text: omhandlede periode . Den europaeiske regningsenhed er den , som er defineret i finansforordningen vedroerende De europaeiske Faellesskabers almindelige budget og i de finansielle bestemmelser , som er truffet i henhold til denne forordning . Reglerne for aftalens finansiering er anfoert i bilag C . Artikel 5 1 . I henhold til den procedure , som er fastsat af Kommissionen i forstaaelse med udvalget , udveksler staterne regelmaessigt alle formaalstjenlige oplysninger vedroerende udfoerelsen af den forskning , som er omfattet af den samordnede aktion , og de giver Kommissionen meddelelse om alle for samordningen nyttige oplysninger . De bestraeber sig desuden paa at give Kommissionen meddelelse om oplysninger om forskning paa dette omraade , der planlaegges eller udfoeres af organer , som ikke er undergivet deres myndighed . Naevnte oplysninger behandles fortroligt , hvis den stat , som fremsender dem , anmoder derom . 2 . Kommissionen udarbejder paa grundlag af de modtagne oplysninger aarlige aktivitetsrapporter og fremsender disse til staterne . 3 . Ved afslutningen af den periode , som samordningsaktionen omfatter , fremsender Kommissionen til staterne en sammenfattende rapport om aktionens gennemfoerelse og dens resultat . Kommissionen offentliggoer naevnte rapport seks maaneder efter dens fremsendelse , medmindre en af staterne modsaetter sig dette . I saa fald betragtes rapporten som fortrolig og uddeles i forstaaelse med udvalget kun til de institutioner og virksomheder , der fremsaetter anmodning herom , og hvis forsknings - eller produktionsaktivitet goer dem berettiget til at faa adgang til resultaterne af den forskning , som er omfattet af den samordnede aktion . Artikel 6 1 . Saa hurtigt som muligt efter undertegnelsen af denne aftale giver hver af de kontraherende parter generalsekretaeren for Raadet for De europaeiske Faellesskaber notifikation om gennemfoerelsen af de procedurer , der i henhold til deres nationale bestemmelser er noedvendige for denne aftales ikrafttraeden . 2 . Denne aftale traeder i kraft den foerste dag i den maaned , som foelger efter den , i hvilken den anden af de kontraherende parter har foretaget naevnte notifikation . Inden aftalens ikrafttraeden og i en periode paa hoejst ni maaneder efter dens undertegnelse kan Den hellenske Republik deltage i udvalgets arbejde uden stemmeret . 3 . I en periode paa seks maaneder fra ikrafttraedelsesdatoen er denne aftale aaben for tiltraedelse af de oevrige europaeiske stater , som deltog i ministerkonferencen i Bruxelles den 22 . og 23 . november 1971 . Tiltraedelsesdokumenterne deponeres hos Generalsekretariatet for Raadet for De europaeiske Faellesskaber . Stater , som tiltraeder aftalen , bliver kontraherende parter i henhold til artikel 1 paa datoen for deponeringen af tiltraedelsesdokumentet . De bidrager til samordningsudgifterne paa de vilkaar , som er fastsat i artikel 4 for saa vidt angaar Den hellenske Republik . 4 . Generalsekretaeren for Raadet for De europaeiske Faellesskaber giver hver af de kontraherende parter meddelelse om deponeringen af de i stk . 1 omhandlede notifikationer , om datoen for denne aftales ikrafttraeden samt om deponeringen af de i stk . 3 omhandlede tiltraedelsesdokumenter . Artikel 7


text: Denne aftale , der er udfaerdiget i ét eksemplar paa dansk , engelsk , fransk , graesk , italiensk , nederlandsk og tysk , idet hver af disse tekster har samme gyldighed , deponeres i arkiverne hos Generalsekretaeren for Raadet for De europaeiske Faellesskaber , som fremsender en bekraeftet genpart til hver af de kontraherende parter . BILAG A PROGRAMMER OMFATTET AF AFTALEN 1 . Registrering af medfoedte defekter og af nedarvede biokemiske abnormiteter og kromosomforandringer i bestemte omraader paa de kontraherende parters territorium . Registreringen skal lidt efter lidt omfatte anomalier i nervesystemet ( anencephalus , spina bifida , osv . ) , Down's syndrom , stoerre anomalier af lemmer , multiabnormiteter , phenylketonuria og sprue . 2 . Registrering af tvillinger og multifoedsler i bestemte omraader paa de kontraherende parters territorium . 3 . Metodologiske undersoegelser med henblik paa at opnaa en optimal samordning af medlemsstaternes eksisterende registre og af registreringsmetoderne . Samordningen omfatter foelgende allerede eksisterende regionale registre i medlemsstaterne : Belgien : Bruegge og Hainaut Danmark : Odense Frankrig : Paris Graekenland : Athen Irland : Dublin og Galway Italien : Firenze og Rom Luxembourg : Luxembourg Nederlandene : Leidschendam Det forenede Kongerige : Belfast , Glasgow og Liverpool Tyskland : Hessen . Disse lande vil yde forskningsbidrag under alle tre ovennaevnte emner . BILAG B MANDAT FOR OG SAMMENSAETNING AF UDVALGET FOR DEN SAMORDNEDE AKTION " REGISTRERING AF MEDFOEDTE DEFEKTER " 1 . Udvalget : 1.1 . bidrager til den bedst mulige gennemfoerelse af aktionen ved at afgive udtalelse om alle forhold i forbindelse med aktionens forloeb ; 1.2 . vurderer resultaterne af aktionen og drager konklusioner vedroerende deres anvendelse ; 1.3 . paaser , at den i aftalens artikel 5 , stk . 1 , omhandlede udveksling af oplysninger finder sted ; 1.4 . foelger udviklingen i den nationale forskning , der finder sted paa det omraade , der omfattes af aktionen , idet det navnlig holder sig underrettet om den videnskabelige og tekniske udvikling , som vil kunne faa indflydelse paa gennemfoerelsen af aktionen ; 1.5 . udstikker retningslinjer for projektlederen . 2 . Udvalgets rapporter og udtalelser fremsendes til Kommissionen og til staterne . Kommissionen fremsender disse udtalelser til CREST . 3 . Udvalget bestaar af de ansvarlige for samordningen af de nationale bidrag til aktionen samt af projektlederen . Hvert medlem kan lade sig bistaa af sagkyndige . BILAG C REGLER FOR FINANSIERING I . I disse bestemmelser fastsaettes de regler for finansiering , som er omhandlet i aftalens artikel 4 . II . Ved hvert regnskabsaars begyndelse indkalder Kommissionen bidrag hos Den hellenske Republik . I denne indkaldelse af bidrag angives denne stats bidrag baade i europaeiske regningsenheder og i naevnte stats moentsort , idet vaerdien af den europaeiske regningsenhed er defineret i finansforordningen vedroerende De europaeiske Faellesskabers almindelige budget og fastsaettes svarende til datoen for indkaldelsen af bidrag . Den hellenske Republik betaler sit bidrag til aftalen i begyndelsen af hvert aar og senest den 31 . marts .

type: contracts

jurisdiction: EU


text: Bidraget beloeber sig i alt til hoejst 22 000 europaeiske regningsenheder . Den hellenske Republik maa ved enhver forsinkelse af indbetalingen af dette bidrag betale en rente , hvis procentsats svarer til den hoejeste diskonto i staterne paa forfaldsdagen . Denne procentsats forhoejes med 0,25 points for hver maaneds forsinkelse . Den forhoejede rentesats finder anvendelse paa hele perioden for forsinkelsen . III . Midlerne fra Den hellenske Republiks bidrag krediteres den samordnede aktion ved , at de konteres i oversigten over indtaegter i Kommissionens budget som indtaegter i henhold til artikel 90 , stk . 4 , andet afsnit , i finansforordningen vedroerende De europaeiske Faellesskabers almindelige budget . IV . Den foreloebige forfaldsplan for de i aftalens artikel 4 omhandlede samordningsudgifter er gengivet i nedenstaaende tabel . V . Finansforordningen vedroerende De europaeiske Faellesskabers almindelige budget finder anvendelse ved forvaltningen af bevillingerne ; Kommissionen varetager desuden denne forvaltning i overensstemmelse med de interne bestemmelser for gennemfoerelsen af budgettet . VI . Efter afslutningen af hvert regnskabsaar udarbejdes en oversigt over bevillingerne til aktionen , og den fremsendes til Den hellenske Republik til underretning . FORELOEBIG FORFALDSPLAN FOR SAMORDNINGSUDGIFTERNE VEDROERENDE DEN SAMORDNEDE AKTION : REGISTRERING AF MEDFOEDTE DEFEKTER Budgettets konto 3371 " Ivaerksaettelse af samordnede aktioner " ( i ERE ) * 1978 * 1979 * 1980 * * I alt * Forpligtelser * Betalinger * Forpligtelser * Betalinger * Forpligtelser * Betalinger * Forpligtelser * Betalinger * Forpligtelser * Betalinger I . Oprindeligt overslag over det samlede behov ( tal anfoert i forfaldsplanen for forpligtelser og betalinger og i den tilsvarende tabel gengivet i bilag II til Kommissionens budget ) : _ personale * ) 110 000 * ) 110 000 * 2 000 * 2 000 * ) 110 000 * ) 110 000 * * * ) 330 000 * ) 330 000 _ administrationsomkostninger * ) * ) * 13 000 * 13 000 * ) * ) * * * ) * ) _ kontrakter * ) * ) * 95 000 * 95 000 * ) * ) * * * ) * ) I alt ( daekkes af bevillinger opfoert paa konto 3371 ) * 110 000 * 110 000 * 110 000 * 110 000 * 110 000 * 110 000 * * * 330 000 * 330 000 II . Revideret overslag over udgifter , naar der tages hensyn til de yderligere behov , som foelger af Den hellenske Republiks tiltraedelse : _ personale * * * 2 000 * 2 000 * ) 110 000 + * ) 110 000 + * * * ) 330 000 + * ) 330 000 + _ administrationsomkostninger * * * 13 000 + * 13 000 + * ) 11 000 * ) 11 000 * * * ) 22 000 * ) 22 000 _ kontrakter * * * 5 000 * 5 000 * ) * ) * * * ) * ) * * * 95 000 +


text: * 95 000 + * ) * ) * * * ) * ) * * * 6 000 * 6 000 * ) * ) * * * ) * ) * * * 110 000 + * 110 000 + * 110 000 + * 110 000 + * * * 330 000 + * 330 000 + I alt ( nye tal ) * * * 11 000 * 11 000 * 11 000 * 11 000 * * * 22 000 * 22 000 III . Forskel mellem I og II , som skal daekkes ved bidrag fra Den hellenske Republik * * * 11 000 * 11 000 * 11 000 * 11 000 * * * 22 000 * 22 000


text:
 18.2.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 48/21
 AFGØRELSE Nr. 7/2005 TRUFFET AF AVS-EF-MINISTERRÅDET
 den 22. november 2005
 om en anden tildeling på 250 mio. EUR fra det betingede beløb på 1 mia. EUR under 9. EUF til anden overførsel til AVS-EU-vandfaciliteten
 (2006/112/EF)
 AVS-EF-MINISTERRÅDET HAR —
 under henvisning til AVS-EF-partnerskabsaftalen (1), særlig bilag I, punkt 8, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 I henhold til EU’s erklæring om finansprotokollen, der er knyttet til AVS-EF-partnerskabsaftalen som erklæring XVIII, blev kun 12,5 mia. EUR af det samlede beløb på 13,5 mia. EUR til AVS-landene under 9. Europæiske Udviklingsfond (EUF) frigivet straks ved finansprotokollens ikrafttræden den 1. april 2003.
 (2)
 Den 22. marts 2004 nåede Rådet for Den Europæiske Union til enighed om at oprette en »AVS-EU-vandfacilitet« til AVS-landene på 500 mio. EUR og at frigive en første tildeling på 250 mio. EUR. Denne afgørelse blev truffet, fordi forpligtelses- og betalingsniveauet ved udgangen af 2003 sammenholdt med de af Kommissionen fremlagte prognoser for perioden 2004-2007 viste, at der kunne blive disponeret fuldt ud over midlerne under 9. EUF til AVS-landene.
 (3)
 Den første tildeling på 250 mio. EUR er blevet frigivet og fordelt.
 (4)
 Ved nævnte afgørelse besluttede Rådet for Den Europæiske Union, at det på grundlag af resultatet af midtvejsrevisionerne af landestrategierne og af sin egen resultatanalyse af EUF, der forelå ved udgangen af 2004, senest i slutningen af 2005 skulle træffe afgørelse om fastsættelse af en anden tildeling på 250 mio. EUR til og om anvendelse af de resterende 500 mio. EUR af det betingede beløb på 1 mia. EUR, der er omhandlet i artikel 2, stk. 2, i den interne aftale, til formål, hvorom der skulle opnås enighed —
 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 En anden tildeling på 250 mio. EUR til vandfaciliteten tilvejebringes fra følgende midler:
 1)
 185 mio. EUR fra finansieringsrammen for langsigtet udvikling som omhandlet i punkt 3, litra a), i finansprotokollen
 2)
 24 mio. EUR fra støtte for regionalt samarbejde og regional integration som omhandlet i punkt 3, litra b) i finansprotokollen
 3)
 41 mio. EUR fra investeringsfaciliteten som omhandlet i punkt 3, litra c), i finansprotokollen.
 Beløbene i nr. 1 og 3 ovenfor overføres til den AVS-interne tildeling under finansieringsrammen for regionalt samarbejde og regional integration.
 Artikel 2
 Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 22. november 2005.
 For AVS-EF-Ministerrådet
 A. JOHNSON
 Formand
 (1) EFT L 317 af 15.12.2000, s. 3.


