text:
gennemsigtighed og god forvaltningspraksis i overensstemmelse med parternes nationale lovgivning.
 Artikel 218
 Varighed af ophavsretten
 1. Rettighederne for ophavsmanden til et litterært eller kunstnerisk værk, jf. artikel 2 i Bernerkonventionen, består i ophavsmandens levetid og 70 år efter dennes død.
 2. Tilkommer ophavsretten flere, som har samarbejdet ved værkets frembringelse, beregnes den i stk. 1 nævnte beskyttelsestid fra den længstlevende ophavsmands død.
 3. For anonyme eller pseudonyme værker er beskyttelsestiden 70 år efter det tidspunkt, da værket lovligt blev gjort tilgængeligt for offentligheden. Når ophavsmandens pseudonym ikke efterlader tvivl om dennes identitet, fastsættes beskyttelsestiden i henhold til stk. 1. Hvis ophavsmanden til anonyme eller pseudonyme værker afslører sin identitet i ovennævnte periode, fastsættes beskyttelsestiden i henhold til stk. 1. Det kan ikke kræves, at parterne beskytter anonyme eller pseudonyme værker, hvor det er rimeligt at antage, at deres ophavsmand har været død i 70 år.
 4. Når den tid, i hvilken et værk bortset fra et fotografisk værk eller brugskunst er beskyttet, beregnes på grundlag af andet end en fysisk persons levetid, må denne varighed ikke være på mindre end 70 år regnet fra udgangen af det kalenderår, i hvilket den autoriserede offentliggørelse fandt sted, eller, dersom der ikke har fundet nogen sådan autoriseret offentliggørelse sted inden 50 år efter værkets frembringelse, 70 år regnet fra udgangen af det kalenderår, i hvilket det blev frembragt.
 5. Beskyttelsestiden for kinematografiske eller audiovisuelle værker er mindst 70 år efter det tidspunkt, da værket blev gjort tilgængeligt for offentligheden med ophavsmandens samtykke, eller, dersom der ikke har fundet nogen sådan autoriseret offentliggørelse sted, 50 år efter værkets frembringelse. Alternativt kan parterne fastsætte, at beskyttelsestiden for kinematografiske eller audiovisuelle værker udløber 70 år efter, at den sidste person, der er udpeget som ophavsmand i henhold til national lovgivning, er død.
 Artikel 219
 Varighed af beslægtede rettigheder
 1. Den beskyttelse, der skal indrømmes udøvende kunstnere i henhold til denne aftale, varer mindst indtil udgangen af en periode på 50 år regnet fra udgangen af det år, hvor fremførelsen blev optaget.
 2. Den beskyttelse, der skal indrømmes fremstillere af fonogrammer i henhold til denne aftale, skal mindst vare til udgangen af en periode på 50 år regnet fra udgangen af det år, hvor fonogrammet blev udgivet, eller, hvis en sådan udgivelse ikke finder sted inden 50 år efter optagelsen af fonogrammet, mindst 50 år fra udgangen af det år, hvor optagelsen blev foretaget.
 3. Den beskyttelsestid, der indrømmes radio- og fjernsynsselskaber, strækker sig over mindst 50 år regnet fra udgangen af det kalenderår, i hvilket radio- og fjernsynstransmissionen fandt sted.
 Artikel 220
 Radio- og fjernsynsudsendelse og overføring til offentligheden
 1. I denne artikel forstås ved:
 — "radio- og fjernsynsudsendelse": en for offentligheden bestemt udsendelse ved hjælp af radiobølger af lyd eller af billede og lyd eller af udtryk herfor i en anden form. En sådan udsendelse via satellit er også en "radio- eller fjernsynsudsendelse". Udsendelse af kodede signaler er også en "radio- eller fjernsynsudsendelse", hvis apparaturet til dekodning stilles til rådighed for offentligheden af radio- eller


text:
fjernsynsforetagendet eller med dettes samtykke
 — "overføring til offentligheden" af en fremførelse eller et fonogram: offentlig udsendelse ved hjælp af ethvert andet medium end radio og fjernsyn af lyden fra en fremførelse eller af den lyd eller lyd udtrykt i en anden form, der er optaget på et fonogram. I forbindelse med stk. 3 forstås ved "overføring til offentligheden" også det forhold, at den lyd eller lyd udtrykt i en anden form, der er optaget på et fonogram, gøres hørbar for offentligheden.
 2. Udøvende kunstnere har med hensyn til deres fremførelser eneret til at tillade:
 a)
 radio- eller fjernsynsudsendelse og anden overføring til offentligheden af deres ikke optagne fremførelser, undtagen hvis fremførelsen allerede i sig selv er en radio- eller fjernsynsudsendelse, og
 b)
 optagelse af deres ikke optagne fremførelser.
 3. Udøvende kunstnere og fremstillere af fonogrammer har ret til et enkelt rimeligt vederlag for direkte eller indirekte brug af et i kommercielt øjemed udgivet fonogram til radio- eller fjernsynsudsendelse eller anden overføring til offentligheden. Parterne fastsætter i deres nationale lovgivning, at kravet om det enkelte rimelige vederlag fra brugeren skal fremsættes af den udøvende kunstner, af fremstilleren af fonogrammet eller af begge. Parterne kan fastsætte national lovgivning om, hvorledes den udøvende kunstner og fremstilleren af fonogrammet skal dele det enkelte rimelige vederlag, hvis der ikke mellem den udøvende kunstner og fremstilleren af fonogrammet er indgået aftale herom.
 4. Parterne tillægger udøvende kunstnere eneret til i forbindelse med deres optagne fremførelser at tillade eller forbyde:
 a)
 direkte eller indirekte reproduktion
 b)
 distribution gennem salg eller anden form for overførsel af ejerskab
 c)
 leje til offentligheden af originalen eller genparter heraf
 d)
 trådbunden eller trådløs tilrådighedsstillelse på en sådan måde, at medlemmer af offentligheden kan få adgang til dem fra et sted og på et tidspunkt, de vælger individuelt.
 5. Hvis de udøvende kunstnere har overdraget retten til tilrådighedsstillelse eller retten til udlejning, kan parterne sikre, at de udøvende kunstnere bevarer en ret, der ikke kan gives afkald på, til et rimeligt vederlag, som kan opkræves af en forvaltningsorganisation, der er behørigt autoriseret i henhold til den nationale lovgivning.
 6. Parterne kan indrømme udøvende kunstnere, der frembringer audiovisuelle værker, ret, der ikke kan gives afkald på, til et rimeligt vederlag for radio- og fjernsynsudsendelse eller overføring til offentligheden af deres optagne fremførelser, idet vederlaget kan opkræves af en forvaltningsorganisation, der er behørigt autoriseret i henhold til den nationale lovgivning.
 7. Parterne kan i deres nationale lovgivning fastsætte begrænsninger af eller undtagelser fra de rettigheder, der indrømmes udøvende kunstnere, som frembringer audiovisuelle værker, i visse særlige tilfælde, der ikke strider mod den normale udnyttelse af fremførelsen og ikke indebærer urimelig skade for de udøvende kunstneres legitime interesser.
 8. Parterne tillægger radio- og fjernsynsselskaber eneret til at tillade eller forbyde genudsendelse af deres udsendelser mindst ved hjælp af radiobølger.
 Artikel 221
 Beskyttelse af tekniske foranstaltninger
 Parterne overholder bestemmelserne i artikel 11 i WCT og artikel 18 i WPPT.
 Artikel 222
 Beskyttelse af oplysninger om rettighedsforvaltning
 Parterne overholder bestemmelserne i artikel 12 i WCT og

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
artikel 19 i WPPT.
 Artikel 223
 Kunstneres følgeret til kunstværker
 1. Med forbehold af Bernerkonventionens artikel 14b, stk. 2, indfører parterne for ophavsmanden til et originalkunstværk en følgeret, som er en uoverdragelig og ufrasigelig ret til et vederlag baseret på salgsprisen ved ethvert videresalg af det pågældende kunstværk efter ophavsmandens første afhændelse af det.
 2. Den i stk. 1 nævnte ret finder anvendelse i overensstemmelse med den nationale lovgivning på alt videresalg, hvor der som sælgere, købere eller formidlere deltager professionelle på kunstmarkedet, herunder auktionshuse, kunstgallerier og alle kunsthandlere i øvrigt.
 Afdeling 4
 Design
 Artikel 224
 Internationale aftaler
 Parterne gør enhver rimelig indsats for at efterkomme Genèveaftalen om Haagarrangementet vedrørende international registrering af industrielle design vedtaget i Genève den 2. juli 1999.
 Artikel 225
 Krav vedrørende beskyttelse af design (68)
 1. Parterne træffer foranstaltninger til beskyttelse af uafhængigt frembragte design, der er nye. Hvis det kræves i henhold til en parts lovgivning, kræves også en individuel karakter for sådanne design. Beskyttelsen ydes ved registrering og giver indehaverne eneret i overensstemmelse med denne afdeling.
 2. Et design, der finder anvendelse på eller indgår i et produkt, som udgør en komponent af et sammensat produkt, kan kun beskyttes i henhold til stk. 1, hvis komponenten efter at være blevet inkorporeret i det sammensatte produkt (69) fortsat er synlig under normal brug (70) af dette produkt, og i det omfang de synlige elementer af komponenten i sig selv opfylder kravene for beskyttelse.
 Artikel 226
 Rettigheder knyttet til registrering
 1. Indehaveren af et registreret design har eneret til at forhindre, at tredjemand, som ikke har indehaverens samtykke, fremstiller, sælger eller importerer, eksporterer, lagerfører et sådant produkt eller bruger artikler, der bærer eller inkorporerer det beskyttede design, dersom en sådan handling har en kommerciel målsætning.
 2. Indehaveren af et registreret design har også ret til at anlægge sag mod personer, der producerer eller markedsfører et produkt, hvis design kun udviser mindre forskelle i forhold til det beskyttede design, eller hvis udseende er det samme som sidstnævnte beskyttede design.
 Artikel 227
 Beskyttelsens varighed
 Beskyttelsen af et industrielt design varer i mindst 10 år fra datoen for indgivelse af ansøgningen om registrering. Parterne kan gennemføre en længere beskyttelsestid i deres nationale lovgivning.
 Artikel 228
 Undtagelser
 1. Parterne kan fastsætte begrænsede undtagelser fra beskyttelsen af design, forudsat at sådanne undtagelser ikke i urimeligt omfang strider mod den normale udnyttelse af beskyttede design og ikke indebærer urimelig skade for de legitime interesser, som indehaveren af det beskyttede design har, under hensyn til tredjemands legitime interesser.
 2. Designbeskyttelse gælder ikke for design, der i alt væsentligt er dikteret af tekniske eller funktionelle forhold.
 3. Der kan ikke erhverves mønsterret til de elementer af et produkts udseende, der nødvendigvis må reproduceres i deres nøjagtige form og dimensioner, for at det produkt, som designet indgår i eller finder anvendelse på, rent mekanisk kan kobles til et andet produkt eller placeres i, på eller omkring et andet produkt eller bringes i kontakt med et andet produkt, således at begge produkter opfylder deres funktion.


