text:
der være et piktogram ved siden af det forbeholdte sæde.
 3.3. Kommunikationsudstyr
 3.3.1. Kommunikationsanordninger skal forefindes i nærheden af alle forbeholdte siddepladser og kørestolsområder og være anbragt i en højde på mellem 700 og 1 200 mm over gulvet.
 3.3.2. Kommunikationsanordninger i lavgulvarealet skal være anbragt i en højde på mellem 800 og 1 500 mm, hvor der ikke er sæder.
 3.3.3. (Reserveret)
 3.3.4. Hvis et køretøj er forsynet med en rampe eller lift, skal der forefindes en udendørs kommunikationsanordning til kommunikation med chaufføren i nærheden af døråbningen og i en højde på mellem 850 og 1 300 mm over jorden. Dette krav gælder ikke for nogen dør inden for førerens direkte synsfelt.
 3.4. Gelændere ved forbeholdte siddepladser
 3.4.1. Mellem de forbeholdte siddepladser som omhandlet i punkt 7.7.8.5.3 i bilag 3 og ved mindst én ind- og udstigningsdør skal der findes et gelænder i en højde af 800-900 mm over gulvet. Gelænderet kan afbrydes, hvis det er nødvendigt for at få adgang til en kørestolsplads, et sæde anbragt oven på en hjulkasse, en trappe, en adgangspassage eller en gang. Gelænderet må ikke afbrydes over mere end 1 050 mm, og på det sted, hvor gelænderet er afbrudt, skal der være et lodret gelænder i det mindste ved den ene side.
 3.4.2. Der skal i nærheden af forbeholdte siddepladser være anbragt et gelænder eller et håndgreb for at gøre det lettere at komme ind på eller ud fra sædet, og de skal være konstrueret på en sådan måde, at det er nemt for passagerne at gribe fat i dem.
 3.5. Gulvets hældning
 Hældningen af gange, passager og gulvarealer mellem et forbeholdt sæde eller kørestolsområde og mindst én indgang og en udstigningsdør eller en kombineret ind- og udgang må ikke overstige 8 %. Sådanne områder, hvor gulvet hælder, skal være forsynet med en skridsikker overflade.
 3.6. Bestemmelser vedrørende anbringelse af kørestole
 3.6.1. For hver kørestolsbruger, passagerrummet er beregnet til, skal der være afsat en særlig kørestolsplads, som er mindst 750 mm bred og 1 300 mm lang. Kørestolspladsens længdeakse skal være parallel med køretøjets længdeakse, gulvet på kørestolspladsen skal have skridsikker belægning, og den største hældning i nogen retning må ikke være over 5 %. Hvis der er tale om en bagudvendende kørestol, der opfylder forskrifterne i punkt 3.8.4 i dette bilag, må hældningen i længderetningen ikke være over 8 %, forudsat at denne hældning er stigende fra forenden til bagenden af det særlige område.
 Når et kørestolsområde er beregnet til en fremadvendende kørestol, må øverste del af de foranværende ryglæn rage ind i kørestolsområdet, hvis der er et frirum som vist i bilag 4, figur 22.
 3.6.2. Der skal være mindst én døråbning, som kørestolsbrugere kan komme igennem. For køretøjer i gruppe I skal mindst én af dørene til kørestole være en udstigningsdør. Adgangsdøren for kørestole skal have en indstigningsanordning, der opfylder bestemmelserne i punkt 3.11.3 (lift) eller 3.11.4 (rampe) i dette bilag.
 3.6.3. En dør til kørestole, som ikke er en udstigningsdør, skal have en højde på mindst 1 400


text:
mm. Alle døre til kørestole skal have en bredde på mindst 900 mm, der kan nedsættes med 100 mm, hvis målingen foretages i niveau med håndgrebene.
 3.6.4. Kørestolsbrugere skal let og uhindret kunne komme ind i køretøjet gennem mindst én af dørene til kørestolsadgang og bevæge sig hen til det/de særlige område(r) med en referencekørestol, der har de dimensioner, der er vist i bilag 4, figur 21.
 3.6.4.1. Ved »let og uhindret« forstås, at:
 a)
 der er tilstrækkelig plads for kørestolsbrugeren til at manøvrere uden hjælp fra anden person
 b)
 der ikke er trin, mellemrum eller stolper, som kan udgøre en hindring for, at kørestolsbrugeren kan bevæge sig frit.
 3.6.4.2. For så vidt angår ovenstående bestemmelser skal prøvningen for køretøjer i gruppe I og kategori A, der har mere end én kørestolsplads, foretages prøvningen for alle kørestolspladser med referencekørestole på de andre kørestolspladser.
 3.6.5. For køretøjer i gruppe I og kategori A, der er udstyret med en rampe til kørestolsadgang, skal det være muligt for en referencekørestol med de mål, der er vist i bilag 4, figur 21, at komme ind i og ud af køretøjet, mens kørestolen bevæger sig i fremadgående retning.
 3.6.6. Køretøjer med kørestolsplads skal være forsynet med piktogrammer i overensstemmelse med bilag 4, figur 23 A, som kan ses udefra, både fra den side af køretøjet, der vender ind mod vejkanten, og i nærheden af den/de relevante udstigningsdør(e).
 Et af disse piktogrammer skal være anbragt inde i køretøjet ved hver kørestolsplads, og det skal angive, om kørestolen skal vende fremad eller bagud.
 3.7. Sæder og stående passagerer i kørestolsområder
 3.7.1. Der kan monteres klapsæder i et kørestolsområde. Når de er klappet op og ikke bruges, må de dog ikke rage ind i kørestolspladsen.
 3.7.2. Et køretøj kan være forsynet med aftagelige sæder monteret i kørestolsområdet, såfremt de let kan fjernes af føreren eller andet personale.
 3.7.3. For køretøjet i gruppe I og II og kategori A, hvor et sædes fodrum eller en del af et klapsæde i brug rager ind i et kørestolsområde, skal der på sådanne sæder eller i nærheden af dem være et skilt med følgende tekst, tilsvarende tekst eller piktogram:
 »Overlad venligst denne plads til en kørestolsbruger«.
 Bestemmelserne i punkt 7.6.11.8 i bilag 3 finder anvendelse på alle anvendte tekstangivelser.
 3.7.4. I køretøjer, hvor en kørestolsplads er afsat til brug udelukkende for en kørestolsbruger i overensstemmelse med punkt 7.2.2.2.10 i bilag 3, skal en sådan plads være klart angivet med følgende tekst, tilsvarende tekst eller piktogram:
 »Udelukkende til kørestolsbrugere«
 Bestemmelserne i punkt 7.6.11.8 i bilag 3 finder anvendelse på alle anvendte tekstangivelser.
 3.8. Kørestoles stabilitet
 3.8.1. I køretøjer, der skal være udstyret med fastholdelsessystem til passagererne, skal kørestolspladsen være konstrueret således, at kørestolen vender fremad, og den skal være forsynet med et fastholdelsessystem, der er i overensstemmelse med forskrifterne i enten punkt 3.8.2 eller 3.8.3 nedenfor.
 I køretøjer, for hvilke der ikke er krav om montering af fastholdelsessystemer, skal kørestolspladsen være udstyret med et fastholdelsessystem, der er i overensstemmelse med forskrifterne i punkt

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
3.8.2 eller 3.8.3, eller den skal være i overensstemmelse med forskrifterne i punkt 3.8.4 nedenfor.
 3.8.2. Fremadvendende kørestol — statiske prøvningskrav
 3.8.2.1. Alle kørestolspladser skal være forsynet med et fastholdelsessystem, der kan fastholde kørestolen og kørestolsbrugeren.
 3.8.2.2. Fastholdelsessystemet og dets forankringspunkter skal være konstrueret på en sådan måde, at de kan modstå belastninger svarende til de belastninger, der kræves for så vidt angår passagersæder og fastholdelsessystemer til passagerer.
 3.8.2.3. Der udføres en statisk prøvning i overensstemmelse med følgende krav:
 3.8.2.3.1. de i denne sammenhæng anførte belastninger påføres henholdsvis fremadrettet og bagudrettet, separat og på selve fastholdelsessystemet
 3.8.2.3.2. belastningen opretholdes i en periode på mindst 0,2 sekund
 3.8.2.3.3. fastholdelsessystemet skal kunne modstå belastningen under prøvningen. Permanent deformation, herunder delvis brud på eller beskadigelse af fastholdelsessystemet, anses ikke for manglende opfyldelse af prøvningens krav, hvis den krævede belastning opretholdes i det angivne tidsrum. Låseanordningen, der gør det muligt at flytte kørestolen, skal kunne betjenes manuelt, efter at trækkraften er fjernet.
 3.8.2.4. Belastningen skal være fremadrettet for særskilte fastholdelsessystemer til kørestole og kørestolsbrugere
 3.8.2.4.1. For klasse M2:
 3.8.2.4.1.1.
 1 110 ± 20 daN, hvis der benyttes hoftesele. Belastningen påføres systemet til fastholdelse af kørestolsbrugere horisontalt i retning af køretøjets forende, hvis fastholdelsessystemet ikke er fastgjort til køretøjets gulv. Hvis fastholdelsessystemet er fastgjort til gulvet, påføres belastningen i en vinkel på 45° ± 10° i forhold til køretøjets horisontale plan og i retning af køretøjets forende
 3.8.2.4.1.2.
 675 ± 20 daN horisontalt i retning af køretøjets forende på hoftedelen af selen og 675 ± 20 daN horisontalt i retning af køretøjets forende på brystdelen af selen for 3-punkts-seler
 3.8.2.4.1.3.
 1 715 ± 20 daN i en vinkel på 45° ± 10° i forhold til køretøjets horisontale plan og i retning af køretøjets forende på systemet til fastholdelse af kørestole
 3.8.2.4.1.4.
 belastningerne påføres samtidigt.
 3.8.2.4.2. For klasse M3:
 3.8.2.4.2.1.
 740 ± 20 daN, hvis der benyttes hoftesele. Belastningen påføres systemet til fastholdelse af kørestolsbrugere horisontalt i retning af køretøjets forende, hvis fastholdelsessystemet ikke er fastgjort til køretøjets gulv. Hvis fastholdelsessystemet er fastgjort til gulvet, påføres belastningen i en vinkel på 45° ± 10° i forhold til køretøjets horisontale plan og i retning af køretøjets forende
 3.8.2.4.2.2.
 450 ± 20 daN horisontalt i retning af køretøjets forende på hoftedelen af selen og 450 ± 20 daN horisontalt i retning af køretøjets forende på brystdelen af selen for 3-punkts-seler
 3.8.2.4.2.3.
 1 130 ± 20 daN i en vinkel på 45° ± 10° i forhold til køretøjets horisontale plan og i retning af køretøjets forende på systemet til fastholdelse af kørestole
 3.8.2.4.2.4.
 belastningerne påføres samtidigt.
 3.8.2.5. Belastningen skal være fremadrettet for kombinerede fastholdelsessystemer til kørestole og kørestolsbrugere.
 3.8.2.5.1. For klasse M2:
 3.8.2.5.1.1.
 1 110 ± 20 daN i en vinkel på 45° ± 10° i forhold til køretøjets horisontale plan og i retning af køretøjets forende på systemet til fastholdelse af kørestole, hvis der benyttes hoftesele
 3.8.2.5.1.2.
 675 ± 20 daN i en vinkel på 45° ± 10° i forhold til køretøjets horisontale plan på hoftedelen af selen


