26.3.1997, s. 22
 6 år
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/26/EF af 19. maj 1998 om endelig afregning i betalingssystemer og værdipapirafviklingssystemer, EFT L 166 af 11.6.1998, s. 45
 ændret ved:
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/78/EU af 24. november 2010 om ændring af direktiv 98/26/EF, 2002/87/EF, 2003/6/EF, 2003/41/EF, 2003/71/EF, 2004/39/EF, 2004/109/EF, 2005/60/EF, 2006/48/EF, 2006/49/EF og 2009/65/EF for så vidt angår de beføjelser, der er tillagt Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Banktilsynsmyndighed),
 Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger) og Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed), EUT L 331 af 15.12.2010, s. 120
 6 år
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/78/EU af 24. november 2010 om ændring af direktiv 98/26/EF, 2002/87/EF, 2003/6/EF, 2003/41/EF, 2003/71/EF, 2004/39/EF, 2004/109/EF, 2005/60/EF, 2006/48/EF, 2006/49/EF og 2009/65/EF for så vidt angår de beføjelser, der er tillagt Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den


text:
Europæiske Banktilsynsmyndighed), Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger) og Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed), EUT L 331 af 15.12.2010, s. 120
 4 år
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1093/2010 af 24. november 2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Banktilsynsmyndighed), om ændring af afgørelse nr. 716/2009/EF og om ophævelse af Kommissionens afgørelse 2009/78/EF, EUT L 331 af 15.12.2010, s. 12
 4 år
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1095/2010 af 24. november 2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed), om ændring af afgørelse nr. 716/2009/EF og om ophævelse af Kommissionens afgørelse 2009/77/EF, EUT L 331 af 15.12.2010, s. 84
 4 år
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1092/2010 af 24. november 2010 om makrotilsyn på EU-plan med det finansielle system og om oprettelse af et europæisk udvalg for systemiske risici, EUT L 331 af 15.12.2010, s. 1
 4 år
 Rådets forordning (EU) nr. 1096/2010 af 17. november 2010 om overdragelse til Den Europæiske Centralbank af specifikke opgaver i relation til Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici's funktionsmåde, EUT L 331 af 15.12.2010, s. 162
 4 år
 Lovgivning om indsamling af statistiske data (artikel 6, stk. 1, i mandatet)
 Den Europæiske Centralbanks forordning (EF) nr. 25/2009 af 19. december 2008 om den konsoliderede balance i MFI-sektoren (monetære finansielle institutioner) (omarbejdet) (ECB/2008/32), EUT L 15 af 20.1.2009, s. 14
 4 år
 Den Europæiske Centralbanks forordning (EF) nr. 63/2002 af 20. december 2001 vedrørende statistik over de monetære finansielle institutioners rentesatser på indlån fra og udlån til husholdninger og ikke-finansielle selskaber (ECB/2001/18), EFT L 10 af 12.1.2002, s. 24
 ændret ved:
 Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr. 674/2010 af 23. juli 2010 om ændring af forordning (EF) nr. 63/2002 (ECB/2001/18) vedrørende statistik over de monetære finansielle institutioners rentesatser på indlån fra og udlån til husholdninger og ikke-finansielle selskaber (ECB/2001/18), EUT L 196 af 28.7.2010, s. 23
 Deu Europæiske Centralbanks forordning (EF) nr. 290/2009 af 31. marts 2009 om ændring af forordning (EF) nr. 63/2002 (ECB/2001/18) vedrørende statistik over de monetære finansielle institutioners rentesatser på indlån fra og udlån til husholdninger og ikke-finansielle selskaber (ECB/2009/7), EUT L 94 af 8.4.2009, s. 75
 Den Europæiske Centralbanks forordning (EF) nr. 2181/2004 af 16. december 2004 om ændring af forordning (EF) nr. 2423/2001 (ECB/2001/13) om den konsoliderede balance i MFI-sektoren (monetære finansielle institutioner) og forordning (EF) nr. 63/2002 (ECB/2001/18) vedrørende statistik over de monetære finansielle institutioners rentesatser på indlån fra og udlån til husholdninger og ikke-finansielle selskaber (ECB/2004/21), EUT L 371 af 18.12.2004, s. 42
 4 år
 Den Europæiske Centralbanks retningslinje ECB/2007/9 af 1. august 2007 om monetær statistik og statistik over finansielle institutioner og markeder (omarbejdet), EUT L 341 af 27.12.2007, s. 1
 Berigtigelse til Den Europæiske Centralbanks retningslinje ECB/2007/9 af 1. august 2007 om monetær statistik og statistik over finansielle institutioner og markeder (omarbejdet), EUT L 84 af 26.3.2008, s. 393
 ændret ved:
 Den Europæiske Centralbanks retningslinje ECB/2008/31 af 19. december 2008 om ændring af retningslinje ECB/2007/9 om monetær statistik,


text:
statistik over finansielle institutioner og markeder (omarbejdet), EUT L 53 af 26.2.2009, s. 76
 Den Europæiske Centralbanks retningslinje ECB/2009/23 af 4. december 2009 om ændring af retningslinje ECB/2007/9 om monetær statistik og statistik over finansielle institutioner og markeder, EUT L 16 af 21.1.2010, s. 6
 4 år
 Den Europæiske Centralbanks retningslinje ECB/2002/7 af 21. november 2002 om Den Europæiske Centralbanks statistiske rapporteringskrav inden for kvartalsvise finansielle sektorkonti, EFT L 334 af 11.12.2002, s. 24
 ændret ved:
 Den Europæiske Centralbanks retningslinje ECB/2005/13 af 17. november 2005 om ændring af retningslinje ECB/2002/7 om Den Europæiske Centralbanks statistiske rapporteringskrav inden for kvartalsvise finansielle sektorkonti, EUT L 30 af 2.2.2006, s. 1
 Den Europæiske Centralbanks retningslinje ECB/2006/6 af 20. april 2006 om ændring af retningslinje ECB/2002/7 om Den Europæiske Centralbanks statistiske rapporteringskrav inden for kvartalsvise finansielle sektorkonti, EUT L 115 af 28.4.2006, s. 46
 Den Europæiske Centralbanks retningslinje ECB/2007/13 af 15. november 2007 om ændring af retningslinje ECB/2002/7 om Den Europæiske Centralbanks statistiske rapporteringskrav inden for kvartalsvise finansielle sektorkonti, EUT L 311 af 29.11.2007, s. 47
 Den Europæiske Centralbanks retningslinje ECB/2008/6 af 26. august 2008 om ændring af retningslinje ECB/2002/7 om Den Europæiske Centralbanks statistiske rapporteringskrav inden for kvartalsvise finansielle sektorkontim EUT L 259 af 27.9.2008, s. 12
 4 år


text:
 23.8.2018
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 215/28
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 233/2016
 af 2. december 2016
 om ændring af bilag II (Tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen [2018/1171]
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionens forordning (EU) 2016/1389 af 17. august 2016 om godkendelse af en sundhedsanprisning af fødevarer, der henviser til børns udvikling og sundhed (1) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Kommissionens forordning (EU) 2016/1390 af 17. august 2016 om afvisning af en sundhedsanprisning af fødevarer, der henviser til børns udvikling og sundhed (2) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (3)
 Denne afgørelse vedrører fødevarelovgivning. Lovgivning om fødevarer finder ikke anvendelse på Liechtenstein, så længe aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om handel med landbrugsprodukter også gælder for Liechtenstein, jf. indledningen til kapitel XII i bilag II til EØS-aftalen. Denne afgørelse skal derfor ikke gælde for Liechtenstein.
 (4)
 Bilag II til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende punkter indsættes efter punkt 116 (Kommissionens forordning (EU) 2016/1381) i kapitel XII i bilag II til EØS-aftalen:
 »117.
 32016 R 1389: Kommissionens forordning (EU) 2016/1389 af 17. august 2016 om godkendelse af en sundhedsanprisning af fødevarer, der henviser til børns udvikling og sundhed (EUT L 223 af 18.8.2016, s. 55).
 118.
 32016 R 1390: Kommissionens forordning (EU) 2016/1390 af 17. august 2016 om afvisning af en sundhedsanprisning af fødevarer, der henviser til børns udvikling og sundhed (EUT L 223 af 18.8.2016, s. 58).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af forordning (EU) 2016/1389 og (EU) 2016/1390, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 3. december 2016, forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (*1).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 2. december 2016.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Bergdís ELLERTSDÓTTIR
 Formand
 (1) EUT L 223 af 18.8.2016, s. 55.
 (2) EUT L 223 af 18.8.2016, s. 58.
 (*1) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 27.6.2019
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 174/41
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 175/2017
 af 22. september 2017
 om ændring af bilag II (Tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen [2019/1063]
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/725 af 24. april 2017 om forlængelse af godkendelsen af aktivstoffet mesotrion, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 (1) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/753 af 28. april 2017 om forlængelse af godkendelsen af aktivstoffet cyhalofop-butyl, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 (2) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (3)
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/755 af 28. april 2017 om forlængelse af godkendelsen af aktivstoffet mesosulfuron, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 (3) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (4)
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/781 af 5. maj 2017 om tilbagekaldelse af godkendelsen af aktivstoffet methylnonylketon, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 (4) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (5)
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/805 af 11. maj 2017 om forlængelse af godkendelsen af aktivstoffet flazasulfuron, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 (5) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (6)
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/806 af 11. maj 2017 om godkendelse af lavrisikoaktivstoffet Bacillus amyloliquefaciens stamme FZB24, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 (6) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (7)
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/831 af 16. maj 2017 om godkendelse af aktivstoffet Beauveria bassiana stamme 147, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 (7) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (8)
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/840 af 17. maj 2017 om afvisning af at godkende aktivstoffet orthosulfamuron, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (8) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (9)
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/841 af 17. maj 2017 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 for så vidt angår forlængelse af godkendelsesperioderne for aktivstofferne alpha-cypermethrin, Ampelomyces quisqualis stamme AQ 10, benalaxyl, bentazon, bifenazat, bromoxynil, carfentrazonethyl, chlorpropham, cyazofamid, desmedipham, diquat, DPX KE 459 (flupyrsulfuronmethyl), etoxazol, famoxadon, fenamidon, flumioxazin, foramsulfuron, Gliocladium catenulatum stamme J1446, imazamox, imazosulfuron, isoxaflutol, laminarin, metalaxyl-M, methoxyfenozid, milbemectin, oxasulfuron, pendimethalin, phenmedipham, pymetrozin, S-metolachlor og trifloxystrobin (9) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (10)
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/842 af 17. maj 2017 om fornyelse af godkendelsen af lavrisikoaktivstoffet Coniothyrium minitans stamme CON/M/91-08, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler,