text:
4. Der kan ikke erhverves mønsterret til et design, som strider mod den offentlige orden eller sædeligheden.
 Artikel 229
 Forholdet til ophavsret
 Genstanden for beskyttelse af et design kan være ophavsretligt beskyttet, hvis betingelserne for en sådan beskyttelse opfyldes. Hver part fastsætter, i hvilket omfang og under hvilke betingelser der opnås en sådan beskyttelse, herunder kravet til originalitet.
 Afdeling 5
 Patenter
 Artikel 230
 1. Parterne overholder artikel 2-9 i Budapesttraktaten om international anerkendelse af deponering af mikroorganismer med henblik på patentprocedurer udfærdiget i Budapest den 28. april 1977 og ændret den 26. september 1980.
 2. Den Europæiske Union gør enhver rimelig indsats for at overholde patentlovstraktaten vedtaget i Genève den 1. juni 2000 (i det følgende benævnt "PLT"). De undertegnende Andeslande gør enhver rimelig indsats for at efterkomme PLT.
 3. Hvis markedsføringen af farmaceutiske produkter eller kemiske produkter til landbruget (71) i en part kræver godkendelse foretaget af partens kompetente myndigheder, bestræber denne part sig på at behandle ansøgningen herom hurtigt med henblik på at undgå unødige forsinkelser. Parterne samarbejder og yder gensidig bistand for at opfylde dette mål.
 4. Med hensyn til farmaceutiske produkter, der er omfattet af et patent, kan hver part i overensstemmelse med sin nationale lovgivning fastlægge ordninger, der kan kompensere patentindehaveren for urimelig begrænsning af den effektive patientperiode som følge af den første markedsføringsgodkendelse af produktet i partens territorium. En sådan ordning omhandler alle enerettigheder til et patent med forbehold af samme begrænsninger og undtagelser som det oprindelige patent.
 Afdeling 6
 Beskyttelse af data om visse regulerede produkter
 Artikel 231
 1. Parterne beskytter fortrolige forsøgsdata eller andre data vedrørende sikkerhed og effektivitet af farmaceutiske produkter (72) og kemiske produkter til landbruget i overensstemmelse med TRIPS-aftalens artikel 39 og partens nationale lovgivning.
 2. I henhold til stk.1 og med forbehold af stk. 4 indrømmer en part, der som betingelse for at godkende markedsføringen af farmaceutiske produkter eller kemiske produkter til landbruget, som indeholder nye kemiske enheder, kræver indgivelse af fortrolige forsøgsdata eller andre data vedrørende sikkerhed og effektivitet, en eneretsperiode på normalt fem år fra datoen for markedsføringsgodkendelsen inden for partens territorium for farmaceutiske produkter og 10 år for kemiske produkter til landbruget, idet en tredjemand i denne periode ikke kan markedsføre et produkt baseret på sådanne data, medmindre den pågældende dokumenterer et udtrykkeligt samtykke fra indehaveren af de beskyttede data eller sine egne forsøgsdata.
 3. I denne artikel er en "ny kemisk enhed" en enhed, der ikke tidligere er blevet godkendt på partens territorium til brug i et farmaceutisk produkt eller et kemisk produkt til landbruget i henhold til partens nationale lovgivning. I overensstemmelse dermed behøver parterne ikke anvende denne artikel i forbindelse med farmaceutiske produkter, der indeholder en kemisk enhed, som tidligere er blevet godkendt på partens territorium.
 4. Parterne kan regulere:
 a)
 undtagelser af hensyn til offentlighedens interesser, nationale nødsituationer eller tvingende grunde, som er nødvendige for at tillade tredjemand adgang til disse data, og
 b)
 forkortede procedurer for markedsføringsgodkendelser på deres territorium baseret på markedsføringsgodkendelser, der er givet af en anden part.


text:
I et sådant tilfælde begynder eneretsperioden for brug af de data, der er indgivet i forbindelse med ansøgningen om godkendelse, på datoen for den første markedsføringsgodkendelse, der anvendes som grundlag, når godkendelsen gives inden for seks måneder efter indgivelse af en udførlig ansøgning.
 5. Hvad angår kemiske produkter til landbruget, kan parterne indføre procedurer, der gør det muligt at indgive eller henvise til fortrolige data om sikkerhed og effektivitet i forbindelse med forsøg og studier, som involverer hvirveldyr. I beskyttelsestiden kompenserer personer, der ønsker at anvende disse data, indehaveren af de beskyttede data. Omkostningerne til en sådan kompensation fastsættes på en fair, rimelig, gennemsigtig og ikke-diskriminerende måde. Retten til sådan kompensation gælder, så længe beskyttelsen af de fortrolige data om sikkerhed og effektivitet varer.
 6. I henhold til bestemmelserne i artikel 197, stk. 5, forhindrer den beskyttelse, der er omhandlet i denne artikel, ikke en part i at vedtage foranstaltninger til at forhindre misbrug af intellektuelle ejendomsrettigheder eller anvendelse af fremgangsmåder, som begrænser samhandelen urimeligt.
 Afdeling 7
 Plantesorter
 Artikel 232
 Parterne samarbejder for at fremme og sikre beskyttelsen af plantesorter baseret på den internationale konvention om beskyttelse af plantenyheder (i det følgende benævnt "UPOV-konventionen") som ændret den 19. marts 1991, herunder valgfri undtagelse af den rettighed, der er knyttet til avlere, jf. artikel 15, stk. 2, i denne konvention.
 Afdeling 8
 Illoyal konkurrence
 Artikel 233
 1. Parterne indrømmer effektiv beskyttelse mod illoyal konkurrence i henhold til artikel 10a i Pariserkonventionen. Til det formål betragtes enhver handling, der udføres i forbindelse med industriel ejendom i handelssammenhæng, som er i strid med redelig markedsføringsskik, som illoyal i overensstemmelse med parternes nationale lovgivning.
 2. I overensstemmelse med parternes nationale lovgivning kan denne artikel anvendes, uden at det berører den beskyttelse, der indrømmes i henhold til dette afsnit.
 KAPITEL 4
 Håndhævelse af intellektuelle ejendomsrettigheder
 Afdeling 1
 Almindelige bestemmelser
 Artikel 234
 1. Uden at det berører deres rettigheder og forpligtelser i henhold til TRIPS-aftalen, særlig del III, fastsætter parterne de foranstaltninger, procedurer og retsmidler, jf. dette kapitel, som er nødvendige for at sikre håndhævelsen af de intellektuelle ejendomsrettigheder som defineret i artikel 196, stk. 5, litra a) til i).
 2. Bestemmelserne i henhold til dette kapitel skal omfatte foranstaltninger, procedurer og retsmidler, der er hurtige og effektive, står i et rimeligt forhold til krænkelsen og har afskrækkende virkning, og de skal anvendes på en sådan måde, at der ikke opstår hindringer for lovlig samhandel, og at der ydes garanti mod misbrug af dem.
 3. Procedurerne for håndhævelse af intellektuelle ejendomsrettigheder skal være fair og rimelige, de må ikke være unødigt komplicerede eller udgiftskrævende, og de må ikke indebære urimelige frister eller medføre ugrundede forsinkelser.
 4. Dette kapitel giver ikke parterne pligt til at indføre et retssystem til håndhævelse af intellektuelle ejendomsrettigheder, som er adskilt fra systemet for lovhåndhævelse generelt, eller en pligt med hensyn til fordeling af ressourcer til håndhævelse af intellektuelle ejendomsrettigheder og lovhåndhævelse generelt.
 Afdeling 2
 Civile og administrative retsmidler og procedurer
 Artikel 235
 Artikel 237, 239 og 240 finder anvendelse på handlinger


text:
i kommerciel målestok, og parterne kan, hvis det er tilladt i henhold til deres nationale lovgivning, anvende de foranstaltninger, der er omhandlet i disse artikler, i forbindelse med andre handlinger.
 Artikel 236
 Rekvirenter
 Parterne anerkender som personer, der kan anmode om anvendelse af de foranstaltninger, procedurer og retsmidler, som er omhandlet i denne afdeling og i del III af TRIPS-aftalen:
 a)
 indehavere af intellektuelle ejendomsrettigheder i overensstemmelse med den lovgivning, der finder anvendelse
 b)
 alle andre personer, der har tilladelse til at anvende disse rettigheder, navnlig indehavere af eksklusivlicenser og andre licenshavere, i det omfang det er muligt efter og i overensstemmelse med den lovgivning, der finder anvendelse
 c)
 organisationer til kollektiv forvaltning af intellektuelle ejendomsrettigheder, der efter reglerne er officielt anerkendt som berettigede til at repræsentere indehavere af intellektuelle ejendomsrettigheder, i det omfang det er muligt efter og i overensstemmelse med den lovgivning, der finder anvendelse
 d)
 faglige interesseorganisationer, der efter reglerne er anerkendt som berettigede til at repræsentere indehavere af intellektuelle ejendomsrettigheder, i det omfang det er muligt efter og i overensstemmelse med den lovgivning, der finder anvendelse.
 Artikel 237
 Bevismateriale
 Parterne træffer i tilfælde af krænkelse af en intellektuel ejendomsrettighed i kommerciel målestok de nødvendige foranstaltninger til, at de kompetente retslige myndigheder, når det er hensigtsmæssigt, på begæring af en part kan kræve fremlæggelse af dokumenter med bankoplysninger samt finansielle og kommercielle oplysninger, som modparten har kontrol over, under forudsætning af at fortrolige oplysninger beskyttes.
 Artikel 238
 Foranstaltninger til sikring af bevismateriale
 Parterne sikrer, allerede inden behandlingen af en sag vedrørende realiteten påbegyndes, at de kompetente retslige myndigheder på begæring af en person, der har fremført et rimeligt tilgængeligt bevismateriale til støtte for sin påstand om, at hans intellektuelle ejendomsret er blevet krænket eller vil blive krænket, træffer afgørelse om, at der omgående skal iværksættes effektive og forholdsmæssige foreløbige foranstaltninger med henblik på at sikre det relevante bevismateriale i forbindelse med den påståede krænkelse, under forudsætning af at fortrolige oplysninger beskyttes. Sådanne foranstaltninger kan bl.a. omfatte en udførlig beskrivelse af de omtvistede varer med eller uden udtagning af prøver eller, hvis det er tilladt i henhold til den nationale lovgivning, en beslaglæggelse af disse varer og, når det er hensigtsmæssigt, af de materialer og redskaber, der har været anvendt ved fremstillingen og/eller distributionen af disse varer, og af de hertil hørende dokumenter. Disse foranstaltninger træffes, om nødvendigt uden at modparten høres, især hvis en forsinkelse vil kunne påføre rettighedshaveren et uopretteligt tab, eller hvor der foreligger en påviselig risiko for tilintetgørelse af bevismateriale.
 Artikel 239
 Ret til information
 1. Parterne sikrer, at de kompetente retslige myndigheder i forbindelse med sager om krænkelse af en intellektuel ejendomsrettighed og som svar på en velbegrundet og forholdsmæssig afpasset begæring fra rekvirenten kan pålægge rettighedskrænkeren og/eller enhver anden person at give oplysninger om oprindelsen af og distributionskanalerne for de varer eller tjenesteydelser, der krænker en intellektuel ejendomsrettighed, såfremt den pågældende:
 a)
 er fundet i besiddelse af de omtvistede varer i kommerciel målestok
 b)
 er fundet i færd med at anvende de


text:
omtvistede tjenesteydelser i kommerciel målestok
 c)
 er fundet i færd med at yde tjenesteydelser, der anvendes i de omtvistede aktiviteter, i kommerciel målestok
 d)
 er blevet identificeret af den i litra a), b) eller c) omhandlede person som indblandet i produktion, fremstilling eller distribution af sådanne varer eller levering af sådanne tjenesteydelser.
 2. De i stk. 1 nævnte oplysninger omfatter i givet fald:
 a)
 navn og adresse på producenter, fremstillere, distributører, leverandører og andre tidligere indehavere af varer eller tjenesteydelser samt på engros- og detailhandelsled
 b)
 oplysninger om producerede, fremstillede, leverede, modtagne eller bestilte mængder og om den pris, der er opnået for de pågældende varer eller tjenesteydelser.
 3. Stk. 1 og 2 finder anvendelse med forbehold af andre lovbestemmelser, der:
 a)
 tillægger rettighedshaveren en mere vidtgående ret til information
 b)
 regulerer brugen af oplysninger meddelt i henhold til denne artikel i civilretlige eller strafferetlige sager
 c)
 omhandler erstatningsansvaret ved misbrug af retten til information
 d)
 danner grundlag for at nægte at meddele oplysninger, som ville tvinge den i stk. 1 omhandlede person til at indrømme, at vedkommende selv eller en nær slægtning har deltaget i en krænkelse af en intellektuel ejendomsrettighed
 e)
 omhandler beskyttelsen af fortrolige kilder til information eller behandlingen af personoplysninger.
 Artikel 240
 Foreløbige og retsbevarende foranstaltninger
 1. I overensstemmelse med deres nationale lovgivning sikrer parterne, at de retslige myndigheder på begæring af rekvirenten kan udstede et foreløbigt påbud mod en part med henblik på at forhindre en nært forestående krænkelse af en intellektuel ejendomsrettighed eller midlertidigt og, hvis det er muligt i henhold til deres nationale lovgivning, under trussel om tvangsbøder forbyde en fortsættelse af den påståede krænkelse af den pågældende rettighed eller gøre denne fortsættelse betinget af, at der stilles sikkerhed for erstatning til rettighedshaveren.
 2. Et foreløbigt påbud kan også udstedes for at kræve beslaglæggelse eller tilbagekaldelse af varer, der mistænkes for at krænke en intellektuel ejendomsrettighed, med henblik på at forhindre, at de indføres i handelen eller omsættes.
 Artikel 241
 Korrigerende foranstaltninger
 1. Parterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de kompetente retslige myndigheder på begæring af rekvirenten, og uden at det berører den erstatning, der skal udredes til rettighedshaveren som følge af krænkelsen, og uden nogen form for godtgørelse til rettighedskrænkeren, kan kræve tilbagekaldelse, endelig fjernelse fra salgskanaler eller tilintetgørelse af varer, som i henhold til deres afgørelse krænker en intellektuel ejendomsrettighed. Hvis det er relevant, kan de kompetente retslige myndigheder desuden kræve tilintetgørelse af de materialer og redskaber, der primært har været anvendt til at skabe eller fremstille de pågældende varer.
 2. De retslige myndigheder beordrer foranstaltninger som omhandlet i stk. 1 gennemført for rettighedskrænkerens regning, medmindre særlige grunde taler imod dette.
 Artikel 242
 Forbud
 Med forbehold af artikel 44, stk. 2, i TRIPS-aftalen sikrer parterne, at de retslige myndigheder, når der er truffet en retsafgørelse, som fastslår en krænkelse af en intellektuel ejendomsrettighed, kan udstede et påbud til rettighedskrænkeren med henblik på at forhindre fortsat krænkelse. Hvis det er muligt efter en parts nationale lovgivning, pålægges der ved