text:
og 675 ± 20 daN horisontalt i retning af køretøjets forende på brystdelen af selen for 3-punkts-seler
 3.8.2.5.1.3.
 1 715 ± 20 daN i en vinkel på 45° ± 10° i forhold til køretøjets horisontale plan og i retning af køretøjets forende på systemet til fastholdelse af kørestole
 3.8.2.5.1.4.
 belastningerne påføres samtidigt.
 3.8.2.5.2. For klasse M3:
 3.8.2.5.2.1.
 740 ± 20 daN i en vinkel på 45° ± 10° i forhold til køretøjets horisontale plan og i retning af køretøjets forende på systemet til fastholdelse af kørestole, hvis der benyttes hoftesele
 3.8.2.5.2.2.
 450 ± 20 daN i en vinkel på 45° ± 10° i forhold til køretøjets horisontale plan på hoftedelen af selen og 450 ± 20 daN horisontalt i retning af køretøjets forende på brystdelen af selen for 3-punktsseler
 3.8.2.5.2.3.
 1 130 ± 20 daN i en vinkel på 45° ± 10° i forhold til køretøjets horisontale plan og i retning af køretøjets forende på systemet til fastholdelse af kørestole
 3.8.2.5.2.4.
 belastningerne påføres samtidigt.
 3.8.2.6. Bagudrettet belastning:
 3.8.2.6.1.
 810 ± 20 daN i en vinkel på 45° ± 10° i forhold til køretøjets horisontale plan og i retning af køretøjets bagende på systemet til fastholdelse af kørestole.
 3.8.2.7. Under alle omstændigheder skal belastningerne af fastholdelsessystemet for kørestolsbrugere påføres ved hjælp af en trækanordning egnet til den pågældende seletype som nærmere angivet i regulativ nr. 14.
 3.8.3. Fremadvendende kørestol — forskrifter for hybridprøvning
 3.8.3.1. Der skal i kørestolsområdet forefindes et kørestolsfastholdelsessystem til almindelig brug i forbindelse med kørestole, som gør det muligt at transportere en kørestol og en kørestolsbruger, som vender fremad.
 3.8.3.2. Der skal i kørestolsområdet forefindes et system til fastholdelse af kørestolsbrugere, som omfatter mindst to forankringspunkter og en bækkenfastholdelsesanordning (hoftesele), som er konstrueret og fremstillet af komponenter med tilsvarende egenskaber som komponenterne i sikkerhedsseler, som er i overensstemmelse med regulativ nr. 16.
 3.8.3.3. Et fastholdelsessystem, som er monteret i kørestolsområdet, skal let kunne udløses i en nødsituation.
 3.8.3.4. Et system til fastholdelse af kørestole skal enten:
 3.8.3.4.1.
 opfylde de dynamiske prøvningskrav, der er omhandlet i punkt 3.8.3.8, og være sikkert fastgjort til forankringer på køretøjet, som opfylder de statiske prøvningskrav, der er omhandlet i punkt 3.8.3.6 nedenfor, eller
 3.8.3.4.2.
 være sikkert fastgjort til køretøjets forankringer, således at kombinationen af fastholdelsessystemet og forankringerne opfylder kravene i punkt 3.8.3.8.
 3.8.3.5. Et system til fastholdelse af kørestolsbrugere skal enten:
 3.8.3.5.1.
 opfylde de dynamiske prøvningskrav, der er omhandlet i punkt 3.8.3.9, og være sikkert fastgjort til forankringer på køretøjet, som opfylder de statiske prøvningskrav, der er omhandlet i punkt 3.8.3.6 nedenfor, eller
 3.8.3.5.2.
 være sikkert fastgjort til køretøjets forankringer, således at kombinationen af fastholdelsessystemet og forankringerne opfylder de dynamiske prøvningskrav i punkt 3.8.3.9, når de er fastgjort til forankringer, der er monteret som omhandlet i punkt 3.8.3.6.7.
 3.8.3.6. Der udføres en statisk prøvning på forankringspunkterne for både systemet til fastholdelse af kørestolen og systemet til fastholdelse af kørestolsbrugeren i overensstemmelse med følgende krav:
 3.8.3.6.1.
 De belastninger, der er anført i punkt 3.8.3.7 nedenfor, påføres ved hjælp af en anordning med samme geometri


text:
som kørestolsfastholdelsessystemet.
 3.8.3.6.2.
 De belastninger, der er anført i punkt 3.8.3.7.3 nedenfor, påføres ved hjælp af en anordning med samme geometri som fastholdelsessystemet for kørestolsbrugere, og ved hjælp af en trækanordning som omhandlet i regulativ nr. 14.
 3.8.3.6.3.
 De belastninger, der er omhandlet i punkt 3.8.3.6.1 og 3.8.3.6.2 ovenfor, påføres samtidigt fremadrettet og i en vinkel på 10° ± 5° i forhold til det horisontale plan.
 3.8.3.6.4.
 De belastninger, der er omhandlet i punkt 3.8.3.6.1 ovenfor, påføres samtidigt bagudrettet og i en vinkel på 10° ± 5° i forhold til det horisontale plan.
 3.8.3.6.5.
 Belastningerne påføres så hurtigt som muligt gennem kørestolspladsens lodrette akse, og
 3.8.3.6.6.
 belastningen opretholdes i en periode på mindst 0,2 sekund.
 3.8.3.6.7.
 Prøvningen skal udføres på en repræsentativ del af køretøjets struktur sammen med eventuelt tilbehør i køretøjet, som kan bidrage til at øge strukturens styrke eller stivhed.
 3.8.3.7. De belastninger, der er anført i punkt 3.8.3.6 ovenfor, er:
 3.8.3.7.1.
 I tilfælde af forankringer til systemer til fastholdelse af kørestole, som er monteret på et køretøj i klasse M2:
 3.8.3.7.1.1.
 1 110 ± 20 daN, som påføres fremadrettet i køretøjets længderetning i en højde på mellem mindst 200 mm og højst 300 mm målt lodret fra kørestolsområdets gulv, og
 3.8.3.7.1.2.
 550 ± 20 daN, som påføres bagudrettet i køretøjets længderetning i en højde på mellem mindst 200 mm og højst 300 mm målt lodret fra kørestolsområdets gulv.
 3.8.3.7.2.
 I tilfælde af forankringer til systemer til fastholdelse af kørestole, som er monteret på et køretøj i klasse M3:
 3.8.3.7.2.1. 740 ± 20 daN, som påføres fremadrettet i køretøjets længderetning i en højde på mellem mindst 200 mm og højst 300 mm målt lodret fra kørestolsområdets gulv, og
 3.8.3.7.2.2. 370 ± 20 daN, som påføres bagudrettet i køretøjets længderetning i en højde på mellem mindst 200 mm og højst 300 mm målt lodret fra kørestolsområdets gulv.
 3.8.3.7.3.
 I tilfælde af forankringer til et system til fastholdelses af en kørestolsbruger skal belastningerne være i overensstemmelse med kravene i regulativ nr. 14. Belastningerne af fastholdelsessystemet for kørestolsbrugere påføres ved hjælp af en trækanordning egnet til den pågældende seletype som nærmere angivet i regulativ nr. 14.
 3.8.3.8. Et system til fastholdelse af kørestole underkastes en dynamisk prøvning i overensstemmelse med følgende krav:
 3.8.3.8.1.
 en prøvevogn, som repræsenterer en kørestol, med en masse på 85 kg skal fra en hastighed på mellem 48 km/h og 50 km/h udsættes for en decelerationstidspuls
 3.8.3.8.1.1. på over 20 g fremadrettet i et kumulativt tidsrum på mindst 0,015 sekunder
 3.8.3.8.1.2. på over 15 g fremadrettet i et kumulativt tidsrum på mindst 0,04 sekunder
 3.8.3.8.1.3. af en varighed på over 0,075 sekunder
 3.8.3.8.1.4. på ikke over 28 g og ikke i mere end 0,08 sekunder
 3.8.3.8.1.5. af en varighed på ikke over 0,12 sekunder og
 3.8.3.8.2.
 en prøvevogn, som repræsenterer en kørestol, med en masse på 85 kg skal fra en hastighed på mellem 48 km/h og 50 km/h udsættes for en decelerationstidspuls
 3.8.3.8.2.1. på over 5 g bagudrettet i et kumulativt tidsrum på mindst 0,015 sekunder


text:
3.8.3.8.2.2. på højst 8 g bagudrettet i et kumulativt tidsrum på mindst 0,02 sekunder.
 3.8.3.8.3.
 Prøvningen i punkt 3.8.3.8.2 ovenfor foretages ikke, hvis de samme fastholdelsessystemer anvendes både fremad- og bagudrettet, eller hvis der er gennemført en tilsvarende prøvning.
 3.8.3.8.4.
 Med henblik på ovennævnte prøvning skal systemet til fastholdelse af kørestolen være fastgjort til enten:
 3.8.3.8.4.1. forankringer, der er fastgjort til prøvestanden med samme geometri som forankringerne i et køretøj, som fastholdelsessystemet er tiltænkt, eller
 3.8.3.8.4.2. forankringer, som indgår i en repræsentativ del af det køretøj, som fastholdelsessystemet er tiltænkt, se punkt 3.8.3.6.7 ovenfor.
 3.8.3.9. Et system til fastgørelse af kørestolsbrugere skal opfylde prøvningskravene i regulativ nr. 16 eller en tilsvarende prøvning af decelerationstidspulsen som omhandlet i punkt 3.8.3.8.1 ovenfor. En sikkerhedssele, der godkendt efter regulativ nr. 16 og mærket i overensstemmelse hermed, anses for at opfylde kravene.
 3.8.3.10. Resultatet af en prøvning som omhandlet i punkt 3.8.3.6, 3.8.3.8 eller 3.8.3.9 ovenfor anses for at være negativt, medmindre følgende krav er opfyldt:
 3.8.3.10.1.
 ingen del af systemet må have svigtet eller have løsrevet sig fra forankringen eller køretøjet under prøvningen
 3.8.3.10.2.
 mekanismerne til frigørelse af kørestolen og kørestolsbrugeren skal kunne udløses efter fuldendt prøvning
 3.8.3.10.3.
 ved den i punkt 3.8.3.8 ovenfor omhandlede prøvning må kørestolen ikke have flyttet sig mere end 200 mm i køretøjets længderetning under prøvningen
 3.8.3.10.4.
 ingen del af systemet må efter endt prøvning være deformeret i en sådan grad, at den kan forårsage skade som følge af skarpe kanter eller andre fremspring.
 3.8.3.11. Brugsanvisningen til systemet skal vises tydeligt i dets umiddelbare nærhed.
 3.8.4. Bagudvendende kørestol — statiske prøvningskrav
 3.8.4.1. Køretøjer, for hvilke der ikke er krav om montering af fastholdelsessystem til passagerer, kan som et alternativ til bestemmelserne i punkt 3.8.2 eller 3.8.3 ovenfor udstyres med en kørestolsplads, der er konstrueret, så kørestolsbrugeren kan befordres uden fastholdelse med kørestolen vendende bagud mod en støtte eller bagplade i overensstemmelse med følgende bestemmelser:
 3.8.4.1.1.
 en af kørestolspladsens sider i længderetningen skal støde op til en ydervæg eller skillevæg i køretøjet
 3.8.4.1.2.
 der skal være en støtte eller en bagplade vinkelret på køretøjets længdeakse i den forreste ende af kørestolsområdet
 3.8.4.1.3.
 støtten eller bagpladen skal være således udformet, at kørestolens hjul eller ryglæn hviler mod støtten eller bagpladen for at forhindre kørestolen i at vælte og skal være i overensstemmelse med bestemmelserne i punkt 3.8.5 nedenfor
 3.8.4.1.4.
 der skal være monteret et gelænder eller et håndgreb på køretøjets ydervæg eller en skillevæg på en sådan måde, at kørestolsbrugere let kan gribe fat i det. Dette gelænder må højst rage 90 mm ud over kørestolspladsens lodrette projektion og kun i en højde på mindst 850 mm over kørestolspladsens gulv
 3.8.4.1.5.
 på den modsatte side af kørestolsområdet skal være monteret et gelænder eller en tilsvarende stiv anordning, der kan klappes væk, som begrænser kørestolens sideværts bevægelse, og som kørestolsbrugeren let kan gribe fat i
 3.8.4.1.6.
 ved kørestolsområdet skal være anbragt et skilt med følgende tekst:
 »Denne plads er forbeholdt en kørestol. Kørestolen anbringes bagudvendt op mod støtten eller bagpladen og