text:
og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 (10) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (11)
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/843 af 17. maj 2017 om godkendelse af aktivstoffet Beauveria bassiana stamme NPP111B005, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 (11) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (12)
 Bilag II til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 I kapitel XV i bilag II til EØS-aftalen foretages følgende ændringer:
 1)
 Følgende led tilføjes i punkt 13a (Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011):
 »—
 32017 R 0725: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/725 af 24. april 2017 (EUT L 107 af 25.4.2017, s. 24)
 —
 32017 R 0753: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/753 af 28. april 2017 (EUT L 113 af 29.4.2017, s. 24)
 —
 32017 R 0755: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/755 af 28. april 2017 (EUT L 113 af 29.4.2017, s. 35)
 —
 32017 R 0781: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/781 af 5. maj 2017 (EUT L 118 af 6.5.2017, s. 1)
 —
 32017 R 0805: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/805 af 11. maj 2017 (EUT L 121 af 12.5.2017, s. 26)
 —
 32017 R 0806: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/806 af 11. maj 2017 (EUT L 121 af 12.5.2017, s. 31)
 —
 32017 R 0831: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/831 af 16. maj 2017 (EUT L 124 af 17.5.2017, s. 27)
 —
 32017 R 0841: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/841 af 17. maj 2017 (EUT L 125 af 18.5.2017, s. 12)
 —
 32017 R 0842: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/842 af 17. maj 2017 (EUT L 125 af 18.5.2017, s. 16)
 —
 32017 R 0843: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/843 af 17. maj 2017 (EUT L 125 af 18.5.2017, s. 21).«
 2)
 Følgende punkter indsættes efter punkt 13zzzzzzzh (Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/428):
 »13zzzzzzzi.
 32017 R 0725: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/725 af 24. april 2017 om forlængelse af godkendelsen af aktivstoffet mesotrion, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 (EUT L 107 af 25.4.2017, s. 24).
 13zzzzzzzj.
 32017 R 0753: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/753 af 28. april 2017 om forlængelse af godkendelsen af aktivstoffet cyhalofop-butyl, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 (EUT L 113 af 29.4.2017, s. 24).
 13zzzzzzzk.
 32017 R 0755: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/755 af 28. april 2017 om forlængelse af godkendelsen af aktivstoffet mesosulfuron, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 (EUT L 113 af 29.4.2017, s. 35).
 13zzzzzzzl.
 32017 R 0781: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/781 af 5. maj 2017 om tilbagekaldelse af godkendelsen af aktivstoffet methylnonylketon, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 (EUT L 118 af 6.5.2017, s. 1).
 13zzzzzzzm.
 32017 R 0805: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU)


text:
2017/805 af 11. maj 2017 om forlængelse af godkendelsen af aktivstoffet flazasulfuron, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 (EUT L 121 af 12.5.2017, s. 26).
 13zzzzzzzn.
 32017 R 0806: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/806 af 11. maj 2017 om godkendelse af lavrisikoaktivstoffet Bacillus amyloliquefaciens stamme FZB24, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 (EUT L 121 af 12.5.2017, s. 31).
 13zzzzzzzo.
 32017 R 0831: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/831 af 16. maj 2017 om godkendelse af aktivstoffet Beauveria bassiana stamme 147, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 (EUT L 124 af 17.5.2017, s. 27).
 13zzzzzzzp.
 32017 R 0840: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/840 af 17. maj 2017 om afvisning af at godkende aktivstoffet orthosulfamuron, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (EUT L 125 af 18.5.2017, s. 10).
 13zzzzzzzq.
 32017 R 0842: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/842 af 17. maj 2017 om fornyelse af godkendelsen af lavrisikoaktivstoffet Coniothyrium minitans stamme CON/M/91-08, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 (EUT L 125 af 18.5.2017, s. 16).
 13zzzzzzzr.
 32017 R 0843: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/843 af 17. maj 2017 om godkendelse af aktivstoffet Beauveria bassiana stamme NPP111B005, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 (EUT L 125 af 18.5.2017, s. 21).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af gennemførelsesforordning (EU) 2017/725, (EU) 2017/753, (EU) 2017/755, (EU) 2017/781, (EU) 2017/805, (EU) 2017/806, (EU) 2017/831, (EU) 2017/840, (EU) 2017/841, (EU) 2017/842 og (EU) 2017/843, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 23. september 2017, forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (*1).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 22. september 2017.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Sabine MONAUNI
 Formand
 (1) EUT L 107 af 25.4.2017, s. 24.
 (2) EUT L 113 af 29.4.2017, s. 24.
 (3) EUT L 113 af 29.4.2017, s. 35.
 (4) EUT L 118 af 6.5.2017, s. 1.
 (5) EUT L 121 af 12.5.2017, s. 26.
 (6) EUT L 121 af 12.5.2017, s. 31.
 (7) EUT L 124 af 17.5.2017, s. 27.
 (8) EUT L 125 af 18.5.2017, s. 10.
 (9) EUT L 125 af 18.5.2017, s. 12.
 (10) EUT L 125 af 18.5.2017, s. 16.
 (11) EUT L 125 af 18.5.2017, s. 21.
 (*1) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 3.3.2020
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 64/3
 PROTOKOL
 mellem Den Europæiske Union, Island og Kongeriget Norge til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Island og Kongeriget Norge om kriterier og procedurer for fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning indgivet i en medlemsstat eller i Island eller Norge, vedrørende adgang til Eurodac med henblik på retshåndhævelse
 DEN EUROPÆISKE UNION
 og
 ISLAND
 og
 KONGERIGET NORGE,
 i det følgende under ét benævnt »parterne«,
 SOM TAGER I BETRAGTNING, at aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Island og Kongeriget Norge om kriterier og procedurer for fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning indgivet i en medlemsstat eller i Island eller Norge (1) (i det følgende benævnt »aftalen af 19. januar 2001«) blev undertegnet den 19. januar 2001.
 SOM MINDER OM, at Den Europæiske Union (i det følgende benævnt »Unionen«) den 26. juni 2013 vedtog Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 603/2013 (2).
 SOM MINDER OM, at procedurerne for sammenligning og videregivelse af oplysninger med henblik på retshåndhævelse, som fastsat i forordning (EU) nr. 603/2013, ikke udgør en ny retsakt eller foranstaltning vedrørende Eurodac, jf. aftalen af 19. januar 2001.
 SOM TAGER I BETRAGTNING, at der bør undertegnes en protokol mellem Unionen og Island og Kongeriget Norge (i det følgende benævnt »Norge«) for at gøre det muligt for Island og Norge at deltage i retshåndhævelsesaspekterne af Eurodac og således gøre det muligt for udpegede retshåndhævende myndigheder i Island og Norge at anmode om sammenligning af fingeraftryksoplysninger, som de andre deltagende stater har videregivet til det centrale Eurodac-system.
 SOM TAGER I BETRAGTNING, at anvendelsen af forordning (EU) nr. 603/2013 med henblik på retshåndhævelse på Island og Norge også bør gøre det muligt for udpegede retshåndhævende myndigheder i de andre deltagende stater og Europol at anmode om sammenligning af fingeraftryksoplysninger, som Island og Norge har videregivet til det centrale Eurodac-system.
 SOM TAGER I BETRAGTNING, at de deltagende staters udpegede retshåndhævende myndigheders behandling af personoplysninger med henblik på forebyggelse, afsløring eller efterforskning af terrorhandlinger eller andre alvorlige strafbare handlinger i medfør af denne protokol bør være omfattet af en standard for beskyttelse af personoplysninger i henhold til deres nationale ret, som er i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/680 (3).
 SOM TAGER I BETRAGTNING, at de yderligere betingelser, der er fastsat i forordning (EU) nr. 603/2013, for så vidt angår de deltagende staters udpegede myndigheders og Europols behandling af personoplysninger med henblik på forebyggelse, afsløring eller efterforskning af terrorhandlinger eller andre alvorlige lovovertrædelser, også bør finde anvendelse.
 SOM TAGER I BETRAGTNING, at der kun bør gives adgang til Islands og Norges udpegede myndigheder på betingelse af, at sammenligninger med den anmodende medlemsstats nationale fingeraftryksdatabaser og med alle andre deltagende staters automatiske fingeraftryksidentifikationssystemer, jf. Rådets afgørelse 2008/615/RIA (4), ikke har ført til fastslåelse af den registreredes identitet. Den betingelse forudsætter, at den anmodende stat foretager sammenligninger med alle øvrige medlemsstaters automatiske fingeraftryksidentifikationssystemer, jf. nævnte afgørelse, som er teknisk tilgængelige, medmindre den anmodende stat