text:
manglende overholdelse af et påbud i givet fald en tvangsbøde for at sikre, at påbuddet overholdes (73).
 Artikel 243
 Alternative foranstaltninger
 Parterne kan i overensstemmelse med deres nationale lovgivning bestemme, at de kompetente retslige myndigheder, når det er hensigtsmæssigt og på begæring af den person, der kan pålægges de i artikel 241 og/eller artikel 242 nævnte foranstaltninger, kan beordre betaling til den forurettede af en kontant godtgørelse i stedet for anvendelse af foranstaltningerne i artikel 241 og/eller artikel 242, hvis personen har handlet uforsætligt og ikke har udvist uagtsomhed, hvis gennemførelsen af de pågældende foranstaltninger ville skade personen uforholdsmæssigt meget, og hvis en kontant godtgørelse til den forurettede forekommer rimeligt tilfredsstillende.
 Artikel 244
 Skadeserstatning
 1. Parterne sikrer, at de retslige myndigheder, når de fastsætter erstatningen:
 a)
 tager hensyn til alle relevante aspekter såsom negative økonomiske konsekvenser, herunder tabt fortjeneste, som den forurettede har lidt, og rettighedskrænkerens uberettigede fortjeneste, og, når det er hensigtsmæssigt, andre elementer end de økonomiske, f.eks. den ikke-økonomiske skade, rettighedshaveren har lidt som følge af krænkelsen, eller
 b)
 som et alternativ til litra a), når det er hensigtsmæssigt, kan fastsætte erstatningen til et fast beløb på grundlag af elementer, der som minimum svarer til størrelsen af de gebyrer eller afgifter, som rettighedskrænkeren skulle have betalt, hvis denne havde anmodet om tilladelse til at anvende den pågældende intellektuelle ejendomsrettighed.
 2. I sager, hvor rettighedskrænkeren har krænket intellektuelle ejendomsrettigheder uden at vide det eller uden at have rimelig grund til at vide det, kan parterne fastsætte, at de retslige myndigheder kan træffe beslutning om tilbagebetaling af et overskud eller om betaling af en erstatning, der kan være fastsat på forhånd.
 Artikel 245
 Sagsomkostninger
 Parterne sikrer, at rimelige og forholdsmæssigt afpassede sagsomkostninger og andre procedureudgifter, herunder advokatsalærer, som den part, der har vundet sagen, har afholdt, som en generel regel bæres af den part, der har tabt sagen, medmindre billighedshensyn eller andre hensyn i overensstemmelse med den nationale lovgivning taler imod dette.
 Artikel 246
 Offentliggørelse af retsafgørelser
 Parterne træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de retslige myndigheder i søgsmål vedrørende krænkelse af intellektuelle ejendomsrettigheder kan træffe afgørelse om, at der på begæring af rekvirenten og for rettighedskrænkerens regning træffes passende foranstaltninger til formidling af information om afgørelsen, og at retsafgørelsen opslås og offentliggøres i sin helhed eller i uddrag. Parterne kan give mulighed for yderligere offentliggørelsesforanstaltninger, der er afpasset efter de særlige forhold, herunder bekendtgørelse på en iøjnefaldende måde.
 Artikel 247
 Formodning om ophavs- eller ejendomsret
 Ved anvendelse af de i denne aftale omhandlede foranstaltninger, procedurer og retsmidler vedrørende håndhævelse af ophavsret og beslægtede rettigheder:
 a)
 er det, for at ophavsmanden til et litterært eller kunstnerisk værk kan betragtes som ophavsmand og dermed være berettiget til at anlægge sag om krænkelse, indtil det modsatte er bevist, tilstrækkeligt, at den pågældendes navn er anført på værket på sædvanlig måde (dette litra gælder, selv om et navn er et pseudonym, hvis det pseudonym, der anvendes af ophavsmanden, ikke efterlader tvivl om den pågældendes identitet)
 b)
 finder litra a) tilsvarende anvendelse


text:
på indehavere af ophavsretsbeslægtede rettigheder, for så vidt angår det beskyttede materiale.
 Artikel 248
 Administrative procedurer
 I den udstrækning der kan træffes civilretlige foranstaltninger som følge af de administrative procedurer i forbindelse med en sag, skal sådanne procedurer følge principper, der indholdsmæssigt svarer til de principper, som er fastsat i de relevante bestemmelser i denne afdeling.
 Artikel 249
 Foranstaltninger ved grænsen
 1. Medmindre andet er fastsat i denne artikel, indfører parterne procedurer (74), der gør det muligt for en rettighedshaver, som har gyldige grunde til at have mistanke om, at der finder import, eksport eller transit af varer, der krænker en ophavsret eller varemærkeret (75), sted, at indgive en skriftlig anmodning til de kompetente administrative myndigheder om, at toldmyndighederne suspenderer sådanne varers overgang til fri omsætning eller tager dem i bevaring. Parterne evaluerer anvendelsen af disse foranstaltninger for varer, der mistænkes for at krænke en geografisk betegnelse.
 2. Parterne påser, at toldmyndighederne som led i deres arbejde, når de har en tilstrækkelig begrundet mistanke om, at bestemte varer krænker en ophavsret eller en varemærkeret, på eget initiativ kan suspendere frigivelsen af varerne eller tage dem i bevaring, så rettighedshaveren har mulighed for i henhold til parternes nationale lovgivning at træffe retlige eller administrative foranstaltninger i henhold til stk. 1.
 3. Eventuelle rettigheder og forpligtelser, der fastsættes ved gennemførelsen af TRIPS-aftalens del III, afsnit 4, for importøren, finder også anvendelse på eksportøren eller varernes modtager.
 Afdeling 3
 Mellemliggende tjenesteyderes ansvar
 Artikel 250
 Brug af mellemliggende tjenesteydere
 Parterne erkender, at mellemmænds tjenesteydelser kan anvendes af tredjemand til krænkelser. For at sikre den frie bevægelighed for informationstjenester og samtidig håndhæve ophavsret og beslægtede rettigheder på det digitale område træffer parterne de foranstaltninger, der er omhandlet i denne afdeling, for mellemliggende tjenesteydere, når disse på ingen måde er involveret i de informationer, der transmitteres.
 Artikel 251
 Mellemliggende tjenesteyderes ansvar: ren videreformidling ("mere conduit")
 1. Ved levering af en tjenesteydelse i form af transmission på et kommunikationsnet af information, der leveres af en tjenestemodtager, eller levering af adgang til et kommunikationsnet sikrer parterne, at tjenesteyderen ikke er ansvarlig for den transmitterede information, forudsat at tjenesteyderen:
 a)
 ikke selv iværksætter transmissionen
 b)
 ikke udvælger modtageren af transmissionen og
 c)
 ikke udvælger og ikke ændrer den transmitterede information.
 2. Den i stk. 1 omhandlede transmission og levering af adgang omfatter automatisk, mellemliggende og kortvarig oplagring af transmitteret information, forudsat at denne oplagring udelukkende tjener til udførelse af transmission på kommunikationsnettet, og dens varighed ikke overstiger den tid, der med rimelighed kan antages at være nødvendig til transmissionen.
 3. Denne afdeling berører ikke en domstols eller en administrativ myndigheds muligheder for i overensstemmelse med parternes retssystem at kræve, at en tjenesteyder bringer en overtrædelse til ophør eller forhindrer den.
 Artikel 252
 Mellemliggende tjenesteyderes ansvar: "caching"
 1. Parterne sikrer, at tjenesteyderen i tilfælde af levering af en tjenesteydelse, der består i transmission på et kommunikationsnet af information, som leveres af en tjenestemodtager, ikke pådrager sig ansvar for automatisk, mellemliggende og midlertidig oplagring af denne information foretaget alene med det


text:
formål at gøre senere transmission af informationen til andre tjenestemodtagere efter disses anmodning mere effektiv, forudsat at tjenesteyderen:
 a)
 ikke ændrer transmissionen
 b)
 overholder betingelserne for adgang til informationen
 c)
 overholder reglerne om ajourføring af informationen, angivet på en måde, der er almindelig anerkendt og anvendt af industrien
 d)
 ikke foretager indgreb i den lovlige anvendelse af teknologi, som er almindelig anerkendt og anvendt af industrien, med det formål at skaffe sig data om anvendelsen af informationen
 e)
 straks tager skridt til at fjerne den information, denne har oplagret, eller til at hindre adgangen til den, når den pågældende får konkret kendskab til, at informationen er blevet fjernet fra nettet eller adgangen til den hindret, eller at en domstol eller en administrativ myndighed har krævet informationen fjernet eller adgangen til den hindret.
 2. Denne afdeling berører ikke en domstols eller en administrativ myndigheds muligheder for i overensstemmelse med parternes retssystem at kræve, at en tjenesteyder bringer en overtrædelse til ophør eller forhindrer den.
 Artikel 253
 Mellemliggende tjenesteyderes ansvar: oplagring ("hosting")
 1. Parterne sikrer, at tjenesteyderen i tilfælde af levering af en tjenesteydelse, som består i oplagring af information leveret af en tjenestemodtager, ikke pådrager sig ansvar for information oplagret på anmodning af en tjenestemodtager, forudsat at tjenesteyderen:
 a)
 ikke har konkret kendskab til den ulovlige aktivitet eller information og, for så vidt angår erstatningskrav, ikke har kendskab til forhold eller omstændigheder, hvoraf den ulovlige aktivitet eller information fremgår, eller
 b)
 fra det øjeblik, hvor denne får et sådant kendskab, straks tager skridt til at fjerne informationen eller hindre adgangen til den.
 2. Stk. 1 finder ikke anvendelse, når tjenestemodtageren handler under tjenesteyderens myndighed eller kontrol.
 3. Denne afdeling berører ikke en domstols eller en administrativ myndigheds muligheder for i overensstemmelse med parternes retssystemer at kræve, at en tjenesteyder bringer en overtrædelse til ophør eller forhindrer den, eller parternes muligheder for at fastlægge procedurer for at fjerne information eller hindre adgangen til den.
 Artikel 254
 Ingen generel overvågningsforpligtelse
 1. Med hensyn til levering af de i artikel 251, 252 og 253 omhandlede tjenesteydelser må parterne ikke pålægge tjenesteyderne en generel forpligtelse til at overvåge den information, de transmitterer eller oplagrer, eller en generel forpligtelse til aktivt at undersøge forhold eller omstændigheder, der tyder på ulovlig virksomhed.
 2. Parterne kan kræve, at tjenesteydere straks underretter de kompetente offentlige myndigheder om påståede ulovlige aktiviteter, der udøves, eller information, der leveres af deres tjenestemodtagere, eller at de på anmodning giver de kompetente myndigheder oplysninger, som gør det muligt at identificere de tjenestemodtagere, de har oplagringsaftaler med.
 KAPITEL 5
 Teknologioverførsel
 Artikel 255
 1. Parterne er enige om at udveksle erfaringer og information om deres nationale og internationale praksis og politikker vedrørende teknologioverførsel (76). Sådan udveksling omfatter navnlig foranstaltninger med henblik på at lette informationsstrømme, forretningspartnerskaber, licensudstedelser og underleverancer på frivillig basis. Der skal lægges særlig vægt på forudsætningerne for at skabe et gunstigt miljø for fremme af varige forbindelser mellem parternes forskere, intensivering af aktiviteter til fremme af netværk, innovation og teknologioverførsel mellem parterne, hvilket