text:
skal være bremset«.
 Bestemmelserne i punkt 7.6.11.8 i bilag 3 finder anvendelse på alle anvendte tekstangivelser.
 3.8.5. Krav til bagplade og støtte
 3.8.5.1. En bagplade monteret i en kørestolsplads i overensstemmelse med punkt 3.8.4 skal monteres vinkelret på køretøjets længderetning og skal kunne bære en belastning på 250 ± 20 daN påført på midten af bagpladens polstrede flade i en højde på mindst 600 mm og højst 800 mm målt lodret fra gulvet i kørestolspladsen i mindst 1,5 sekund ved hjælp af en klods på 200 × 200 mm i køretøjets vandrette plan mod køretøjets forende. Bagpladen må ikke bøje sig mere end 100 mm eller blive udsat permanent deformation eller beskadigelse.
 3.8.5.2. En støtte monteret i en kørestolsplads i overensstemmelse med punkt 3.8.4 skal monteres vinkelret på køretøjets længdeakse og skal kunne modstå en kraft på 250 ± 20 daN påført støttens midte i mindst 1,5 sekund i køretøjets vandrette plan i retning mod køretøjets forende. Støtten må ikke bøje sig mere end 100 mm eller blive udsat for permanent deformation eller beskadigelse.
 3.8.6. Eksempel på en bagplade, der opfylder forskrifterne i punkt 3.8.4.1.3 ovenfor (se bilag 4, figur 29).
 3.8.6.1. Underkanten af en bagplade skal befinde sig i en højde på mindst 350 mm og højst 480 mm målt lodret fra kørestolspladsens gulv.
 3.8.6.2. Overkanten af en bagplade skal befinde sig i en højde på mindst 1 300 mm målt lodret fra kørestolspladsens gulv.
 3.8.6.3. En bagplade skal have en bredde på:
 3.8.6.3.1.
 mindst 270 mm og højst 420 mm op til en højde på 830 mm målt lodret fra kørestolspladsen gulv, og
 3.8.6.3.2.
 mindst 270 mm og højst 300 mm i højder på over 830 mm målt lodret fra kørestolspladsen gulv.
 3.8.6.4. En bagplade skal monteres i en vinkel på mindst fire grader og højst otte grader fra lodret, idet bagpladens underkant skal være nærmere køretøjets bagende end bagpladens overkant.
 3.8.6.5. En bagplades polstrede flade skal udgøre et enkelt kontinuerligt plan.
 3.8.6.6. En bagplades polstrede overflade skal gå gennem ethvert punkt i et imaginært lodret plan bag kørestolspladsen forende beliggende mindst 100 mm og højst 120 mm fra kørestolspladsens forende målt vandret og mindst 830 mm og højst 870 mm fra kørestolspladsen gulv målt lodret.
 3.9. Betjeningsanordninger for døre
 3.9.1. Hvis en dør som omhandlet i punkt 3.6 er udstyret med åbningsanordninger til brug under normale omstændigheder, skal disse anordninger:
 3.9.1.1.
 hvis der er tale om udvendige anordninger, befinde sig på eller ved siden af døren i en højde på mellem 850 mm og 1 300 mm fra jorden og højst 900 mm fra døren, og
 3.9.1.2.
 hvis der er tale om indvendige anordninger i køretøjer i gruppe I, II og III, befinde sig på eller ved siden af døren i en højde på mellem 850 og 1 300 mm fra gulvets overflade nærmest anordningen og må ikke i nogen retning befinde sig mere end 900 mm fra døråbningen.
 3.10. Bestemmelser for anbringelse af ikke sammenklappede barnevogne og klapvogne
 3.10.1. (Reserveret)
 3.10.2. Området for ikke sammenklappede barne-


text:
eller klapvogne må højst måle 750 mm i bredden og 1 300 mm i længden. Dens længdeplan skal være parallelt med køretøjets længdeplan, og gulvoverfladen skal være skridsikker.
 3.10.3. Adgangen for barnevogne og klapvogne skal være i overensstemmelse med følgende:
 3.10.3.1.
 En ikke sammenklappet barne- eller klapvogn skal let og uhindret kunne komme ind i køretøjet gennem mindst én af udstigningsdørene og flyttes hen til det/de særlige område(r).
 3.10.3.1.1. Ved »let og uhindret« forstås, at:
 a)
 der er tilstrækkelig plads til at manøvrere med barne- eller klapvognen
 b)
 der ikke er trin, mellemrum eller stolper, som kan udgøre en hindring for, at barne- eller klapvognen kan bevæge sig frit.
 3.10.4. Området skal være forsynet med det piktogram, der er angivet i bilag 4, figur 23 C.
 3.10.4.1. Samme piktogram placeres både på den side af køretøjet, der vender ind mod vejkanten, og ved siden af den dør, som giver adgang til barne- eller klapvognsområdet.
 3.10.5. Der gælder følgende stabilitetskrav for den ikke sammenklappede barne- eller klapvogn:
 3.10.5.1.
 en af barne- og klapvognsområdets sider skal i længderetningen støde op til en ydervæg eller skillevæg i køretøjet
 3.10.5.2.
 der skal være en støtte eller en bagplade vinkelret på køretøjets længdeakse i den forreste ende af barne- og klapvognsområdet
 3.10.5.3.
 støtten eller bagpladen skal være således udformet, at barne- eller klapvognen forhindres i at vælte, og den skal opfylde kravene i punkt 3.8.5 ovenfor
 3.10.5.4.
 der skal være monteret et gelænder eller et håndgreb på køretøjets ydervæg eller en skillevæg på en sådan måde, at, den, der betjener barne- eller klapvognen, let kan gribe fat i det. Dette gelænder må højst rage 90 mm ud over barne- og klapvognsområdets lodrette projektion og kun i en højde på mindst 850 mm over områdets gulv
 3.10.5.5.
 på den modsatte side af barne- og klapvognsområdet skal være monteret et gelænder eller en tilsvarende indklappelig stiv anordning, som begrænser barne- eller klapvognens sideværts bevægelse
 3.10.6. Området skal være forsynet med en særlig anordning, f.eks. en trykknap, hvormed passagerer med en ikke sammenklappet barne- eller klapvogn kan anmode om, at køretøjet standser ved næste stoppested. Bestemmelserne i punkt 7.7.9.1 i bilag 3 finder anvendelse.
 3.10.7. Anordningen skal være forsynet med det piktogram, som er beskrevet i figur 23 C i bilag 4. Piktogrammets mål kan reduceres efter behov.
 3.10.8. Området til ikke sammenklappede barne- eller klapvogne kan støde op til kørestolsområdet eller ligge i forlængelse heraf. Der tillades indragende stolper med håndgreb til stående passagerer, forudsat at kravet i punkt 3.10.3 i dette bilag er opfyldt.
 3.10.9. Yderligere kørestolsområder kan kombineres med området til anbringelse af ikke sammenklappede barne- eller klapvogne, forudsat at de relevante krav er opfyldt. I så fald skal området være forsynet med skilte, som er fastgjort på eller i nærheden det med følgende tekst, tilsvarende tekst eller piktogram:
 »Overlad venligst denne plads til en kørestolsbruger«.
 3.11. Bestemmelser om indstigningsanordninger
 3.11.1. Generelle forskrifter:
 3.11.1.1.
 Betjeningsanordninger til indstigningsanordninger skal være tydeligt afmærket som sådanne. Indstigningsanordningens udslåede eller sænkede position skal over for føreren angives af en


text:
indikator.
 3.11.1.2.
 I tilfælde af svigt af en sikkerhedsanordning må lifte, ramper og knælesystemer ikke kunne betjenes, medmindre det er muligt at betjene dem sikkert med håndkraft. Nødbetjeningsanordningens art og placering skal være tydeligt markeret. I tilfælde af svigt af energitilførslen, skal lifte, ramper og knælesystemer kunne betjenes med håndkraft.
 3.11.1.3.
 Adgangen til en af udstigningsdørene eller nødudgangsdørene kan være spærret af en indstigningsanordning, forudsat at begge nedenstående betingelser er opfyldt både inde i og uden for køretøjet:
 3.11.1.3.1. indstigningsanordningen må ikke spærre for håndtaget eller andre anordninger til åbning af døren
 3.11.1.3.2. indstigningsanordningen skal let kunne flyttes, så der bliver fri adgang til døren i nødsituationer.
 3.11.2. Knælesystem
 3.11.2.1. Der skal forefindes en kontakt til betjening af knælesystemet.
 3.11.2.2. Alle betjeningsanordninger, som aktiverer sænkning eller hævning af en del af eller hele karosseriet i forhold til vejbanen, skal være tydeligt afmærket og være under førerens direkte kontrol.
 3.11.2.3. Sænkningen skal kunne standses og bevægelsen øjeblikkelig vendes om ved hjælp af en betjeningsanordning, som er placeret både inden for førerens rækkevidde, når han sidder i førerrummet, og i nærheden af eventuelle andre anordninger til betjening af knælesystemet.
 3.11.2.4. Ethvert knælesystem, som er monteret i et køretøj må ikke tillade, at køretøjet kører med mere end 5 km/h, når køretøjet befinder sig i en position, der er lavere end den normale kørehøjde.
 3.11.3. Lift
 3.11.3.1. Almindelige bestemmelser
 3.11.3.1.1. Lifte må kun kunne fungere, når køretøjet holder stille. Enhver bevægelse af platformen skal forhindres, medmindre en anordning, der forhindrer kørestolen i at rulle af platformen, er blevet aktiveret manuelt eller automatisk.
 3.11.3.1.2. Liftens platform skal være mindst 800 mm bred og mindst 1 200 mm lang og skal kunne fungere, når den er belastet med mindst 300 kg.
 3.11.3.2. Supplerende tekniske forskrifter for maskinelt betjente lifte
 3.11.3.2.1. Betjeningsanordningen skal være udformet således, at den, hvis den slippes, automatisk returnerer til afbrudt stilling. Idet dette finder sted, skal liften bevægelse øjeblikkelig standse, og det skal være muligt at indlede en bevægelse i begge retninger.
 3.11.3.2.2. Områder, der ikke er synlige for den person, der betjener liften, og hvor liften kan gribe fat i eller klemme om genstande, skal være beskyttet af en sikkerhedsanordning (f.eks. en vendemekanisme).
 3.11.3.2.3. Hvis en af disse sikkerhedsanordninger træder i funktion, skal liftens bevægelse øjeblikkelig standse, og en bevægelse i modsat retning indledes.
 3.11.3.3. Betjening af maskinelt betjente lifte
 3.11.3.3.1. Når liften er placeret ved en udstigningsdør, der befinder sig inden for førerens direkte synsfelt, kan det godkendes, at liften betjenes af føreren fra førersædet.
 3.11.3.3.2. I alle andre tilfælde skal betjeningsanordningerne være placeret i nærheden af liften. De må kun kunne aktiveres og deaktiveres af føreren fra førersædet.
 3.11.3.4. Manuelt betjent lift
 3.11.3.4.1. Liften skal være konstrueret således, at den kan betjenes med anordninger, der er placeret i nærheden af liften.
 3.11.3.4.2. Liften skal være konstrueret således, at der ikke kræves urimeligt stor kraft til betjeningen.
 3.11.4. Rampe
 3.11.4.1. Almindelige bestemmelser
 3.11.4.1.1. En rampe må kun kunne fungere, når køretøjet holder stille.
 3.11.4.1.2. De ydre kanter skal være