text:
 Vigtig juridisk meddelelse
 |
 22007A0803(02)
 Protokol til partnerskabs- og samarbejdsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Armenien på den anden side for at tage hensyn til Republikken Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union
 EU-Tidende nr. L 202 af 03/08/2007 s. 0026 - 0029
 20070627Protokoltil partnerskabs- og samarbejdsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Armenien på den anden side for at tage hensyn til Republikken Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske UnionKONGERIGET BELGIEN,REPUBLIKKEN BULGARIEN,DEN TJEKKISKE REPUBLIK,KONGERIGET DANMARK,FORBUNDSREPUBLIKKEN TYSKLAND,REPUBLIKKEN ESTLAND,DEN HELLENSKE REPUBLIK,KONGERIGET SPANIEN,DEN FRANSKE REPUBLIK,IRLAND,DEN ITALIENSKE REPUBLIK,REPUBLIKKEN CYPERN,REPUBLIKKEN LETLAND,REPUBLIKKEN LITAUEN,STORHERTUGDØMMET LUXEMBOURG,REPUBLIKKEN UNGARN,REPUBLIKKEN MALTA,KONGERIGET NEDERLANDENE,REPUBLIKKEN ØSTRIG,REPUBLIKKEN POLEN,DEN PORTUGISISKE REPUBLIK,RUMÆNIEN,REPUBLIKKEN SLOVENIEN,DEN SLOVAKISKE REPUBLIK,REPUBLIKKEN FINLAND,KONGERIGET SVERIGE,DET FORENEDE KONGERIGE STORBRITANNIEN OG NORDIRLAND,i det følgende benævnt "medlemsstaterne", repræsenteret ved Rådet for Den Europæiske Union, ogDET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB OG DET EUROPÆISKE ATOMENERGIFÆLLESSKAB,i det følgende benævnt "Fællesskaberne", repræsenteret ved Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Kommissionen,på den ene side, ogREPUBLIKKEN ARMENIEN,på den anden side,i det følgende med henblik på denne protokol benævnt "parterne",SOM HENVISER TIL traktaten mellem Kongeriget Belgien, Den Tjekkiske Republik, Kongeriget Danmark, Forbundsrepublikken Tyskland, Republikken Estland, Den Hellenske Republik, Kongeriget Spanien, Den Franske Republik, Irland, Den Italienske Republik, Republikken Cypern, Republikken Letland, Republikken Litauen, Storhertugdømmet Luxembourg, Republikken Ungarn, Republikken Malta, Kongeriget Nederlandene, Republikken Østrig, Republikken Polen, Den Portugisiske Republik, Republikken Slovenien, Den Slovakiske Republik, Republikken Finland, Kongeriget Sverige og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (medlemmer af Den Europæiske Union) og Republikken Bulgarien og Rumænien om Republikken Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union, som blev undertegnet i Luxembourg den 25. april 2005 og anvendes fra den 1. januar 2007,SOM TAGER HENSYN TIL den nye situation i forbindelserne mellem Republikken Armenien og Den Europæiske Union som følge af to nye medlemsstaters tiltrædelse af EU, hvorved der skabes nye muligheder og udfordringer for samarbejdet mellem Republikken Armenien og Den Europæiske Union,SOM TAGER HENSYN TIL parternes ønske om at realisere målene og principperne for PSA,ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:Artikel 1Republikken Bulgarien og Rumænien er parter i partnerskabs- og samarbejdsaftalen om oprettelse af et partnerskab mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Armenien på den anden side, som blev undertegnet i Luxembourg den 22. april 1996 og trådte i kraft den 1. juli 1999 (i det følgende benævnt "aftalen"), og godkender og noterer sig på samme måde som Fællesskabets andre medlemsstater teksten til aftalen såvel som fælleserklæringerne, brevvekslingerne og erklæringen fra Republikken Armenien, der er knyttet til slutakten, undertegnet samme dato, og protokollen til aftalen af 19. maj 2004, som trådte i kraft den 1. marts 2005.Artikel 2Denne protokol udgør en integrerende del af aftalen.Artikel 31. Denne protokol godkendes af Fællesskaberne, af Rådet for Den Europæiske Union på medlemsstaternes vegne, og af Republikken Armenien i overensstemmelse med egne procedurer.2. Parterne giver hinanden notifikation om afslutningen af de i stk. 1 nævnte procedurer. Godkendelsesinstrumenterne deponeres i Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union.Artikel 41. Denne protokol træder i kraft på den første dag i den første


text: måned efter datoen for deponeringen af det sidste godkendelsesinstrument.2. Protokollen anvendes midlertidigt med virkning fra den 1. januar 2007 i afventning af dens ikrafttræden.Artikel 51. Teksten til aftalen, slutakten og alle dertil knyttede dokumenter samt protokollen til aftalen af 19. maj 2004 er udfærdiget på bulgarsk og rumænsk.2. Disse tekster er knyttet til denne protokol og har samme gyldighed som teksterne på de andre sprog, på hvilke aftalen, slutakten og alle dertil knyttede dokumenter samt protokollen til aftalen af 19. maj 2004 er udfærdiget.Artikel 6Denne protokol er udfærdiget i to eksemplarer på bulgarsk, dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, rumænsk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk, ungarsk og armensk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.Съставено в Брюксел на двадесет и седми юни две хиляди и седма година.Hecho en Bruselas, el veintisiete de junio de dos mil siete.V Bruselu dne dvacátého sedmého června dva tisíce sedm.Udfærdiget i Bruxelles, den syvogtyvende juni to tusind og syv.Geschehen zu Brüssel am siebenundzwanzigsten Juni zweitausendsieben.Kahe tuhande seitsmenda aasta juunikuu kahekümne seitsmendal päeval BrüsselisΈγινε στις Βρυξέλλες, στις είκοσι επτά Iουνίου δύο χιλιάδες επτά.Done at Brussels on the twenty-seventh day of June in the year two thousand and seven.Fait à Bruxelles, le vingt-sept juin deux mille sept.Fatto a Bruxelles, addì ventisette giugno duemilasette.Briselē, divi tūkstoši septītā gada divdesmit septītajā jūnijāPriimta du tūkstančiai septintųjų metų birželio dvidešimt septintą dieną Briuselyje.Kelt Brüsszelben, a kettőezer-hetedik év június havának huszonhetedik napján.Magħmul fi Brussell, is- sebgħa u għoxrin ta' Lulju, elfejn u sebgħaGedaan te Brussel, de zevenentwintigste juni tweeduizend zeven.Sporządzono w Brukseli dnia dwudziestego siódmego czerwca roku dwa tysiące siódmego.Feito em Bruxelas, em vinte e sete de Junho de dois mil e sete.Încheiat la Bruxelles la douăzeci și șapte iunie, anul două mii șapte.V Bruseli dvadsiateho siedmeho júna dvetisícsedemV Bruslju, sedemindvajsetega junija leta dva tisoč sedem.Tehty Brysselissä kahdentenakymmenentenäseitsemäntenä päivänä kesäkuuta vuonna kaksituhattaseitsemän.Som skedde i Bryssel den tjugosjunde juni tjugohundrasju.+++++ TIFF +++++За Държавите-членкиPor los Estados miembrosZa členské státyFor medlemsstaterneFür die MitgliedstaatenLiikmesriikide nimelΓια τα κράτη μέληFor the Member StatesPour les États membresPer gli Stati membriDalībvalstu vārdāValstybių narių varduA tagállamok rėszérőlGħall-Istati MembriVoor de lidstatenW imieniu państw członkowskichPelos Estados-MembrosPentru statele membreZa členské štátyZa države članiceJäsenvaltioiden puolestaPå medlemsstaternas vägnar+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++За Европейските общностиPor las Comunidades EuropeasZa Evropská společenstvíFor De Europæiske FællesskaberFür die Europäischen GemeinschaftenEuroopa Ühenduste nimelΓια τις Ευρωπαϊκές ΚοινότητεςFor the European CommunitiesPour les Communautés européennesPer le Comunità europeeEiropas Kopienu vārdāEuropos Bendrijų varduAz Európai Közösségek részérőlGħall-Komunitajiet EwropejVoor de Europese GemeenschappenW imieniu Wspólnot EuropejskichPelas Comunidades EuropeiasPentru Comunitatea EuropeanăZa Európske spoločenstváZa Evropski skupnostiEuroopan yhteisöjen puolestaPå Europeiska gemenskapernas vägnar+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++За Република АрменияPor la República de ArmeniaZa Arménskou republikuFor Republikken ArmenienFür die Republik ArmenienArmeenia Vabariigi nimelΓια τη Δημοκρατία της ΑρμενίαςFor the Republic of ArmeniaPour la République d'ArméniePer la Repubblica d'ArmeniaArmēnijas Republikas vārdāArmenijos Respublikos varduAz Örmény Köztársaság részérőlGħar-Repubblika ta' l-ArmenjaVoor de Republiek ArmeniëW imieniu Republiki ArmeniiPela República da ArméniaPentru Republica ArmeniaZa Arménsku republikuZa Republiko ArmenijoArmenian tasavallan puolestaPå Republiken Armeniens vägnar+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


text:
 Avis juridique important
 |
 21993A1028(01)
 Overenskomst om samarbejde om beskyttelse af Det Nordøstlige Atlanterhavs kyster og vande mod forurening
 EF-Tidende nr. L 267 af 28/10/1993 s. 0022 - 0028
 OVERENSKOMST om samarbejde om beskyttelse af Det Nordoestlige Atlanterhavs kyster og vande mod forurening REGERINGEN FOR KONGERIGET SPANIEN,REGERINGEN FOR DEN FRANSKE REPUBLIK,REGERINGEN FOR KONGERIGET MAROKKO,REGERINGEN FOR DEN PORTUGISISKE REPUBLIK OGDET EUROPAEISKE OEKONOMISKE FAELLESSKAB,forsamlet i Konferencen for Beskyttelse af Det Nordoestlige Atlanterhavs Kyster og Farvande mod Forurening fra Olie og andre Skadelige Stoffer, der blev afholdt i Lissabon den 17. oktober 1990 -SOM ER KLAR OVER behovet for at beskytte det menneskelige miljoe i almindelighed og havmiljoeet i saerdeleshed;SOM ERKENDER at forureningen af det nordoestlige Atlanterhav med olie og andre skadelige stoffer kan true havmiljoeet i almindelighed og kyststaternes interesser i saerdeleshed;SOM MAERKER SIG, at denne forurening har talrige kilder, men ERKENDER, at der er behov for saerlige foranstaltninger i tilfaelde af ulykker og andre forureningsuheld foraarsaget af skibe samt faste og flydende platforme;SOM OENSKER at handle hurtigt og effektivt i tilfaelde af havforureningsuheld, som truer en kyststats kyster eller hermed forbundne interesser, med henblik paa at begraense skaderne i forbindelse med saadanne uheld;SOM UNDERSTREGER, at det er vigtigt paa nationalt plan virkelig at vaere forberedt paa at bekaempe havforureningsuheld;SOM ENDVIDERE ERKENDER, at gensidig bistand er vigtig, og at der boer etableres et internationalt samarbejde mellem staterne med henblik paa at beskytte deres kyster og hermed forbundne interesser;SOM LIGELEDES UNDERSTREGER, at det er vigtigt at traeffe foranstaltninger enkeltvis og i faellesskab for at mindske de risici, der er forbundet med forurening af havet;SOM TAGER HENSYN TIL de positive resultater fra eksisterende regionale overenskomster, herunder navnlig De Europaeiske Faellesskabers handlingsplan, som tager sigte paa at yde bistand i tilfaelde af stoerre forurening af havet med olie eller andre farlige stoffer;har udpeget deres befuldmaegtigede, som, efter at have udvekslet deres fuldmagter og fundet dem i god og behoerig form, ER BLEVET ENIGE OM FOELGENDE BESTEMMELSER:Artikel 1 De kontraherende parter i denne overenskomst (i det foelgende benaevnt »parterne«) forpligter sig til, enkeltvis eller i givet fald i faellesskab, at traeffe alle de foranstaltninger, der kraeves i medfoer af denne overenskomst, for at vaere forberedt paa havforureningsuheld, foraarsaget af olie eller andre skadelige stoffer.Artikel 2 I denne overenskomst forstaas ved:forureningsuheld: enhver begivenhed eller raekke af begivenheder, som har samme oprindelse, og som medfoerer udslip af eller fare for udslip af olie eller andre skadelige stoffer, som giver anledning til eller vil kunne give anledning til skade paa havmiljoeet, kysten eller hermed forbundne interesser hos en eller flere af parterne, og som kraever omgaaende indgriben eller en eller anden form for oejeblikkelig reaktionolie: olie under enhver form, herunder raaolie, gasolie, olieslam, svaere fuel olier og raffinerede produkterandre skadelige stoffer: ethvert andet stof end olie, herunder farligt affald, hvis udslip i havmiljoeet kan vaere til skade for sundheden, oekosystemer eller levende ressourcer, for kysterne eller hermed forbundne interesser hos parterne.Artikel 3 Anvendelsesomraadet for denne overenskomst er det nordoestlige Atlanterhav, afgraenset af den ydre graense for hver af