text:
også omfatter f.eks. udviklingen af menneskelige ressourcer og retlige rammer.
 2. Parterne letter og tilskynder til forskning, innovation, teknologiske udviklingsaktiviteter, overførsel og spredning af teknologi mellem dem bl.a. målrettet mod virksomheder, offentlige enheder, universiteter samt forsknings- og teknologicentre. Parterne fremmer så vidt muligt kapacitetsopbygning, udveksling og uddannelse af personale på dette område.
 3. Parterne tilskynder til ordninger for deltagelse af enheder og eksperter i deres respektive ordninger for videnskab, teknologi og innovation, i projekter og fælles forsknings-, udviklings- og innovationsnet med henblik på at styrke deres kapacitet inden for videnskab, teknologi og innovation. Disse ordninger kan bl.a. omfatte:
 a)
 fælles aktiviteter vedrørende forskning, innovation og teknologisk udvikling samt uddannelsesprojekter
 b)
 besøg og udveksling af videnskabsfolk, forskere, studerende og tekniske eksperter
 c)
 fælles tilrettelæggelse af videnskabelige seminarer, konferencer, symposier og workshopper og ekspertdeltagelse i disse aktiviteter
 d)
 fælles forsknings-, udviklings- og innovationsnet
 e)
 udveksling og fælles brug af udstyr og materialer
 f)
 fremme af evalueringen af fælles projekter og formidling af resultater
 g)
 andre aktiviteter, som parterne aftaler.
 4. Parterne skal overveje at indføre ordninger for udveksling af information om forsknings-, udviklings- og innovationsprojekter finansieret af offentlige ressourcer.
 5. EU-parten letter og fremmer anvendelsen af incitamenter for institutioner og virksomheder på dets territorium til at overføre teknologi til institutioner og virksomheder i de undertegnende Andeslande med henblik på at sætte dem i stand til at skabe et levedygtigt teknologisk grundlag.
 6. Parterne gør deres bedste for at evaluere mulighederne for at lette indførsel i og udførsel fra deres territorium af data og udstyr, der vedrører eller bruges i forbindelse med forsknings-, udviklings- og innovationsprojekter af parterne i henhold til denne artikels bestemmelser i overensstemmelse med parternes lovgivning og administrative bestemmelser, herunder ordningerne vedrørende overvågningen af eksporten af produkter med dobbelt anvendelsesformål og tilhørende lovgivning.
 KAPITEL 6
 Samarbejde
 Artikel 256
 1. Parterne er enige om at samarbejde med henblik på at støtte gennemførelsen af de tilsagn og forpligtelser, der indgås i henhold til dette afsnit.
 2. Med forbehold af bestemmelserne i afsnit XIII (Teknisk bistand og opbygning af handelskapacitet) omfatter samarbejdsområderne, men er ikke begrænset til, følgende aktiviteter:
 a)
 udveksling af oplysninger om de retlige rammer for intellektuelle ejendomsrettigheder og relevante regler for beskyttelse og håndhævelse og udveksling af erfaringer mellem EU-parten og det enkelte undertegnende Andesland om lovgivningsprocessen
 b)
 udveksling af erfaringer mellem EU-parten og det enkelte undertegnende Andesland om håndhævelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder
 c)
 kapacitetsopbygning, udveksling og uddannelse af personale
 d)
 fremme og formidling af oplysninger om intellektuelle ejendomsrettigheder i bl.a. erhvervskredse og civilsamfundet samt bevidstgørelse af forbrugere og rettighedshavere
 e)
 forbedring af samarbejdet mellem institutionerne, f.eks. parternes organer til beskyttelse af intellektuel ejendom
 f)
 aktiv bevidstgørelse og uddannelse af offentligheden i politikker for beskyttelse af intellektuelle ejendomsrettigheder.
 Artikel 257
 Underudvalget vedrørende intellektuel ejendom
 1. Parterne opretter herved et underudvalg vedrørende intellektuel ejendom, som skal følge op på gennemførelsen af bestemmelserne i dette afsnit. Underudvalget mødes mindst én gang om året, medmindre andet aftales mellem parterne. Møderne afholdes i en hvilken som helst form, der aftales mellem parterne.
 2. Underudvalget


text:
vedrørende Intellektuel Ejendom træffer sine beslutninger ved enstemmighed. Underudvalget vedtager selv sin forretningsorden. Underudvalget vedrørende Intellektuel Ejendom er ansvarligt for at vurdere de oplysninger, der er omhandlet i artikel 209, og foreslå ændringer af tillæg 1 til bilag XIII (Lister over geografiske betegnelser) vedrørende geografiske betegnelser til Handelsudvalget.
 AFSNIT VIII
 KONKURRENCE
 Artikel 258
 Definitioner
 1. I dette afsnit forstås ved:
 — "konkurrencelovgivning":
 a)
 for EU-partens vedkommende: artikel 101, 102 og 106 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 af 20. januar 2004 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser ("EF-fusionsforordningen") samt gennemførelsesbestemmelser og ændringer hertil
 b)
 for Colombias og Perus vedkommende i givet fald:
 i)
 national konkurrencelovgivning vedtaget eller opretholdt i overensstemmelse med artikel 260 samt gennemførelsesbestemmelser og ændringer hertil og/eller
 ii)
 Det Andinske Fællesskabs lovgivning, som gælder for Colombia eller Peru, samt gennemførelsesbestemmelser og ændringer hertil
 — "konkurrencemyndighed" eller "konkurrencemyndigheder":
 a)
 for EU-partens vedkommende: Europa-Kommissionen
 b)
 for Colombias og Perus vedkommende: deres respektive nationale konkurrencemyndigheder.
 2. Denne artikel berører ikke de kompetencer, parterne har tildelt deres respektive regionale og nationale myndigheder med henblik på effektiv og sammenhængende gennemførelse af deres respektive konkurrencelovgivninger.
 Artikel 259
 Mål og principper
 1. Parterne anerkender vigtigheden af fri konkurrence, og at konkurrencebegrænsende praksis kan lægge hindringer i vejen for velfungerende markeder, påvirke den økonomiske og sociale udvikling, den økonomiske effektivitet og forbrugervelfærden og underminere de fordele, der udspringer af gennemførelsen af denne aftale, og gennemfører deres konkurrencepolitikker og -love på den baggrund.
 2. Parterne er enige om, at følgende handlinger er uforenelige med denne aftale, for så vidt de kan påvirke handelen og investeringerne mellem parterne:
 a)
 enhver aftale, afgørelse, henstilling eller samordnet praksis med det formål at hindre, begrænse eller fordreje konkurrencen i overensstemmelse med deres respektive konkurrencelovgivninger
 b)
 misbrug af dominerende stilling i overensstemmelse med deres respektive konkurrencelovgivninger og
 c)
 fusioner og virksomhedsovertagelser, der i betydelig grad forhindrer effektiv konkurrence, specielt som følge af dannelse eller styrkelse af en dominerende stilling, i overensstemmelse med deres respektive konkurrencelovgivninger.
 3. Parterne anerkender vigtigheden af samarbejde og koordinering mellem deres respektive konkurrencemyndigheder med henblik på at styrke håndhævelsen af konkurrencepolitik og -lovgivning, herunder meddelelser i henhold til artikel 262, konsultationer, udveksling af information, teknisk bistand og fremme af konkurrencen.
 4. Parterne støtter og fremmer foranstaltninger, der har til formål at styrke konkurrencen inden for deres respektive områder i overensstemmelse med denne aftales mål.
 Artikel 260
 Konkurrencelovgivning, -myndigheder og -politikker
 1. Parterne opretholder konkurrencelovgivning, der omhandler de former for praksis, som er beskrevet i artikel 259, stk. 2, og vedtager passende foranstaltninger mod sådan praksis.
 2. Parterne opretter eller opretholder konkurrencemyndigheder, der er ansvarlige for gennemførelsen af konkurrencelovgivningen og råder over de nødvendige redskaber hertil.
 3. Parterne anerkender vigtigheden af at anvende deres respektive konkurrencelovgivninger på en gennemsigtig, rettidig og ikke-diskriminerende måde under overholdelse af principperne om en retfærdig rettergang og retten til forsvar.
 4. Parterne bevarer deres mulighed for at fastlægge, udvikle og gennemføre deres egne konkurrencepolitikker.
 Artikel 261
 Samarbejde og udveksling af information
 1. Parterne gør deres bedste for


text:
at samarbejde via deres konkurrencemyndigheder i spørgsmål vedrørende gennemførelsen af konkurrencelovgivning.
 2. En parts konkurrencemyndigheder kan anmode om samarbejde med en anden parts konkurrencemyndigheder i forbindelse med håndhævelsesaktiviteter. Dette samarbejde forhindrer ikke parterne i at træffe uafhængige afgørelser.
 3. Konkurrencemyndighederne udveksler information med henblik på at lette den effektive anvendelse af deres respektive konkurrencelovgivninger.
 4. Når konkurrencemyndigheder udveksler information i henhold til denne artikel, tager de hensyn til de begrænsninger, der pålægges af deres lovgivning.
 5. Hvis en part finder, at en konkurrencebegrænsende praksis som defineret i artikel 259, stk. 2, der er gennemført på en anden parts territorium, har negative virkninger inden for begge parters territorium eller på handelsforbindelserne mellem disse parter, kan den pågældende part anmode denne anden part om at indlede de håndhævelsesaktiviteter, der er fastlagt i partens lovgivning.
 6. Konkurrencemyndighederne kan yderligere styrke samarbejdet ved hjælp af passende midler eller instrumenter i overensstemmelse med deres interesser og kapacitet.
 Artikel 262
 Meddelelse
 1. Hver parts konkurrencemyndighed giver en anden parts konkurrencemyndighed meddelelse om håndhævelsesforanstaltninger, som efter den meddelende konkurrencemyndigheds opfattelse kan påvirke denne anden parts væsentlige interesser (77).
 2. Meddelelsen i henhold til stk. 1 gives så hurtigt som muligt, såfremt dette ikke er i strid med konkurrencelovgivningen i den part, der afgiver meddelelsen, eller påvirker en igangværende undersøgelse.
 Artikel 263
 Udpegede monopoler og statsforetagender
 1. Intet i denne aftale forhindrer en part i at etablere eller opretholde offentlige eller private monopoler og statsforetagender i overensstemmelse med partens lovgivning (78).
 2. Parterne sikrer, at statsforetagender og udpegede monopoler underlægges deres konkurrencelovgivninger, hvis anvendelsen af disse love ikke juridisk eller faktisk hæmmer udøvelsen af de særlige offentlige opgaver, der er tillagt dem.
 3. Hvad angår statsforetagender og udpegede monopoler, vedtager eller opretholder parterne ikke foranstaltninger, der er i strid med bestemmelserne i dette afsnit, og som fordrejer handelen og investeringerne mellem parterne.
 Artikel 264
 Teknisk bistand
 1. Med henblik på at opfylde de mål, der er fastsat ved dette afsnit, anerkender parterne betydningen af teknisk bistand og fremmer initiativer, der har til formål at udvikle en konkurrencekultur.
 2. Initiativer som omhandlet i stk. 1 skal bl.a. fokusere på styrkelse af den tekniske og institutionelle kapacitet med hensyn til gennemførelsen af konkurrencepolitik og håndhævelse af konkurrencelovgivning, uddannelse af menneskelige ressourcer og udveksling af erfaring.
 Artikel 265
 Konsultationer
 1. Med henblik på at skabe forståelse mellem parterne eller løse specifikke spørgsmål, der opstår i forbindelse med dette afsnit, accepterer en part efter anmodning fra en anden part indledningen af konsultationer, uden at det berører foranstaltninger, der gennemføres i overensstemmelse med partens konkurrencelovgivning, og samtidig med at parten bevarer sin fulde autonomi med hensyn til den endelige afgørelse af spørgsmål, der er genstand for konsultationer.
 2. Den part, der anmoder om konsultationer i henhold til stk. 1, angiver, hvordan problemet har indflydelse på, om markederne fungere, og påvirker forbrugerne samt handelen og investeringerne mellem parterne. Den anmodede part tager i videst muligt omfang hensyn til den anmodende parts indvendinger.
 Artikel 266
 Tvistbilæggelse
 Parterne kan ikke gøre brug af den tvistbilæggelsesordning, der