text:
afrundet med en radius på mindst 2,5 mm. De ydre hjørner skal være afrundet med en radius på mindst 5 mm.
 3.11.4.1.3. Rampens nytteflade skal være mindst 800 mm bred. Rampens hældning, når den er lagt ud eller manuelt foldet ud til en kantsten med en højde på 150 mm, må ikke overstige 12 %. Rampens hældning, når den er lagt ud eller manuelt foldet ud til jord, må ikke overstige 36 %. Der kan anvendes et knælesystem til at opfylde kravene i denne prøvning.
 3.11.4.1.4. Ramper, som har en længde på over 1 200 mm, når de er klar til brug, skal forsynes med en anordning, som forhindrer kørestolen i at køre ud over siden.
 3.11.4.1.5. Rampen skal kunne benyttes sikkert ved en belastning på 300 kg.
 3.11.4.1.6. De ydre kanter af den del af rampens overflade, der kan bruges af en kørestol, skal mærkes tydeligt med en farveafmærkning med en bredde på 45-55 mm, som kontrasterer visuelt med resten af rampens overflade. Farveafmærkningen skal strække sig langs den yderste kant og langs begge kanter parallelle med kørestolens bevægelsesretning.
 Det er også tilladt at afmærke steder, hvor der er risiko for at snuble/tippe over, eller hvor en del af rampens overflade også udgør en del af trinnet.
 3.11.4.1.7. En mobil rampe skal være solidt fastgjort, når den er i anvendelsesstillingen. En mobil rampe skal have et egnet sted, hvor den kan stuves sikkert, og hvorfra den let er tilgængelig for brug.
 3.11.4.2. Funktionsmåder
 3.11.4.2.1. Opsætning og stuvning af rampen kan foregå enten manuelt eller maskinelt.
 3.11.4.3. Supplerende tekniske forskrifter for maskinelt betjente lifte
 3.11.4.3.1. Når rampen opsættes eller stuves, skal dette angives af gule blinklys og et akustisk signal.
 3.11.4.3.2. Opsætning eller stuvning af rampen, som kan medføre en risiko for personskade, skal beskyttes ved hjælp af beskyttelsesanordninger.
 3.11.4.3.3. Disse sikkerhedsanordninger skal standse rampens bevægelse, når rampen udsættes for en gennemsnitlig reaktiv kraft, der ikke må overstige 150 N. Spidskraften kan kortvarigt være over 150 N, hvis den ikke overstiger 300 N. Den reaktive kraft kan måles ved enhver metode, som den typegodkendende myndighed accepterer. Retningslinjer for måling af reaktive kræfter findes i bilag 6 til dette regulativ.
 3.11.4.3.4. Rampens vandrette bevægelse skal standse, hvis en masse på 15 kg anbringes på den.
 3.11.4.4. Betjening af maskinelt betjente ramper
 3.11.4.4.1. Hvis føreren har tilstrækkeligt udsyn til rampen til at overvåge dens opsætning og brug for at sikre passagerernes sikkerhed, kan rampen betjenes af føreren fra førerpladsen. Dette krav kan opfyldes ved hjælp af en egnet anordning/egnede anordninger til indirekte udsyn.
 3.11.4.4.2. I alle andre tilfælde skal betjeningsanordningerne være placeret i nærheden af rampen. De må kun kunne aktiveres og deaktiveres af føreren fra førersædet.
 3.11.4.5. Betjening af manuelt betjente ramper
 3.11.4.5.1. Rampen skal være konstrueret således, at der ikke kræves urimeligt stor kraft til betjeningen.
 BILAG 9
 (Reserveret)
 BILAG 10
 Typegodkendelse af en separat teknisk enhed og typegodkendelse af et køretøj med et karosseri, som allerede er godkendt som separat teknisk enhed
 1. TYPEGODKENDELSE SOM SEPARAT TEKNISK ENHED
 1.1.


text:
For at der i henhold til dette regulativ kan meddeles typegodkendelse som separat teknisk enhed af et karosseri, skal fabrikanten til den typegodkendende myndigheds tilfredshed godtgøre, at de betingelser, som fabrikanten har oplyst, er opfyldt. Det skal godtgøres, at de resterende betingelser i dette regulativ er opfyldt, jf. punkt 2 nedenfor.
 1.2. Godkendelsen kan meddeles under forudsætning af, at det færdige køretøj opfylder en række betingelser (som f.eks. karakteristika vedrørende et passende chassis, begrænsninger i brugen eller installation), idet disse betingelser skal fremgå af typegodkendelsesattesten.
 1.3. Sådanne betingelser skal meddeles køberen af karosseriet eller den, der bygger videre på køretøjet, i en passende form.
 2. TYPEGODKENDELSE AF ET KØRETØJ MED ET KAROSSERI, SOM ALLEREDE ER GODKENDT SOM SEPARAT TEKNISK ENHED
 2.1. For at der i henhold til dette regulativ kan meddeles typegodkendelse af et køretøj monteret med et karosseri, der allerede er blevet godkendt som separat teknisk enhed, skal fabrikanten overfor den typegodkendende myndighed godtgøre, at krav i dette regulativ, som ikke allerede er opfyldt og godtgjort, jf. punkt 1 ovenfor, nu er blevet det, idet en eventuel tidligere typegodkendelse skal betragtes som en typegodkendelse af et ikke færdigopbygget køretøj.
 2.2. Eventuelle krav ifølge punkt 1.2 ovenfor skal overholdes.
 BILAG 11
 Masser og dimensioner
 1. Dette bilag gælder for masse og dimensioner for motorkøretøjer i klasse M2 og M3, såfremt de er nødvendige for godkendelse af et køretøj for så vidt angår den generelle konstruktion.
 2. DEFINITIONER
 I dette bilag forstås ved:
 2.1. »Akselgruppe«: aksler, der er en del af en bogie. En gruppe med to aksler kaldes en tandembogie, og en gruppe med tre aksler kaldes en tripelbogie. En enkeltaksel anses for en gruppe med én aksel.
 2.2. »Køretøjets dimensioner«: de dimensioner, som skyldes køretøjets konstruktion som angivet af fabrikanten.
 2.2.1. »Køretøjets længde«: dimension, som måles i overensstemmelse med ISO-standard 612-1978, term nr. 6.1.
 Ud over bestemmelserne i denne standard tages der ved måling af køretøjets længde ikke hensyn til følgende:
 a)
 forrudevisker/-vasker
 b)
 mærkningsplader foran eller bagpå
 c)
 toldforseglingsanordninger og beskyttelsen af disse
 d)
 anordninger til fastgørelse af presenning og beskyttelsen af disse
 e)
 lys og lygter
 f)
 spejle og andre anordninger til indirekte udsyn
 g)
 synshjælp
 h)
 luftindtag
 i)
 længdestop for aftagelige opbygninger
 j)
 trinbræt og håndgreb
 k)
 gummistødhorn og lignende udstyr
 l)
 læssebagsmække, læsseramper og tilsvarende udstyr i køreklar stand, forudsat at udragningen ikke overstiger 300 mm, og køretøjets lasteevne ikke forøges
 m)
 tilkoblingsanordninger på motorkøretøjer
 n)
 trolley-bomme for elektrisk drevne køretøjer
 o)
 udvendige solskærme.
 2.2.2. »Køretøjets bredde«: dimension, som måles i overensstemmelse med ISO-standard 612-1978, term nr. 6.2.
 Ud over bestemmelserne i denne standard tages der ved måling af køretøjets bredde ikke hensyn til følgende:
 a)
 toldforseglingsanordninger og beskyttelsen af disse
 b)
 anordninger til fastgørelse af presenning og beskyttelsen af disse
 c)
 indikator for dæksprængning
 d)
 de udragende, bøjelige dele af en afskærmning
 e)
 lys og lygter
 f)
 adgangsramper i køreklar stand og lignende udstyr i køreklar stand, forudsat at det ikke rager mere end 10 mm ud fra køretøjets side, og de af rampens


text:
hjørner, der vender fremad eller bagud, er afrundet til en radius på ikke under 5 mm; kanterne skal være afrundet med en radius på mindst 2,5 mm
 g)
 spejle og andre anordninger til indirekte udsyn
 h)
 dæktrykmålere
 i)
 trin, der kan foldes ind
 j)
 den udadbøjede del af dæksiden umiddelbart over stedet, hvor dækket rører vejbanen
 k)
 synshjælp
 l)
 indfoldelige sidestyringsanordninger på busser, der er beregnet til brug på styrede systemer, hvis disse ikke er foldet ind
 m)
 lysanordninger til indstigningsdøre.
 2.2.3. »Køretøjets højde«: dimension, som måles i overensstemmelse med ISO-standard 612-1978, term nr. 6.3.
 Ud over bestemmelserne i denne standard tages der ved måling af køretøjets højde ikke hensyn til følgende:
 a)
 antenner
 b)
 strømaftagere eller trolley-bomme i hævet position.
 For køretøjer med akselløfteanordninger skal der tages hensyn til anordningens effekt.
 2.3. »Største teknisk tilladte akseltryk (m)«: Den masse, der svarer til den største tilladte statiske lodrette belastning, der overføres fra akslen til vejoverfladen baseret på køretøjets og akslens konstruktion, som angivet af fabrikanten.
 2.4. »Største teknisk tilladte bogietryk (μ)«: Den masse, der svarer til den største tilladte statiske lodrette belastning, der overføres fra akselgruppen til vejoverfladen baseret på både køretøjets og akselgruppens konstruktion, som angivet af fabrikanten.
 2.5. »Tilkoblet masse«: Den samlede belastning, akslen(-erne) på det eller de tilkoblede køretøj(er) udøver på vejoverfladen.
 2.6. »Største teknisk tilladte tilkoblede masse (TM)«: Den af fabrikanten angivne største tilkoblede masse.
 2.7. »Største teknisk tilladte masse på et motorkøretøjs koblingspunkt«: Den masse, der svarer til den største tilladte statiske lodrette belastning på koblingspunktet, baseret på køretøjets og/eller koblingsanordningens konstruktion, som angivet af fabrikanten. Pr. definition omfatter denne masse ikke køretøjets koblingsanordningsmasse.
 2.8. »Største teknisk tilladte vogntogsmasse (MC)«: Den samlede masse af en kombination af køretøj og påhængskøretøj(er), som angivet af fabrikanten.
 2.9. »Akselløfteanordning«: En permanent anordning på et køretøj, hvormed akseltrykket kan reduceres eller øges efter køretøjets lasteforhold:
 a)
 enten ved henholdsvis at løfte hjulene op fra jorden og sænke dem ned på jorden
 b)
 eller uden at løfte hjulene op fra jorden (f.eks. ved luftaffjedring eller andre systemer)
 for at reducere sliddet på dækkene, når køretøjet ikke er fuldt lastet, og/eller for at gøre det lettere for motorkøretøjer eller vogntog at starte på glat vejbane ved at øge belastningen på drivakslen.
 3. KRAV
 3.1. Måling af massen af køretøj i køreklar stand og af denne masses fordeling på akslerne
 Massen af køretøj i køreklar stand og denne masses fordeling på akslerne måles for køretøjer, som er stillet til rådighed i overensstemmelse med punkt 3.4 i dette regulativ, mens køretøjet holder stille med hjulene i fremadrettet position. Hvis forskellen mellem de målte og de af fabrikanten opgivne masser ikke overstiger 3 % for de tilsvarende tekniske konfigurationer inden for typen eller 5 % for køretøjer i klasse M2 på ikke over 3 500 kg, skal de af fabrikanten angivne masser i køreklar stand og deres fordeling på akslerne anvendes med henblik på følgende krav. Ellers anvendes de målte masser, og den tekniske tjeneste kan da om nødvendigt udføre supplerende målinger på andre