text: de kontraherende staters eksklusive oekonomiske zoner og:a) mod nord af en linje fra oest til vest trukket saaledes: fra sydspidsen af oeen Ouessant langs 48° 27' nordlig bredde indtil den skaerer den sydvestlige graense for overenskomsten om samarbejde ved bekaempelse af forurening af Nordsoeen med olie og andre farlige stoffer (Bonn-overenskomsten); herefter foelger den den sydvestlige graense for naevnte Bonn-overenskomst indtil denne skaerer graenselinjen for fastlandssoklen mellem Frankrig og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland, der blev fastlagt ved voldgiftsafgoerelse af 30. juni 1977; endelig foelger den denne graenselinje indtil dens vestligste punkt paa 48° 6' 00″ nordlig bredde og 9° 36' 30″ vestlig laengdeb) mod oest af vestgraensen for konventionen om beskyttelse af Middelhavet mod forurening (Barcelona-konventionen) af 16. februar 1976c) mod syd af sydgraensen for de farvande, der henhoerer under Kongeriget Marokkos suveraenitet eller jurisdiktion.Artikel 4 1. Hver stat, der er part i denne overenskomst, opstiller paa sit territorium, om noedvendigt i samarbejde med de beroerte erhvervsgrene, herunder soefart, og andre enheder, et mindstemaal af udstyr, som holdes brugsklart, paa forudfastsatte steder med henblik paa at kunne bekaempe udledninger af olie eller andre skadelige stoffer.2. Hver af parterne indfoerer et nationalt system til forebyggelse og bekaempelse af havforureningsuheld. Dette system omfatter:a) beskrivelse af den administrative tilrettelaeggelse og fordelingen af ansvaret for hvert enkelt element ved forberedelsen og ivaerksaettelsen af forebyggende og bekaempende foranstaltninger, herunder navnlig den nationale myndighed, der er ansvarlig for behandlingen af spoergsmaal om gensidig bistand til de oevrige parterb) udpegning af et nationalt operationelt kontaktorgan, som skal modtage og fremsende underretning om havforureningsuheld, som omhandlet i artikel 8, stk. 3, i denne overenskomstc) en national beredskabsplan, som gaar ud paa at undgaa eller bekaempe saadanne forureningsuheld.Beredskabsplanen omfatter blandt andet:i) paavisning af sandsynlige kilder for udledning af olie eller andre skadelige stofferii) udpegning af foelsomme zoner og saarbare ressourcer, som er i fare, samt prioritering af deres beskyttelseiii) en liste over det udstyr og de menneskelige ressourcer, der staar til raadighediv) fastlaeggelse af midler til oplagring og bortskaffelse af olie og andre skadelige stoffer, som opsamles.3. Hver af parterne gennemfoerer endvidere hver for sig eller som led i et bilateralt eller multilateralt samarbejde personaleuddannelsesprogrammer med henblik paa oeget aarvaagenhed hos de organer, der skal reagere paa forurening.Artikel 5 1. Parterne udarbejder og indfoerer i faellesskab retningslinjer for de praktiske, operationelle og tekniske aspekter ved faelles indgriben.2. For at lette et aktivt samarbejde forpligter hver af parterne sig til at give de oevrige parter de oplysninger, der er omhandlet i artikel 4, stk. 2, litra a) og b), samt oplysninger om:a) de nationale ressourcer (i form af udstyr og personale), der er afsat med henblik paa at undgaa eller bekaempe en saadan forurening, og hvoraf en bestemt del i tilfaelde af et forureningsuheld kan stilles til raadighed i forbindelse med international bistand paa betingelser, som aftales naermere mellem de beroerte parterb) nye metoder til at undgaa en saadan forurening og nye og effektive foranstaltninger til bekaempelse herafc) de vigtigste forureningsuheld, som har kraevet deres indgriben.Artikel 6 Det


text: samarbejde, der er omhandlet i den foregaaende artikel, omfatter ogsaa tab paa havet af skadelige stoffer anbragt i emballage, i fragtcontainere, i transportable beholdere eller i tanke paa lastbiler eller paahaengsvogne eller i jernbanetankvogne.Artikel 7 1. Hver af parterne kraever af deres ansvarlige embedsmaend samt af foererne af og andre personer med ansvar for skibe, der sejler under deres flag, eller havplatforme i omraader under deres jurisdiktion, at de uopholdeligt rapporterer ethvert uheld, som indtraeffer paa deres skibe eller platforme, og som indebaerer udslip eller fare for udslip af olie eller andre skadelige stoffer. For skibes vedkommende skal rapporteringen vaere i overensstemmelse med de bestemmelser, der er udarbejdet af Den Internationale Soefartsorganisation til dette formaal.2. Hver af parterne instruerer skibe og fly henhoerende under deres havinspektion og andre tjenestegrene om uopholdeligt at rapportere ethvert forureningsuheld med olie eller andre skadelige stoffer, som de observerer.3. Hver af parterne anmoder foererne af alle skibe, der sejler under deres flag, og foerere af luftfartoejer registreret i deres land om uopholdeligt at indberette tilstedevaerelsen, arten og udstraekningen af olie eller andre skadelige stoffer, som de har observeret, og som vil kunne udgoere en trussel mod en eller flere parters kyster eller dermed forbundne interesser.Artikel 8 1. Med henblik alene paa denne overenskomst inddeles det nordoestlige Atlanterhavsomraade i zoner, der er fastlagt i bilag 1 til overenskomsten.2. En part, i hvis zone der indtraeffer et forureningsuheld, foretager den fornoedne vurdering af arten, omfanget og eventuelle foelger af forureningsuheldet.3. Saafremt forureningsuheldets omfang berettiger hertil, underretter den paagaeldende part straks alle de andre parter gennem deres operationelle kontaktorganer om alle foranstaltninger, som den har truffet til bekaempelse af olie eller andre skadelige stoffer. Den holder fortsat disse stoffer under observation, saa laenge de befinder sig i dens zone, og holder de oevrige parter underrettet om udviklingen af forureningsuheldet samt de foranstaltninger, den har truffet eller planlagt.4. Saafremt laget af olie eller skadelige stoffer driver ind i en nabozone overgaar ansvaret for vurderingen og underretningen af de oevrige parter, som anfoert i det ovenstaaende, til den part, i hvis zone olien eller de skadelige stoffer herefter befinder sig, med mindre andet aftales mellem de beroerte parter.Artikel 9 1. Parterne kan udpege faelles interessezoner.2. Saafremt der opstaar forurening i en faelles interessezone, underretter den part, i hvis ansvarszone uheldet indtraeffer, ikke blot oejeblikkeligt naboparten, som kraevet i artikel 8, stk. 3, men inviterer ogsaa denne part til at deltage i vurderingen af uheldets art og afgoerelsen af, om uheldet skal betragtes som saa alvorligt eller omfattende, at det berettiger til en faelles bekaempelsesindsats fra de to parter.3. Med forbehold af bestemmelserne i stk. 4 paahviler ansvaret for ivaerksaettelsen af en saadan indsats den part, i hvis ansvarszone uheldet indtraeffer. Denne part udpeger en myndighed, som faar til opgave at samordne indsatsen; denne myndighed paatager sig derpaa ansvaret, anmoder om enhver fornoeden stoette og samordner alle de ressourcer, der er til raadighed. Naboparten yder den oenskede stoette, i det omfang den har ressourcerne hertil, og udpeger ligeledes en kontaktmyndighed for


text: indsatsen.4. Naboparten kan paatage sig ansvaret for samordningen af indsatsen, saafremt dette aftales med den part, i hvis ansvarszone uheldet indtraeffer, saafremt:a) naboparten er direkte truet af uheldet, ellerb) den eller de paagaeldende skibe sejler under nabopartens flag, ellerc) stoersteparten af de ressourcer, der forventes indsat til bekaempelsen, tilhoerer naboparten.Saafremt bestemmelserne i dette stykke anvendes, skal den part, i hvis ansvarszone uheldet indtraeffer, vaere rede til at yde enhver fornoeden bistand til den part, der paatager sig ansvaret for samordningen af indsatsen.Artikel 10 En part, som har behov for bistand til at bekaempe forurening eller trussel om forurening af havet eller sine kyster, kan anmode de oevrige parter om hjaelp. Den part, der anmoder om bistand, anfoerer noeje, eventuelt efter hoering af andre parter, hvilken form for bistand den har behov for. De parter, der anmodes om bistand i medfoer af denne artikel, goer alt hvad der staar i deres magt, for at yde denne bistand i det omfang, deres midler tillader det, under hensyntagen til de tekniske muligheder, de har til deres raadighed, saerlig i forbindelse med forurening med andre skadelige stoffer end olie.Artikel 11 1. Ingen bestemmelser i denne overenskomst griber paa nogen som helst maade ind i staternes suveraenitet over deres territorialfarvande, hverken i deres jurisdiktion og andre suveraene rettigheder, som de udoever i deres eksklusive oekonomiske zoner og paa deres kontinentalsokkel i henhold til international ret, eller i de rettigheder og adgang til fri sejlads, som alle staternes skibe og luftfartoejer har i henhold til international ret og relevante internationale instrumenter.2. Den i artikel 8 og 9 i denne overenskomst anfoerte zoneinddeling kan i intet tilfaelde paaberaabes som praecedens eller argument i noget spoergsmaal om suveraenitet eller jurisdiktion.Artikel 12 Hver af parterne udvikler midler til overvaagning af sejladsen ved at oprette soefartstjenester. Med dette for oeje raadfoerer parterne sig regelmaessigt med hinanden og de deltager aktivt i de undersoegelser, der er noedvendige for denne udvikling, og som gennemfoeres i de hertil befoejede internationale instanser, herunder organer, hvori nationale soefartstjenester er forenet.Artikel 13 1. Er der ikke, bilateralt eller multilateralt, indgaaet nogen aftale om de finansielle dispositioner for parternes indsats for at bekaempe havforureningen, baerer parterne omkostningerne ved deres respektive forureningsbekaempende foranstaltninger i overensstemmelse med nedenstaaende principper:a) saafremt foranstaltningen gennemfoeres af en part paa udtrykkelig anmodning fra en anden part, godtgoer den bistandssoegende part de omkostninger, som den anden part har haft ved sin foranstaltningb) saafremt en foranstaltning udelukkende gennemfoeres paa en parts eget initiativ, baerer denne selv omkostningerne ved sin foranstaltningc) saafremt foranstaltningen gennemfoeres i en faelles interessezone af denne zones beroerte parter, som defineret i artikel 9, baerer hver af disse parter omkostningerne ved deres egne respektive foranstaltninger.2. Den bistandssoegende part kan til enhver tid traekke sin anmodning tilbage, men baerer i saa fald de omkostninger, den bistandsydende part allerede har haft eller har bundet sig for.3. Medmindre andet er aftalt, skal omkostningerne ved en foranstaltning, som gennemfoeres af en part paa udtrykkelig anmodning fra en anden part, beregnes, i givet fald med ekspertisebistand, i


text: henhold til gaeldende lovgivning og praksis i det bistandsydende land ved godtgoerelse af saadanne udgifter fra en persons eller et ansvarligt organs side.Artikel 14 1. Artikel 13 i denne overenskomst kan under ingen omstaendigheder fortolkes saaledes, at den tilsidesaetter parternes ret til hos tredjepart at soege daekning for afholdte omkostninger ved foranstaltninger truffet for at bekaempe forurening eller forureningstrusler i henhold til andre gaeldende bestemmelser og regler i national eller international ret.2. Parterne kan samarbejde og hjaelpe hinanden med henblik paa at faa godtgjort de omkostninger, de har haft ved deres foranstaltning.Artikel 15 1. De kontraherende parter holder moeder med jaevne mellemrum, eller naar som helst det paa grund af saerlige omstaendigheder besluttes i overensstemmelse med forretningsordenen.2. Paa det foerste moede udarbejder de kontraherende parter en forretningsorden og et finansreglement, der skal vedtages enstemmigt.3. Depositarregeringen indkalder til parternes foerste moede saa snart som muligt efter denne overenskomsts ikrafttraeden.Artikel 16 Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab anvender paa sine kompetenceomraader sin stemmeret med et antal stemmer, der svarer til antallet af medlemsstater, der er parter i denne overenskomst. Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab anvender ikke sin stemmeret i tilfaelde, hvor medlemsstaterne selv goer brug af deres stemmeret, og omvendt.Artikel 17 Parterne skal paa deres moedera) generelt overvaage gennemfoerelsen af denne overenskomstb) regelmaessigt undersoege effektiviteten af de i medfoer af denne overenskomst trufne foranstaltningerc) hurtigst muligt soege at fastlaegge, hvilke zoner der paa grundlag af deres miljoemaessige karakteristika boer betragtes som saerlig foelsommed) udfoere enhver anden opgave, der maatte vaere noedvendig i overensstemmelse med bestemmelserne i denne overenskomst.Artikel 18 1. Der oprettes et internationalt center, som skal bistaa de stater, der er part i overenskomsten, med at reagere hurtigt og effektivt paa forureningsuheld.2. Dette center, med hjemsted i depositarstaten, samarbejder med de eksisterende organer hos de oevrige parter, saaledes at der kan opnaas den oenskede hurtighed og effektivitet i hele det omraade, der er omfattet af denne overenskomst, og om fornoedent uden for dette omraade.3. Centrets funktioner fastlaegges paa parternes moede paa grundlag af retningslinjerne i bilag 2.Artikel 19 1. Det Internationale Center udarbejder egnede forslag til brug for parterne til at goere de forskellige parters udstyr mere mobilt og komplementaert.2. Henstillinger med saerlig henblik paa fornyelse eller foroegelse af nationale lagre.Artikel 20 1. Bortset fra bestemmelserne i bilag 1, punkt 3, til denne overenskomst, behandles alle forslag fra en af parterne om aendring af denne overenskomst eller bilagene hertil paa et moede mellem parterne. Efter enstemmig vedtagelse af forslaget goer depositarregeringen parterne bekendt med aendringen.2. En saadan aendring traeder i kraft den foerste dag i den anden maaned efter den dato, hvor depositarregeringen har modtaget meddelelse om, at alle parterne har godkendt aendringen.Artikel 21 1. Hver kontraherende parter deltager med 2,5 % i udgifterne til sekretariatsarbejdet i forbindelse med denne overenskomst, som omhandlet i bilag 2, punkt 7. Resten af disse udgifter daekkes for to tredjedele af depositarregeringen og for en tredjedel af de oevrige stater paa foelgende maade:- Kongeriget Spanien: 40 procent- Den Franske Republik: 40 procent- Kongeriget Marokko: 20 procent.2. Centrets oevrige