text:
kan godtgøre, at der er rimelige grunde til at antage, at det ikke vil føre til identifikation af den registrerede. Der foreligger navnlig sådanne rimelige grunde, når den konkrete sag ikke har nogen operationel eller efterforskningsmæssig forbindelse til en given deltagende stat. Den betingelse forudsætter, at den anmodende medlemsstat retligt og teknisk forudgående har gennemført nævnte afgørelse, for så vidt angår fingeraftryksoplysninger, da det ikke bør være tilladt at foretage en Eurodac-kontrol med henblik på retshåndhævelse, hvis de ovennævnte foranstaltninger ikke først er truffet.
 SOM TAGER I BETRAGTNING, at Islands og Norges udpegede myndigheder forud for søgningen i Eurodac også, hvis betingelserne for en sammenligning er opfyldt, bør konsultere visuminformationssystemet, jf. Rådets afgørelse 2008/633/RIA (5).
 SOM TAGER I BETRAGTNING, at identiske procedurer vedrørende ny lovgivning og nye retsakter eller foranstaltninger i henhold til aftalen af 19. januar 2001, herunder rollen for det fælles udvalg, der er nedsat i medfør af aftalen af 19. januar 2001, bør finde anvendelse på al ny lovgivning og nye retsakter eller foranstaltninger vedrørende adgangen til Eurodac med henblik på retshåndhævelse —
 ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
 Artikel 1
 1. Forordning (EU) nr. 603/2013 gennemføres af Island, for så vidt angår sammenligningen af fingeraftryksoplysninger med dem, der er lagret i Eurodacs centrale system til retshåndhævelsesformål som defineret i nævnte forordnings artikel 2, stk. 1, litra i), og anvendes i Islands forbindelser med Norge og med de andre deltagende stater.
 2. Forordning (EU) nr. 603/2013 gennemføres af Norge, for så vidt angår sammenligningen af fingeraftryksoplysninger med dem, der er lagret i Eurodacs centrale system til retshåndhævelsesformål, og anvendes i Norges forbindelser med Island og med de andre deltagende stater.
 3. Unionens medlemsstater bortset fra Danmark betragtes som deltagende stater som omhandlet i denne artikels stk. 1 og 2. De anvender bestemmelserne i forordning (EU) nr. 603/2013 vedrørende adgang til Island og Norge med henblik på retshåndhævelse.
 4. Danmark, Schweiz og Liechtenstein betragtes som deltagende stater som omhandlet i stk. 1 og 2, forudsat at der anvendes aftaler svarende til denne protokol mellem dem og Unionen, hvori Island og Norge anerkendes som deltagende stater.
 Artikel 2
 Denne protokol træder ikke i kraft, før bestemmelserne i direktiv (EU) 2016/680 vedrørende behandling af personoplysninger samt betingelserne i forordning (EU) nr. 603/2013 vedrørende denne behandling er gennemført og anvendt af Islands og Norges nationale myndigheder på behandlingen af personoplysninger til de formål, der er fastsat i artikel 1, stk. 2, i nævnte forordning.
 Artikel 3
 Bestemmelserne i aftalen af 19. januar 2001 vedrørende ny lovgivning og nye retsakter eller foranstaltninger, herunder dem der angår det fælles udvalg, der er nedsat ved aftalen af 19. januar 2001, finder anvendelse på al ny lovgivning og nye retsakter eller foranstaltninger vedrørende adgangen til Eurodac med henblik på retshåndhævelse.
 Artikel 4
 1. Denne protokol ratificeres eller godkendes af parterne. Ratifikation eller godkendelse notificeres til generalsekretæren for Rådet for Den Europæiske Union, som er depositar for denne protokol.
 2. Denne protokol træder i kraft den første dag i måneden, efter at depositaren har modtaget den i


text:
stk. 1 omhandlede notifikation fra Unionen og mindst én af de øvrige parter.
 3. Denne protokol finder ikke anvendelse med hensyn til Island, før Island har gennemført kapitel 6 i afgørelse 2008/615/RIA, og evalueringsprocedurerne i henhold til kapitel 4 i bilaget til Rådets afgørelse 2008/616/RIA (6) er gennemført med hensyn til fingeraftryksoplysninger, hvad angår Island.
 4. Denne protokol finder ikke anvendelse med hensyn til Norge, før Norge har gennemført kapitel 6 i afgørelse 2008/615/RIA, og evalueringsprocedurerne i henhold til kapitel 4 i bilaget til afgørelse 2008/616/RIA er gennemført med hensyn til fingeraftryksoplysninger, hvad angår Norge.
 Artikel 5
 1. Hver part kan opsige denne protokol ved en skriftlig erklæring til depositaren. Denne erklæring får virkning seks måneder efter dens indgivelse.
 2. Denne protokol ophører med at gælde, hvis enten Unionen eller både Island og Norge har opsagt den.
 3. Denne protokol ophører med at gælde med hensyn til Island, hvis aftalen af 19. januar 2001 ophører med at gælde med hensyn til Island.
 4. Denne protokol ophører med at gælde med hensyn til Norge, hvis aftalen af 19. januar 2001 ophører med at gælde med hensyn til Norge.
 5. En parts tilbagetrækning fra denne protokol eller dens suspension eller ophør med hensyn til en part vil ikke påvirke den fortsatte anvendelse af aftalen af 19. januar 2001.
 Artikel 6
 Denne protokol udfærdiges i ét eksemplar på bulgarsk, dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, kroatisk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, rumænsk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk, ungarsk, islandsk og norsk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.
 Den originale tekst deponeres hos depositaren, som udfærdiger en bekræftet genpart til hver af parterne.
 (1) EFT L 93 af 3.4.2001, s. 40.
 (2) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 603/2013 af 26. juni 2013 om oprettelse af »Eurodac« til sammenligning af fingeraftryk med henblik på en effektiv anvendelse af forordning (EU) nr. 604/2013 om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en ansøgning om international beskyttelse, der er indgivet i en af medlemsstaterne af en tredjelandsstatsborger eller en statsløs og om medlemsstaternes retshåndhævende myndigheders og Europols adgang til at indgive anmodning om sammenligning med Eurodacoplysninger med henblik på retshåndhævelse og om ændring af forordning (EU) nr. 1077/2011 om oprettelse af et europæisk agentur for den operationelle forvaltning af store it-systemer inden for området med frihed, sikkerhed og retfærdighed (EUT L 180 af 29.6.2013, s. 1).
 (3) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/680 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med kompetente myndigheders behandling af personoplysninger med henblik på at forebygge, efterforske, afsløre eller retsforfølge strafbare handlinger eller fuldbyrde strafferetlige sanktioner og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af Rådets rammeafgørelse 2008/977/RIA (EUT L 119 af 4.5.2016, s. 89).
 (4) Rådets afgørelse 2008/615/RIA af 23. juni 2008 om intensivering af det grænseoverskridende samarbejde, navnlig om bekæmpelse af terrorisme og grænseoverskridende kriminalitet (EUT L 210 af 6.8.2008, s. 1).
 (5) Rådets afgørelse 2008/633/RIA af 23. juni


text:
2008 om adgang til søgning i visuminformationssystemet (VIS) for de udpegede myndigheder i medlemsstaterne og for Europol med henblik på forebyggelse, afsløring og efterforskning af terrorhandlinger og andre alvorlige strafbare handlinger (EUT L 218 af 13.8.2008, s. 129).
 (6) Rådets afgørelse 2008/616/RIA af 23. juni 2008 om gennemførelse af afgørelse 2008/615/RIA om intensivering af det grænseoverskridende samarbejde, navnlig om bekæmpelse af terrorisme og grænseoverskridende kriminalitet (EUT L 210 af 6.8.2008, s. 12).