text:
køretøjer end dem, som er stillet til rådighed i medfør af punkt 3.4 i dette regulativ.
 3.2. Beregning af massefordelingen
 3.2.1. Beregningsmetode
 3.2.1.1. Med henblik på de beregninger af massefordelingen, der er fastsat i det følgende, skal fabrikanten i form af et skema eller på anden behørig vis give den tekniske tjeneste, der udfører godkendelsesprøvningerne, de oplysninger, som er nødvendige for - for hver teknisk køretøjstypekonfiguration inden for den pågældende køretøjstype - at bestemme køretøjets dertil svarende største teknisk tilladte totalmasse, det største teknisk tilladte akseltryk og bogietryk, den største teknisk tilladte tilkoblede masse og den største teknisk tilladte vogntogsvægt.
 3.2.1.2. Der skal foretages passende beregninger for at sikre, at nedenstående krav er opfyldt for hver teknisk køretøjskonfiguration inden for typen. Beregningerne med henblik herpå kan begrænses til de værst tænkelige tilfælde.
 3.2.1.3. I nedenstående krav står betegnelserne M, mi, μj, TM og MC for henholdsvis følgende parametre, for hvilke kravene i punkt 3.2 ovenfor skal være opfyldt:
 M
 =
 køretøjets største tekniske tilladte totalmasse
 mi
 =
 det største tekniske tilladte akseltryk på aksel »i«, hvor »i« varierer fra 1 til køretøjets samlede antal aksler
 μj
 =
 det største teknisk tilladte bogietryk på enkeltaksel eller akselgruppe »j«, hvor »j« varierer fra 1 til det samlede antal enkeltaksler og akselgrupper
 TM
 =
 den største teknisk tilladte tilkoblede masse og
 MT
 =
 den største teknisk tilladte vogntogsvægt.
 3.2.1.4. For enkeltaksler, der er angivet ved »i« for en aksel og »j« for en akselgruppe, gælder det pr. definition, at mi = μj.
 3.2.1.5. For køretøjer, der er udstyret med belastbare aksler, udføres de beregninger, der er foreskrevet i punkt 3.2.1.2 ovenfor, med akslernes affjedring belastet i normal køreklar konfiguration. For køretøjer, der er udstyret med løftbare aksler, udføres de beregninger, der er foreskrevet i punkt 3.2.1.2 ovenfor foretages med sænkede aksler.
 3.2.1.6. Ved akselgrupper skal fabrikanten angive fordelingen mellem akslerne af det samlede tryk på gruppen (f.eks. ved at angive fordelingsformlerne eller fremlægge fordelingskurver).
 3.2.2. Belastningsgrænser
 3.2.2.1. Summen af masserne mi må ikke være mindre end totalmassen M.
 3.2.2.2. For hver akselgruppe, der er angivet ved »j«, må summen af akseltrykkene mi ikke være mindre end massen μj. Endvidere må hvert af akseltrykkene mi ikke være mindre end den del af μj, der hviler på aksel »i« som angivet i massefordelingen for denne akselgruppe.
 3.2.2.3. Summen af masserne μj må ikke være mindre end totalmassen M.
 3.2.2.4. MC må ikke overstige M + TM.
 3.2.3. Belastningstilstande
 3.2.3.1. Massen af køretøjet i køreklar stand, plus massen Q, ganget med antallet af siddende og stående passagerer, plus masserne WP, B og BX som defineret i punkt 3.2.3.2.1 nedenfor, plus den største teknisk tilladte belastning på motorkøretøjets koblingspunkt, hvis en koblingsanordning monteres af fabrikanten, må ikke overstige totalmassen M.
 3.2.3.2. Når køretøjet i køreklar stand lastes som beskrevet i punkt 3.2.3.2.1 nedenfor, må den masse, der svarer til akseltrykket på hver aksel, ikke overstige akseltrykket mi for hver aksel, og den masse, der svarer til bogietrykket på hver enkeltaksel eller akselgruppe, må ikke overstige bogietrykket μj


text:
for denne akselgruppe. Endvidere skal den masse, der svarer til akseltrykket på drivakslen eller summen af de masser, der svarer til akseltrykkene på drivakslerne, være mindst 25 % af M.
 3.2.3.2.1. Køretøjet i køreklar stand lastes med: en masse svarende til antallet P af siddende passagerer, hver med en masse Q; en masse svarende til antallet SP af stående passagerer hver med en masse Q, jævnt fordelt over det areal S1, der er beregnet til stående passagerer; hvis det er relevant, en masse WP jævnt fordelt over det areal, der er beregnet til passagerer i kørestole; en masse svarende til B (kg) jævnt fordelt i bagagerummene; en masse svarende til BX (kg) jævnt fordelt over den del af taget, som er udstyret til at medføre bagage, idet:
 P er antallet af siddepladser.
 S1 er området beregnet til stående passagerer. I tilfælde af køretøjer i gruppe III eller kategori B, gælder at S1 = 0.
 SP, som fabrikanten angiver, ikke må overstige værdien S1/Ssp, hvor Ssp er det areal, der sædvanligvis er afsat til én stående passager, jf. tabellen i det følgende
 WP (kg) er antallet af kørestolspladser ganget med 250 kg, der udgør massen af kørestol + bruger
 B (kg), som fabrikanten angiver, skal have en numerisk værdi på mindst 100 × V.
 V er bagagerummenes samlede volumen i m3, herunder udvendige rack skibokse og bagagerum, der er fastgjort til køretøjets yderside.
 BX, som fabrikanten angiver, skal have en numerisk værdi på mindst 75 kg/m2.
 Dobbeltdækkerbusser må ikke medføre tagbagage, og derfor er BX for sådanne køretøjer 0.
 Q og SSp har de værdier, der fremgår af følgende tabel:
 Køretøjskategori eller -gruppe
 Q (kg) masse af én passager
 Ssp (m2/passager) sædvanligt areal for én stående passager
 Gruppe I og kategori A
 68
 0,125
 Gruppe II
 71 (*1)
 0,15
 Gruppe III og kategori B
 71 (*1)
 Ingen
 3.2.3.2.2. I tilfælde af køretøjer indrettet med et variabelt antal siddepladser, et variabelt område beregnet til stående passagerer (S1) og/eller udstyret til medføring af kørestole, bestemmes kravene i punkterne 3.2.3.1 og 3.2.3.2 for hver af de følgende situationer, hvis de er relevante for det pågældende køretøj:
 3.2.3.2.2.1.
 med alle mulige sæder besat, med det resterende område beregnet til stående passagerer fyldt op (til den af fabrikanten anførte maksimumkapacitet for stående passagerer, hvis denne nås, eksklusive områder afsat udelukkende til kørestolsbrugere) og, hvis der er yderligere plads, med kørestole på eventuelle kørestolspladser
 3.2.3.2.2.2.
 med alle mulige ståpladsområder fyldt op (til den af fabrikanten anførte maksimumskapacitet for stående passagerer, eksklusive områder afsat udelukkende til kørestolsbrugere), med de resterende til rådighed værende siddepladser besat og, hvis der er yderligere plads, med kørestole på eventuelle kørestolspladser
 3.2.3.2.2.3.
 med kørestole på alle mulige kørestolspladser, med det resterende område beregnet til stående passagerer fyldt op (op til den af fabrikanten anførte maksimumskapacitet for stående passagerer, hvis denne nås) og med de resterende siddepladser besat.
 3.2.3.3. Når køretøjet er i køreklar stand eller lastet som fastsat i punkt 3.2.3.2.1 ovenfor, må den masse, der svarer til akseltrykket på forakslen eller den


text:
forreste akselgruppe, ikke være mindre end den procentdel af køretøjets masse i køreklar stand eller største teknisk tilladte totalmasse »M«, der er fastsat i følgende tabel:
 Gruppe I og kategori A
 Gruppe II
 Gruppe III og kategori B
 Stiv
 Leddelt
 Stiv
 Leddelt
 Stiv
 Leddelt
 20
 20
 25 (1)
 20
 25 (1)
 20
 3.2.3.4. Hvis et køretøj godkendes i mere end én gruppe/kategori gælder bestemmelserne i punkt 3.2.3.1 og 3.2.3.2 ovenfor i samtlige grupper/kategorier.
 3.3. Skiltning i køretøjer
 3.3.1. Køretøjet skal indvendig på et sted, der kan ses af føreren fra førersædet, tydeligt mærkes:
 3.3.1.1.
 med bogstaver eller piktogrammer mindst 10 mm høje og tal mindst 12 mm høje, der angiver:
 3.3.1.1.1.
 det maksimale antal siddende passagerer, køretøjet er beregnet til
 3.3.1.1.2.
 det (eventuelle) maksimale antal stående passagerer, køretøjet er beregnet til
 3.3.1.1.3.
 det (eventuelle) maksimale antal kørestole, køretøjet er beregnet til.
 3.3.1.2.
 med bogstaver eller piktogrammer mindst 10 mm høje og tal mindst 12 mm høje, der angiver:
 3.3.1.2.1.
 Den bagagemasse, der må transporteres, når køretøjet er fuldt lastet i henhold til punkt 3.2.3 i dette bilag.
 3.3.1.2.2.
 Denne masse omfatter bagagemassen i:
 3.3.1.2.2.1.
 bagagerummene (masse B, jf. punkt 3.2.3.2.1 ovenfor)
 3.3.1.2.2.2.
 på taget, hvis det er indrettet til transport af bagage (masse BX, jf. punkt 3.2.3.2.1 ovenfor).
 3.3.2. I nærheden af ovenstående mærkning skal der afsættes plads, der gør det muligt at mærke køretøjet med bogstaver eller piktogrammer, der mindst er 10 mm høje, og med tal, der mindst er 12 mm høje, der angiver bagagemassen B og BX, der må transporteres, når køretøjet er lastet med det maksimale antal passagerer og personale, og køretøjet ikke overskrider den tilladte totalmasse eller det største tilladte akseltryk på nogen aksel eller akselgruppe, som køretøjet kan ibrugtages med i den kontraherende stat, hvor køretøjet skal indregistreres. Kontraherende parter, der kræver en mærkning med denne masse, skal efter aftale med fabrikanten fastsætte den bagagemasse, der skal angives, og træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at køretøjerne mærkes hermed før registreringen.
 3.4. Manøvredygtighed
 3.4.1. Ethvert køretøj skal ved fuldt styreudslag til begge sider kunne beskrive en hel cirkel på 360° inden for et område, der afgrænses af to koncentriske cirkler, af hvilke den ydre cirkel har en radius på 12,50 m og den indre cirkel en radius på 5,30 m, uden at nogen af køretøjets yderste punkter (med undtagelse af de udragende dele, der er nævnt i forbindelse med måling af køretøjets bredde) overskrider cirklerne. For køretøjer med akselløfteanordning gælder dette krav også med akslen (akslerne) i løftet position eller belastbare aksler i ubelastet stand.
 3.4.1.1. Forskrifterne i punkt 3.4.1 ovenfor kontrolleres ved at køretøjets forreste punkt ledes langs den ydre cirkels kontur (se figur A).
 3.4.2. Når køretøjet holder stille, etableres der ved at markere en linje på jorden et lodret plan, der som tangent berører den side af køretøjet, som vender udad fra cirklen. Drejer det sig om en ledbus, skal de to stive sektioner bringes på linje med planet. Når køretøjet bevæger sig fremad til en af siderne i en