text: opgaver, som omhandlet i bilag 2, betales i det omfang, det er muligt, via frivillige bidrag fra parterne af en stoerrelsesorden, som aftales paa de kontraherende parters moedeArtikel 22 1. Signatarstaterne og Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab bliver part i denne overenskomst enten ved undertegnelse uden forbehold om ratifikation, accept eller godkendelse, eller ved undertegnelse med forbehold af ratifikation, accept eller godkendelse.2. Ratifikations-, accepts- eller godkendelsesinstrumenterne deponeres hos Portugal.3. Denne overenskomst traeder i kraft den foerste dag i den anden maaned efter den dag, hvor alle de i denne artikel naevnte stater og Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab har undertegnet den uden forbehold om ratifikation, accept eller godkendelse, eller har deponeret et ratifikations-, accepts- eller godkendelsesinstrument.Artikel 23 1. Parterne kan enstemmigt opfordre enhver anden kyststat i Nordoestatlanten til at tiltraede denne overenskomst.2. Sker dette aendres artikel 3 og 21 i denne overenskomst og bilag 1 i overensstemmelse hermed. AEndringerne vedtages enstemmigt paa et moede mellem de kontraherende parter og faar virkning fra det tidspunkt, hvor overenskomsten traeder i kraft for den tiltraedende stat.Artikel 24 1. For hver stat, der tiltraeder denne overenskomst, traeder denne i kraft den foerste dag i den anden maaned efter den dag, hvor den paagaeldende stat har deponeret sit tiltraedelsesinstrument.2. Tiltraedelsesinstrumenterne deponeres hos Portugals regering.Artikel 25 1. Overenskomsten kan opsiges af enhver af parterne efter udloebet af en periode paa fem aar.2. Opsigelse sker ved skriftlig meddelelse til depositarregeringen, der underretter de oevrige kontraherende parter om enhver modtaget opsigelse og om datoen for dens modtagelse.3. En opsigelse faar virkning et aar efter, at den er modtaget af depositarregeringen.Artikel 26 Depositarregeringen giver de stater, der har undertegnet overenskomsten eller tiltraadt den, samt Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab meddelelse om:a) enhver undertegning af denne overenskomstb) deponering af ratifikations-, accepts-, godkendelses- eller tiltraedelsesinstrumenter samt modtagelse af opsigelserc) ikrafttraedelsesdatoen for denne overenskomstd) modtagelse af meddelelser om godkendelse af aendringer i denne overenskomst eller i bilagene hertil og om ikrafttraedelsesdatoen for de paagaeldende aendringer.Artikel 27 Originalen af denne overenskomst, der er udarbejdet paa arabisk, spansk, fransk og portugisisk, men hvis tekst paa fransk er den eneste autentiske i tilfaelde af tvist, deponeres hos Portugals regering, som fremsender behoerigt bekraeftede genparter til de kontraherende parter og en behoerigt bekraeftet genpart til De Forenede Nationers generalsekretaer til registrering og offentliggoerelse i medfoer af artikel 102 i De Forenede Nationers Pagt.Til bekraeftelse heraf har de undertegnede befuldmaegtigede underskrevet denne overenskomst og forsynet den med deres segl.Lissabon, den 17. oktober 1990.FOR REGERINGEN FOR DEN FRANSKE REPUBLIK,viceminister under ministeren for transport- og boliganliggender samt for infrastruktur og maritime spoergsmaal, med ansvar for maritime spoergsmaal,Jacques MellickFOR REGERINGEN FOR KONGERIGET SPANIEN,minister for offentlige arbejder og byplanlaegning,Javier Saenz CosculluelaFOR REGERINGEN FOR KONGERIGET MAROKKO,indenrigs- og informationsminister,Driss BasriFOR REGERINGEN FOR DEN PORTUGISISKE REPUBLIK,miljoeminister og minister for naturressourcer,Fernando RealFOR DET EUROPAEISKE OEKONOMISKE FAELLESSKAB,medlem af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber med ansvar for miljoe,Carlo Ripa di MeanaBILAG 1 1. Medmindre andet er fastsat i bilaterale aftaler indgaaet mellem de kontraherende stater, svarer de zoner, der er omhandlet i artikel 8, stk. 1, i denne overenskomst til


text: hver af de kontraherende staters eksklusive oekonomiske zoner.2. Eventuelle bilaterale aftaler indgaaet i overensstemmelse med foregaaende stykke meddeles til depositarregeringen, som fremsender dem til de kontraherende parter. De traeder i kraft for alle de kontraherende parter den foerste dag i den sjette maaned efter denne fremsendelse, medmindre en kontraherende part inden for en frist paa tre maaneder efter naevnte fremsendelse har fremsat indvendinger eller har anmodet om at blive hoert i sagen.3. To eller flere medlemsstater kan aendre de faelles graenser for deres zoner som defineret i dette bilag. En saadan aendring traeder i kraft for alle parter den foerste dag i den sjette maaned efter meddelelsen heraf til depositarregeringen, medmindre en part inden for en frist paa tre maaneder efter denne meddelelse har fremsat indvendinger eller har anmodet om at blive hoert i sagen.BILAG 2 Retningslinjer for fastlaeggelsen af Det Internationale Centers arbejdsopgaver 1. Etablering af naere arbejdsrelationer med andre nationale og internationale centre i den region, der er omfattet af overenskomsten, og eventuelt uden for denne region.2. Paa grundlag af ovennaevnte princip, og under udnyttelse af enhver eksisterende kompetence i regionen, samordne nationale og regionale foranstaltninger med henblik paa uddannelse, teknisk samarbejde og ekspertise i krisesituationer.3. Samle og formidle oplysninger om forureningsuheld (opgoerelser, ekspertise, uheldsrapporter, opgoerelse over metoder til forbedring af beredskabsplaner osv.).4. Oprettelse af systemer til informationstransmission, herunder navnlig de informationer, der skal udveksles i krisesituationer.5. Sted for udveksling af oplysninger om metoder til overvaagning af havforurening.6. Centrets rolle i krisesituationer.7. Denne overenskomsts sekretariatsopgaver.8. Forvaltning af den del af det portugisiske lager, der eventuelt vil skulle stilles til raadighed for de oevrige parter eller for andre stater uden for regionen, samt i givet fald samordning af forvaltningen af andre tilsvarende nationale lagre (denne arbejdsopgave vil navnlig kunne komme paa tale for ekstralagre, hvortil der er ydet et finansielt tilskud fra Faellesskabet eller anden international side).


text:
 9.9.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 233/95
 Kun de originale FN/ECE-tekster har retlig virkning i henhold til folkeretten. Dette regulativs nuværende status og ikrafttrædelsesdato bør kontrolleres i den seneste version af FN/ECE's statusdokument TRANS/WP.29/343/Rev.X, der findes på adressen:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Regulativ nr. 44 fra De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (FN/ECE) — Ensartede forskrifter for godkendelse af fastholdelsesanordninger til børn, som er passagerer i motordrevne køretøjer (barnefastholdelsesanordninger)
 Omfattende al gældende tekst frem til:
 Korrigendum 4 til ændringsserie 2 — Trådt i kraft: 10. november 2010
 INDHOLD
 REGULATIV
 1.
 Anvendelsesområde
 2.
 Definitioner
 3.
 Ansøgning om godkendelse
 4.
 Mærkning
 5.
 Godkendelse
 6.
 Almindelige forskrifter
 7.
 Særlige forskrifter
 8.
 Beskrivelse af prøvningerne
 9.
 Prøvningsrapporter for typegodkendelse og produktionsgodkendelse
 10.
 Ændringer og udvidelse af godkendelsen af typen af barnefastholdelsesanordning
 11.
 Produktionsgodkendelse
 12.
 Produktionens overensstemmelse og rutineprøvninger
 13.
 Sanktioner i tilfælde af produktionens manglende overensstemmelse
 14.
 Endeligt ophør af produktionen
 15.
 Vejledning
 16.
 Navn og adresse på de tekniske tjenester, som forestår godkendelsesprøvningen, og på de administrative myndigheder
 17.
 Overgangsbestemmelser
 BILAG
 Bilag 1 —
 Meddelelse vedrørende godkendelse eller udvidelse eller nægtelse eller inddragelse af godkendelse eller om endeligt ophør af produktionen af barnefastholdelsesanordninger i motordrevne køretøjer i henhold til regulativ nr. 44
 Bilag 2 —
 Godkendelsesmærkets udformning
 Bilag 3 —
 Opstilling af apparatur til prøvning for modstandsdygtighed mod støv
 Bilag 4 —
 Korrosionsprøvning
 Bilag 5 —
 Slid- og mikroglideprøve
 Bilag 6 —
 Beskrivelse af prøvevognen
 Bilag 7 —
 Kurve over vognens deceleration eller acceleration som funktion af tiden
 Tillæg 1 —
 Kurve over vognens deceleration eller acceleration som funktion af tiden. Frontalsammenstød
 Tillæg 2 —
 Kurve over vognens deceleration eller acceleration som funktion af tiden. Påkørsel bagfra
 Bilag 8 —
 Beskrivelse af attrapperne
 Tillæg 1 —
 Beskrivelse af 9-måneders og 3-, 6- og 10-års attrapper
 Tillæg 2 —
 Beskrivelse af »nyfødt« attrap
 Tillæg 3 —
 Beskrivelse af 18-måneders attrappen
 Bilag 9 —
 Frontalsammenstød mod barriere
 Bilag 10 —
 Fremgangsmåde ved prøvning med påkørsel bagfra
 Bilag 11 —
 Supplerende forankringer, der kræves til fastgørelse af barnefastholdelsesanordninger i kategorien semi-universal til motorkøretøjer
 Bilag 12 —
 Stol
 Bilag 13 —
 Standardsikkerhedssele
 Bilag 14 —
 Typegodkendelsesordning (rutediagram ISO 9002:2000)
 Bilag 15 —
 Forklarende bemærkninger
 Bilag 16 —
 Kontrol med produktionens overensstemmelse
 Bilag 17 —
 Prøvning af energioptagende materiale
 Bilag 18 —
 Metode til fastlæggelse af anslagsområdet for hovedet for anordninger med ryglæn og for bagudvendende anordninger, med fastlæggelse af sidefløjenes mindstestørrelse
 Bilag 19 —
 Beskrivelse af konditioneringen af justeringsanordninger monteret direkte på barnefastholdelsesanordningen
 Bilag 20 —
 Anordning til styrkeprøvning af typisk lukkebeslag
 Bilag 21 —
 Opstilling til dynamisk sammenstødsprøvning
 Bilag 22 —
 Prøvning med underkrop-blok
 1. ANVENDELSESOMRÅDE
 1.1. Dette regulativ finder anvendelse på barnefastholdelsesanordninger, der er egnet til montering i motordrevne køretøjer, som har mindst tre hjul og er bestemt til anvendelse på sammenklappelige (nedfældbare) og sidevendende sæder.
 2. DEFINITIONER
 I dette regulativ forstås ved:
 2.1. »Barnefastholdelsesanordning« (»fastholdelsesanordning«): en kombination af dele, der kan omfatte kombinationen af gjorde eller fleksible dele med et fastgøringsspænde, justeringsanordninger, forankringer og i visse tilfælde en supplerende anordning som liftsele, bæresele til