text:
 29.8.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 231/4
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 31/2013
 af 15. marts 2013
 om ændring af bilag I (Dyre- og plantesundhed) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionens forordning (EU) nr. 744/2012 af 16. august 2012 om ændring af bilag I og II til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/32/EF for så vidt angår maksimumsindholdet af arsen, fluor, bly, kviksølv, endosulfan, dioxiner, Ambrosia spp., diclazuril og lasalocid A-natrium samt indgrebstærsklerne for dioxiner (1) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Denne afgørelse vedrører lovgivning om foderstoffer. Lovgivning om foderstoffer finder ikke anvendelse på Liechtenstein, så længe aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om handel med landbrugsprodukter også gælder for Liechtenstein, jf. de sektorspecifikke tilpasninger i bilag I til EØS-aftalen. Denne afgørelse finder derfor ikke anvendelse på Liechtenstein.
 (3)
 Bilag I til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 I kapitel II, punkt 33 (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/32/EF), i bilag I til EØS-aftalen tilføjes følgende led:
 »—
 32012 R 0744: Kommissionens forordning (EU) nr. 744/2012 af 16. august 2012 (EUT L 219 af 17.8.2012, s. 5).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af forordning (EU) nr. 744/2012, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 16. marts 2013, forudsat at alle meddelelser er indgivet til Det Blandede EØS-Udvalg, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (2).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 15. marts 2013.
 På Det Blandede EØS-udvalgs vegne
 Gianluca GRIPPA
 Formand
 (1) EUT L 219 af 17.8.2012, s. 5.
 (2) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 Avis juridique important
 |
 21996D0724(04)
 Afgørelse nr. 2/96 truffet af Den Blandede Komité EF- Andorra den 1. juli 1996 om anvendelsen af bilag II til aftalen i form af brevveksling mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Fyrstendømmet Andorra
 EF-Tidende nr. L 184 af 24/07/1996 s. 0041 - 0042
 AFGØRELSE Nr. 2/96 TRUFFET AF DEN BLANDEDE KOMITÉ EF-ANDORRA den 1. juli 1996 om anvendelsen af bilag II til aftalen i form af brevveksling mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Fyrstendømmet Andorra (96/448/EF) DEN BLANDEDE KOMITÉ EF-ANDORRA HAR -under henvisning til aftalen i form af brevveksling mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Fyrstendømmet Andorra (1), undertegnet i Luxembourg den 28. juni 1990, særlig artikel 7, ogud fra følgende betragtninger:I overensstemmelse med aftalen har Fyrstendømmet Andorra vedtaget bestemmelser om de importformaliteter, som Fællesskabet anvender over for tredjelande;ifølge bestemmelserne i bilag II til aftalen kan Den Blandede Komité på begæring af Fyrstendømmet Andorra fastsætte undtagelser, for så vidt angår de handelspolitiske bestemmelser, som Fyrstendømmet Andorra overtager i henhold til aftalen;Fyrstendømmet Andorra har anmodet om at måtte benytte sådanne undtagelser, for så vidt angår handelspolitikken for tekstilvarer og visse varer med oprindelse i Kina;da Fyrstendømmet Andorras import af den pågældende vare er af særdeles ringe omfang, forekommer det muligt at fastsætte sådanne undtagelser;dog bør eventuelle fordrejninger i samhandelen forhindres;Fyrstendømmet Andorra bør derfor indføre en procedure med forudgående tilsyn og eksport til Fællesskabet af varer undergivet tilsyn må kun tillades i henhold til undtagelser, der besluttes i hvert enkelt tilfælde af Den Blandede Komité;Fyrstendømmet Andorra bør periodisk underrette Fællesskabet om de udstedte importdokumenter og den foretagne import -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1 1. Overgangen til fri omsætning af tekstilvarer henhørende under kapitel 50 til 63 i den kombinerede nomenklatur og af de varer med oprindelse i Folkerepublikken Kina, der er opført i bilag II til Rådets forordning (EF) nr. 519/94 af 7. marts 1994 om den fælles ordning for indførsel fra visse tredjelande (2), underkastes forudgående tilsyn.2. Det er en betingelse for overgangen til fri omsætningen for de varer, der er underkastet forudgående tilsyn, at der fremlægges et importdokument. Dette dokument påtegnes vederlagsfrit af den kompetente andorranske myndighed for alle de ønskede mængder inden for en frist på maksimalt fem arbejdsdage efter, at den kompetente myndighed har modtaget en erklæring udstedt af en importør med hjemsted i Fyrstendømmet Andorra.3. Importdokumentet og importørens erklæring udstedes ved anvendelse af en formular, der svarer til modellen i bilag I til Rådets forordning (EF) nr. 3285/94 af 22. december 1994 om den fælles importordning (3).Artikel 2 Fyrstendømmet Andorra giver inden for de i ti første dage af hver måned Kommissionen meddelelse om:a) de mængder og beløb, beregnet på grundlag af cif-prisen, for hvilke der i løbet af den foregående måned er udstedt eller påtegnet importdokumenterb) den foretagne import i løbet af måneden før den i litra a) nævnte måned.For så vidt angår de varer, der henhører under kapitel 50 til 63 i den kombinerede nomenklatur, fordeles oplysningerne efter tekstilkategori i henhold til beskrivelserne i bilag IA til Rådets forordning (EØF)


text: nr. 3030/93 af 12. oktober 1993 om den fælles ordning for indførsel af visse tekstilvarer med oprindelse i tredjelande (4). For de øvrige varers vedkommende fordeles disse oplysninger efter vare og efter oprindelsesland.Artikel 3 I henhold til aftalens artikel 10 må endelig udførsel til Fællesskabet af de i artikel 1 omhandlede varer kun ske på grundlag af undtagelser, der besluttes i hvert enkelt tilfælde af Den Blandede Komité efter proceduren i aftalens artikel 17, stk. 7.Artikel 4 Denne afgørelse træder i kraft den 1. juli 1996.Den anvendes indtil den 1. juli 1998. I lyset af resultaterne af anvendelsen af denne afgørelse træffer Den Blandede Komité inden sidstnævnte dato afgørelse om, hvorvidt den skal forlænges eller ændres.Udfærdiget i Andorra la Vella, den 1. juli 1996.På vegne af Den Blandede Komité EF-AndorraAlbert PINTATFormand(1) EFT nr. L 374 af 31. 12. 1990, s. 13.(2) EFT nr. L 67 af 10. 3. 1994, s. 89. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 752/96 (EFT nr. L 103 af 26. 4. 1996, s. 1).(3) EFT nr. L 349 af 31. 12. 1994, s. 53. Forordningen er ændret ved forordning (EF) nr. 139/96 (EFT nr. L 21 af 27. 1. 1996, s. 1).(4) EFT nr. L 275 af 8. 11. 1993, s. 1. Forordningen er senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1616/95 (EFT nr. L 154 af 5. 7. 1995, s. 3).


text:
 14.11.2019
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 294/3
 FRIHANDELSAFTALE MELLEM DEN EUROPÆISKE UNION OG REPUBLIKKEN SINGAPORE
 Den Europæiske Union, i det følgende benævnt »Unionen« eller »EU«,
 og
 Republikken Singapore, i det følgende benævnt »Singapore«,
 i det følgende under ét benævnt »parterne« eller hver for sig benævnt en »part«,
 SOM ANERKENDER deres langvarige og stærke partnerskab baseret på de fælles principper og værdier, der fremgår af partnerskabs- og samarbejdsaftalen, og til deres tætte forbindelser på det økonomiske område samt inden for handel og investeringer,
 SOM ØNSKER at styrke deres forbindelser yderligere som led i og i overensstemmelse med deres forbindelser i almindelighed og er overbevist om, at denne aftale vil skabe et nyt klima for udviklingen i handelen og investeringerne mellem parterne,
 SOM ANERKENDER, at denne aftale vil supplere og fremme bestræbelserne på regional økonomisk integration,
 SOM ER FAST BESLUTTET PÅ at styrke deres forbindelser på det økonomiske område samt inden for handel og investeringer i overensstemmelse med målet om bæredygtig udvikling i økonomisk, social og miljømæssig forstand og på at fremme handel og investeringer på en måde, der tager hensyn til høje niveauer for miljø- og arbejdstagerbeskyttelse og til relevante internationalt anerkendte standarder og aftaler, hvori de er part,
 SOM ØNSKER at hæve levestandarden, fremme økonomisk vækst og stabilitet, skabe nye beskæftigelsesmuligheder og forbedre den generelle velfærd, og som med henblik herpå bekræfter deres vilje til at fremme liberalisering af handel og investeringer,
 SOM ER OVERBEVIST OM, at denne aftale vil skabe et bredt og sikkert marked for varer og tjenesteydelser og dermed styrke deres virksomheders konkurrenceevne på de globale markeder,
 SOM BEKRÆFTER hver parts ret til at vedtage og gennemføre foranstaltninger, der er nødvendige for at forfølge legitime politikmålsætninger inden for f.eks. det sociale område, miljøområdet, sikkerhedsområdet og folkesundhedsområdet samt fremme og beskyttelse af kulturel mangfoldighed,
 SOM BEKRÆFTER deres vilje til at overholde De Forenede Nationers pagt, der blev undertegnet i San Francisco den 26. juni 1945, og tage hensyn til principperne i verdenserklæringen om menneskerettigheder, der blev vedtaget af De Forenede Nationers generalforsamling den 10. december 1948,
 SOM ANERKENDER betydningen af gennemsigtighed i den internationale handel til gavn for alle berørte parter,
 SOM SØGER at indføre klare og gensidigt fordelagtige regler for deres indbyrdes handel og investeringer samt at begrænse eller fjerne hindringerne herfor,
 SOM ER BESLUTTET PÅ at bidrage til en harmonisk udvikling og styrkelse af den internationale handel ved gennem denne aftale at fjerne handelshindringer og undgå at skabe nye hindringer for handel og investeringer mellem parterne, som kunne begrænse fordelene ved denne aftale,
 SOM TAGER UDGANGSPUNKT I deres respektive rettigheder og forpligtelser i henhold til WTO-overenskomsten og andre multilaterale, regionale og bilaterale aftaler og ordninger, hvori de er part,
 ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
 KAPITEL ET
 MÅL OG GENERELLE DEFINITIONER
 ARTIKEL 1.1
 Oprettelse af et frihandelsområde
 Parterne i denne aftale opretter herved et frihandelsområde i overensstemmelse med artikel XXIV i GATT 1994 og artikel V i GATS.
 ARTIKEL 1.2
 Mål
 Denne aftale har til formål at liberalisere og lette handel og investeringer mellem parterne