text:
cirkel beskrevet i punkt 3.4.1 ovenfor, må ingen del af det bevæge sig uden for det vertikale plan med mere end 0,60 m (se figur B og C).
 Figur A
 Figur B
 R
 =
 12,5 m
 r
 =
 5,3 m
 U
 =
 maksimum 0,6 m.
 Figur C
 R
 =
 12,5 m
 r
 =
 5,3 m
 U
 =
 maksimum 0,6 m.
 3.4.3. Opfyldelsen af kravene i punkt 3.4.1 til 3.4.2 ovenfor kan, efter anmodning fra fabrikanten, også kontrolleres ved en passende tilsvarende udregning eller geometrisk demonstration.
 3.4.4. I tilfælde af delvis opbyggede køretøjer skal fabrikanten angive de tilladte maksimale dimensioner, som skal kontrolleres, når det undersøges, om køretøjet opfylder kravene i punkt 3.4.1 og 3.4.2 ovenfor.
 (*1) Inklusive 3 kg håndbagage.
 (1) Dette tal nedsættes til 20 % for 3-akslede køretøjer i gruppe II og III med to styrede aksler.
 BILAG 12
 Yderligere sikkerhedsforskrifter for trolleybusser
 1. DEFINITIONER
 1.1. »Netspænding«: den spænding (volt), der tilføres trolleybussen fra en ekstern energitilførsel.
 Trolleybusser skal være konstrueret til at køre med en nominel spænding på enten:
 a)
 600 V (et funktionsområde på 400-720 V og 800 V DC i 5 minutter) eller
 b)
 750 V (et funktionsområde på 500-900 V og 1 000 V DC i 5 minutter) og
 c)
 skal kunne modstå en overspænding på 1 270 V i 20 ms.
 1.2. Strømkredsene i en trolleybus inddeles efter deres nominelle spænding i følgende klasser:
 1.2.1.
 »Spændingsklasse A« betegner:
 en nominel spænding på ≤ 30 V AC; og
 en nominel spænding på ≤ 60 V DC.
 1.2.2.
 »Spændingsklasse B« betegner:
 30 V AC < nominel spænding på ≤ 1 000 V AC; og
 60 V DC < nominel spænding på ≤ 1 500 V DC.
 1.3. Nominelle vejrforhold
 1.3.1. Trolleybusser skal være konstrueret til at fungere pålideligt under følgende omgivende forhold:
 1.3.1.1.
 et temperaturområde fra minus 25 °С til plus 40 °С
 1.3.1.2.
 en relativ fugtighed på 98 % ved temperaturer på indtil 25 °С
 1.3.1.3.
 et atmosfæretryk inden for området 86,6 kPa til 106,6 kPa
 1.3.1.4.
 en højde over havets overflade på højst 1 400 m.
 1.3.2. Særlige omgivende forhold ud over de nominelle vejrforhold, der er angivet i punkt 1.3.1 ovenfor, skal angives i typegodkendelsesdokumentationen (bilag 1, del 1, tillæg 1-3) og meddelelsesformularen (bilag 1, del 2, tillæg 1-3).
 1.4. »Selvslukkende materiale«: et materiale, der ikke fortsætter med at brænde, når antændelseskilden fjernes.
 1.5. »Isolering«: der findes forskellige typer isolering:
 1.5.1. Funktionel isolering: sikrer udstyrets funktionalitet
 1.5.2. Basisisolering: beskytter personer mod elektrisk fare i systemer med beskyttelsesleder
 1.5.3. Supplerende isolering: beskytter personer mod elektrisk fare i systemer uden beskyttelsesleder
 1.5.4. Dobbelt isolering: Kombination af basisisolering og supplerende isolering, som hver for sig kan prøves gennem et metalliseret mellemliggende lag.
 1.6. »Nominel isolationsspænding«
 1.6.1. for kredsløb, tilsluttet netspænding, er den nominelle isolationsspænding (UNm) for hver del af den dobbelte isolering den maksimale netspænding, jf. punkt 1.1. ovenfor og
 1.6.2. for kredsløb isoleret fra netspændingen er den nominelle isolationsspænding (UNm) den maksimale permanente spænding, som forekommer i kredsløbet.
 2. STRØMAFTAGNING
 2.1. Der tilføres strøm


text:
gennem køreledninger ved hjælp af en eller flere forbindelsesanordninger, der normalt omfatter to strømaftagere (en enkelt strømaftager eller en pantograf kan anvendes i styrede systemer). En strømaftager skal omfatte tagmontering (trolleybasis), en trolleystang, et strømaftagerhoved og en udskiftelig kontaktoverfladeindsats. Strømaftagerne skal være monteret, således at de kan dreje i både vandret og lodret retning.
 En strømaftager skal mindst kunne dreje ± 55° omkring fastgørelsens lodrette akse på trolleybussen ± 20° omkring fastgørelsens vandrette akse på trolleybussen.
 2.2. Trolleystænger skal enten være fremstillet af et isolerende materiale eller af metal beklædt med isolerende materiale, der yder funktionel isolering, således at der ikke sker kortslutning mellem køreledningerne, hvis berøringen med disse ophører (afkobling), og de skal være modstandsdygtige over for slagpåvirkninger.
 2.3. Strømaftagere skal være konstrueret således, at de hele tiden er i berøring med køreledningerne, når disse befinder sig mellem 4 og 6 meter over jorden, og således at trolleybussens længdeakse kan afvige med 4,0 m til begge sider af køreledningernes gennemsnitsakse.
 2.4. Hver trolleystang skal være udstyret med en anordning, der automatisk trækker stangen tilbage, hvis strømaftageren ved et uheld mister berøringen med køreledningen (afkobling).
 2.5. I tilfælde af afkobling skal kontakt mellem tilbagetrukne stænger og enhver del af taget forhindres.
 2.6. Hvis strømaftagerhovedet går ud af sin normale position på trolleystangen, skal det forblive fastgjort til trolleystangen.
 2.7. Strømaftagere kan være udstyret med fjernkontrol fra førerrummet, i det mindste med hensyn til indtrækning.
 2.8. Der skal træffes foranstaltninger for at sikre, at føreren om nødvendigt kan udskifte kontaktoverfladeindsatsene, mens køretøjet er i drift på vejen.
 3. TRAKTIONSUDSTYR OG HJÆLPEUDSTYR
 3.1. Elektriske komponenter monteret på trolleybussen skal være beskyttet mod overspænding og kortslutningsstrøm. Beskyttelsen skal helst sikres ved hjælp af fejlstrømsafbrydere, der tilbagestilles automatisk, ved fjernbetjening eller manuelt.
 3.2. Elektriske komponenter skal være beskyttet mod kommutering eller atmosfærisk overspænding.
 3.3. Fejlstrømsafbrydere skal afbryde særligt beskadigede strømkredse.
 3.4. Hvis en strømkreds omfatter en enkeltpolet fejlstrømsafbryder, skal denne monteres i strømkredsens positive ledning.
 3.5. Alle elektriske strømkredse og strømkredstilslutninger af spændingsklasse B skal være med dobbeltledninger. Trolleybussens karosseri kan anvendes som beskyttelsesleder for kredsløb, der er dobbeltafskærmet fra netspændingen, i spændingsklasse B. Det kan desuden anvendes som returforbindelse til spændingsklasse A-kredsløb.
 3.6. Batterikasser, dæksler og bakker skal være fremstillet af ikke-brændbare eller selvslukkende materialer.
 3.7. Elektriske komponenter forbundet til netspænding skal foruden basisisolering være forsynet med supplerende isolering mod trolleybussens karosseri, den indbyggede strømforsyning og signalgrænseflader.
 Beskyttelsen af strømførende dele og metalholdige mellemlag i passagerkabinen eller bagagerummet skal opfylde beskyttelsesgrad IPXXD (i overensstemmelse med ISO 20653:2013).
 Beskyttelsen af strømførende dele og metalholdige mellemlag andre steder end i passagerkabinen eller bagagerummet med undtagelse af taget skal opfylde beskyttelsesgrad IPXXB (i overensstemmelse med ISO 20653:2013).
 Beskyttelsen af strømførende dele og metalholdige mellemlag i taget med afstandsbeskyttelse er ikke omfattet af krav om beskyttelsesgrad.
 3.7.1. Eksterne isoleringsmaterialer, f.eks. på taget og ved drivmotoren, med lejlighedsvis ledningsevne og regelmæssig rengøring skal have en frigang på mindst 10 mm.
 De skal monteres, så de beskyttes mod vejrforholdene, eller være konstrueret som paraplyisolatorer eller isolatorer med drypkant eller


text:
en anden metode med tilsvarende virkning. Som materiale eller beklædning anbefales silikone. I dette tilfælde skal krybeafstanden være mindst 20 mm.
 Med andre materialer, udformninger eller monteringer eller ved ekstreme driftsforhold vælges større krybeafstand. Som led i godkendelsen skal udformningen dokumenteres (se punkt 6.2.11 i bilag 1, del 1, tillæg 1, 2 og 3).
 3.7.2. Spændingsklasse B-udstyr skal mærkes med lynsymbol. Symbolbaggrunden skal være gul, kanterne og pilen sort.
 Symbolet skal også være synligt på indkapslinger og afskærmninger, som, hvis de fjernes, blotlægger strømførende dele af spændingsklasse B-kredsløb. Der bør tages højde for adgangen til afskærmninger/indkapslinger og muligheden for at fjerne disse, når kravet om symbolet overvejes.
 3.8. De strømførende dele af elektriske komponenter (med undtagelse af strømaftagere, spændingsbølgedæmpere og traktionsresistorer) skal være beskyttet mod fugt og støv.
 3.9. Der skal forefindes midler til en periodisk modstandsmåling, som udføres på hver basisisolering og supplerende isolering af komponenter med dobbeltisolering. Med en ny og tør trolleybus må isolationsmodstanden i de elektriske kredsløb ved en prøvespænding på 1 000 V DC ikke være mindre end:
 3.9.1.
 :
 For hver basisisolering
 :
 10 MΩ
 3.9.2.
 :
 For hver supplerende isolering
 :
 10 MΩ
 3.9.3.
 :
 For det den samlede dobbelte isolering
 :
 10 MΩ.
 3.10. Ledninger og apparatur
 3.10.1. Der anvendes fleksible ledninger til alle kredsløb. Den nominelle isolationsspænding for ledninger til jord må ikke være mindre end den nominelle isolationsspænding, jf. punkt 1.6.
 3.10.2. Monterede ledninger må ikke være mekanisk belastede.
 3.10.3. Ledningsisoleringen må ikke få eventuel ild til at forplante sig.
 3.10.4. Ledninger af forskellige spændingsklasser skal monteres separat.
 3.10.5. Ledningskanaler skal være fremstillet af ikke-brændbart eller selvslukkende materiale. Ledningskanaler til spændingsklasse B i passagerrummet skal være lukket og være af metal. Metalliske ledningskanaler skal være forbundet til køretøjets chassis.
 3.10.6. (Reserveret)
 3.10.7. Ledningsføringer under trolleybussens gulv skal ligge i ledningskanaler, der beskytter dem mod indtrængning og forplantning af vand og snavs.
 3.10.8. Fastgørelse og arrangement af ledninger og kabler skal udføres på en sådan måde, at der undgås beskadigelse ved gnidning (skamfiling) af isoleringen. På de steder, hvor ledninger passerer gennem metalkonstruktioner, skal der være grommetringe af elastomerisk materiale. Bøjningsradius for ledningskanaler skal være mindst fem gange kanalens ydre diameter.
 3.10.9. Placeringen af ledninger i nærheden af fejlstrømsafbrydere skal være således, at det forhindres, at der dannes en lysbue til ledningerne.
 3.10.10. Der skal træffes forholdsregler for at undgå beskadigelse af ledningsnettet som følge af opvarmede modstande og andre elektriske komponenter. I kritiske områder skal der anvendes varmebestandige ledninger.
 3.10.11. Fastgørelsesbeslag, konnektorer og andre monteringsanordninger skal være fremstillet af ikke-brændbare eller selvslukkende materialer. Elektriske komponenter af selvslukkende materialer må kun monteres uden for passagerrummet.
 3.10.12. Hver isolator til spændingsklasse B-udstyr i trolleybussen skal prøves med en AC-strømforsyning ved en prøvefrekvens på 50-60 Hz i 1 minut.
 Prøvespændingen (UTest) til kabler og komponenter i trolleybussen skal være:
 Basisisolering
 :
 UTest = 2 × UNm + 1 500 V
 Supplerende isolering
 :
 UTest = 1,6 × UNm + 500 V
 For kredsløb, der er dobbeltisoleret mod køreledningsspænding, skal prøvespændingen (UTest) være mindst