text:
spædbørn, ekstra stol og/eller beskyttelsesskærm, som kan fastgøres på et motordrevet køretøj. Den er konstrueret med henblik på at nedsætte skadesrisikoen for brugeren i tilfælde af en pludselig deceleration af køretøjet ved at begrænse bevægelsesmuligheden for brugerens krop.
 »ISOFIX«: et system til forankring af barnefastholdelsesanordninger i køretøjer, som har to faste forankringer i køretøjet, to tilsvarende faste beslag på barnefastholdelsesanordningen, og som kan begrænse barnefastholdelsesanordningens rotation.
 2.1.1.1.
 gruppe 0 til børn med masse under 10 kg
 2.1.1.2.
 gruppe 0+ til børn med masse under 13 kg
 2.1.1.3.
 gruppe I til børn med masse fra 9 kg til 18 kg
 2.1.1.4.
 gruppe II til børn med masse fra 15 kg til 25 kg
 2.1.1.5.
 gruppe III til børn med masse fra 22 kg til 36 kg.
 2.1.1.6.
 ISOFIX-barnefastholdelsesanordninger inddeles i 7 ISOFIX-størrelsesklasser beskrevet regulativ nr. 16, bilag 17, tillæg 2:
 A — ISO/F3
 :
 Fremadvendende barnefastholdelsesanordning, fuld højde
 B — ISO/F2
 :
 Fremadvendende barnefastholdelsesanordning, reduceret højde
 B1 — ISO/F2X
 :
 Fremadvendende barnefastholdelsesanordning, reduceret højde
 C — ISO/R3
 :
 Bagudvendende barnefastholdelsesanordning, fuld størrelse
 D — ISO/R2
 :
 Bagudvendende barnefastholdelsesanordning, reduceret størrelse
 E — ISO/R1
 :
 Bagudvendende småbørnsfastholdelsesanordning
 F — ISO/L1
 :
 Venstrevendende barnefastholdelsesanordning (babylift)
 G — ISO/L2
 :
 Højrevendende barnefastholdelsesanordning (babylift)
 Massegruppe
 ISOFIX-størrelseskategori
 0-10 kg
 F
 ISO/L1
 G
 ISO/L2
 E
 ISO/R1
 0+-13 kg
 C
 ISO/R3
 D
 ISO/R2
 E
 ISO/R1
 I — 9-18 kg
 A
 ISO/F3
 B
 ISO/F2
 B1
 ISO/F2X
 C
 ISO/R3
 D
 ISO/R2
 2.1.2.1.
 en kategori »universal« til brug som beskrevet i punkt 6.1.1, 6.1.3.1 og 6.1.3.2 til anvendelse på de fleste siddepladser i køretøjer, specielt dem, der i henhold til regulativ nr. 16 er vurderet som kompatible med denne kategori barnefastholdelsesanordning
 2.1.2.2.
 en kategori »begrænset« til brug som beskrevet i punkt 6.1.1 og 6.1.3.1 til udpegede siddepladser i bestemte køretøjstyper som angivet enten af barnefastholdelsesanordningens fabrikant eller køretøjsfabrikanten
 2.1.2.3.
 en kategori »semi-universal« til brug som beskrevet i punkt 6.1.1 og 6.1.3.2
 2.1.2.4.
 en »køretøjsspecifik« kategori til brug enten:
 2.1.2.4.1.
 i nærmere angivne køretøjstyper i overensstemmelse med punkt 6.1.2 og 6.1.3.3 eller
 2.1.2.4.2.
 som »indbygget« barnefastholdelsesanordning.
 en integreret klasse, hvis fastholdelsen af barnet i fastholdelsesanordningen er uafhængig af midler direkte forbundet med køretøjet
 en ikke-integreret klasse, hvis fastholdelsen af barnet i fastholdelsesanordningen er afhængig af midler direkte forbundet med køretøjet
 2.1.3.1.
 »partiel fastholdelsesanordning«, en anordning som f.eks. en selepude, der, når anvendes i forbindelse med en voksensele, der føres omkring barnets krop eller fastholder den anordning, som barnet er anbragt i, udgør en komplet barnefastholdelsesanordning
 2.1.3.2.
 »selepude«, en fast pude, der kan anvendes sammen med en voksensele.
 2.2. »Barnesikkerhedsstol«: en barnefastholdelsesanordning, der omfatter en stol, hvori barnet er fastholdt.
 2.3. »Sele«: en barnefastholdelsesanordning, der omfatter en kombination af gjorde med lukkebeslag, justeringsanordninger og befæstigelsesbeslag.
 2.4. »Stol«: en struktur, der udgør en del af barnefastholdelsesanordningen og er bestemt til anbringelse af et barn i siddende stilling.
 2.4.1. »Lift«: et fastholdelsessystem bestemt til anbringelse og fastgøring af barnet liggende på ryggen eller på maven med barnets ryg vinkelret på køretøjets længdeakse. Systemet er udformet, så det fordeler fastholdelseskræfterne på barnets hoved og krop uden


text:
dets lemmer i tilfælde af et sammenstød.
 2.4.2. »Liftsele«: en anordning, der anvendes til at fastholde en lift til køretøjets struktur.
 2.4.3. »Bagudvendt barnesæde«: et fastholdelsessystem, bestemt til anbringelse af et barn i bagudvendende halvt liggende stilling. Systemet er udformet, så det fordeler fastholdelseskræfterne på barnets hoved og krop, men ikke dets lemmer, i tilfælde af et frontalt sammenstød.
 2.5. »Stoleunderstøtning«: den del af barnefastholdelsesanordningen, med hvilken stolen kan hæves.
 2.6. »Barneunderstøtning«: den del af barnefastholdelsesanordningen, med hvilken barnet kan løftes i barnefastholdelsesanordningen.
 2.7. »Kollisionsværn«: en anordning, der er fastgjort foran barnet og bestemt til at fordele fastholdelseskræfterne i højderetningen over størstedelen af barnets krop i tilfælde af et frontalsammenstød.
 2.8. »Gjord«: en bøjelig bestanddel, der skal holde kroppen tilbage og overføre påvirkninger.
 2.8.1. »Hoftesele«: en sele, der, enten i form af en komplet sele eller som del af en sådan sele, føres hen over barnets hofte og fastholder denne.
 2.8.2. »Skuldersele«: den del af selen, der fastholder barnets overkrop.
 2.8.3. »Skridtgjord«: en gjord (eller delte gjorde, hvis den består af to eller flere gjorde), som er fastgjort til barnefastholdelsesanordningen og hofteselen og er placeret, så den føres mellem barnets lår; den er bestemt til at forhindre, at barnet glider under hofteselen under normal brug og til at forhindre, at hofteselen glider op over hoften ved et sammenstød.
 2.8.4. »Barnefastholdelsesgjord«: en gjord, der er en del af selen og kun fastholder barnets krop.
 2.8.5. »Befæstigelsesgjord for barnefastholdelsesanordning«: en gjord, der fastgør barnefastholdelsesanordningen til køretøjets struktur og kan være en del af fastholdelsesanordningen for køretøjets sæde.
 2.8.6. »H-sele«: en komplet sele bestående af hoftesele, skuldergjord, og en eventuel skridtgjord.
 2.8.7. »Y-sele«: en sele bestående af en gjord, der føres mellem barnets ben, og en gjord til hver skulder.
 2.8.8. »Styregjord«: en gjord, der fastholder skuldergjorden af en voksensele i en stilling, der passer til barnet, og på hvilken skuldergjordens effektive stilling kan justeres med en anordning, der føres op og ned ad gjordene til brugerens skulder og derefter fastgøres i den pågældende stilling. Denne styregjord er ikke bestemt til at skulle bære nogen væsentlig del af den dynamiske belastning.
 2.9. »Lukkebeslag«: beslag af en type med hurtig udløsning, som sikrer, at barnet fastholdes af fastholdelsesanordningen, eller at fastholdelsesanordningen fastholdes til køretøjets konstruktion og hurtigt kan åbnes. Lukkebeslaget kan være forsynet med en justeringsanordning.
 2.9.1. »Indesluttet udløserknap for lukkebeslag«: en udløserknap, der er udformet, så lukkebeslaget ikke kan udløses med en kugle med en diameter på 40 mm.
 2.9.2. »Ikke indesluttet udløserknap for lukkebeslag«: en udløserknap, der er udformet, så lukkebeslaget skal kunne udløses ved hjælp af en kugle med en diameter på 40 mm.
 2.10. »Justeringsanordning«: anordning, der gør det muligt at tilpasse fastholdelsesanordningen eller dens befæstigelsesbeslag til den enkelte bærer og og/eller til køretøjets udformning. Justeringsanordningen kan enten være en del af lukkebeslaget eller være en retractor, eller enhver anden del af sikkerhedsselen.
 2.10.1. »Hurtig justeringsanordning«: en anordning, der betjenes med én hånd i en enkelt jævn bevægelse.
 2.10.2. »Justeringsanordning monteret direkte på barnefastholdelsesanordningen«: en justeringsanordning, der er bestemt til


text:
en integreret sele og er monteret direkte på barnefastholdelsesanordningen i stedet for at være anbragt direkte på den gjord, som den er bestemt til at justere.
 2.11. »Befæstigelsesbeslag«: de dele af barnefastholdelsesanordningen samt de nødvendige fastgørelsesdele, som gør det muligt at fæstne denne sikkert til køretøjets struktur enten direkte eller gennem køretøjets sæde.
 2.11.1. »Støtteben«: et fast beslag på en barnefastholdelsesanordning, der skaber en rute for kompressionsbelastningen mellem barnefastholdelsesanordningen og køretøjets konstruktion for at omgå sædehyndeeffekter under deceleration; et støtteben kan være justerbart.
 2.12. »Energiafledende anordning«: en anordning, som er beregnet til at bortlede energi uafhængigt af gjorden eller sammen med denne, og som er en del af en barnefastholdelsesanordning.
 2.13. »Retractor«: en anordning til oprulning af en del af eller hele barnefastholdelsesanordningens gjord. Begrebet omfatter følgende arter af anordninger:
 2.13.1. »automatisk retractor«: en retractor, som gør det muligt at rulle den ønskede længde gjord ud, og som automatisk tilpasser gjorden til brugeren, når lukkebeslaget lukkes, således at yderligere udrulning kun kan finde sted ved brugerens forsætlige indgriben
 2.13.2. »inerti-retractor«: en retractor, som under normale kørselsforhold ikke hæmmer bevægelsesfriheden for bæreren. Retractoren indeholder en længdejusteringsanordning, som automatisk tilpasser selen til bærerens fysik samt en låsemekanisme, der aktiveres af:
 2.14. »Fastholdelsesanordningens forankringer«: de dele af køretøjets struktur eller sædets stel, hvortil barnesikkerhedsanordningens befæstigelsesbeslag er fastgjort.
 a)
 En antirotationsanordning for en »universal« ISOFIX-barnefastholdelsesanordning består af en ISOFIX-topstrop.
 b)
 En antirotationsanordning for en ISOFIX »semi-universal« barnefastholdelsesanordning består af enten en topstrop, køretøjets instrumentbræt eller et støtteben, der skal begrænse fastholdelsesanordningens rotation ved frontalt sammenstød.
 c)
 For så vidt angår »universale« og »semi-universale« ISOFIX-barnefastholdelsesanordninger udgør køretøjets sæde i sig selv ikke en anti-rotationsanordning.
 2.15. »Fremadvendende«: som vender i køretøjets normale kørselsretning.
 2.16. »Bagudvendende«: rettet modsat køretøjets normale køreretning.
 2.17. »Tilbagelænet position«: den særlige position af stolen, hvor barnet kan læne sig tilbage.
 2.18. »Liggende/rygliggende/maveliggende«: en stilling, hvori barnets hoved og krop bortset fra lemmerne befinder sig på en vandret overflade, mens barnet indtager hvilestilling i fastholdelsesanordningen.
 2.19. »Type barnefastholdelsesanordning«: barnefastholdelsesanordninger, som ikke udviser væsentlige indbyrdes forskelle, navnlig på følgende punkter:
 sædet
 polstringen og
 kollisionsværnet
 2.20. »Køretøjets sæde«: en opbygning med polstring, uanset om den indgår som del i køretøjets opbygning, der tjener som siddeplads for en voksen person; i denne forbindelse forstås ved:
 2.20.1. »sammenhængende sæder«: enten et udelt sæde eller adskilte sæder, der er monteret side om side (dvs. fastgjort på en sådan måde, at et af sædernes forreste forankringer flugter med et andet sædes forreste eller bageste forankringer eller befinder sig mellem dettes forankringer) og tjener som siddeplads til en eller flere voksne personer
 2.20.2. »udelt sæde«: en opbygning, komplet med beslag, der tjener som siddeplads for mindst to voksne personer
 2.20.3. »køretøjets forsæder«: sammenhængende sæder, der er placeret længst fremme i passagerkabinen, dvs. uden at noget andet sæde er direkte foran dem
 2.20.4. »køretøjets bagsæder«: faste, fremadvendende sæder, der er placeret bag andre sammenhængende sæder
 2.20.5. »ISOFIX-position«: et system der tillader montering af:
 2.21. »Indstillingsanordning«: anordning, der gør det muligt at indstille sædet eller dets bestanddele, således at det passer til


text:
den voksne siddendes legemsform; denne indstillingsanordning kan navnlig muliggøre:
 2.22. »Sædets forankring«: de anordninger, hvormed hele voksensædet er fastgjort til køretøjet, herunder de deraf berørte dele af køretøjets konstruktion.
 2.23. »Sædetype«: en kategori af voksensæder, der ikke udviser forskelle indbyrdes på væsentlige områder som f.eks.:
 2.24. »Forskydningsanordning«: en anordning, der for at lette ind- og udstigning og læsning og udtagning af bagage gør det muligt at foretage en vinkel- eller længdeforskydning af sædet eller dets bestanddele uden fast mellemstilling.
 2.25. »Spærreanordning«: en anordning, der sikrer fastholdelse af sædet og dele deraf i brugsstillingen.
 2.26. »Låseanordning«: en anordning, der låser et afsnit af gjorden af en voksensele i forhold til et andet afsnit af samme sele. Sådanne anordninger kan virke på enten den diagonale del eller samtidig sikre både hoftedelen og den diagonale del af voksenselen. Begrebet omfatter følgende klasser af anordninger:
 2.26.1. »Anordning af klasse A«: en anordning, der forhindrer, at barnet trækker gjorden fra retractoren igennem til selens hoftegjord, når voksenselen anvendes til at fastholde barnet direkte.
 2.26.2. »Anordning af klasse B«: en anordning, der giver mulighed for at fastholde en påført stramning af voksenselens hoftegjord, når voksenselen anvendes til at fastholde barnefastholdelsesanordningen. Anordningen er bestemt til at forhindre, at gjorden fra retractoren føres gennem anordningen og derved slappes, så fastholdelsesanordningen ikke er i optimal stilling.
 2.27. »Fastholdelsesanordning til særlige behov«: en barnefastholdelsesanordning bestemt til børn med særlige behov som følge af fysisk eller mentalt handicap; sådanne anordninger kan specielt give mulighed for supplerende fastspændingsanordninger til enhver legemsdel, men skal som minimum omfatte de primære fastholdelsesmidler i henhold til dette regulativ.
 2.28. »ISOFIX-beslag«: en af de to forbindelser, der opfylder forskrifterne i dette regulativs punkt 6.3.2, og som stikker ud fra ISOFIX-barnefastholdelsesanordningens konstruktion og er kompatibelt med en nedre ISOFIX-forankring.
 2.29. »ISOFIX-barnefastholdelsesanordning«: en barnefastholdelsesanordning, som skal fastgøres til et ISOFIX-forankringssystem, der opfylder forskrifterne i regulativ nr. 14.
 2.30. »Samling mellem ryg og sæde«: området i nærheden af skæringslinjen for køretøjssædets sædehynde og ryglænet.
 2.31. »Køretøjets sædebeslag«: et beslag i overensstemmelse med de ISOFIX-størrelsesklasser, der er fastlagt i punkt 2.1.1.7, og hvis dimensioner er angivet i figur 1-6 i bilag 17, tillæg 2, til regulativ nr. 16, som af en fabrikant af barnefastholdelsesanordninger bruges til at bestemme de omtrentlige dimensioner af en ISOFIX-barnefastholdelsesanordning og placeringen af dennes ISOFIX-beslag.
 2.32. »ISOFIX-topstropkonnektor«: en anordning beregnet til fastgørelse til en ISOFIX-topstropforankring.
 2.33. »ISOFIX-topstropkrog«: en ISOFIX-topstropforbindelse, der typisk anvendes til at fastgøre en ISOFIX-topstrop til en ISOFIX-topstropsforankring som defineret i figur 3 i regulativ nr. 14.
 2.34. »ISOFIX-topstropgjord«: en gjord (eller tilsvarende), der går ud fra toppen af ISOFIX-barnefastholdelsesanordningen og til ISOFIX-topstropforankringen, og som er forsynet med en justeringsanordning, en spændingsudløsende anordning og en ISOFIX-topstropkonnektor.
 2.35. »ISOFIX-topstropbeslag«: en anordning til fastgørelse af ISOFIX-topstropgjorden til ISOFIX-barnefastholdelsesanordningen.
 2.36. »Spændingsudløsningsanordning«: et system, som gøre det muligt at udløse den anordning, som justerer og fastholder tilspændingen af ISOFIX-topstropgjorden.
 2.37. »Gjordestyr til voksensele«: en anordning, som voksenselen føres igennem for at styre den korrekt, og som tillader fri bevægelse af gjorden.
 2.38. »Typegodkendelsesprøvning«: en prøvning til bestemmelse af i