text:
er omhandlet i afsnit XII (Tvistbilæggelse), med hensyn til spørgsmål, der måtte opstå i forbindelse med dette afsnit.
 AFSNIT IX
 HANDEL OG BÆREDYGTIG UDVIKLING
 Artikel 267
 Baggrund og mål
 1. Med henvisning til Rioerklæringen om miljø og udvikling og Agenda 21 vedtaget af De Forenede Nationers konference om miljø og udvikling den 14. juni 1992, millenniumudviklingsmålene vedtaget i september 2000, Johannesburgerklæringen om bæredygtig udvikling og dens gennemførelsesplan vedtaget den 4. september 2002 samt ministererklæringen om fuld beskæftigelse og anstændigt arbejde vedtaget af FN's Økonomiske og Sociale Råd i september 2006 bekræfter parterne deres vilje til at sikre en bæredygtig udvikling af hensyn til nuværende og fremtidige generationers velfærd. I den henseende er parterne enige om at styrke den internationale handel på en måde, som bidrager til målet om bæredygtig udvikling, og arbejde for at integrere og afspejle dette mål i de gensidige handelsforbindelser. Parterne fremhæver navnlig fordelene ved at betragte handelsrelaterede arbejdsmarkeds- (79) og miljøspørgsmål som led i en global tilgang til handel og bæredygtig udvikling.
 2. I medfør af stk.1 er målene med dette afsnit bl.a. at:
 a)
 fremme dialog og samarbejde mellem parterne med henblik på at lette gennemførelsen af dette afsnits bestemmelser og styrke forbindelserne mellem handel og arbejdsmarked og mellem miljøpolitikker og -praksis
 b)
 styrke overensstemmelse med parternes arbejdsmarkeds- og miljølovgivning og med de forpligtelser, der følger af de internationale konventioner og aftaler, jf. artikel 269 og 270, som et vigtigt led i indsatsen for at styrke handelens betydning for bæredygtig udvikling
 c)
 styrke handelens og handelspolitikkens rolle i indsatsen for at fremme bevarelse og bæredygtig udnyttelse af den biologiske diversitet og naturressourcer og for at mindske forureningen i overensstemmelse med målet om bæredygtig udvikling
 d)
 styrke viljen til at overholde arbejdsmarkedsprincipper og -rettigheder i overensstemmelse med bestemmelserne i dette afsnit som et vigtigt led i indsatsen for at styrke handelens betydning for bæredygtig udvikling
 e)
 fremme den offentlige deltagelse i forhold, der er omhandlet i dette afsnit.
 3. Parterne bekræfter deres absolutte vilje til at opfylde deres forpligtelser i henhold til dette afsnit ved hjælp af deres egne kapaciteter, navnlig tekniske og finansielle kapaciteter.
 4. Parterne gentager deres vilje til at løse globale miljøproblemer i overensstemmelse med princippet om fælles, men differentieret ansvar.
 5. Bestemmelserne i dette afsnit må ikke fortolkes eller anvendes på en måde, der udgør en vilkårlig eller uberettiget forskelsbehandling mellem parterne eller en skjult begrænsning af handelen eller investeringerne.
 Artikel 268
 Ret til at regulere og beskyttelsesniveauer
 Parterne, der anerkender, at de hver især har suveræn ret til at fastsætte deres egne nationale politikker og prioriteter for bæredygtig udvikling og deres egne niveauer for miljø- og arbejdstagerbeskyttelse i overensstemmelse med de internationalt anerkendte standarder og aftaler, der er anført i artikel 269 og 270, og til at udforme eller ændre deres relevante lovgivning og politik, tilstræber at sikre, at de pågældende love og politikker fastsætter og tilskynder til høje niveauer for miljø- og arbejdstagerbeskyttelse.
 Artikel 269
 Multilaterale arbejdsmarkedsstandarder og -aftaler
 1. Parterne anerkender international handel, produktiv beskæftigelse og anstændigt arbejde for


text:
alle som et nøgleelement i håndteringen af globaliseringsprocessen og bekræfter deres vilje til at fremme udviklingen af den internationale handel på en måde, som bidrager til produktiv beskæftigelse og anstændigt arbejde for alle.
 2. Parterne indgår i dialog og samarbejder efter behov om handelsrelaterede arbejdsmarkedsspørgsmål af fælles interesse.
 3. Parterne forpligter sig til at fremme og effektivt gennemføre internationalt anerkendte grundlæggende arbejdsmarkedsstandarder som defineret i Den Internationale Arbejdsorganisations konventioner (i det følgende benævnt "ILO") i deres lovgivning og praksis og på hele deres territorium:
 a)
 foreningsfrihed og faktisk anerkendelse af retten til kollektive forhandlinger
 b)
 afskaffelse af alle former for tvangsarbejde
 c)
 faktisk afskaffelse af børnearbejde
 d)
 afskaffelse af forskelsbehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv.
 4. Parterne udveksler information om deres situation og fremskridt med hensyn til ratificering af de grundlæggende ILO-konventioner samt de øvrige konventioner, som af ILO er klassificeret som værende ajour.
 5. Parterne fremhæver, at arbejdsmarkedsstandarder ikke må bruges i handelsprotektionistisk øjemed, og at der på ingen måde må sættes spørgsmålstegn ved deres komparative fordele.
 Artikel 270
 Multilaterale miljøstandarder og -aftaler
 1. Parterne anerkender værdien af international miljøforvaltning og internationale miljøaftaler som det internationale samfunds svar på globale eller regionale miljøproblemer og understreger behovet for at forbedre den gensidige støtte mellem handel og miljø. Parterne indgår i den sammenhæng i dialog og samarbejder efter behov om handelsrelaterede miljøspørgsmål af fælles interesse.
 2. Parterne bekræfter deres vilje til i deres lovgivning og praksis effektivt at gennemføre følgende multilaterale miljøaftaler: Montrealprotokollen om stoffer, der nedbryder ozonlaget vedtaget den 16. september 1987, Baselkonventionen om kontrol med grænseoverskridende transport af farligt affald og bortskaffelse heraf vedtaget den 22. marts 1989, Stockholmkonventionen om persistente organiske miljøgifte vedtaget den 22. maj 2001, konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter undertegnet den 3. marts 1973 (i det følgende benævnt "CITES"), CBD, Cartagenaprotokollen om biosikkerhed, der er knyttet til CBD, vedtaget den 29. januar 2000, Kyotoprotokollen til De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer vedtaget den 11. december 1997 (i det følgende benævnt "Kyotoprotokollen") og Rotterdamkonventionen om proceduren for forudgående informeret samtykke for visse farlige kemikalier og pesticider i international handel vedtaget den 10. september 1998 (80).
 3. Handelsudvalget kan anbefale, at anvendelsen af stk. 2 udvides til andre multilaterale miljøaftaler efter forslag fra Underudvalget vedrørende Handel og Bæredygtig Udvikling.
 4. Intet i denne aftale begrænser en parts ret til at indføre eller opretholde foranstaltninger med henblik på at gennemføre de aftaler, der er anført i stk. 2. Sådanne foranstaltninger må ikke anvendes på en sådan måde, at de udgør en vilkårlig eller uberettiget forskelsbehandling mellem parterne eller en skjult begrænsning af handelen.
 Artikel 271
 Handel til fremme af bæredygtig udvikling
 1. Parterne bekræfter, at handelen bør fremme alle former for bæredygtig udvikling. Parterne anerkender endvidere den gavnlige rolle, de grundlæggende arbejdsmarkedsstandarder og anstændigt arbejde kan spille for økonomisk effektivitet, innovation og produktivitet, og fremhæver værdien af større kohærens mellem handelspolitikker på den ene side og arbejdsmarkedspolitikker på den anden side.
 2. Parterne tilstræber at lette og fremme handel med og udenlandske


text:
direkte investeringer i miljøvarer og -tjenesteydelser.
 3. Parterne er enige om at fremme bedste praksis i forbindelse med virksomhedernes sociale ansvar.
 4. Parterne erkender, at fleksible, frivillige og incitamentsbaserede ordninger kan bidrage til kohærens mellem handelspolitikker og målene om bæredygtig udvikling. I den henseende og i overensstemmelse med deres lovgivning og politikker tilskynder parterne til udviklingen og brugen af sådanne ordninger.
 Artikel 272
 Biologisk diversitet
 1. Parterne anerkender betydningen af bevarelse og bæredygtig udnyttelse af den biologiske diversitet og alle dens komponenter som et nøgleelement i opnåelsen af bæredygtig udvikling. Parterne bekræfter deres vilje til at bevare og anvende den biologiske diversitet på en bæredygtig måde i overensstemmelse med CBD og andre relevante internationale aftaler, hvori de er part.
 2. Parterne arbejder fortsat for at opfylde deres internationale mål om at indføre og opretholde et omfattende, effektivt forvaltet og økologisk repræsentativt nationalt og regionalt system af beskyttede land- og vandområder inden henholdsvis 2010 og 2012 som grundlæggende redskaber til bevaring og bæredygtig udnyttelse af den biologiske diversitet. Parterne anerkender endvidere betydningen af beskyttede områder for velfærden for indbyggere i disse områder og deres stødpudeområder.
 3. Parterne bestræber sig på i fællesskab at fremme udviklingen af praksis og programmer, der har til formål at skabe passende økonomisk afkast af bevarelse og bæredygtig udnyttelse af den biologiske diversitet.
 4. Parterne anerkender deres forpligtelse i henhold til CBD til, med forbehold af deres nationale lovgivning, at respektere, bevare og opretholde viden, innovationer og sædvaner hos oprindelige og lokale samfund med traditionelle livsformer, som er relevante for bevaring og bæredygtig udnyttelse af den biologiske diversitet, og fremmer en bredere anvendelse heraf med forudgående samtykke fra indehaverne af denne viden, disse innovationer og sædvaner samt tilskynder til en retfærdig fordeling af de fordele, der udspringer af udnyttelsen af denne viden, disse innovationer og sædvaner.
 5. Med henvisning til artikel 15 i CBD anerkender parterne landenes suveræne rettigheder over deres naturressourcer, og at beføjelsen til at afgøre adgangen til genetiske ressourcer ligger hos de nationale regeringer og er underlagt deres nationale lovgivning. Parterne anerkender endvidere, at de skal bestræbe sig på at skabe betingelser for at lette adgangen til genetiske ressourcer til miljømæssigt sunde formål og ikke må indføre begrænsninger, der er i strid med målene i CBD, og at adgang til genetiske ressourcer kræver forudgående informeret samtykke fra enhver part, der leverer sådanne ressourcer, medmindre denne part angiver andet. Parterne iværksætter relevante foranstaltninger i overensstemmelse med CBD med henblik på at dele resultaterne af forskning og udvikling og de fordele, der udspringer af den kommercielle og øvrige udnyttelse af genetiske ressourcer, med den part, der leverer sådanne ressourcer, på en fair og rimelig måde og på indbyrdes aftalte betingelser.
 6. Parterne bestræber sig på at styrke og udvide kapaciteten hos de nationale institutioner, der er ansvarlige for bevarelse og bæredygtig udnyttelse af den biologiske diversitet, ved hjælp af instrumenter som f.eks. kapacitetsopbygning og teknisk bistand.
 Artikel 273
 Handel med skovprodukter
 For at fremme den bæredygtige forvaltning af skovressourcer anerkender parterne betydningen af foranstaltninger, der i


text:
overensstemmelse med national lovgivning og nationale procedurer forbedrer håndhævelsen og forvaltningen af lovgivning på skovområdet og fremmer handelen med lovlige og bæredygtige skovprodukter, hvilket kan omfatte følgende foranstaltninger:
 a)
 effektiv gennemførelse og brug af CITES, hvad angår træsorter, der kan udpeges som truede i henhold til kriterierne i og inden for rammerne af denne konvention
 b)
 udvikling af systemer og ordninger, der muliggør verifikation af den lovlige oprindelse af træprodukter gennem hele markedsføringskæden
 c)
 fremme af frivillige ordninger for skovcertificering, der anerkendes på de internationale markeder
 d)
 gennemsigtighed og fremme af offentlig deltagelse i forvaltningen af skovressourcer til produktion af tømmer og
 e)
 styrkelse af kontrolordninger for produktion af tømmer, herunder gennem uafhængige tilsynsinstitutioner, i overensstemmelse med parternes lovgivning.
 Artikel 274
 Handel med fiskevarer
 1. Parterne anerkender behovet for at bevare og forvalte fiskeressourcer på en rationel og ansvarlig måde med henblik på at sikre deres bæredygtighed.
 2. Parterne anerkender behovet for at samarbejde inden for rammerne af regionale fiskeriforvaltningsorganisationer (i det følgende benævnt "RFFO"), hvori de er part, med henblik på at:
 a)
 revidere og justere fiskerikapaciteten for fiskeressourcer, herunder de ressourcer, der er genstand for overfiskeri, med henblik på at sikre, at fiskeriet står i rimeligt forhold til de tilgængelige fiskerimuligheder
 b)
 indføre effektive redskaber til overvågning og kontrol som f.eks. observatørordninger, fartøjsovervågningsordninger, omladningskontrol og havnestatskontrol med henblik på at sikre fuld overensstemmelse med gældende bevarelsesforanstaltninger
 c)
 vedtage foranstaltninger til bekæmpelse af ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri; parterne er i den forbindelse enige om at sikre, at fartøjer, der fører deres flag, gennemfører fiskeriaktiviteter i overensstemmelse med de regler, der er vedtaget inden for RFFO, og at indføre sanktioner mod fartøjer i henhold til deres nationale lovgivning, hvis de overtræder disse regler.
 Artikel 275
 Klimaændringer
 1. På baggrund af De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer (i det følgende benævnt "klimakonventionen") og Kyotoprotokollen anerkender parterne, at klimaændringer er et fælles og globalt problem, der kræver det bredest mulige samarbejde mellem alle lande og deres deltagelse i et effektivt og passende internationalt svar af hensyn til menneskehedens nuværende og fremtidige generationer.
 2. Parterne er besluttet på at øge deres indsats over for klimaændringer, med de udviklede lande i spidsen, herunder gennem fremme af indenlandske politikker og passende internationale initiativer, der har til formål at afbøde og tilpasse til klimaændringer på grundlag af rimelighed og i overensstemmelse med deres fælles, men differentierede, ansvar og respektive kapacitet samt deres sociale og økonomiske betingelser under særlig hensyntagen til de behov, de omstændigheder og den særlige sårbarhed over for klimaændringernes skadevirkninger, der findes hos de parter, som er udviklingslande.
 3. Parterne anerkender også, at virkningerne af klimaændringer kan påvirke deres nuværende og fremtidige udvikling, og fremhæver derfor betydningen af at øge og støtte tilpasningsindsatsen, navnlig hos de parter, der er udviklingslande.
 4. På baggrund af det globale mål om en hurtig overgang til lavemissionsøkonomier fremmer parterne bæredygtig udnyttelse af naturressourcer og fremmer handels- og investeringsforanstaltninger, der fremmer og letter adgang, formidling og anvendelse af de bedst mulige teknologier vedrørende ren energiproduktion og -anvendelse og