text:
1 500 V, eller:
 Basisisolering
 :
 UTest = 2 × UNm + 1 000 V
 Den tilsvarende DC-prøvespænding skal være √2 gange AC-værdien.
 Forstærket isolering i trolleybusser er ikke tilladt for kredsløb, som er direkte forbundet til køreledningen.
 4. ELEKTRISK SIKKERHED FOR PASSAGERER OG PERSONALE
 4.1. I en trolleybus skal hvert kredsløb, som strømfødes af køreledningsspænding, være dobbeltisoleret mod køretøjets chassis.
 4.2. Påvirkning af dynamisk ladningsstrøm, forårsaget af kondensatorkoblinger mellem spændingsklasse B-udstyr og stel, skal mindskes af den beskyttende impedans i de isolerende materialer, der anvendes i indstigningsområderne. Stolper og gelændere ved døre, dørpaneler og -håndtag, mobilitetsramper og de første trin skal være fremstillet af isolerende materiale eller beklædt med mekanisk modstandsdygtig isolering, eller skal være isoleret fra trolleybussens karosseri.
 4.3. Trolleybussen skal være udstyret med en anordning i køretøjet til permanent overvågning af lækstrøm eller spænding mellem karosseri og vejoverflade. Anordningen skal automatisk frakoble højspændingskredsløbene fra kontaktsystemet (når trolleybussen holder stille), hvis lækstrømmen overstiger 3 mA, eller hvis lækspændingen overstiger 60 V DC (i overensstemmelse med EN 50122-1 og IEC 62128-1).
 5. FØRERRUMMET
 5.1. I førerrummet bør der ikke befinde sig stærkstrømsudstyr, der er tilgængeligt for føreren.
 5.2. Som et minimum skal instrumentpanelet omfatte:
 5.2.1.
 spændingsindikator for kontaktsystemet
 5.2.2.
 nulspændingsindikator for kontaktsystemet
 5.2.3.
 tilstandsindikator for automatisk hovedfejlstrømsrelæ for netspænding
 5.2.4.
 indikator for batteriernes ladetilstand
 5.2.5.
 indikator for karosserispænding eller lækstrøm, der overskrider de grænseværdier, der er fastlagt i punkt 4.2 ovenfor.
 BILAG 13
 DEL 1
 Brandbekæmpelsessystem godkendt som komponent
 1. SPECIFIKATIONER
 1.1. Brandbekæmpelsessystemerne prøves ved brand ved høj belastning, brand ved lav belastning og brand ved høj belastning med blæser, og der prøves for genantændelse.
 1.2. Prøvningsudstyr, prøvebrande og almene prøvningsbetingelser er beskrevet i tillæg 1 til dette bilag.
 1.3. Brand ved høj belastning
 1.3.1. Prøvningen udføres i overensstemmelse med tillæg 2 til dette bilag.
 1.3.2. Prøvningen udføres med slukningsmiddel og drivgasbeholder eller brandbekæmpelsesmiddelgenerator nedkølet til brandbekæmpelsessystemets minimale driftstemperatur som angivet af fabrikanten.
 1.3.3. Brandene skal være fuldstændigt slukkede inden for ét minut efter aktivering af brandbekæmpelsessystemet, eller inden slukningsmidlet er opbrugt, alt efter hvad der sker først.
 1.3.4. Prøvningen anses for bestået enten ved succes i første forsøg eller ved succes i to ud af tre forsøg i tilfælde, hvor det første forsøg er mislykkedes.
 1.4. Brand ved lav belastning
 1.4.1. Prøvningen udføres i overensstemmelse med tillæg 3 til dette bilag.
 1.4.2. Brandene skal være fuldstændigt slukkede inden for ét minut efter aktivering af brandbekæmpelsessystemet, eller inden slukningsmidlet er opbrugt, alt efter hvad der sker først.
 1.4.3. Prøvningen anses for bestået ved succes i første forsøg eller ved succes i to ud af tre forsøg i tilfælde, hvor det første forsøg er mislykkedes.
 1.5. Brand ved høj belastning med blæser
 1.5.1. Prøvningen udføres i overensstemmelse med tillæg 4 til dette bilag.
 1.5.2. Brandene skal være fuldstændigt slukkede inden for ét minut efter aktivering af brandbekæmpelsessystemet eller efter endt udledning fra dette.
 1.5.3. Prøvningen anses for bestået ved succes i første forsøg eller ved succes i to ud af tre forsøg i tilfælde, hvor det første forsøg er mislykkedes.


text:
1.6. Prøvning for genantændelse
 1.6.1. Prøvningen udføres i overensstemmelse med tillæg 5 til dette bilag.
 1.6.2. Der må ikke forekomme genantændelse inden for 45 sekunder efter, at branden er fuldstændigt slukket.
 1.6.3. Prøvningen anses for bestået enten ved succes i første forsøg eller ved succes i to ud af tre forsøg i tilfælde, hvor det første forsøg er mislykkedes.
 DEL 2
 Brandbekæmpelsessystem monteret i et specifikt motorrum
 1. SPECIFIKATIONER
 1.1. Ved et specifikt motorrum forstås motorrum, der ikke adskiller sig fra hinanden i følgende henseender:
 a)
 motorrummets placering
 b)
 det maksimale bruttovolumen
 c)
 komponenters generelle placering i rummet (dvs. placeringen af fastslåede brandfarer).
 Ved rum, hvor et anlæg til opvarmning ved forbrænding er placeret, finder litra b) og c) anvendelse.
 1.2. Brandbekæmpelsessystemerne prøves ved brand ved høj belastning, brand ved lav belastning og brand ved høj belastning med blæser (anvendes, hvis der monteres blæser i motorrummet/rummet til motor og/eller anlæg til opvarmning ved forbrænding), og der prøves for genantændelse.
 1.3. Prøvningsudstyr, prøvebrande og almene prøvningsbetingelser er beskrevet i tillæg 1 til dette bilag.
 For at lette placeringen af brandbakker i motorrum og/eller rum anlæg til opvarmning ved forbrænding kan der anvendes supplerende støtter, og højden af den foreskrevne prøvebrand kan nedsættes til et minimum på 40 mm.
 Prøvningsbetingelserne i tillæg 2-5 kan tilpasses til de specifikke motorrum og rum til anlæg til opvarmning ved forbrænding. Tilpasningen skal baseres på bestemmelserne i bilag 3, punkt 7.5.1.5.4.2 og 7.5.1.5.4.3, om bestemmelse af brandfarerne i rum og skaleringen af brandslukningsanlæg. Tilpasningen skal give et ækvivalent sikkerhedsniveau. Principper for tilpasning skal kontrolleres af den tekniske tjeneste, der er ansvarlig for prøvningen. Tilpasningsprincippet skal dokumenteres og indgå i prøvningsrapporten.
 1.4. Brand ved høj belastning
 1.4.1. Prøvningen udføres i overensstemmelse med tillæg 2 til dette bilag.
 1.4.2. Prøvningen udføres med slukningsmiddel og drivgasbeholder eller brandbekæmpelsesmiddelgenerator nedkølet til brandbekæmpelsessystemets minimale driftstemperatur som angivet af fabrikanten.
 1.4.3. Brandene skal være fuldstændigt slukkede inden for ét minut efter aktivering af brandbekæmpelsessystemet eller efter endt udledning fra dette.
 1.4.4. Prøvningen anses for bestået enten ved succes i første forsøg eller ved succes i andet og tredje forsøg i tilfælde, hvor det første forsøg er mislykkedes.
 1.5. Brand ved lav belastning
 1.5.1. Prøvningen udføres i overensstemmelse med tillæg 3 til dette bilag.
 1.5.2. Brandene skal være fuldstændigt slukkede enten inden for ét minut efter aktivering af brandbekæmpelsessystemet eller efter endt udledning fra dette.
 1.5.3. Prøvningen anses for bestået enten ved succes i første forsøg eller ved succes i andet og tredje forsøg i tilfælde, hvor det første forsøg er mislykkedes.
 1.6. Brand ved høj belastning med blæser (hvis der monteres blæser i motorrummet/rummet til motor og/eller anlæg til opvarmning til forbrænding)
 1.6.1. Prøvningen udføres i overensstemmelse med tillæg 4 til dette bilag.
 1.6.2. Brandene skal være fuldstændigt slukkede enten inden for ét minut efter aktivering af brandbekæmpelsessystemet eller efter endt udledning fra dette.
 1.6.3. Prøvningen anses for bestået enten ved succes i første forsøg eller ved succes i andet og tredje forsøg i tilfælde, hvor det første forsøg er mislykkedes.
 1.7.


text:
Prøvning for genantændelse
 1.7.1. Prøvningen udføres i overensstemmelse med tillæg 5 til dette bilag.
 1.7.2. Der må ikke forekomme genantændelse inden for 45 sekunder efter, at branden er fuldstændigt slukket.
 1.7.3. Prøvningen anses for bestået enten ved succes i første forsøg eller ved succes i andet og tredje forsøg i tilfælde, hvor det første forsøg er mislykkedes.
 Tillæg 1
 Prøvningsapparat, prøvebrande og almindelige prøvningsspecifikationer
 1. PRØVNINGSAPPARAT
 1.1. Prøvningsapparatet skal være fremstillet af stålplader. Stålpladernes tykkelse skal være i overensstemmelse med tabel 1. I figur 1 ses prøvningsapparatet fra forsiden, i figur 2 ses det fra bagsiden, og i figur 3 ses det fra oven. Prøvningsapparatets forside simulerer bagsiden af motorrummet.
 Figur 1
 Koordinatsystem til positionering af genstande i prøveapparatet (set fra forsiden)
 Figur 2
 Prøvningsapparat set bagfra
 Figur 3
 Prøvningsapparat set ovenfra
 Tabel 1
 Prøvningsapparatobjekter
 (mm)
 Objekter
 Pladetykkelse
 Blæsercylinder
 1,5-2
 Hindringer
 1,5-2
 Model af udstødningsmanifold
 8
 Model af motor
 2-3
 Model af lyddæmper
 2-3
 Udstødningsrør
 2-3
 Forbindelsesrør
 2-3
 Vægge, lofter og gulve
 1,5-3
 1.2. Objektpositioner
 1.2.1. Alle objekter i prøvningsapparatet er tildelt positioner i henhold til koordinater (x, y, z) som vist i tabel 2. Udgangspunktet er mærket (O) i figur 1. Værdien af koordinaterne er den tilbagelagte afstand i meter fra udgangspunktet (jf. figur 1), dvs. venstre-foran-bund.
 Tabel 2
 Objekternes koordinater
 Objekter
 Koordinater [x; y; z]
 Blæsercylinder
 [– 0,60; 0,40; 0,10]
 Hindring 1
 [0,0; 0,26; 0,0]
 Hindring 2
 [0,26; 0,05; 0,02]
 Model af udstødningsmanifold
 [0,76; 0,05; 0,47]
 Model af motor
 [0,87; 0,05; 0,04]
 Hindring 3
 [1,44; 0,05; 0,02]
 Hindring 4
 [0,82; 1,2; 0,0]
 Model af lyddæmper
 [2,0; 0,28; 0,23]
 1.3. Ramme
 1.3.1. Prøvningsapparatets ramme skal være konstrueret i henhold til figur 4. Stivernes dimensioner er henholdsvis 50 mm × 50 mm og 100 mm × 50 mm. Rammen skal være 300 mm over jorden.
 Figur 4
 Prøvningsapparatets ramme
 1.4. Åbninger
 1.4.1. Foruden åbningen for blæseren skal prøvningsapparatet omfatte seks åbninger. Dimensionerne og positionerne for åbningerne er i overensstemmelse med koordinaterne i tabel 3. Positionerne er angivet med henvisning til to diagonalt modstående dele (alle åbninger er rektangulære). Åbningerne er vist i figur 4.
 Tabel 3
 Koordinater for åbningerne i prøvningsapparatet
 Åbning
 Koordinater [x; y; z] – [x; y; z]
 Åbningens areal (m2)
 A1
 [0,03; 0,00; 1,08] – [1,18; 0,00; 1,13]
 0,06
 A2
 [1,22; 0,00; 1,08] – [2,37; 0,00; 1,13]
 0,06
 B
 [2,40; 0,50; 0,70] – [2,40; 1,30; 0,90]
 0,16
 C
 [0,85; 1,50; 0,03] – [1,24; 1,50; 0,36]
 0,13
 D1
 [2,00; 0,05; 0,00] – [2,35; 0,73; 0,00]
 0,27
 D2
 [2,00; 0,78; 0,00] – [2,35; 1,20; 0,00]
 0,26
 Åbningens samlede areal:
 0,94
 1.5. Blæser
 1.5.1. En aksial blæserrotor med en diameter på 710 mm monteres på venstre side af blæsercylinderen. Cylinderens diameter skal være lig med blæserens. Blæseren skal frembringe en bestemt luftstrøm gennem cylinderen ifølge testscenarierne i tillæg 2-5. Der kan anvendes en frekvenskonverter til regulering af blæserens hastighed.
 1.6. Modelkomponenter
 1.6.1. Motormodellens dimensioner er 1 000 mm × 650 mm × 500 mm. Lyddæmpermodellens dimensioner er 400 mm × 800 mm. Modellen af udstødningsmanifolden skal have de indre dimensioner