text:
hvor høj grad en type barnefastholdelsesanordning, der er indleveret til godkendelse, opfylder forskrifterne.
 2.39. »Produktionsprøvning«: en prøvning, der skal bestemme, om fabrikanten er i stand til at producere en barnefastholdelsesanordning, der er i overensstemmelse med den barnefastholdelsesanordning, der er indleveret til typegodkendelse.
 2.40. »Rutinemæssig prøvning«: prøvning af et antal barnetilbageholdelsesanordninger udvalgt fra en enkelt batch for at kontrollere, om de opfylder forskrifterne.
 3. ANSØGNING OM GODKENDELSE
 3.1. Ansøgning om godkendelse af en type barnefastholdelsesanordning indgives af indehaveren af varemærket eller af dennes bemyndigede repræsentant og følger godkendelsesproceduren omhandlet i bilag 14.
 3.2. Ansøgningen om godkendelse skal for hver type barnefastholdelsesanordning ledsages af:
 3.2.1.
 en teknisk beskrivelse af barnefastholdelsesanordningen med angivelse af gjordene og de øvrige anvendte materialer, ledsaget af tegninger af barnefastholdelsesanordningens dele og i påkommende tilfælde monteringsvejledning for retractorer og disses følere, erklæring om giftighed (punkt 6.1.5) og antændelighed (punkt 6.1.6), idet tegningerne skal vise den påtænkte placering af godkendelsesnummer og ekstra symbol(er) i forhold til godkendelsesmærkets cirkel. Beskrivelsen skal omfatte farven på den model, der indleveres til godkendelse.
 3.2.2.
 fire prøver af barnefastholdelsesanordningen
 3.2.3.
 ti meter af hver type gjord, der er anvendt i barnefastholdelsesanordningen, og
 3.2.4.
 på begæring af den tekniske tjeneste, som forestår godkendelsesprøvningen, indleveres yderligere prøver
 3.2.5.
 vejledning og nærmere enkeltheder vedrørende emballering i henhold til punkt 15 nedenfor
 3.2.6.
 for lifte gælder, at hvis liftselen kan anvendes i kombination med en række forskellige typer lifte, skal liftselens fabrikant indlevere en liste over disse.
 3.3. Når en godkendt voksensele anvendes til fastholdelse af barnefastholdelsesanordningen, skal det af ansøgningen fremgå, hvilken kategori voksensele der skal anvendes, f.eks. fast hoftesele.
 3.4. Inden en kontraherende parts godkendende myndighed meddeler typegodkendelse, skal den forvisse sig om, at der findes sådanne foranstaltninger og procedurer, at det effektivt kan kontrolleres, at producerede barnefastholdelsesanordninger, udstyr og dele er i overensstemmelse med den godkendte type.
 4. MÆRKNING
 4.1. Prøveeksemplarerne af en type barnefastholdelsesanordninger, som indleveres til godkendelse efter punkt 3.2.2 og 3.2.3 ovenfor, skal let læseligt og uudsletteligt være påført fabrikantens navn, initialer eller firmamærke.
 4.2. En af de af plast fremstillede dele af barnefastholdelsesanordningen (f.eks. skal, kollisionsværn, selepude osv.), bortset fra sele(r) eller H-seler, skal være tydeligt og uudsletteligt mærket med produktionsåret.
 4.3. Hvis fastholdelsesanordningen skal anvendes i kombination med en voksensele, skal anbringelsen af gjordene være tydeligt angivet gennem en tegning, der er permanent fastgjort på anordningen. Hvis fastholdelsesanordningen holdes på plads af voksenselen, skal gjordenes anbringelse være tydeligt markeret på produktet med farvekoder. Sikkerhedsselens placering skal angives med rødt for fremadvendende og blåt for bagudvendende anbringelse. Samme farvekoder skal benyttes på de mærkater på anordningen, der viser anvendelsesmåderne.
 Der skal være en klar skelnen mellem fremføring af selens hoftedel og fremføring af den diagonale del af selen. Angivelse med f.eks. farvekoder, ord, figurer osv. skal gøre det muligt at skelne mellem sikkerhedsselens dele.
 I enhver illustration på produktet af fremføringen af selen skal det klart angives, hvilken vej barnefastholdelsesanordningen skal vende i forhold til køretøjet. Diagrammer over selers fremføring, der ikke viser køretøjets sæde, kan ikke acceptereres.
 Den i dette


text:
punkt fastlagte mærkning skal være synlig, når fastholdelsesanordningen er anbragt i køretøjet. For fastholdelsesanordninger i gruppe 0 skal mærkningen også være synlig, når barnet er anbragt i fastholdelsesanordningen.
 4.4. På den synlige invendige flade (inklusive sidestykkerne ved barnets hoved) i nærheden af det område, hvor barnets hoved hviler i barnefastholdelsesanordningen, skal bagudvendende fastholdelsesanordninger være forsynet med et nedenstående permanente mærkat (de viste oplysninger er minimumsoplysninger).
 Mærkaten skal være affattet på de(t) officielle sprog i den stat, hvor anordningen sælges.
 Mærkatens minimumsstørrelse: 60 × 120 mm
 Mærkaten skal fastsys til betrækket omkring hele dets omkreds og/eller være permanent fastklæbet til betrækket over hele bagsiden. Enhver anden form for fastgørelse, der er permanent, og som ikke er let kan fjernes fra produktet og ikke let bliver skjult, kan accepteres. Mærkater af flagtypen er ikke tilladt.
 Hvis dele af fastholdelsesanordningen eller tilbehør leveret af fabrikanten af fastholdelsesanordningen vil kunne skjule mærkaten, kræves der en ekstra mærkat. Der skal hele tiden være en advarselsmærkat synlig i alle situationer, hvor fastholdelsesanordningen klargøres til brug, uanset i hvilken konfiguration.
 4.5. For barnefastholdelsesanordninger, der kan anbringes BÅDE fremad- og bagudvendende, anføres:
 »VIGTIGT: MÅ IKKE BENYTTES FREMADVENDENDE, FØR BARNETS VÆGT ER OVER ... (se vejledning)«
 4.6. For barnefastholdelsesanordninger med alternativ føring af selen skal de alternative belastningsoverførende kontaktpunkter mellem fastholdelsesanordningen og voksenselen være mærket permanent. Af denne mærkning skal det fremgå, at der er tale om en alternativ føring af selen, og mærkningen skal være i overensstemmelse med ovenstående forskrifter for kodning til fremad- og bagudvendende sæder.
 4.7. Hvis barnefastholdelsesanordningen har alternative belastningsoverførende kontaktpunkter, skal den i punkt 4.3 foreskrevne mærkning indeholde en oplysning om, at den alternative føring af selen er beskrevet i vejledningen.
 4.8. ISOFIX-mærkning
 Hvis produktet omfatter ISOFIX-beslag, skal følgende oplysninger hele tiden være synlige for en person, der monterer fastholdelsesanordningen i køretøjet:
 ISO ISOFIX-logoet efterfulgt af det eller de bogstaver der hører til den eller de ISOFIX-størrelsesklasser, som produkter passer til. Som et minimum et symbol bestående af en cirkel med en diameter på mindst 13 mm indeholdende et piktogram, der skal kontrastere med cirklens baggrund. Piktogrammet skal være klart synligt enten ved hjælp af kontrastfarver eller ved et passende relief, hvis det er støbt eller præget.
 Følgende oplysninger kan gives ved hjælp af piktogrammer og/eller tekst. Mærkningen skal angive følgende:
 a)
 De væsentligte relevante trin i klargørelse af sædet. F.eks. skal det forklares, hvordan ISOFIX-fastlåsningssystemet forlænges.
 b)
 Placering, funktion og fortolkning af en eventuel indikator skal forklares.
 c)
 Placering og om nødvendigt fremføring af topstrop eller andre midler til begrænsning af rotation, som kræver en handling fra brugerens side, skal angives ved hjælp af det relevante af følgende symboler.
 d)
 Justering af ISOFIX-låsemekanismer og topstrop eller andre midler til begrænsning af rotation, som kræver handling fra brugerens side, skal angives.
 e)
 Mærkningen skal være permanet fastgjort og skal kunne ses af en bruger, som monterer sædet.
 f)
 Hvis det er nødvendigt, skal der være en henvisning til barnefastholdelsesanordningens brugsanvisning og til placeringen af denne ved hjælp af nedenstående symbol.
 5. GODKENDELSE
 5.1. Hver


text:
prøve, der er indleveret i henhold til punkt 3.2.2 og 3.2.3 ovenfor, skal opfylde forskrifterne i punkt 6-8 i dette regulativ i alle henseender, før godkendelse kan meddeles.
 5.2. Hver godkendt type tildeles et godkendelsesnummer. De to første tal (p.t. 04, svarende til ændringsserie 04, der trådte i kraft den 12. september 1995) angiver den ændringsserie, som indeholder de seneste væsentlige tekniske ændringer af regulativet på tidspunktet for udstedelse af godkendelsen. Samme kontraherende part må ikke tildele samme nummer til en anden type barnefastholdelsesanordning, som omfattes af dette regulativ.
 5.3. En meddelelse om godkendelse eller udvidelse eller nægtelse af godkendelse af en type barnefastholdelseanordning i henhold til dette regulativ skal fremsendes til de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, ved hjælp af en formular svarende til modellen i bilag 1 til dette regulativ.
 5.4. Foruden mærkerne i punkt 4 ovenfor skal hver barnefastholdelsesanordning, der er i overensstemmelse med en type godkendt efter dette regulativ, være påført følgende:
 5.4.1.
 et internationalt godkendelsesmærke bestående af:
 5.4.1.1.
 en cirkel, som omslutter bogstavet »E« efterfulgt af kendingsnummeret på den stat, som har meddelt godkendelse (1)
 5.4.1.2.
 et godkendelsesnummer
 5.4.2.
 følgende yderligere symboler:
 5.4.2.1.
 ordet (-ene) »universal«, »begrænset«, »semi-universal« eller »køretøjsspecifik«, alt efter anordningens kategori det masseområde, som barnefastholdelsesanordningen er bestemt for:
 5.4.2.2.
 det masseområde, som barnefastholdelsesanordningen er bestemt for: 0-10 kg; 0-13 kg, 9-18 kg, 15-25 kg, 22-36 kg, 0-18 kg, 9-25 kg, 15-36 kg, 0-25 kg, 9-36 kg, 0-36 kg.
 5.4.2.3.
 symbolet »Y« for anordninger med skridtgjord i henhold til forskrifterne i tillæg 3 til ændringsserie 02 til regulativet
 5.4.2.4.
 symbolet »S« for fastholdelsesanordninger »til særlige behov«.
 5.5. Bilag 2 til dette regulativ indeholder et eksempel på godkendelsesmærkets udformning.
 5.6. Angivelserne i punkt 5.4 ovenfor skal enten ved hjælp af en mærkat eller direkte mærkning påføres let læseligt og uudsletteligt. Mærkaten/mærkningen skal være slidfast.
 5.7. De i punkt 5.6 ovenfor omhandlede mærkater kan enten udgives af den myndighed, der har meddelt godkendelsen, eller kan med denne myndigheds godkendelse udformes af fabrikanten.
 6. ALMINDELIGE FORSKRIFTER
 6.1. Placering og fastgørelse på køretøjet
 6.1.1. Anvendelse af barnefastholdelsesanordninger i kategori »universal«, »semi-universal« og »begrænset« er tilladt på for- og bagsædet, hvis fastholdelsesanordningerne monteres efter fabrikantens vejledning.
 6.1.2. Anvendelse af barnefastholdelsesanordninger i kategori »køretøjsspecifik« er tilladt på alle sædepladser, herunder i bagageområdet, hvis fastholdelsesanordningerne monteres efter fabrikantens vejledning. For bagudvendende fastholdelsesanordninger skal konstruktionen sikre, at der altid er støtte til barnets hoved, når anordningen er klar til brug. Dette fastlægges for en linje vinkelret på sædets ryglæn gennem øjenlinjen, idet skæringspunktet skal være mindst 40 mm under begyndelsen af en sådan hovedstøttes runding.
 6.1.3. Alt efter den kategori, anordningen tilhører, skal denne fastgøres til køretøjets konstruktion eller til sædets stel.
 MULIGE KONFIGURATIONER FOR
 GODKENDELSESGRUPPER/KATEGORITABEL
 GRUPPEKATEGORI
 Universal (2)
 Semi-universal (3)
 Begrænset
 Køretøjsspecifik
 CRS
 ISOFIXCRS
 CRS
 ISOFIX CRS
 CRS
 ISOFIXCRS
 CRS
 ISOFIXCRS
 0
 Lift
 A
 NA
 A
 A
 A
 NA
 A
 A
 Bagudvendende
 A
 NA
 A
 A
 A
 NA
 A
 A
 0+
 Bagudvendende
 A
 NA
 A
 A
 A
 NA
 A
 A
 I
 Bagudvendende
 A
 NA
 A
 A
 A
 NA
 A