text:
efter bestemmelserne i denne aftale.
 ARTIKEL 1.3
 Alment gældende definitioner
 Medmindre andet er anført, forstås i denne aftale ved:
 »landbrugsaftalen«: aftalen om landbrug i bilag 1A til WTO-overenskomsten
 »aftalen om statslige indkøb«: aftalen om statslige indkøb i bilag 4 til WTO-overenskomsten
 »aftalen om inspektion inden afsendelse«: aftalen om inspektion inden afsendelse i bilag 1A til WTO-overenskomsten
 »antidumpingaftalen«: aftalen om anvendelsen af artikel VI i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel 1994 i bilag 1A til WTO-overenskomsten
 »toldværdiansættelsesaftalen«: aftalen om anvendelsen af artikel VII i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel 1994 i bilag 1A til WTO-overenskomsten
 »dag«: en kalenderdag
 »DSU«: forståelsen vedrørende reglerne og procedurerne for tvistbilæggelse i bilag 2 til WTO-overenskomsten
 »GATS«: den almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser i bilag 1B til WTO-overenskomsten
 »GATT 1994«: den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel 1994 i bilag 1A til WTO-overenskomsten
 »harmoniseret system«: det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem, herunder alle bemærkninger og ændringer hertil (i det følgende også benævnt »HS«)
 »IMF«: Den Internationale Valutafond
 »importlicensaftalen«: aftalen om importlicensprocedurer i bilag 1A til WTO-overenskomsten
 »foranstaltning«: en lov, en forskrift, en procedure, et krav eller en praksis
 »fysisk person fra/i en part«: en statsborger i Singapore eller i en af EU-medlemsstaterne (1) i overensstemmelse med deres respektive lovgivning
 »partnerskabs- og samarbejdsaftalen«: partnerskabs- og samarbejdsaftalen mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Republikken Singapore på den anden side, undertegnet i Bruxelles den 19. oktober 2018;
 »person«: en fysisk eller juridisk person
 »aftalen om beskyttelsesforanstaltninger«: aftalen om beskyttelsesforanstaltninger i bilag 1A til WTO-overenskomsten
 »SCM-aftalen«: aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger i bilag 1A til WTO-overenskomsten
 »SPS-aftalen«: aftalen om anvendelsen af sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger i bilag 1A til WTO-overenskomsten
 »TBT-aftalen«: aftalen om tekniske handelshindringer i bilag 1A til WTO-aftalen
 »TRIPS-aftalen«: aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder i bilag 1C til WTO-overenskomsten
 »WIPO«: Verdensorganisationen for Intellektuel Ejendomsret
 »WTO«: Verdenshandelsorganisationen, og
 »WTO-overenskomsten«: Marrakesh-overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen, indgået i Marrakesh den 15. april 1994.
 KAPITEL TO
 NATIONAL BEHANDLING OG MARKEDSADGANG FOR VARER
 AFDELING A
 FÆLLES BESTEMMELSER
 ARTIKEL 2.1
 Formål
 Parterne liberaliserer handelen med varer gradvist og gensidigt i en overgangsperiode, der løber fra denne aftales ikrafttræden, i overensstemmelse med denne aftale og med artikel XXIV i GATT 1994.
 ARTIKEL 2.2
 Anvendelsesområde
 Dette kapitel finder anvendelse på handel med varer mellem parterne.
 ARTIKEL 2.3
 National behandling
 Parterne indrømmer hver især national behandling for varer fra den anden part, jf. artikel III i GATT 1994, herunder bemærkninger og supplerende bestemmelser hertil. Med henblik herpå er forpligtelserne i artikel III i GATT 1994, herunder bemærkninger og supplerende bestemmelser, indarbejdet i og gjort til en del af denne aftale med de fornødne ændringer.
 ARTIKEL 2.4
 Told
 Med henblik på dette kapitel omfatter »told« også enhver told eller afgift af enhver art, der pålægges ved eller i forbindelse med import eller eksport af varer, herunder alle former for tillægsskat eller -afgifter, der pålægges ved eller i forbindelse med en sådan import eller eksport.
 Told omfatter ikke:
 a)
 afgifter, der svarer til en intern skat, der pålægges i medfør


text:
af artikel 2.3 (National behandling)
 b)
 told, der pålægges i medfør af kapitel tre (Afbødende foranstaltninger på handelsområdet)
 c)
 told, der pålægges i medfør af artikel VI, artikel XVI og artikel XIX i GATT 1994, antidumpingaftalen, SCM-aftalen, artikel 5 i landbrugsaftalen og DSU, og
 d)
 gebyrer og andre afgifter, der pålægges i medfør af artikel 2.10 (Gebyrer og formaliteter i forbindelse med import og eksport).
 ARTIKEL 2.5
 Tarifering af varer
 Tariferingen af de varer, der handles mellem parterne, sker i henhold til parternes respektive toldnomenklaturer i overensstemmelse med HS og ændringerne heraf.
 AFDELING B
 NEDSÆTTELSE ELLER AFSKAFFELSE AF TOLD
 ARTIKEL 2.6
 Nedsættelse eller afskaffelse af told ved import
 1. Parterne nedsætter eller afskaffer hver især told på importerede varer med oprindelse i den anden part i overensstemmelse med toldafviklingsplanerne i bilag 2-A. I dette kapitel forstås ved »med oprindelse i«: varers oprindelse som fastlagt i overensstemmelse med oprindelsesreglerne og de andre krav i protokol 1.
 2. Den basistoldsats for import, der gøres til genstand for successive nedsættelser i henhold til stk. 1, er for hver enkelt vare anført i toldafviklingsplanerne i bilag 2-A.
 3. Hvis en part nedsætter den mestbegunstigelses(MFN)-toldsats, den anvender på import, efter denne aftales ikrafttræden, gælder denne toldsats, hvis og så længe den er lavere end den toldsats for import, der er beregnet i overensstemmelse med dens toldafviklingsplan i bilag 2-A.
 4. Tre år efter denne aftales ikrafttræden rådfører parterne sig med hinanden efter anmodning fra en af parterne for at overveje en fremskyndelse og en udvidelse af omfanget af nedsættelsen og afskaffelsen af told ved import. En beslutning vedrørende en sådan fremskyndelse eller udvidelse, som parterne træffer i Udvalget for Handel med Varer, har forrang for enhver toldsats eller afviklingskategori, der er fastsat i deres toldafviklingsplaner for den pågældende vare.
 ARTIKEL 2.7
 Afskaffelse af told og skatter ved eksport
 Parterne må ikke opretholde eller indføre told eller skatter ved eller i forbindelse med eksport eller salg til eksport af varer til den anden part og ej heller interne skatter på varer, der eksporteres til den anden part, som overstiger de skatter, der pålægges tilsvarende varer bestemt til indenlandsk salg.
 ARTIKEL 2.8
 Standstill
 Efter denne aftales ikrafttræden må parterne ikke forhøje en eksisterende told eller indføre ny told ved import af en vare med oprindelse i den anden part. Dette udelukker ikke, at en part efter en unilateral nedsættelse kan forhøje en told, så den igen kommer op på det niveau, der er fastsat i dens toldafviklingsplan i bilag 2-A.
 AFDELING C
 IKKETOLDMÆSSIGE FORANSTALTNINGER
 ARTIKEL 2.9
 Import- og eksportrestriktioner
 1. Parterne må ikke indføre eller opretholde forbud eller restriktioner ved import af varer fra den anden part eller ved eksport eller salg til eksport af varer bestemt til den anden parts område, jf. artikel XI i GATT 1994, herunder bemærkninger og supplerende bestemmelser hertil. Med henblik herpå er artikel XI i GATT 1994, herunder bemærkninger og supplerende bestemmelser hertil, indarbejdet i og gjort til en del af denne aftale med de fornødne ændringer.
 2. Parterne er enige


text:
om, at en part, der agter at træffe foranstaltninger i henhold til artikel XI, stk. 2, litra a) og c), i GATT 1994, skal give den anden part alle relevante oplysninger med henblik på at finde en gensidigt acceptabel løsning, inden den træffer foranstaltningerne. Parterne kan aftale ethvert nødvendigt middel til at bringe vanskelighederne til ophør. Er der ikke opnået enighed senest 30 dage efter afgivelsen af sådanne oplysninger, kan den eksporterende part indføre foranstaltninger for eksport af den pågældende vare i henhold til nævnte artikel. Når ekstraordinære og kritiske omstændigheder, der nødvendiggør et øjeblikkeligt indgreb, udelukker forudgående afgivelse af oplysninger eller undersøgelse, kan den part, der agter at træffe foranstaltningerne, straks indføre sådanne sikkerhedsforanstaltninger, som er nødvendige for at afhjælpe situationen, og skal straks underrette den anden part herom.
 ARTIKEL 2.10
 Gebyrer og formaliteter i forbindelse med import og eksport
 1. Parterne sikrer i overensstemmelse med artikel VIII i GATT 1994, herunder bemærkninger og supplerende bestemmelser hertil, at alle gebyrer og afgifter af enhver art (bortset fra told og de foranstaltninger, der er anført i artikel 2.4 (Told), litra a), b) og c)), der pålægges ved eller i forbindelse med import eller eksport af varer, begrænses beløbsmæssigt til de anslåede omkostninger ved de ydede tjenester, der ikke må beregnes på et ad valorem-grundlag og ikke må udgøre en indirekte beskyttelse af indenlandske varer eller en beskatning af import eller eksport til fiskale formål.
 2. Parterne offentliggør hver især via et officielt udpeget medie, herunder bl.a. internettet, de gebyrer og afgifter, de pålægger i forbindelse med import og eksport.
 3. Parterne må ikke kræve udførelse af konsulatsforretninger (2), herunder betaling af de hermed forbundne gebyrer og afgifter, i forbindelse med import af varer fra den anden part.
 ARTIKEL 2.11
 Import- og eksportlicensprocedurer
 1. Parterne bekræfter deres eksisterende rettigheder og forpligtelser i henhold til importlicensaftalen.
 2. Parterne indfører og forvalter import- og eksportlicensprocedurer (3) i overensstemmelse med:
 a)
 artikel 1, stk. 1-9, i importlicensaftalen
 b)
 artikel 2 i importlicensaftalen
 c)
 artikel 3 i importlicensaftalen.
 Med henblik herpå er de i litra a), b) og c) nævnte bestemmelser indarbejdet i og gjort til en del af denne aftale. Parterne anvender disse bestemmelser med de nødvendige ændringer på alle eksportlicensprocedurer.
 3. Parterne sikrer, at alle eksportlicensprocedurer anvendes neutralt og forvaltes på en retfærdig, rimelig, ikkeforskelsbehandlende og gennemsigtig måde.
 4. Parterne indfører eller opretholder kun licensprocedurer som en betingelse for import til deres område eller eksport fra deres område til den anden part, hvis der ikke findes andre passende, rimeligt tilgængelige procedurer til opfyldelse af et administrativt formål.
 5. Parterne må ikke indføre eller opretholde ikkeautomatiske import- eller eksportlicensprocedurer, medmindre det er nødvendigt for at gennemføre en foranstaltning i overensstemmelse med denne aftale. En part, der indfører ikkeautomatiske licensprocedurer, skal klart angive, hvilken foranstaltning der gennemføres ved hjælp af en sådan licensprocedure.
 6. En part, der indfører eksportlicensprocedurer eller ændringer af sådanne procedurer, skal underrette Udvalget for Handel med Varer herom 60 dage forud for offentliggørelsen af de pågældende procedurer. Underretningen skal indeholde de