text:
vedrørende afbødning af og tilpasning til klimaændringer.
 5. Parterne er enige om at overveje foranstaltninger, der kan bidrage til at opfylde målene om afbødning af og tilpasning til klimaændringer gennem deres handels- og investeringspolitikker ved bl.a. at:
 a)
 lette afskaffelsen af handels- og investeringshindringer for adgang til samt innovation, udvikling og indførelse af varer, tjenesteydelser og teknologier, der kan bidrage til afbødning og tilpasning under hensyntagen til udviklingslandenes situation
 b)
 fremme foranstaltninger vedrørende energieffektivitet og vedvarende energi, som opfylder miljømæssige og økonomiske behov og minimerer tekniske handelshindringer.
 Artikel 276
 Vandrende arbejdstagere
 Parterne anerkender betydningen af at fremme ligebehandling med hensyn til arbejdsbetingelser med henblik på at bekæmpe forskelsbehandling i den henseende af arbejdstagere, herunder vandrende arbejdstagere med lovlig beskæftigelse på deres territorium.
 Artikel 277
 Opretholdelse af beskyttelsesniveauer
 1. Parterne må ikke fremme handel eller investeringer ved at reducere de beskyttelsesniveauer, der er fastsat i deres miljø- og arbejdsmarkedslovgivning. Parterne må derfor ikke give afkald på eller på anden måde afvige fra deres miljø- og arbejdsmarkedslovgivning på en måde, som reducerer den beskyttelse, der sikres ved denne lovgivning, med henblik på at fremme handel eller investeringer.
 2. Parterne må ikke undlade at håndhæve deres miljø- og arbejdsmarkedslovgivning effektivt ved vedholdende eller gentagne gange at handle eller forsømme at handle på en måde, der påvirker handelen eller investeringerne mellem parterne.
 3. Parterne anerkender hver parts ret til at udøve et rimeligt skøn med hensyn til beslutninger om ressourcefordeling i forbindelse med undersøgelse, kontrol og håndhævelse af miljø- og arbejdsmarkedsbestemmelser og -standarder, idet opfyldelsen af deres forpligtelser i henhold til dette afsnit dog ikke berøres.
 4. Intet i dette afsnit må fortolkes således, at det giver en part beføjelse til at håndhæve miljø- og arbejdsmarkedslovgivning på en anden parts territorium.
 Artikel 278
 Videnskabelige oplysninger
 Parterne anerkender vigtigheden af at tage hensyn til videnskabelige og tekniske oplysninger samt relevante internationale standarder, retningslinjer og henstillinger, når de udarbejder og gennemfører foranstaltninger til beskyttelse af miljøet og sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, som påvirker handelen mellem parterne, idet de anerkender, at mangel på fuld videnskabelig sikkerhed ikke bør bruges som begrundelse for at udskyde beskyttelsesforanstaltninger, hvis der er tale om trusler om alvorlig eller varig skade (81).
 Artikel 279
 Undersøgelse af virkningerne for bæredygtigheden
 Parterne forpligter sig til at undersøge, overvåge og vurdere virkningerne af gennemførelsen af denne aftale for arbejdsmarkedet og miljøet efter behov gennem deres respektive nationale og participatoriske processer.
 Artikel 280
 Institutionel ordning og tilsynsordning
 1. Hver part udpeger et kontor inden for sin forvaltning, der fungerer som kontaktpunkt for de andre parter med henblik på at gennemføre de handelsrelaterede aspekter af bæredygtig udvikling og formidle alle forhold og meddelelser i forbindelse med dette afsnit.
 2. Parterne nedsætter herved et underudvalg vedrørende handel og bæredygtig udvikling. Underudvalget vedrørende Handel og Bæredygtig Udvikling sammensættes af højtstående repræsentanter fra parternes forvaltninger med ansvar for arbejdsmarkeds-, miljø- og handelsspørgsmål.
 3. Uanset stk. 2 mødes kun EU-parten og et af de undertegnende Andeslande i Underudvalget vedrørende Handel og Bæredygtig Udvikling, når det drejer sig om forhold, der


text:
alene vedrører de bilaterale forbindelser mellem EU-parten og det pågældende undertegnende Andesland, herunder forhold, der er genstand for konsultationer på statsplan, som er omhandlet i artikel 283, og i ekspertgruppen, der nedsættes i henhold til artikel 284.
 4. Underudvalget vedrørende Handel og Bæredygtig Udvikling træder sammen inden for det første år efter denne aftales ikrafttræden og derefter efter behov for at overvåge gennemførelsen af dette afsnit, herunder samarbejdsaktiviteterne i henhold til artikel 286, og drøfte forhold af fælles interesse i forbindelse med dette afsnit. Underudvalget vedtager selv sin forretningsorden og træffer sine beslutninger ved enstemmighed.
 5. Arbejdet i Underudvalget vedrørende Handel og Bæredygtig Udvikling baseres på dialog, effektivt samarbejde, fremme af forpligtelser og initiativer i henhold til dette afsnit og udpegning af gensidigt tilfredsstillende løsninger på problemer, der måtte opstå.
 6. Underudvalget vedrørende Handel og Bæredygtig Udvikling har til opgave at:
 a)
 følge op på dette afsnit og udpege handlinger til opnåelse af målene om bæredygtig udvikling
 b)
 fremlægge henstillinger vedrørende passende gennemførelse og den bedst mulige anvendelse af dette afsnit for Handelsudvalget efter behov
 c)
 udpege samarbejdsområder og verificere den effektive gennemførelse af samarbejde, jf. dog artikel 326
 d)
 vurdere virkningerne af gennemførelsen af denne aftale for arbejdsmarkedet og miljøet efter behov og
 e)
 afklare andre spørgsmål inden for rammerne af dette afsnit, uden at det berører de ordninger, der er omhandlet i artikel 283, 284 og 285.
 7. Underudvalget vedrørende Handel og Bæredygtig Udvikling fremmer gennemsigtighed og offentlig deltagelse i sit arbejde. I overensstemmelse dermed offentliggøres alle underudvalgets afgørelser og alle rapporter vedrørende forhold i forbindelse med gennemførelsen af dette afsnit, det udarbejder, medmindre underudvalget beslutter andet. Underudvalget er endvidere indstillet på at modtage og overveje bidrag, bemærkninger eller synspunkter fra offentligheden vedrørende forhold, der er omhandlet i dette afsnit.
 Artikel 281
 Indenlandske ordninger
 Parterne hører indenlandske udvalg eller grupper på arbejdsmarkeds- og miljøområdet samt inden for bæredygtig udvikling eller opretter sådanne udvalg eller grupper, hvis de ikke findes. Sådanne udvalg eller grupper kan indgive udtalelser og fremsætte henstillinger vedrørende gennemførelsen af dette afsnit, herunder på eget initiativ, gennem parternes interne kanaler. Procedurerne for sammensætning og høring af sådanne udvalg eller grupper, som skal have en afbalanceret repræsentation af repræsentative organisationer inden for de ovennævnte områder, skal være i overensstemmelse med den nationale lovgivning.
 Artikel 282
 Dialog med civilsamfundet
 1. Underudvalget vedrørende Handel og Bæredygtig Udvikling mødes én gang om året, medmindre parterne aftaler andet, med civilsamfundsorganisationer og offentligheden generelt med henblik på at gennemføre en dialog om forhold i forbindelse med gennemførelsen af dette afsnit, jf. dog artikel 280, stk. 3. Parterne aftaler proceduren for sådanne møder med civilsamfundet senest ét år efter denne aftales ikrafttræden.
 2. For at fremme en afbalanceret repræsentation af relevante interesser giver parterne alle berørte parter inden for de områder, der er anført i artikel 281, mulighed for at deltage i møderne. Sammendrag af disse møder offentliggøres.
 Artikel 283
 Konsultationer på statsplan (82)
 1. En part kan ved skriftlig henvendelse til kontaktpunktet i en anden part anmode om konsultationer vedrørende ethvert spørgsmål


text:
af fælles interesse i forbindelse med dette afsnit. Den anmodede part besvarer anmodningen hurtigt.
 2. De konsulterende parter bestræber sig på at finde en gensidigt tilfredsstillende løsning på spørgsmålet gennem dialog og konsultationer. Hvis begge de konsulterende parter accepterer det, indhenter de efter behov information eller synspunkter fra andre personer, organisationer eller organer, der kan bidrage til undersøgelsen af det pågældende spørgsmål, herunder de internationale organisationer eller organer for de aftaler, der er omhandlet i artikel 269 og 270.
 3. Hvis en konsulterende part finder, at et spørgsmål bør drøftes yderligere, kan den ved skriftlig henvendelse til kontaktpunktet i den anden konsulterende part anmode om, at Underudvalget vedrørende Handel og Bæredygtig Udvikling indkaldes med henblik på at drøfte spørgsmålet. Underudvalget vedrørende Handel og Bæredygtig Udvikling træder straks sammen og bestræber sig på at finde en løsning på spørgsmålet. Medmindre underudvalget beslutter andet, offentliggøres dets konklusioner.
 4. Underudvalget vedrørende Handel og Bæredygtig Udvikling offentliggør regelmæssigt rapporter, der beskriver resultatet af gennemførte konsultationer, og rapporterer efter behov om igangværende konsultationer.
 Artikel 284
 Ekspertgruppe
 1. Medmindre parterne aftaler andet, kan en part, 90 dage efter indgivelse af en anmodning om konsultationer, anmode om, at der indkaldes en ekspertgruppe med henblik på at undersøge et spørgsmål, som ikke er blevet løst tilfredsstillende gennem konsultationer på statsplan i henhold til artikel 283.
 2. Ekspertgruppen, der er udvalgt i henhold til procedurerne i stk. 3 og 4, afgør, om en part har opfyldt sine forpligtelser i henhold til dette afsnit.
 3. Ved denne aftales ikrafttræden indgiver parterne til Handelsudvalget en liste over mindst 15 personer med ekspertviden om de emner, der er omfattet af dette afsnit, hvoraf mindst fem ikke er statsborgere i nogen af parterne, og som skal varetage formandskabet for ekspertgruppen. Denne liste godkendes på det første møde i Handelsudvalget. Eksperterne er uafhængige af og må ikke modtage instruktioner fra nogen af parterne.
 4. Hver part i en procedure (83) udvælger en ekspert fra listen senest 30 dage efter modtagelsen af anmodningen om nedsættelse af en ekspertgruppe. Parterne i proceduren kan aftale at udpege eksperter, der ikke er anført på listen, til ekspertgruppen, hvis de finder det nødvendigt. Hvis en part i proceduren ikke udvælger en ekspert inden for denne frist, udvælger den anden part i proceduren en statsborger i den part, der ikke har udvalgt nogen ekspert, fra listen. De to udvalgte eksperter vælger formanden, der ikke må være statsborger i nogen af parterne i proceduren. I tilfælde af uenighed udvælges formanden ved udtrækning. Ekspertgruppen nedsættes senest 40 dage efter datoen for modtagelse af anmodningen om dens nedsættelse.
 5. Parterne i proceduren har mulighed for at indgive indlæg til ekspertgruppen. Ekspertgruppen kan anmode om og modtage indlæg eller andre oplysninger fra organisationer, institutioner og personer med relevant information eller specialiseret viden, herunder skriftlige indlæg eller information fra relevante internationale organisationer og organer, om forhold vedrørende de internationale konventioner og aftaler, der er omhandlet i artikel 269 og 270.
 6. Ved denne aftales ikrafttræden indgiver parterne til Handelsudvalget forretningsordenen for ekspertgruppen til vedtagelse på