text:
A
 Fremadvendende
 (integral)
 A
 A
 A
 A
 A
 NA
 A
 A
 Fremadvendende
 (ikke-integral)
 NA
 NA
 NA
 NA
 NA
 NA
 NA
 NA
 Fremadvendende
 (ikke-integral — jf. punkt 6.1.12)
 A
 NA
 A
 NA
 A
 NA
 A
 A
 II
 Bagudvendende
 A
 NA
 A
 NA
 A
 NA
 A
 A
 Fremadvendende
 (integral)
 A
 NA
 A
 NA
 A
 NA
 A
 A
 Fremadvendende
 (ikke-integral)
 A
 NA
 A
 NA
 A
 NA
 A
 A
 III
 Bagudvendende
 A
 NA
 A
 NA
 A
 NA
 A
 A
 Fremadvendende
 (integral)
 A
 NA
 A
 NA
 A
 NA
 A
 A
 Fremadvendende
 (ikke-integral)
 A
 NA
 A
 NA
 A
 NA
 A
 A
 Hvor:
 CRS: Child restraint system (barnefastholdelsesanordning)
 A: Applicable (Ja)
 NA: Not Applicable (Nej)
 6.1.3.1. For kategorierne »universal« og »begrænset«, ved hjælp af voksensikkerhedssele (med eller uden retractor), som opfylder forskrifterne i regulativ nr. 16 (eller tilsvarende) og er fastgjort til forankringer, der opfylder forskrifterne i regulativ nr. 14 (eller tilsvarende).
 6.1.3.2. For ISOFIX »universal« barnefastholdelsesanordninger, ved hjælp af ISOFIX-beslag og ISOFIX-topstrop, der opfylder forskrifterne i dette regulativ, fastgjort til ISOFIX-forankringssystemer og ISOFIX-topbstropforankringer, der opfylder forskrifterne i regulativ nr. 14.
 6.1.3.3. For kategorien »semi-universal«: ved hjælp af nederste forankringer som foreskrevet i regulativ nr. 14 samt ekstra forankringer i overensstemmelse med anbefalingen i bilag 11 til dette regulativ.
 6.1.3.4. For ISOFIX »semi-universal« barnefastholdelsesanordninger, ved hjælp af ISOFIX-beslag og ISOFIX-topstrop eller støtteben eller instrumenbræt, der opfylder forskrifterne i dette regulativ, fastgjort til ISOFIX-forankringer og/eller ISOFIX-topstropforankringer, der opfylder forskrifterne i regulativ nr. 14.
 6.1.3.5. For kategorien »køretøjsspecifik«: ved hjælp af forankringer konstrueret af køretøjsfabrikanten eller fabrikanten af barnefastholdelsesanordningen.
 6.1.3.6. For sådanne barnesikkerhedsseler eller seler til fastgørelse af barnefastfastholdelsesanordninger, som anvender seleforankringer, hvortil der i forvejen er monteret en voksensele, kontrollerer den tekniske tjeneste, at:
 —
 den effektive forankringsposition for voksensele er godkendt efter regulativ nr. 14 eller tilsvarende
 —
 de to anordninger ikke virker hindrende på hinandens funktion
 —
 lukkebeslagene på voksenselen og det supplerende system ikke kan forbyttes.
 For barnefastholdelsesanordninger, som anvender stænger eller ekstra anordninger fastgjort til forankringer godkendt efter regulativ nr. 14, og som falder uden for anvendelsesområdet for regulativ nr. 14, finder følgende punkter anvendelse:
 —
 en sådan anordning vil kun blive godkendt som semi-universal eller køretøjsspecifik
 —
 den tekniske tjeneste anvender forskrifterne i bilag 11 til dette regulativ på stangen og befæstigelserne
 —
 stangen indgår i den dynamiske prøve, idet belastningen påføres i midterpositionen og med stangen i den mest udstrakte stilling, hvis den er indstillelig
 —
 den effektive positionering og funktion af en eventuel voksenseseleforankring, hvortil stangen er fastgjort, må ikke blive hæmmet.
 6.1.3.7. Barnefastholdelsesanordninger, hvor der anvendes et støtteben, kan kun godkendes i kategorien »semi-universal« eller »køretøjsspecifik«, og forskrifterne i bilag 11 til dette regulativ finder anvendelse. Fabrikanten af barnefastholdelsesanordningen skal tage hensyn til, hvad der i de enkelte køretøjer er nødvendigt for, at støttebenet kan fungere korrekt, og give oplysninger herom.
 6.1.4. En selepude skal fastholdes enten af en voksensele, idet den underkastes prøven i punkt 8.1.4, eller på anden måde.
 6.1.5. Fabrikanten af barnefastholdelsesanordningen skal afgive en skriftlig erklæring om, at giftigheden af de materialer, der anvendes til produktion


text:
af barnefastholdelsesanordningen, og som er tilgængelige for barnet, når dette fastholdes af anordningen, er i overensstemmelse med de pågældende afsnit af »CEN Safety of Toys«, del 3 (juni 1982) (4). Efter prøvningsmyndighedens skøn kan der udføres prøvninger til bekræftelse af denne erklærings gyldighed. Dette punkt finder ikke anvendelse på fastholdelsesanordninger af gruppe II og III.
 6.1.6. Barnefastholdelsesanordningens fabrikant skal afgive en skriftlig erklæring om, at antændeligheden af de materialer, der er anvendt til fremstilling af fastholdelsesanordningen, er i overensstemmelse med de pågældende afsnit af det konsoliderede ECE-regulativ om køretøjers konstruktion (R.E.3) (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1, punkt 1.20). Efter prøvningsmyndighedens skøn kan der udføres prøvninger til bekræftelse af denne erklærings gyldighed.
 6.1.7. For bagudvendende barnefastholdelsesanordninger, der understøttes af køretøjets instrumentbræt, anses instrumentbrættet med henblik på godkendelse efter dette regulativ for at være tilstrækkelig stift.
 6.1.8. For barnefastholdelsesanordninger i kategorien »universal«, bortset fra ISOFIX-barnefastholdelsesanordninger i kategorien »universal«, skal de vigtigste belastningsoverførende kontaktpunkter mellem barnefastholdelsesanordningen og voksensikkerhedsselen være mindst 150 mm fra Cr-aksen, målt med barnefastholdelsesanordningen anbragt i dynamisk prøvebænk. Dette skal gælde for alle indstillingsmuligheder. Ekstra alternative seleføringer er tilladt. Når der foreligger en alternativ føring af selen, skal fabrikanten i vejledningen udtrykkelig henvise til den alternative føring som foreskrevet i punkt 15. Når barnefastholdelsesanordningen afprøves med brug af sådanne alternative seleføringer, skal anordningen være i overensstemmelse med alle regulativets forskrifter bortset fra dette punkt.
 6.1.9. Hvis voksenselen skal anvendes til fastgørelse af en barnefastholdelsesanordning i kategorien »universal« på den dynamiske prøvebænk, er den største længde af denne voksensele fastlagt i bilag 13 til dette regulativ.
 For at kontrollere opfyldelsen af denne forskrift fastgøres barnefastholdelsesanordningen til prøvebænken ved anvendelse af den passende standardsele beskrevet i bilag 13. Attrappen skal ikke anbringes i anordningen, medmindre fastholdelsesanordningen er konstrueret således, at anbringelsen af attrappen ville øge den selelængde, der skal bruges. Med barnefastholdelsesanordningen i den monterede position må der ikke være nogen stramning af selen, bortset fra den stramning, der skyldes standardretractoren, hvis en sådan er monteret. Hvis retractorselen anvendes, skal denne betingelse være opfyldt med mindst 150 mm sele stadig på rullen.
 6.1.10. Barnefastholdelsesanordninger af gruppe 0 og 0+ må ikke anvendes fremadvendende.
 6.1.11. Barnefastholdelsesanordninger i gruppe 0 og 0+ skal, med undtagelse af lifte som defineret i punkt 2.4.1, tilhøre den integrerede klasse.
 6.1.12. Barnefastholdelsesanordninger i gruppe I skal tilhøre den integrerede klasse, medmindre de er udstyret med kollisionsværn som defineret i punkt 2.7.
 6.2. Konfiguration
 6.2.1. Barnefastholdelsesanordningens udformning skal være sådan, at
 6.2.1.1.
 anordningen giver den foreskrevne beskyttelse i enhver påtænkt position af fastholdelsesanordningen; for anordninger »til særlige behov« skal det primære fastholdelsesmiddel give den ønskede beskyttelse i enhver af fastholdelsesanordningernes stillinger uden brug af supplerende fastholdelsesanordninger, der måtte forefindes.
 6.2.1.2.
 barnet let og hurtigt kan anbringes og tages ud; for fastholdelsesanordninger, i hvilke barnet fastholdes med H-sele eller Y-sele uden retractor, skal hver skuldergjord og hoftegjord kunne forskydes indbyrdes under den i punkt 7.2.1.4 beskrevne procedure.
 I disse tilfælde kan barnefastholdelsesanordningens sele være forsynet med to eller flere forbindelsesdele. For fastholdelsesanordninger til særlige behov anerkendes det, at de supplerende fastholdelsesanordninger vil være


text:
begrænsende for, hvor hurtigt barnet kan anbringes og tages ud. Sådanne supplerende anordninger skal imidlertid så vidt muligt være udformet med henblik på hurtig udløsning.
 6.2.1.3.
 Hvis fastholdelsesanordningens hældning kan indstilles, må en ændring i hældningen ikke kræve manuel efterjustering af gjordene. Det skal kræve et forsætligt indgreb med hånden at ændre fastholdelsesanordningens hældning.
 6.2.1.4.
 For gruppe 0, 0+ og I skal fastholdelsesanordningen holde barnet i en stilling, der giver den foreskrevne beskyttelse, også når barnet sover;
 6.2.1.5.
 For at forhindre, at barnet glider under selen, hvad enten det sker ved en kollision eller ved rastløshed, skal alle fremadvendende fastholdelsesanordninger af gruppe I med integreret H-sele være forsynet med skridtgjord. Med skridtgjorden påsat og indstillet til sin største længde må hoftegjorden ikke kunne komme op over hoften hverken på 9 kg- eller 15 kg-attrappen.
 6.2.2. På gruppe I, II og II skal alle anordninger med hoftegjord have tvungen styring af hoftegjorden, således at det sikres, at den af hoftegjorden overførte belastning overføres til hoften.
 6.2.3. Alle fastholdelsesanordningens gjorde skal være placeret således, at de ikke kan medføre ubehag for brugeren ved normal brug eller kan indtage en farlig stilling. Afstanden mellem skuldergjordene i nærheden af halsen skal mindst svare til tykkelsen af halsen på den pågældende attrap.
 6.2.4. Enheden må ikke udsætte svage dele af barnets krop (mave, skridt osv.) for stærke belastninger. Konstruktionen skal sikre, at barnets isse ikke udsættes for kompressionsbelastning i tilfælde af et sammenstød.
 6.2.4.1.
 Y-seler må kun benyttes på bagudvendende og sidevendende barnefastholdelsesanordninger (lifte).
 6.2.5. Barnefastholdelsesanordninger skal være konstrueret og monteret således, at:
 6.2.5.1.
 der er mindst mulig fare for, at barnet eller andre personer i køretøjet kvæstes af skarpe kanter eller fremspring (som f.eks. defineret i regulativ nr. 21)
 6.2.5.2.
 de ikke frembryder skarpe kanter eller fremspring, der kan beskadige køretøjets indtræk eller passagernes tøj
 6.2.5.3.
 de ikke udsætter svage dele af barnets krop (mave, skridt osv.) for ekstra inertikræfter, de frembringer
 6.2.5.4.
 deres stive dele ikke, på steder hvor de er i berøring med gjordene, udsætter disse for at gnave mod skarpe kanter.
 6.2.6. Dele, der er aftagelige med henblik på at tillade komponenter at blive fastgjort og løsnet, skal være udformet, så enhver risiko for forkert montering og brug så vidt muligt er udelukket. Fastholdelsesanordninger »til særlige behov« skal have supplerende fastholdelsesanordninger; disse skal have supplerende fastholdelsesanordninger, der er udformet, så der ikke er risiko for forkert montering, og således, at deres udløsning og funktionsmåde umiddelbart fremgår for udenforstående, der yder hjælp i en nødsituation.
 6.2.7. Når barnefastholdelsesanordninger bestemt for gruppe I, gruppe II og gruppe I og II kombineret er forsynet med stolerygsæde, skal dettes indvendige højde, bestemt efter diagrammet i bilag 12, være mindst 500 mm.
 6.2.8. Kun automatiske retractorer og inerti-retractorer må anvendes.
 6.2.9. For anordninger bestemt til brug for gruppe I må barnet ikke let kunne løsne den del af systemet, der fastholder hoften, efter at barnet er anbragt. Derfor skal forskrifterne i punkt 7.2.5 (låseanordninger) være opfyldt. Anordninger, der er bestemt til at opnå dette, skal være