text:
oplysninger, der kræves i medfør af artikel 5 i importlicensaftalen.
 7. En part besvarer inden for 60 dage forespørgsler fra den anden part vedrørende licensprocedurer, som den adspurgte part måtte have til hensigt at indføre eller har indført eller opretholdt, samt vedrørende kriterierne for indrømmelse eller tildeling af import- eller eksportlicenser.
 ARTIKEL 2.12
 Statsforetagender
 1. Parterne bekræfter deres eksisterende rettigheder og forpligtelser i henhold til artikel XVII i GATT 1994, herunder bemærkninger og supplerende bestemmelser hertil, og forståelsen vedrørende fortolkningen af artikel XVII i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel 1994 i bilag 1A til WTO-overenskomsten, der herved er indarbejdet i og gjort til en del af denne aftale med de fornødne ændringer.
 2. Parterne kan anmode hinanden om oplysninger, jf. artikel XVII, stk. 4, litra c) og d), i GATT 1994.
 ARTIKEL 2.13
 Afskaffelse af sektorspecifikke ikketoldmæssige foranstaltninger
 1. Parterne påtager sig yderligere forpligtelser vedrørende sektorspecifikke ikketoldmæssige foranstaltninger over for de varer, der er omhandlet i bilag 2-B og 2-C (i det følgende benævnt »sektorbilagene«). Med henblik herpå kan parterne ændre sektorbilagene ved en beslutning, der træffes i Udvalget for Handel med Varer.
 2. Efter anmodning fra en part indleder parterne forhandlinger med henblik på at udvide omfanget af deres forpligtelser vedrørende sektorspecifikke ikketoldmæssige foranstaltninger over for varer.
 AFDELING D
 SPECIFIKKE UNDTAGELSER VEDRØRENDE VARER
 ARTIKEL 2.14
 Almindelige undtagelser
 1. Intet i dette kapitel er til hinder for, at der træffes foranstaltninger i overensstemmelse med artikel XX i GATT 1994, herunder bemærkninger og supplerende bestemmelser hertil, som herved er indarbejdet i og gjort til en del af denne aftale med de fornødne ændringer.
 2. Parterne er enige om, at en eksporterende part, der agter at træffe foranstaltninger i henhold til artikel XX, litra i) og j), i GATT 1994, skal give den anden part alle relevante oplysninger med henblik på at finde en gensidigt acceptabel løsning, inden den træffer foranstaltningerne. Parterne kan aftale ethvert nødvendigt middel til at bringe vanskelighederne til ophør. Er der ikke opnået enighed senest efter 30 dage, kan den eksporterende part indføre foranstaltninger for eksport af den pågældende vare i henhold til nævnte artikel. Når ekstraordinære og kritiske omstændigheder, der nødvendiggør et øjeblikkeligt indgreb, udelukker forudgående afgivelse af oplysninger eller undersøgelse, kan den part, der agter at træffe foranstaltningerne, straks indføre sådanne sikkerhedsforanstaltninger, som er nødvendige for at afhjælpe situationen, og skal straks underrette den anden part herom.
 AFDELING E
 INSTITUTIONELLE BESTEMMELSER
 ARTIKEL 2.15
 Udvalget for Handel med Varer
 1. Udvalget for Handel med Varer, nedsat ved artikel 16.2 (Specialiserede udvalg), består af repræsentanter for parterne og træder sammen på foranledning af en part eller Handelsudvalget for at behandle spørgsmål i forbindelse med dette kapitel.
 2. Udvalget har bl.a. til opgave:
 a)
 at overvåge gennemførelsen af dette kapitel og af bilag 2-A, 2-B og 2-C
 b)
 at fremme handel med varer mellem parterne, herunder via konsultationer om fremskyndelse af og udvidelse af omfanget af afskaffelsen af told samt om udvidelse af omfanget af forpligtelser vedrørende ikketoldmæssige foranstaltninger i henhold til denne aftale og om andre


text:
spørgsmål, som måtte være relevante; som følge af disse konsultationer kan udvalget træffe en beslutning om at ændre eller udvide bilag 2-A, 2-B og 2-C, hvis det er nødvendigt, og
 c)
 at håndtere toldmæssige og ikketoldmæssige foranstaltninger vedrørende handel med varer mellem parterne og, hvis det er relevant, at forelægge sådanne spørgsmål for Handelsudvalget.
 KAPITEL TRE
 AFBØDENDE FORANSTALTNINGER PÅ HANDELSOMRÅDET
 AFDELING A
 ANTIDUMPING- OG UDLIGNINGSFORANSTALTNINGER
 ARTIKEL 3.1
 Almindelige bestemmelser
 1. Parterne bekræfter deres rettigheder og forpligtelser i henhold til artikel VI i GATT 1994, antidumpingaftalen og SCM-aftalen og anvender antidumping- og udligningsforanstaltninger i overensstemmelse med dette kapitel.
 2. Parterne, der anerkender, at antidumping- og udligningsforanstaltninger kan misbruges til at vanskeliggøre handel, er enige om:
 a)
 at sådanne foranstaltninger bør anvendes i fuld overensstemmelse med de relevante WTO-krav og bør være baseret på en retfærdig og gennemsigtig ordning, og
 b)
 at der bør tages nøje hensyn til interesserne hos den part, der skal omfattes af en sådan foranstaltning.
 3. Med henblik på denne afdeling bestemmes varernes oprindelse efter parternes ikkepræferentielle oprindelsesregler.
 ARTIKEL 3.2
 Gennemsigtighed og informationsudveksling
 1. Når de kompetente myndigheder i en part har modtaget en behørigt dokumenteret anmodning om indførelse af antidumpingtold på varer, der importeres fra den anden part, underretter den pågældende part skriftligt den anden part herom senest 15 dage inden indledningen af en undersøgelse.
 2. Når de kompetente myndigheder i en part har modtaget en behørigt dokumenteret anmodning om indførelse af udligningstold på varer, der importeres fra den anden part, underretter førstnævnte part skriftligt den anden part herom senest 15 dage inden indledningen af en undersøgelse og giver den anden part mulighed for at rådføre sig med førstnævntes kompetente myndigheder vedrørende anmodningen med henblik på at afklare situationen og finde en gensidigt acceptabel løsning. Parterne bestræber sig på at afholde disse konsultationer så hurtigt som muligt.
 3. Parterne sikrer, umiddelbart efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger og under alle omstændigheder inden den endelige afgørelse træffes, en fuldstændig og formålstjenlig fremlæggelse af alle de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der ligger til grund for beslutningen om at indføre disse foranstaltninger. Dette berører ikke anvendelsen af artikel 6, stk. 5, i antidumpingaftalen og artikel 12, stk. 4, i SCM-aftalen. Fremlæggelsen skal ske skriftligt, og de interesserede parter skal have tilstrækkelig tid til at fremsætte bemærkninger.
 4. Alle interesserede parter skal have mulighed for at tilkendegive deres synspunkter under undersøgelserne vedrørende afbødende foranstaltninger på handelsområdet.
 ARTIKEL 3.3
 Regel om mindre told
 Beslutter en part at indføre antidumping- eller udligningstold, må størrelsen af tolden ikke overstige dumpingmargenen eller de udligningsberettigede subsidier, og den bør ligge under dumpingmargenen, hvis en sådan mindre told er tilstrækkelig til at afhjælpe den skade, der forvoldes den indenlandske erhvervsgren.
 ARTIKEL 3.4
 Hensyntagen til samfundsmæssige interesser
 En part må ikke indføre antidumping- eller udligningsforanstaltninger, hvis det på grundlag af de oplysninger, der er fremkommet under undersøgelsen, klart kan konkluderes, at det ikke er i samfundets interesse at indføre de pågældende foranstaltninger. Ved vurderingen af de samfundsmæssige interesser tages der hensyn til den indenlandske erhvervsgrens situation samt til importører