text:
udvalgets første møde.
 Artikel 285
 Ekspertgruppens rapport (84)
 1. Ekspertgruppen forelægger senest 60 dage efter udvælgelsen af den sidste ekspert en indledende rapport med gruppens foreløbige konklusioner i sagen for parterne i proceduren. Parterne i proceduren kan indgive skriftlige bemærkninger til ekspertgruppen vedrørende den indledende rapport senest 15 dage efter dens fremlæggelse. Efter undersøgelse af de skriftlige bemærkninger overvejer ekspertgruppen den indledende rapport. Ekspertgruppens endelige rapport omhandler alle argumenter, der er fremlagt af parterne i proceduren i deres skriftlige bemærkninger.
 2. Ekspertgruppen forelægger sin endelige rapport, herunder sine henstillinger, senest 45 dage efter datoen for fremlæggelsen af den indledende rapport, jf. stk. 1, for parterne i proceduren. Parterne i proceduren offentliggør en ikke-fortrolig version af den endelige rapport senest 15 dage efter dens udstedelse.
 3. Parterne i proceduren kan indgå aftale om at ændre de i stk. 1 og 2 anførte frister.
 4. Parten i proceduren informerer Underudvalget vedrørende Handel og Bæredygtig Udvikling om sine hensigter med hensyn til ekspertgruppens henstillinger, herunder fremlæggelse af en handlingsplan for gennemførelsen af henstillingerne. Underudvalget vedrørende Handel og Bæredygtig Udvikling overvåger gennemførelsen af de foranstaltninger, parten har udpeget.
 5. Dette afsnit er ikke omfattet af afsnit XII (Tvistbilæggelse).
 Artikel 286
 Samarbejde om handel og bæredygtig udvikling
 Under hensyntagen til den samarbejdsbaserede tilgang i dette afsnit og bestemmelserne i afsnit XIII (Teknisk bistand og opbygning af handelskapacitet) anerkender parterne vigtigheden af samarbejdsaktiviteter, der bidrager til gennemførelse og bedre udnyttelse af dette afsnit og navnlig til forbedring af politikker og praksis vedrørende arbejdstager- og miljøbeskyttelse i overensstemmelse med dets bestemmelser. Sådanne samarbejdsaktiviteter bør omfatte aktiviteter inden for områder af fælles interesse som f.eks.:
 a)
 aktiviteter vedrørende evaluering af virkningerne af denne aftale for miljøet og arbejdsmarkedet, herunder aktiviteter, der har til formål at forbedre metoder og indikatorer for en sådan evaluering
 b)
 aktiviteter vedrørende undersøgelse, overvågning og effektiv gennemførelse af grundlæggende ILO-konventioner og multilaterale miljøaftaler, herunder handelsrelaterede aspekter
 c)
 undersøgelser vedrørende niveauer af og standarder for arbejdstager- og miljøbeskyttelse og ordninger for overvågning af disse niveauer
 d)
 aktiviteter vedrørende tilpasning til og afbødning af klimaændringer, herunder aktiviteter vedrørende reduktion af emissioner fra skovrydning og skovforringelse i udviklingslande ("REDD")
 e)
 aktiviteter vedrørende aspekter af den internationale klimaændringsordning med relevans for handel, herunder handels- og investeringsaktiviteter, der kan bidrage til opfyldelsen af klimakonventionens mål
 f)
 aktiviteter vedrørende bevarelse og bæredygtig udnyttelse af den biologiske diversitet, jf. dette afsnit
 g)
 aktiviteter vedrørende fastlæggelsen af den lovlige oprindelse af skovprodukter, frivillige skovcertificeringsordninger og sporbarhed af forskellige skovprodukter
 h)
 aktiviteter til fremme af bedste praksis for bæredygtig skovforvaltning
 i)
 aktiviteter vedrørende handel med fiskevarer som omhandlet i dette afsnit
 j)
 udveksling af information og erfaringer vedrørende fremme og gennemførelse af god praksis i forbindelse med virksomhedernes sociale ansvar og
 k)
 aktiviteter vedrørende handelsrelaterede aspekter af ILO's dagsorden for anstændigt arbejde, herunder sammenhængen mellem handel og produktiv beskæftigelse, grundlæggende arbejdsmarkedsstandarder, social beskyttelse og social dialog.
 AFSNIT X
 GENNEMSIGTIGHED OG ADMINISTRATIVE SAGER
 Artikel 287
 Samarbejde for at fremme gennemsigtighed
 Parterne samarbejder i relevante bilaterale og multilaterale fora med henblik på at øge gennemsigtigheden


text:
i handelsanliggender.
 Artikel 288
 Offentliggørelse
 1. Hver part sikrer, at partens alment gældende foranstaltninger, herunder love, forskrifter, retsafgørelser, procedurer og administrative afgørelser vedrørende handelsspørgsmål, der er omfattet af denne aftale, straks offentliggøres eller på anden måde stilles umiddelbart til rådighed for interesserede personer, så de kan få kendskab til dem.
 2. Hver part giver så vidt muligt interesserede personer mulighed for at fremsætte bemærkninger til foreslåede love, forskrifter, procedurer eller alment gældende administrative afgørelser vedrørende ethvert forhold, der er omhandlet i denne aftale, og tager hensyn til sådanne bemærkninger, såfremt de er relevante.
 3. De i denne artikels stk. 1 omhandlede oplysninger anses for at være udleveret af en part, når oplysningerne er stillet til rådighed ved passende anmeldelse til WTO, eller når oplysningerne er stillet til rådighed på den berørte parts officielle offentlige og gratis tilgængelige websted.
 Artikel 289
 Fortrolige oplysninger
 Intet i denne aftale kræver, at en part giver fortrolige oplysninger, hvis videregivelse vil vanskeliggøre håndhævelse af love eller på anden måde være i strid med offentlighedens interesse, eller som vil skade individuelle offentlige eller private virksomheders legitime kommercielle interesser.
 Artikel 290
 Udveksling af information
 1. Efter anmodning fra en part udleverer en anden part, inden for lovens rammer, gennem sin aftalekoordinator oplysninger og besvarer straks ethvert spørgsmål om forhold, der kan have væsentlig betydning for denne aftale.
 2. Når en part i henhold til denne aftale leverer oplysninger til en anden part, som denne har udpeget som fortrolige, behandler denne anden part de pågældende oplysninger som fortrolige.
 3. Efter anmodning fra en part oplyser aftalekoordinatoren for en anden part, hvilken myndighed eller hvilken embedsmand der er ansvarlig i spørgsmål vedrørende gennemførelsen af denne aftale, og yder den fornødne støtte med henblik på at lette kommunikationen med den anmodende part.
 Artikel 291
 Administrative sager
 Hver part forvalter på en ensartet, upartisk og rimelig måde alle alment gældende foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 288, stk. 1. Til det formål og ved anvendelsen af sådanne foranstaltninger på bestemte personer, varer, tjenesteydelser eller etableringer fra en anden part i specifikke tilfælde sørger hver part for:
 a)
 om muligt og i overensstemmelse med partens nationale lovgivning at give de personer, der direkte berøres af en sag, rettidig underretning om indledningen af en sag, herunder en beskrivelse af sagens art, en angivelse af den juridiske hjemmel for sagens indledning og en generel gennemgang af de spørgsmål, den omhandler
 b)
 at give sådanne personer rimelig mulighed for at fremlægge oplysninger og argumenter til støtte for deres synspunkter forud for enhver endelig administrativ handling, hvis det er muligt under hensyn til tidshorisont, sagens art og offentlighedens interesse, og
 c)
 at sikre, at deres procedurer er baseret på og i overensstemmelse med den nationale lovgivning.
 Artikel 292
 Prøvelse og klage
 1. Hver part opretter eller opretholder domstole, kvasiretslige instanser eller forvaltningsdomstole eller tilsvarende procedurer med henblik på en omgående prøvelse og, hvis det er berettiget, en afhjælpning af endelige administrative handlinger vedrørende handelsanliggender, der er omfattet af denne aftale. Sådanne domstole eller procedurer skal være


text:
uafhængige af det kontor eller den myndighed, der står for den administrative håndhævelse, og de ansvarlige for disse skal være upartiske og må ikke have en væsentlig interesse i sagens resultat.
 2. Parterne sikrer, at sagens parter ved sådanne domstole eller i sådanne procedurer har ret til:
 a)
 en rimelig mulighed for at underbygge eller forsvare deres respektive synspunkter
 b)
 en afgørelse baseret på bevismateriale og forelagte aktstykker eller, hvis det er et nationalt lovkrav, de af den administrative myndighed indsamlede aktstykker.
 3. Hver part sikrer med forbehold af klage eller yderligere prøvelse i henhold til den nationale lovgivning, at en sådan afgørelse gennemføres af det kontor eller den myndighed, der håndhæver den pågældende administrative handling, og er bestemmende for dettes/dennes praksis med hensyn hertil.
 Artikel 293
 Gennemsigtighed for subsidier
 1. I denne aftale er subsidier vedrørende handel med varer en foranstaltning, der hører ind under definitionen i artikel 1.1 i SCM-aftalen og er specifik som defineret i samme aftales artikel 2.
 2. Hver part sikrer gennemsigtighed med hensyn til subsidier vedrørende handel med varer. Når der er gået to år efter denne aftales ikrafttræden, indgiver hver part en rapport hvert andet år til de andre parter vedrørende retsgrundlaget for, formen af, beløbet for eller budgettet for og om muligt modtageren af subsidier, der ydes af regeringen eller et offentligt organ. En sådan rapport anses for at være aflagt, hvis de relevante oplysninger er stillet til rådighed af den berørte part eller på dennes vegne på et offentligt tilgængeligt websted. Når parterne udveksler oplysninger, tager de hensyn til kravene om tavshedspligt og forretningshemmelighed.
 3. Handelsudvalget evaluerer regelmæssigt hver parts fremskridt i gennemførelsen af denne artikel.
 4. Bestemmelserne i denne artikel indskrænker ikke parternes ret til at anvende afbødende foranstaltninger på handelsområdet eller indlede tvistbilæggelsessager eller på anden måde gribe ind over for subsidier ydet af en anden part, efter de relevante bestemmelser i WTO-overenskomsten.
 5. Parterne er enige om at udveksle information efter anmodning fra en part vedrørende subsidier i forbindelse med handel med tjenesteydelser og foretage den første udveksling af synspunkter om disse spørgsmål senest et år efter denne aftales ikrafttræden.
 6. Denne artikel er ikke omfattet af afsnit XII (Tvistbilæggelse).
 Artikel 294
 Særlige regler
 Bestemmelserne i dette afsnit finder anvendelse med forbehold af specifikke regler, der er fastsat i andre afsnit i denne aftale.
 AFSNIT XI
 ALMINDEL IGE UNDTAGELSER
 Artikel 295
 Undtagelser af sikkerhedshensyn
 1. Intet i denne aftale må fortolkes således, at:
 a)
 det af en part kræves, at den fremlægger eller giver adgang til oplysninger, hvis videregivelse den betragter som stridende mod sine vitale sikkerhedsinteresser
 b)
 en part forhindres i at iværksætte en foranstaltning, som den anser for nødvendig til beskyttelse af sine vitale sikkerhedsinteresser, når sådanne handlinger:
 i)
 vedrører offentlige indkøb, der er nødvendige for den nationale sikkerhed eller nationale forsvarsformål
 ii)
 vedrører fissions- og fusionsmaterialer eller materialer, af hvilke disse udvindes
 iii)
 har tilknytning til produktion af, offentligt indkøb af eller handel med våben, ammunition eller krigsmateriel og vedrører handel med andre varer og


text:
tjenesteydelser samt levering af tjenesteydelser og anlæg, der gennemføres direkte eller indirekte med henblik på at forsyne et militært anlæg
 iv)
 foretages i krigstid eller anden krisetilstand i internationale forbindelser
 c)
 en part afskæres fra at træffe nødvendige foranstaltninger som følge af de forpligtelser, denne har accepteret med henblik på at opretholde eller genskabe international fred og sikkerhed.
 2. Handelsudvalget underrettes i videst muligt omfang om enhver foranstaltning, en part træffer i medfør af stk. 1, litra b) og c), og om, hvornår den bringes til ophør.
 Artikel 296
 Skatter og afgifter
 1. Denne aftale finder kun anvendelse på skattemæssige foranstaltninger, hvis en sådan anvendelse er nødvendig for, at bestemmelserne i denne aftale kan få virkning.
 2. Intet i denne aftale berører parternes rettigheder og forpligtelser i henhold til skatteaftaler (85) mellem en medlemsstat i Den Europæiske Union og et undertegnende Andesland. Skulle nærværende aftale på et givet område være uforenelig med en sådan aftale, har sidstnævnte aftale forrang. Hvis der foreligger skatteaftaler mellem en medlemsstat i Den Europæiske Union og et undertegnende Andesland, er de kompetente myndigheder i henhold til den pågældende skatteaftale alene ansvarlige for at afgøre, om skatteaftalen er forenelig med nærværende aftale.
 3. Intet i denne aftale må fortolkes således, at det forhindrer en part i at vedtage eller opretholde en foranstaltning, der:
 a)
 har til sigte at sikre en retfærdig eller effektiv pålæggelse eller opkrævning af direkte skatter
 b)
 ved anvendelsen af de relevante bestemmelser i den nationale skattelovgivning, herunder bestemmelser, der har til sigte at sikre pålæggelse eller opkrævning af afgifter, sondrer mellem skatteydere i forskellige situationer, f.eks. på grundlag af bopæl eller på grundlag af, hvor de har investeret deres kapital
 c)
 har til formål at forebygge skatteundgåelse eller -unddragelse efter skattebestemmelser i dobbeltbeskatningsaftalen og andre skatteordninger eller den indenlandske skattelovgivning
 d)
 er uforenelig med en MFN-forpligtelse i henhold til denne aftale, forudsat at forskellen i behandling er resultat af en skatteaftale.
 4. Skattemæssige udtryk eller begreber, der ikke er defineret i denne aftale, fortolkes i henhold til skattemæssige definitioner og begreber eller identiske eller lignende definitioner og begreber i den nationale lovgivning i den part, der træffer foranstaltningen.
 Artikel 297
 Betalingsbalance
 1. Har en part alvorlige udefra kommende finansielle vanskeligheder eller betalingsbalanceproblemer eller risikerer at få det, kan den indføre eller opretholde restriktive foranstaltninger med hensyn til handel med varer og tjenesteydelser og etablering, herunder med hensyn til betalinger eller overførsler i forbindelse med sådanne transaktioner.
 2. Restriktive foranstaltninger, der indføres eller opretholdes i medfør af stk. 1, må ikke give anledning til forskelsbehandling, skal være tidsbegrænsede, må ikke gå ud over, hvad der er nødvendigt for at rette op på betalingsbalanceproblemerne, og skal være i overensstemmelse med betingelserne i WTO-overenskomsten og forenelige med overenskomsten om Den Internationale Valutafond, alt efter tilfældet (86).
 3. Parterne bestræber sig på at undgå at anvende restriktive foranstaltninger som omhandlet i stk. 1. Hvis en part indfører eller tilpasser sådanne foranstaltninger, meddeler denne straks disse til de andre parter og forelægger en tidsplan for deres afskaffelse