text:
permanent fastgjort til barnefastholdelsesanordningen.
 6.2.10. En barnefastholdelsesanordning kan være bestemt til anvendelse hos flere end én massegruppe og/eller af flere end ét barn, forudsat at den kan opfylde forskrifterne for hver af de pågældende grupper. En barnefastholdelsesanordning i kategori »universal« skal opfylde forskrifterne for denne kategori for alle de massegrupper, den er godkendt til.
 6.2.11. Barnefastholdelsesanordninger med retractor
 For barnefastholdelsesanordninger med retractor skal retractoren opfylde forskrifterne i punkt 7.2.3 nedenfor.
 6.2.12. For selepuder vurderes, om gjorde og låsetunge af en voksensele let kan føres gennem fastgøringspunkterne. Dette gælder navnlig for selepuder, der er bestemt til forsæderne i personbiler, idet disses seler kan have lange halvstive skafter. Det faste lukkebeslag må ikke kunne føres gennem selepudens fastgøringspunkter eller give mulighed for, at selen anbringes helt anderledes end på testvognen.
 6.2.13. Er barnefastholdelsesanordningen bestemt til flere børn, skal hvert fastholdelsessystem være helt uafhængigt hvad angår belastningsoverførsel og justering.
 6.2.14. Barnefastholdelsesanordninger, der indeholder oppustelige dele, skal være således konstrueret, at anvendelsesforholdene (tryk, temperatur, fugtighed) ikke påvirker deres evne til at opfylde forskrifterne i dette regulativ.
 6.3. Specifikationer for ISOFIX-fastholdelsesanordninger
 6.3.1. Generelle karaktaristika
 6.3.1.1. Dimensioner
 De maksimale dimensioner for ISOFIX-barnefastholdelsanordningen til siden, nedad og bagud samt placeringen af ISOFIX-forankringssysstemet, som fastholdelsesanordningens beslag skal gå i indgreb med, er for ISOFIX-barnefastholdesesanordningens fabrikant defineret ved køretøjets sædebeslag, der er defineret i punkt 2.31 i dette regulativ.
 6.3.1.2. Masse
 Massen for en ISOFIX-barnefastholdelsesanordning i kategorien »universal« eller »semi-universal« og for massegruppe 0, 0+ og I må ikke være over 15 kg.
 6.3.2. ISOFIX-beslag
 6.3.2.1. Type
 ISOFIX-beslag kan være i overensstemmelse med de eksempler, der er vist i figur 0 (a), eller af anden hensigtsmæssig konstruktion, der udgør en del af en stiv mekanisme, der kan justeres, og hvis art bestemmes af fabrikanten af ISOFIX-barnefastholdelsesanordningen.
 Figur 0 (a)
 6.3.2.2. Dimensioner
 Dimensionerne for den del af ISOFIX-barnefastholdelsesanordningen, der går i indgreb med ISOFIX-forankringssystemet, må ikke overskride de maksimale dimensioner i figur 0 (b).
 Figur 0 (b)
 6.3.2.3. Indikation af delvis fastlåsning
 ISOFIX-barnefastholdelsesanordningen skal omfatte et middel, der viser, at begge ISOFIX-beslag er fuldstændigt fastlåst med de tilsvarende nedre ISOFIX-forankringer. Denne indikation kan være en lyd, en følbar indikation, en synlig indikation eller en kombination af to eller flere af disse. Hvis der er tale om en synlig indikation, skal denne kunne ses under alle normale belysningsforhold.
 6.3.3. Specifikationer for ISOFIX-topstrop
 6.3.3.1. Topstropkonnektor
 Topstropkonnektoren bør være en ISOFIX topstropkrog som vist i figur 0 (c) eller lignende anordninger, der kan placeres inden for de afgrænsninger, der er angivet i figur 0 (c).
 6.3.3.2. Karakteristika for ISOFIX-topstrop
 ISOFIX-topstroppen skal være forsynet med en gjord (eller tilsvarende), og der skal være midler til at foretage justering og udløse tilspændingen.
 6.3.3.2.1. Længden af ISOFIX-topstrop
 Topstroppen på en ISOFIX-barnefastholdelsesanordning skal have en længde på mindst 2 000 mm.
 6.3.3.2.2. Tilspændingsindikator
 ISOFIX-topstroppen eller ISOFIX-barnesædet skal være forsynet med en anordning, der indikerer, at stroppen der tilspændt. Anordningen kan være del af en justerings- og spændingsudløsningsanordning.
 6.3.3.2.3. Dimensioner
 Dimensionerne for ISOFIX-topstropkroge er vist i figur 0 (c).
 Figur 0 (c)
 Dimensioner for ISOFIX-topstropkonnektor (krogtypen)
 6.3.4. Forskrifter


text:
vedrørende justering
 IFOFIX-beslagene eller selve ISOFIX-barnefastholdelsesanordningen skal kunne justeres, så den kan tilpasses de placeringer af ISOFIX-forankringer, der er beskrevet i regulativ nr. 14.
 6.4. Kontrol af mærkninger
 6.4.1. Den tekniske tjeneste, der udfører godkendelsesprøvningerne, skal kontrollere, at mærkningen er i overensstemmelse forskrifterne i punkt 4.
 6.5. Kontrol af monteringsvejledning og brugsanvisning
 6.5.1. Den tekniske tjeneste, der udfører godkendelsesprøvningerne, skal kontrollere, at monteringsvejledning og brugsanvisning er i overensstemmelse med punkt 15.
 7. SÆRLIGE FORSKRIFTER
 7.1. Forskrifter, der finder anvendelse på den samlede fastholdelsesanordning
 7.1.1. Korrosionsbestandighed
 7.1.1.1. En komplet barnefastholdelsesanordning, eller de af dens dele, der er påvirkelige af korrosion, underkastes den i punkt 8.1.1 nedenfor beskrevne korrosionsprøvning.
 7.1.1.2. Efter den i punkt 8.1.1.1 og 8.1.1.2 foreskrevne korrosionsprøvning må der hverken ses forandringer, som kan skade barnefastholdelsesanordningens gode funktion, eller tegn på betydelig korrosion, når delene undersøges med det blotte øje af en sagkyndig iagttager.
 7.1.2. Energioptagelse
 7.1.2.1. For alle anordninger med ryglæn skal de flader, der er defineret i dette regulativs bilag 18, ved prøvning efter bilag 17, udvise en maksimal acceleration på mindre 60 g. Dette krav gælder også de områder af kollisionsværn, som befinder sig i det område, som rammes af hovedet.
 7.1.2.2. Hvis der er tale om en barnefastholdelsesanordning med permanent mekanisk fastgjorte justerbare hovedstøtteanordninger, i hvilke højden af enten voksenselen eller barneselen styres direkte af den justerbare hovedstøtte, er det ikke nødvendigt at kræve energiabsorbering i de områder defineret i bilag 18, som attrappens hoved ikke kan komme i berøring med, dvs. bagved hovedstøtten.
 7.1.3. Væltning
 7.1.3.1. Barnefastholdelsesanordningen afprøves som foreskrevet i punkt 8.1.2; attrappen må ikke falde ud af anordningen, og når prøvesædet anbringes på hovedet, må attrappens hoved ikke flyttes sig mere end 300 mm fra udgangsstillingen i lodret retning i forhold til prøvesædet.
 7.1.4. Dynamisk prøvning
 7.1.4.1. Generelt: Barnefastholdelsesanordningen underkastes dynamisk afprøvning efter bestemmelserne i punkt 8.1.3 nedenfor.
 7.1.4.1.1. Barnefastholdelsesanordninger af kategori »universal«, »begrænset« og »semi-universal« afprøves på prøvevognen ved hjælp af det i punkt 6 beskrevne prøvesæde og i overensstemmelse med punkt 8.1.3.1.
 7.1.4.1.2. Barnefastholdelsesanordninger af kategori »køretøjsspecifik« afprøves med hver køretøjsmodel, som anordningen er bestemt for. Den tekniske tjeneste, der forestår afprøvningen, kan indskrænke antallet af afprøvede køretøjsmodeller, hvis de ikke adskiller sig meget i de i punkt 7.1.4.1.2.3 anførte henseender. Barnefastholdelsesanordningen kan afprøves på en af følgende måder:
 7.1.4.1.2.1.
 på et komplet køretøj, som foreskrevet i punkt 8.1.3.3
 7.1.4.1.2.2.
 i et køretøjskarrosseri på prøvevognen som foreskrevet i punkt 8.1.3.2, eller
 7.1.4.1.2.3.
 i dele af køretøjets karrosseri, der er tilstrækkelige til at være repræsentative for køretøjets opbygning og kollisionsoverflader. Er barnefastholdelsesanordningen bestemt til brug på bagsædet, skal de afprøvede dele omfatte forsæderyglæn, vognbund, B- og C-stolper og tag. Er barnefastholdelsesanordningen bestemt til brug på forsædet, skal de afprøvede dele omfatte instrumentbræt, A-stolper, vindspejl, alle håndtag og knapper, der monteret i vognbunden eller på midterkonsollen, forsæde, vognbund og tag. Er barnefastholdelsesanordningen bestemt til brug i kombination med voksensele, skal de afprøvede dele endvidere omfatte de(n) pågældende voksensele(r). Den tekniske tjeneste, der forestår afprøvningen, kan tillade, at nogle dele undlades, hvis de findes


text:
overflødige. Afprøvningen skal finde sted som foreskrevet i punkt 8.1.3.2.
 7.1.4.1.3. Dynamisk afprøvning skal udføres på barnefastholdelsesanordninger, der ikke tidligere har været underkastet belastning.
 7.1.4.1.4. Ved de dynamiske prøvninger må der ikke opstå brud på nogen af de dele, der faktisk medvirker til at holde barnet i stilling, og intet lukkebeslag, låsesystem eller forskydningssystem må udløses.
 7.1.4.1.5. Til den »ikke-integrerede type« skal den anvendte sikkerhedssele være standardselen og de tilhørende forankringsbeslag, der foreskrives i bilag 13 til dette regulativ. Dette gælder dog ikke godkendelser for typen »køretøjsspecifik«, hvor køretøjets egen sele skal anvendes.
 7.1.4.1.6. Hvis en barnefastholdelsesanordning af typen »køretøjsspecifik« monteres i området bag det bageste fremadvendende voksensæde, (f.eks. i bagagerummet), skal der udføres én afprøvning med de(n) største attrap(per) på et komplet køretøj som foreskrevet i punkt 8.1.3.3.3. De øvrige prøvninger, herunder produktionens overensstemmelse, kan udføres som foreskrevet i punkt 8.1.3.2, hvis fabrikanten ønsker det.
 7.1.4.1.7. For anordninger »til særlige behov« skal alle dynamiske prøvninger som foreskrevet i dette regulativ for hver massegruppe udføres to gange: første gang med det primære fastholdelsesmiddel, anden gang med alle fastholdelsesanordninger i brug. Ved disse prøver skal man være særlig opmærksom på forskrifterne i punkt 6.2.3 og 6.2.4.
 7.1.4.1.8. Ved de dynamiske prøvninger må den standardsikkerhedssele, der anvendes til fastgøring af barnefastholdelsesanordningen, ikke gå ud af indgreb med nogen førings- eller låseanordning, der anvendes under prøvningen.
 7.1.4.1.9. En barnefastholdelsesanordning med støtteben prøves som følger:
 a)
 Hvis der er tale om kategorien »semi-universal« skal frontalsammenstødsprøvninger udføres med støttebenet justeret til både det maksimum og det minimum, der er forenenligt med prøvenvognens vognbunds placering. Prøvninger af påkørsler bagfra skal udføres med placering som i »værste tilfælde«, udvalgt af den tekniske tjeneste. Under prøvningerne skal støttebenet understøttes af prøvevognens vognbund som beskrevet i bilag 6, tillæg 3, figur 2. Hvis der er et mellemrum mellem mindste støttebenslængde og højeste vognbundsniveau, justeres støttebenet til vognbundsniveauet 140 mm under Cr. Hvis den største støttebenslængde er mere end det laveste vognbundsniveau gør det muligt at anvende, justeres støttebenet til det pågældende laveste vognbundsniveau 280 mm under Cr. Hvis der er tale om et støtteben med trinvis justering, justeres støttebenet til efterfølgende justeringsposition for at sikre, at støttebenet er i berøring med bunden.
 b)
 Hvis der er tale om støtteben, der ikke befinder sig i symmetriplanet, udvælges »værste tilfælde« af den tekniske tjeneste til prøvningen.
 c)
 Hvis der er tale om kategorien »køretøjsspecifik«, justeres efter anvisningerne fra barnefastholdelsesanordningens fabrikant.
 7.1.4.1.10. Hvis der er tale om en barnefastholdelsesanordning, der anvender et ISOFIX-forankringssystem og eventuel antirotationsanordning, udføres prøvningen:
 7.1.4.1.10.1.
 For ISOFIX-barnefastholdelsesanordninger i størrelsesklasse A og B:
 7.1.4.1.10.1.1.
 med antirotationsanordningen i brug, og
 7.1.4.1.10.1.2.
 uden antirotationsanordningen i brug. Dette krav finder ikke anvendelse, når et permanent og ikke-justerbart støtteben anvendes som antirotationsanordning.
 7.1.4.1.10.2.
 For ISOFIX-barnefastholdelsesanordninger af andre størrelsesklasser med antirotationsanordningen i brug.
 7.1.4.2. Acceleration af brystkassen (5)
 7.1.4.2.1. Den resulterende acceleration af brystkassen må ikke overstige 55 g, bortset fra perioder på tilsammen højst 3 ms.
 7.1.4.2.2. Den lodrette komposant af accelerationen fra maven til hovedet må ikke overstige 30 g bortset fra