text:
og disses repræsentative sammenslutninger, repræsentative brugere og repræsentative forbrugerorganisationer, for så vidt de har indgivet relevante oplysninger til undersøgelsesmyndighederne.
 ARTIKEL 3.5
 Undtagelse fra bilateral tvistbilæggelse og mægling
 Bestemmelserne i denne afdeling er ikke underlagt kapitel fjorten (Tvistbilæggelse) og kapitel femten (Mæglingsordning).
 AFDELING B
 GLOBALE BESKYTTELSESFORANSTALTNINGER
 ARTIKEL 3.6
 Almindelige bestemmelser
 1. Parterne bibeholder deres rettigheder og forpligtelser i henhold til artikel XIX i GATT 1994, aftalen om beskyttelsesforanstaltninger og artikel 5 i landbrugsaftalen. Medmindre andet er fastsat i denne afdeling, giver nærværende aftale ikke parterne yderligere rettigheder eller forpligtelser for så vidt angår tiltag, der iværksættes i henhold til artikel XIX i GATT 1994 og aftalen om beskyttelsesforanstaltninger.
 2. En part må ikke samtidig for samme vare indføre både:
 a)
 bilaterale beskyttelsesforanstaltninger, og
 b)
 en foranstaltning i henhold til artikel XIX i GATT 1994 og aftalen om beskyttelsesforanstaltninger.
 3. Med henblik på denne afdeling bestemmes varernes oprindelse efter parternes ikkepræferentielle oprindelsesregler.
 ARTIKEL 3.7
 Gennemsigtighed
 1. Uanset artikel 3.6 (Almindelige bestemmelser) giver den part, der indleder en beskyttelsesundersøgelse eller agter at indføre beskyttelsesforanstaltninger, efter anmodning fra den anden part, og forudsat at denne har en væsentlig interesse heri, straks, og mindst syv dage inden indledningen af undersøgelsen eller indførelsen af foranstaltninger, den anden part skriftlig ad hoc-underretning om alle relevante forhold vedrørende indledningen af beskyttelsesundersøgelsen eller indførelsen af beskyttelsesforanstaltninger, herunder i givet fald de foreløbige og endelige resultater af undersøgelsen. Dette berører ikke anvendelsen af artikel 3.2 i aftalen om beskyttelsesforanstaltninger.
 2. Når parterne indfører beskyttelsesforanstaltninger, tilstræber de at gøre dette på en måde, der griber mindst muligt ind i deres bilaterale handel.
 3. Hvis en part med henblik på stk. 2 finder, at de retlige forudsætninger for indførelse af endelige beskyttelsesforanstaltninger er opfyldt, og den agter at indføre sådanne foranstaltninger, giver denne part den anden part underretning herom og giver den anden part mulighed for at indgå i bilaterale konsultationer. Hvis der ikke er fundet en tilfredsstillede løsning senest 30 dage efter underretningen, kan den importerende part indføre endelige beskyttelsesforanstaltninger. Den anden part bør også gives mulighed for at indgå i konsultationer med henblik på udveksling af synspunkter vedrørende de i stk. 1 omhandlede oplysninger.
 ARTIKEL 3.8
 Undtagelse fra bilateral tvistbilæggelse og mægling
 Bestemmelserne i denne afdeling er ikke underlagt kapitel fjorten (Tvistbilæggelse) og kapitel femten (Mæglingsordning).
 AFDELING C
 BILATERAL BESKYTTELSESKLAUSUL
 ARTIKEL 3.9
 Definitioner
 I denne afdeling forstås ved:
 a)
 »alvorlig skade« og »fare for alvorlig skade«: skade som omhandlet i artikel 4, stk. 1, litra a) og b), i aftalen om beskyttelsesforanstaltninger; med henblik herpå er artikel 4, stk. 1, litra a) og b), i aftalen om beskyttelsesforanstaltninger indarbejdet i og gjort til en del af denne aftale med de fornødne ændringer, og
 b)
 »overgangsperiode«: en periode på ti år efter denne aftales ikrafttræden.
 ARTIKEL 3.10
 Anvendelse af en bilateral beskyttelsesforanstaltning
 1. Hvis varer med oprindelse i en af parterne som følge af nedsættelse eller afskaffelse af told i henhold til denne aftale importeres til den anden parts område i så forhøjede mængder, i absolutte tal eller i forhold til


text:
den indenlandske produktion, og under sådanne vilkår, at det forårsager, eller der er fare for, at det vil forårsage alvorlig skade for en indenlandsk producent af tilsvarende eller direkte konkurrerende varer, kan den importerende part træffe foranstaltninger i henhold til stk. 2 på de betingelser og efter de procedurer, der er fastlagt i denne afdeling, dog kun i overgangsperioden.
 2. Den importerende part kan træffe en bilateral beskyttelsesforanstaltning, som:
 a)
 suspenderer yderligere nedsættelse af toldsatsen for den pågældende vare som fastsat i bilag 2-A, eller
 b)
 forhøjer toldsatsen for den pågældende vare til et niveau, som ikke overstiger den laveste værdi af følgende:
 i)
 den MFN-toldsats, der gælder for varen på det tidspunkt, hvor foranstaltningen træffes, eller
 ii)
 den basistoldsats, der er fastsat i toldafviklingsplanerne i bilag 2-A i medfør af artikel 2.6 (Nedsættelse eller afskaffelse af told ved import), stk. 2.
 ARTIKEL 3.11
 Betingelser og begrænsninger
 1. En part, der indleder en undersøgelse som omhandlet i stk. 2, underretter skriftligt den anden part herom og rådfører sig med denne så lang tid forud for indførelsen af en bilateral beskyttelsesforanstaltning som muligt med henblik på:
 a)
 en gennemgang af de oplysninger, der fremkommer ved undersøgelsen, og en vurdering af, om betingelserne i denne artikel er opfyldt
 b)
 udveksling af synspunkter vedrørende foranstaltningen og dennes hensigtsmæssighed i lyset af denne afdelings mål om at afhjælpe alvorlig skade eller faren for, at der forårsages alvorlig skade på den indenlandske erhvervsgren på grund af øget import, jf. artikel 3.10 (Anvendelse af en bilateral beskyttelsesforanstaltning), stk. 1, og
 c)
 indledende udveksling af synspunkter vedrørende kompensation, jf. artikel 3.13 (Kompensation).
 2. En part må kun indføre en bilateral beskyttelsesforanstaltning, efter at dens kompetente myndigheder har gennemført en undersøgelse i overensstemmelse med artikel 3 og artikel 4, stk. 2, litra a) og c), i aftalen om beskyttelsesforanstaltninger. Med henblik herpå er artikel 3 og artikel 4, stk. 2, litra a) og c), i aftalen om beskyttelsesforanstaltninger indarbejdet i og gjort til en del af denne aftale med de fornødne ændringer.
 3. Den i artikel 3.10 (Anvendelse af en bilateral beskyttelsesforanstaltning) omhandlede foranstaltning træffes kun, hvis det på grundlag af objektive beviser fremgår af undersøgelsen, at der består en årsagssammenhæng mellem den øgede import fra den anden part og den alvorlige skade eller faren for en sådan. I den forbindelse skal der tages behørigt hensyn til andre faktorer, herunder import af samme produkt fra andre lande.
 4. Parterne sikrer, at deres kompetente myndigheder afslutter en sådan undersøgelse, senest et år efter den dato, hvor den er indledt.
 5. En part må ikke anvende en bilateral beskyttelsesforanstaltning, jf. artikel 3.10 (Anvendelse af en bilateral beskyttelsesforanstaltning), stk. 1:
 a)
 i større omfang og i længere tid end nødvendigt for at forebygge eller afhjælpe en alvorlig skade eller lette en tilpasning
 b)
 i en periode på over to år, som dog kan forlænges med indtil to år, hvis den importerende parts kompetente myndigheder efter procedurerne i denne artikel fastslår, at foranstaltningen fortsat er nødvendig for at forebygge eller afhjælpe en


text:
alvorlig skade og lette en tilpasning, og der er tegn på, at erhvervsgrenen tilpasser sig, forudsat at beskyttelsesforanstaltningens samlede anvendelsesperiode, dvs. den oprindelige anvendelsesperiode og enhver forlængelse heraf, ikke overstiger fire år, eller
 c)
 ud over udløbet af overgangsperioden, medmindre det sker med den anden parts samtykke.
 6. En foranstaltning må ikke anvendes endnu en gang på importen af den samme vare i overgangsperioden, medmindre der er forløbet et tidsrum svarende til halvdelen af det tidsrum, i hvilket beskyttelsesforanstaltningen tidligere er blevet anvendt. I så fald finder artikel 3.13 (Kompensation), stk. 3, ikke anvendelse.
 7. Når en part bringer en bilateral beskyttelsesforanstaltning til ophør, er toldsatsen den sats, der i henhold til dens toldafviklingsplan i bilag 2-A ville have været gældende, hvis foranstaltningen ikke var blevet indført.
 ARTIKEL 3.12
 Midlertidige foranstaltninger
 1. Under kritiske omstændigheder, hvor en forsinkelse kunne forårsage skade, som ville være vanskelig at afhjælpe, kan en part anvende en bilateral beskyttelsesforanstaltning midlertidigt, når en foreløbig undersøgelse klart har vist, at der er importeret større mængder af en vare med oprindelse i den anden part som følge af nedsættelsen eller afskaffelsen af en told i henhold til denne aftale, og at de importerede varer forårsager, eller der er fare for, at de vil forårsage, alvorlig skade for den indenlandske erhvervsgren. Anvendelsesperioden for en midlertidig foranstaltning må ikke overstige 200 dage, og i denne periode skal parten opfylde kravene i artikel 3.11 (Betingelser og begrænsninger), stk. 2 og 3. Parten tilbagebetaler straks eventuelle toldforhøjelser, hvis den i artikel 3.11 (Betingelser og begrænsninger), stk. 2, omhandlede undersøgelse viser, at kravene i artikel 3.10 (Anvendelse af en bilateral beskyttelsesforanstaltning) ikke er opfyldt. En midlertidig foranstaltnings anvendelsesperiode medregnes som en del af den i artikel 3.11 (Betingelser og begrænsninger), stk. 5, litra b), fastsatte periode.
 2. Hvis en part træffer en midlertidig foranstaltning i medfør af denne artikel, skal denne part underrette den anden part skriftligt, inden den træffer foranstaltningen, og skal indlede konsultationer med den anden part, straks efter at foranstaltningen er truffet.
 ARTIKEL 3.13
 Kompensation
 1. En part, der indfører en bilateral beskyttelsesforanstaltning, rådfører sig med den anden part, for at de i fællesskab kan fastlægge en passende handelsliberaliserende kompensation i form af indrømmelser, der i alt væsentligt har tilsvarende virkninger for handelen, eller i form af indrømmelser, som svarer til værdien af den yderligere told, der forventes opkrævet som følge af beskyttelsesforanstaltningen. Den part, der indfører en bilateral beskyttelsesforanstaltning, giver mulighed for sådanne konsultationer senest 30 dage efter indførelsen af den bilaterale beskyttelsesforanstaltning.
 2. Hvis konsultationerne i henhold til stk. 1 ikke fører til en aftale om handelsliberaliserende kompensation senest 30 dage efter indledningen af konsultationerne, kan den part, hvis varer er genstand for beskyttelsesforanstaltningen, suspendere anvendelsen af i alt væsentligt tilsvarende indrømmelser til den part, der har indført beskyttelsesforanstaltningen. Den eksporterende part skal underrette den anden part skriftligt, mindst 30 dage inden den suspenderer indrømmelser i henhold til dette stykke.
 3. Den i stk. 2 omhandlede ret til suspension må ikke udøves i de første 24 måneder af