text:
så hurtigt som muligt.
 4. Konsultationer gennemføres straks med Handelsudvalget. Ved disse konsultationer vurderes betalingsbalancesituationen for den part, der indfører eller opretholder restriktive foranstaltninger i henhold til denne artikel, og selve foranstaltningerne under hensyntagen til bl.a.:
 a)
 betalingsbalanceproblemernes og de udefra kommende finansielle vanskeligheders art og omfang
 b)
 det eksterne økonomiske og handelsmæssige miljø og
 c)
 alternative afhjælpende foranstaltninger, der kan tages i anvendelse.
 Ved konsultationerne undersøges de restriktive foranstaltningers forenelighed med stk. 3 og 4. Alle oplysninger af statistisk eller anden art, der forelægges af Den Internationale Valutafond vedrørende udenlandsk valuta, monetære reserver og betalingsbalancen, accepteres, og konklusionerne baseres på fondens vurdering af betalingsbalancesituationen og den eksterne finansielle situation for den part, der indfører foranstaltningerne.
 AFSNIT XII
 TVISTBILÆGGELSE
 KAPITEL 1
 Mål, anvendelsesområde og definitioner
 Artikel 298
 Mål
 Målet med dette afsnit er at undgå og bilægge tvister mellem parterne om fortolkningen og anvendelsen af denne aftale og at nå frem til en gensidigt tilfredsstillende løsning af alle spørgsmål, som kunne påvirke dens virkemåde, når det er muligt. Hvis der ikke er opnået en gensidigt aftalt løsning, er det primære mål med dette afsnit at sikre, at de pågældende foranstaltninger indstilles, hvis de findes at være uforenelige med bestemmelserne i denne aftale.
 Artikel 299
 Anvendelsesområde
 1. Medmindre andet er fastsat i denne aftale, gælder bestemmelserne i dette afsnit for enhver tvist om fortolkningen og anvendelsen af denne aftale, navnlig når en af parterne finder, at en foranstaltning iværksat af en anden part er eller kan være i strid med dennes forpligtelser i henhold til denne aftale.
 2. Dette afsnit gælder ikke for tvister mellem undertegnende Andeslande.
 Artikel 300
 Definitioner
 I dette afsnit forstås ved "part i tvisten" eller "part i en tvist" og "parter i tvisten" eller "parter i en tvist" en part eller parter i denne aftale, som er part eller parter i en tvistbilæggelsesprocedure i henhold til dette afsnit.
 KAPITEL 2
 Konsultationer
 Artikel 301
 Konsultationer
 1. Parterne bestræber sig på at løse eventuelle tvister om ethvert forhold fastsat i henhold til artikel 299 ved i god tro at indlede konsultationer med det formål at nå til enighed om en gensidigt acceptabel løsning.
 2. Konsultationer indledes ved, at en part fremsender en skriftlig anmodning til en anden part med genpart til Handelsudvalget med angivelse af den pågældende foranstaltning og retsgrundlaget for klagen.
 3. Den anmodede part besvarer anmodningen om konsultationer med genpart til Handelsudvalget senest 10 dage efter modtagelsen af en sådan anmodning. I hastende tilfælde er denne periode fem dage.
 4. Parterne i tvisten kan aftale ikke at indlede konsultationer i henhold til denne artikel og gå direkte videre til proceduren for voldgiftspanel i henhold til artikel 302. En sådan beslutning meddeles skriftligt Handelsudvalget senest fem dage inden anmodningen om oprettelsen af et voldgiftspanel.
 5. Medmindre de konsulterende parter aftaler andet, afholdes konsultationer og anses for at være afholdt senest 30 dage efter den anmodede parts modtagelse af anmodningen og finder sted på den anmodede parts territorium. Efter aftale mellem parterne i tvisten kan konsultationer afholdes via tilgængelige


text:
teknologiske midler. Konsultationerne og alle oplysninger, der afgives under konsultationerne, behandles fortroligt.
 6. I hastende spørgsmål, herunder om letfordærvelige varer eller varer eller tjenesteydelser, der hurtigt mister deres handelsværdi, som f.eks. sæsonvarer eller -tjenesteydelser, indledes konsultationerne senest 15 dage efter den anmodede parts modtagelse af anmodningen og anses for afsluttet inden for disse 15 dage.
 7. Under konsultationerne leverer hver konsulterende part tilstrækkelige faktuelle oplysninger, så der kan gennemføres en komplet undersøgelse af den måde, hvorpå den gennemførte eller foreslåede foranstaltning eller et andet problem kan påvirke gennemførelsen og anvendelsen af denne aftale.
 8. Under konsultationer i henhold til denne artikel sørger hver konsulterende part for, at personale fra deres kompetente offentlige myndigheder med relevant viden om det spørgsmål, der er genstand for konsultationerne, deltager.
 9. Medmindre de konsulterende parter aftaler andet, når en tvist har været genstand for konsultationer i et underudvalg oprettet ved denne aftale, erstatter sådanne konsultationer konsultationerne i henhold til denne artikel, såfremt den omtvistede foranstaltning og retsgrundlaget for klagen er blevet behørigt beskrevet under sådanne konsultationer. Medmindre de konsulterende parter aftaler andet, anses konsultationer i et underudvalg for afsluttet senest 30 dage efter den anmodede parts modtagelse af anmodning om konsultationer.
 10. Inden for fem dage efter datoen for modtagelsen af anmodningen om konsultationer kan en part, der ikke er en konsulterende part, og som har en interesse i genstanden for konsultationer, skriftligt med genpart til Handelsudvalget anmode de konsulterende parter om tilladelse til at deltage i konsultationerne. Såfremt ingen af de konsulterende parter afviser en sådan anmodning, kan en sådan part deltage som tredjemand i overensstemmelse med forretningsordenen fastsat i henhold til artikel 315 (i det følgende benævnt "forretningsordenen").
 KAPITEL 3
 Tvistbilæggelsesprocedurer
 Artikel 302
 Indledning af voldgiftssager
 1. Den klagende part kan anmode om, at der nedsættes et voldgiftspanel, hvis:
 a)
 den indklagede part ikke besvarer anmodningen om konsultationer i overensstemmelse med artikel 301, stk. 3
 b)
 konsultationer ikke afholdes inden for de frister, der er fastsat i artikel 301, stk. 5 eller 6, afhængigt af omstændighederne
 c)
 de konsulterende parter ikke har afgjort tviste via konsultationer, eller
 d)
 parterne i tvisten er blevet enige om ikke at indlede konsultationer i henhold til artikel 301, stk. 4.
 2. Anmodningen om nedsættelse af et voldgiftspanel fremsættes skriftligt over for den indklagede part og Handelsudvalget. Den klagende part specificerer i sin anmodning den særlige foranstaltning, sagen handler om, og forklarer, hvordan denne foranstaltning udgør en overtrædelse af bestemmelserne i denne aftale på en måde, der er tilstrækkelig til at udgøre retsgrundlaget for klagen.
 3. En part kan ikke anmode om, at der nedsættes et voldgiftspanel med henblik på at vurdere en foreslået foranstaltning.
 4. Inden for 10 dage efter datoen for modtagelsen af anmodningen om nedsættelse af et voldgiftspanel, kan en part, der ikke er part i tvisten, og som har en væsentlig interesse i den, skriftligt med genpart til Handelsudvalget anmode parterne i tvisten om tilladelse til at deltage i voldgiftsproceduren. En sådan part kan deltage som tredjemand i overensstemmelse med forretningsordenen.
 Artikel 303
 Nedsættelse


text:
af voldgiftspanelet
 1. Voldgiftspanelet skal bestå af tre voldgiftsmænd.
 2. Inden for 12 dage efter datoen for den indklagede parts modtagelse af anmodningen om nedsættelse af et voldgiftspanel kan hver part i tvisten udpege en voldgiftsmand ud fra de kandidater, parterne foreslår ud fra den liste, der er oprettet i henhold til artikel 304. Hvis en af parterne ikke udpeger en voldgiftsmand efter anmodning fra den anden part i tvisten, vælges voldgiftsmanden ved lodtrækning foretaget af formanden for Handelsudvalget eller dennes stedfortræder blandt de kandidater, den pågældende part i tvisten har foreslået til listen over voldgiftsmænd.
 3. Medmindre parterne i tvisten når til enighed om formanden for voldgiftspanelet inden for den tidsperiode, der er fastsat i stk. 2, og efter anmodning fra en af parterne i tvisten, vælger formanden for Handelsudvalget eller dennes stedfortræder formanden for voldgiftspanelet ved udtrækning blandt de kandidater, der er anført hertil på listen over voldgiftsmænd.
 4. Formanden for Handelsudvalget eller dennes stedfortræder vælger voldgiftsmænd ved lodtrækning fra listen i henhold til artikel 304 senest fem dage efter modtagelsen af en anmodning indgivet i henhold til stk. 2 eller 3, afhængigt af omstændighederne.
 5. Uanset stk. 2-4 kan parterne i tvisten som voldgiftsmænd ved gensidigt samtykke og senest 10 dage efter den indklagede parts modtagelse af anmodningen vælge personer, der ikke er anført på listen over voldgiftsmænd, men som opfylder kravene i henhold til artikel 304, stk. 3.
 6. Voldgiftspanelet anses for nedsat på den dato, på hvilken alle de udpegede voldgiftsmænd har bekræftet deres accept i henhold til forretningsordenen.
 Artikel 304
 Liste over voldgiftsmænd
 1. Handelsudvalget udfærdiger på sit første møde en liste over 25 personer, der er villige til og i stand til at fungere som voldgiftsmænd. Hver af parterne foreslår fem personer til at fungere som voldgiftsmænd. Parterne vælger også ved gensidig aftale 10 personer, som ikke er statsborgere (87) i nogen af parterne, og som skal varetage formandshvervet i voldgiftspanelet.
 2. Handelsudvalget sikrer, at listen udformet i henhold til stk. 1 altid er komplet. Listen kan under alle omstændigheder bruges i henhold til artikel 303, selv om den ikke er komplet.
 3. Voldgiftsmændene skal have specialviden eller erfaring med jura, international handel eller bilæggelse af tvister i forbindelse med internationale handelsaftaler. De skal være uafhængige, må ikke have direkte eller indirekte forbindelser til nogen af parterne og må ikke modtage instruktioner fra nogen part eller organisation. Voldgiftsmændene skal overholde den adfærdskodeks, der udformes i henhold til dette afsnit (i det følgende benævnt "adfærdskodeksen").
 4. Handelsudvalget fastsætter endvidere supplerende lister med 12 personer, som har ekspertise om bestemte spørgsmål inden for sektorer, der er omfattet af denne aftale. Til dette formål udpeger hver af parterne tre personer til at fungere som voldgiftsmænd. Parterne vælger ved gensidig aftale tre kandidater, der ikke er statsborgere i nogen af parterne, som formand for voldgiftspanelet. Hver part i tvisten kan vælge at udpege sin voldgiftsmand blandt de voldgiftsmænd, en af parterne har foreslået til en sektorbestemt liste. Ved anvendelse af udvælgelsesproceduren, jf. artikel 303, stk. 3, kan