text:
en bilateral beskyttelsesforanstaltnings anvendelsesperiode, forudsat at foranstaltningen er i overensstemmelse med denne aftale.
 KAPITEL FIRE
 TEKNISKE HANDELSHINDRINGER
 ARTIKEL 4.1
 Mål
 Formålet med dette kapitel er at lette og øge handelen med varer mellem parterne ved at skabe et grundlag for forebyggelse, afdækning og fjernelse af unødvendige handelshindringer, der falder ind under TBT-aftalen.
 ARTIKEL 4.2
 Anvendelsesområde og definitioner
 1. Dette kapitel finder anvendelse på udarbejdelse, vedtagelse og anvendelse af alle de standarder, tekniske forskrifter og overensstemmelsesvurderingsprocedurer, der er defineret i bilag 1 til TBT-aftalen, og som kan påvirke handelen med varer mellem parterne, uanset varernes oprindelse.
 2. Uanset stk. 1 finder dette kapitel ikke anvendelse på:
 a)
 specifikationer vedrørende indkøb udarbejdet af statslige organer med henblik på egen produktion eller eget forbrug, eller
 b)
 sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger som defineret i bilag A til SPS-aftalen, og som er omfattet af kapitel fem i nærværende aftale.
 3. Med henblik på dette kapitel finder definitionerne i bilag 1 til TBT-aftalen anvendelse.
 ARTIKEL 4.3
 Bekræftelse af TBT-aftalen
 Parterne bekræfter deres eksisterende rettigheder og forpligtelser over for hinanden i henhold til TBT-aftalen, der er indarbejdet i og gjort til en del af nærværende aftale med de fornødne ændringer.
 ARTIKEL 4.4
 Samarbejde
 1. Parterne styrker deres samarbejde om standarder, tekniske forskrifter og overensstemmelsesvurderingsprocedurer med henblik på at øge den gensidige forståelse af deres respektive ordninger og lette adgangen til hinandens markeder.
 2. Parterne tilstræber at indkredse og udvikle initiativer vedrørende reguleringssamarbejde inden for bestemte emner og sektorer, hvilket kan omfatte, men ikke er begrænset til:
 a)
 at udveksle oplysninger og erfaringer vedrørende udarbejdelsen og anvendelsen af deres tekniske forskrifter og anvendelsen af god reguleringspraksis
 b)
 at forenkle tekniske forskrifter, standarder og overensstemmelsesvurderingsprocedurer, når det er relevant
 c)
 at undgå unødigt divergerende tilgange til tekniske forskrifter og overensstemmelsesvurderingsprocedurer og arbejde hen imod en eventuel konvergens eller tilpasning af tekniske forskrifter i forhold til internationale standarder
 d)
 at tilskynde til samarbejde mellem deres respektive offentlige eller private organer med ansvar for metrologi, standardisering, prøvning, certificering og akkreditering
 e)
 at sikre et effektivt samspil mellem forvaltningsmyndigheder på nationalt, regionalt og internationalt plan, f.eks. ved at videregive forespørgsler fra en part til de relevante forvaltningsmyndigheder, og
 f)
 at udveksle oplysninger om udviklingen i relevante regionale og multilaterale fora vedrørende standarder, tekniske forskrifter og overensstemmelsesvurderingsprocedurer.
 3. Hvis en part fremsætter forslag om samarbejde i henhold til dette kapitel, tager den anden part behørigt hensyn hertil.
 ARTIKEL 4.5
 Standarder
 1. Parterne bekræfter deres forpligtelser i henhold til artikel 4.1 i TBT-aftalen til at sikre, at deres standardiseringsorganer tiltræder og overholder adfærdskodeksen for udarbejdelse, vedtagelse og anvendelse af standarder, jf. bilag 3 til TBT-aftalen.
 2. Med henblik på den bredest mulige harmonisering af standarder tilskynder parterne deres standardiseringsorganer samt de regionale standardiseringsorganer, som de eller deres standardiseringsorganer er medlemmer af, til at samarbejde med den anden parts relevante standardiseringsorganer i forbindelse med internationale standardiseringsaktiviteter.
 3. Parterne forpligter sig til at udveksle oplysninger om:
 a)
 anvendelse af standarder til støtte for tekniske forskrifter
 b)
 standardiseringsprocesser og det omfang, i hvilket de anvender internationale standarder eller


text:
regionale standarder som grundlag for deres nationale standarder, og
 c)
 samarbejdsaftaler, som de hver især gennemfører, vedrørende standardisering, forudsat at oplysningerne kan offentliggøres.
 ARTIKEL 4.6
 Tekniske forskrifter
 Parterne er enige om at gøre bedst mulig brug af god reguleringspraksis hvad angår udarbejdelse, vedtagelse og anvendelse af tekniske standarder som omhandlet i TBT-aftalen, herunder:
 a)
 når de udarbejder en teknisk forskrift, at tage hensyn til bl.a. virkningerne af den påtænkte tekniske forskrift og de alternativer, der måtte være – i form af forskrifter eller i anden form – til den foreslåede tekniske forskrift, og som eventuelt kan opfylde partens legitime mål
 b)
 i overensstemmelse med artikel 2, stk. 4, i TBT-aftalen, at anvende den højest mulige grad af relevante internationale standarder som grundlag for deres tekniske forskrifter, undtagen hvor sådanne internationale standarder ville være et ineffektivt eller uegnet middel til at realisere de legitime mål, der forfølges, og, hvis der ikke er blevet lagt internationale standarder til grund, efter anmodning fra den anden part at gøre rede for, hvorfor sådanne standarder er fundet uegnede eller ineffektive til at opfylde det forfulgte mål, og
 c)
 i overensstemmelse med artikel 2.8 i TBT-aftalen, og når det er relevant, at fastsætte tekniske forskrifter på basis af funktionsdygtighed frem for på basis af design eller beskrivende egenskaber.
 ARTIKEL 4.7
 Procedurer for overensstemmelsesvurdering
 1. Parterne erkender, at der findes en lang række mekanismer, som letter accept af resultaterne af overensstemmelsesvurderingsprocedurer, herunder:
 a)
 den importerende parts anvendelse af en leverandørs overensstemmelseserklæring
 b)
 aftaler om gensidig accept af resultaterne af overensstemmelsesvurderingsprocedurer for specifikke tekniske forskrifter gennemført af organer etableret på den anden parts område
 c)
 anvendelse af akkrediteringsprocedurer til godkendelse af overensstemmelsesvurderingsorganer
 d)
 statslig udpegelse af overensstemmelsesvurderingsorganer, herunder organer etableret på den anden parts område
 e)
 unilateral anerkendelse af resultaterne af overensstemmelsesvurderingsprocedurer gennemført på den anden parts område
 f)
 frivillige ordninger mellem overensstemmelsesvurderingsorganer på parternes respektive områder, og
 g)
 anvendelse af regionale eller internationale multilaterale aftaler og ordninger om anerkendelse, hvori parterne er part.
 2. Under særlig hensyntagen til disse betragtninger sørger parterne for:
 a)
 at intensivere udvekslingen af oplysninger om disse og andre mekanismer med henblik på at lette accept af overensstemmelsesvurderingsresultater
 b)
 at udveksle oplysninger om de kriterier, der anvendes til at udvælge passende overensstemmelsesvurderingsprocedurer for specifikke produkter, og i overensstemmelse med artikel 5.1.2 i TBT-aftalen ikke at kræve overensstemmelsesvurderingsprocedurer, som er strengere eller skal anvendes strengere end nødvendigt for at give den importerende part en forsikring om, at produkterne er i overensstemmelse med de gældende tekniske forskrifter og standarder, idet der tages hensyn til de risici, manglende overensstemmelse ville medføre
 c)
 at udveksle oplysninger om akkrediteringspolitik og overveje, hvordan internationale akkrediteringsstandarder og internationale aftaler, hvori parternes akkrediteringsorganer er involveret, bedst kan udnyttes, f.eks. gennem International Laboratory Accreditation Cooperation og International Accreditation Forum, og
 d)
 at sikre, at hvis en part har godkendt to eller flere overensstemmelsesvurderingsorganer til at gennemføre de overensstemmelsesvurderingsprocedurer, der er nødvendige for at markedsføre produktet, så kan de økonomiske aktører vælge mellem dem.
 3. Parterne bekræfter deres forpligtelse i henhold til artikel