text:
80 mm × 900 mm. Modelkomponenterne skal være hule. Modellen af udstødningen skal være forbundet med modellen af lyddæmperen ved et rør med en diameter på 76 mm. Desuden skal et rør fra modellen af lyddæmperen anvendes til at befordre gasser fra forvarmningssystemet ud af prøvningsapparatet.
 1.7. Termoelementer
 1.7.1. Syv termoelementer (Tc) monteres på modellen af udstødningsmanifolden, boret 2 mm ind i røret fra ydersiden. Termoelementerne Tc1 til Tc4 placeres oven på modellen i de afstande fra modelindgangen, der fremgår af tabel 4. Termoelementerne Tc5 til Tc7 placeres omkring modellen i samme afstand fra indgangen som Tc2. Placeringen af termoelementer er illustreret i figur 5 og 6.
 Tabel 4
 Afstand til termoelement fra model af udstødningsmanifold
 Termoelement
 Afstand fra indgang (mm)
 Tc1
 250
 Tc2
 300
 Tc3
 350
 Tc4
 600
 Tc5
 300
 Tc6
 300
 Tc7
 300
 Figur 5
 Termoelementer på model af udstødningsmanifold
 Tekst af billedet
 Indganag
 Figur 6
 Termoelementerne på modellen af udstødningsmanifolden (indgangen på modellen er på venstre side)
 1.8. Propanbrænder
 1.8.1. Den propanbrænder, der anvendes til forvarmning af udstødningssystemet, skal vælges med henblik på opfyldelse af kravene om opnåede temperaturer, der er anført i punkt 3.4.6.
 1.9. Hindringer
 1.9.1. Hindring 1 har dimensionerne 900 mm × 840 mm × 230 mm som vist i figur 7. Hindring 2 og 3 består af horisontale og vertikale hindringsrør som vist i figur 8. De horisontale hindringsrør er lukkede og hule, med en diameter på 80 mm og en længde på 480 mm. De vertikale rør er hule og åbne i bunden, med en diameter på 80 mm og en længde på 230 mm. Den åbne afstand mellem hvert rør er 20 mm. Hindring 4 er en kasse med dimensionerne 1 250 mm × 300 mm × 390 mm som vist i figur 9.
 Figur 7
 Hindring 1
 Figur 8
 Hindring 2 og 3
 Figur 9
 Hindring 4
 1.10. Væskebrandbakker
 1.10.1. Detaljerede beskrivelser af disse bakker er findes i tabel 5. Tre forskellige typer væskebrandbakker anvendes i tabel 6: kvadratiske, rektangulære og cirkulære.
 Tabel 5
 Specifikationer for væskebrandbakker
 Dimensioner
 Kanthøjde (mm)
 Nominel tykkelse (mm)
 Anvendt til prøvebrand nr.
 300 mm × 300 mm
 70
 1,5
 1, 2
 200 mm × 300 mm
 70
 2
 3
 Diameter på 150 mm
 100
 1,5
 4
 1.10.2. Kvadratiske væskebrandbakker med fiberplader (fibreboard) og rektangulære væskebrandbakker skal være anbragt, orienteret ifølge testscenarierne i tillæg 2 til 4. Figur 10 viser dimensionerne for prøvebrand nr. 2. Prøvebranden skal være anbragt vinkelret på prøvningsapparatets lange side.
 Figur 10
 Afstande ved prøvebrand nr. 2
 2. PRØVEBRANDE
 2.1. Prøvebrandene i tabel 6 udføres som beskrevet i tillæg 2-5. Dieselolie (kommercielle fyringsolie eller letdieselolie), heptan (C7H16) og motorolie 15W-40 med et flammepunkt (CoC) på 230 °C og en viskositet ved 40 °C på 107 mm2/s anvendes som prøvningsbrændstoffer.
 Tabel 6
 Prøvebrande
 Prøvebrand nr.
 Beskrivelse
 Brændstof
 Omtrentlig højeste varmeafgivelseshastighed 60 s. efter antænding (kW)
 1
 Pølbrand 300 mm × 300 mm
 Dieselolie og heptan
 60
 2
 Pølbrand 300 mm × 300 mm og 2 fiberplader (fibreboard)
 Dieselolie og heptan
 110
 3
 Pølbrand


text:
200 mm × 300 mm
 Dieselolie og heptan
 40
 4
 Pølbrand, diameter på 150 mm
 Dieselolie og heptan
 7
 5
 Spraybrand (450 kPa, 0,73 kg/min. ± 10 %)
 Dieselolie
 520
 6
 Spraybrand (450 kPa, 0,19 kg/min. ± 10 %)
 Dieselolie
 140
 7
 Oliedrypningsbrand (40 dråber/min.. ± 10)
 Motorolie
 5
 2.2. Den mængde vand, diesel og heptan, der anvendes i forsøgene, skal være i overensstemmelse med tabel 7.
 Tabel 7
 Mængden af brændstof, der anvendes i pølbrandbakker
 Dimensioner
 Vand (l)
 Diesel (l)
 Heptan (l)
 Anvendt til prøvebrand
 300 mm × 300 mm
 1,0
 0,5
 0,2
 1, 2
 200 mm × 300 mm
 0,5
 0,5
 0,2
 3
 Diameter på 150 mm
 0,2
 0,2
 0,1
 4
 2.3. Prøvebrand nr. 2 består af en heptanpøl og to fiberplader med en tør massefylde på 3,5 kg/m3, gennemvædet med diesel. Fiberpladernes dimensioner er 12 mm × 295 mm × 190 mm. Fiberpladerne skal bestå af mindst 90 % råmateriale fra træ. Vandindholdet i pladerne, inden de lægges i blød i dieselolie, må ikke overstige 7 %. Fiberpladerne nedsænkes fuldstændigt i dieselolie i mindst 10 minutter før prøvningen og anbringes lodret i pølbrand bakken højst 10 minutter, før prøvningen påbegyndes.
 2.4. Prøvebrand nr. 5 og 6 består af dieseloliespraybrande, og prøvebrand nr. 7 består af en oliedrypningsbrand (antændt ved varm overflade).
 Spraydysen til prøvebrand nr. 5 skal være en Lechler 460.368.30 eller ækvivalent hermed. Spraydysen til prøvebrand nr. 6 skal være en Lechler 212.245.11 eller ækvivalent hermed. Spraydysen til prøvebrand nr. 7 skal være en Danfoss 0.60X80H eller ækvivalent hermed.
 3. MONTERING AF BRANDBEKÆMPELSESSYSTEM
 3.1. For at opnå minimum for udledningshastighed, skal et slukningssystem samles med sin maksimale dimensionelle kapacitet, hvad angår antallet af fittings og rørenes størrelse og længde, såfremt dette er relevant. Cylinderen skal anvendes med sin nominelle kapacitet, og cylinderen eller gaspatronen skal være under tryk med drivgas til det normale arbejdstryk, hvis dette er relevant.
 3.2. Brandbekæmpelsessystemet skal monteres af systemfabrikanten eller -leverandøren. Figur 11 viser det område, hvor udledningssteder for slukningsmiddel, såsom dyser, slukningsmiddelgeneratorer eller udledningsrør for slukningsmiddel, kan findes. Udledningsstederne skal i prøvningsapparatet være anbragt i to forskellige områder:
 a)
 i loftet og på den bageste væg. Udledningssteder anbragt i loftet skal være anbragt mindst 750 mm over gulvniveau (z ≥ 0,75) og uden for Hindring 1. Dyser placeret på den bageste væg skal anbringes inden for 350 mm fra den bageste væg (y ≥ 1,15) og mindst 450 mm over gulvniveau (z ≥ 0,45). Figur 17 og 18 viser det område, hvor dyserne må være.
 b)
 inde i den lille boks (Hindring 4) i bagenden af prøvningsapparatet. Dyser skal være anbragt i boksens loft, mindst 290 mm over gulvet (z ≥ 0,29).
 Figur 11
 Dysens placering set fra bagsiden af prøvningsapparatet
 3.3. Systemets opbygning og konfiguration skal observeres og dokumenteres forud for prøvningen (f.eks. mængden af brandbekæmpelsesmiddel og drivgas, systemtryk, antal, type og placering af udledningssteder, rørenes længde, antallet af fittings).
 Temperaturen skal måles ved genantændelsesprøvninger på de steder, der er angivet i tillæg 1.
 3.4. Prøvningsmetode
 3.4.1. Pølbrandbakkerne skal


text:
fyldes med diesel og heptan på en basis af vand, jf. tabel 7. I tilfælde, hvor fiberplader skal benyttes som brandkilde, skal de sættes i blød i dieselolie forud for prøvningen i henhold til instrukserne i punkt 2.3 ovenfor.
 3.4.2. Der kræves en pre-burn-tid baseret på oplysningerne i tillæg 2-5. Pre-burn-tiden måles fra det tidspunkt, hvor den første brand tændes. Alle pølbrande i prøvningsscenarierne skal tændes inden for den tilladte tændingstid ifølge tillæg 2-5, ved hjælp af en passende antændelseskilde. Brandprøvningerne ved lav belastning i tabel 1 i tillæg 3 foretages enten hver for sig eller samtidigt.
 3.4.3. I visse prøvningsscenarier anvendes en blæser for at opnå en specifik luftgennemstrømning i prøvningsapparatet. Blæseren skal være i gang i 30 sekunder, før brandbekæmpelsessystemet aktiveres. Blæseren skal forblive aktiv, indtil resultatet af prøvningen er bestemt.
 3.4.4. Dieselspray anvendes i visse prøvningsscenarier. Dieselsprayen skal aktiveres 10 sekunder før aktiveringen af brandbekæmpelsessystemet. Dieselsprayen skal forblive aktiv, indtil resultatet af prøvningen er bestemt.
 3.4.5. Efter den fastsatte pre-burn-tid, skal brandbekæmpelsessystemet aktiveres manuelt eller automatisk.
 3.4.6. Ved prøvningen for genantændelse forvarmes modellen af udstødningsmanifolden med en brænder før prøvningen. Flammen kan tilføjes komprimeret luft med henblik på bedre forbrænding. Røret skal opvarmes fra indersiden, indtil temperaturen Tc2 er over 600 °C og Tc1 er over 570 °C, og temperaturerne Tc5, Tc6 og Tc7 ikke er mindre end 520 °C. Når de forud definerede temperaturer er nået, standses forvarmningsproceduren. Efter 30 sekunder skal drypningen af motorolie indledes, og brandbekæmpelsessystemet skal aktiveres 15 sekunder senere. Motorolie skal antændes før aktiveringen af brandbekæmpelsessystemet. Olien skal fortsætte med at dryppe på røret, indtil resultatet af prøvningen er bestemt.
 4. TOLERANCER
 4.1. En tolerance på ± 5 % af de foreskrevne værdier anvendes (for tidsværdierne dog: ± 5 sekunder).
 Tillæg 2
 Brand ved høj belastning
 Tabel 1
 Prøvebrande
 Prøvebrand nr.
 (se tabel 6 i tillæg 1)
 Beskrivelse
 Koordinater [x; y; z]
 (se figur 1 i tillæg 1)
 6
 Spraybrand (0,45 MPa, 0,19 kg/min.)
 [1,47; 0,73; 0,46]
 3
 Pølbrand 200 mm × 300 mm
 [0,97; 0,85; 0,70]
 4
 Pølbrand, diameter på 150 mm
 [0,97; 1,28; 0,00]
 3
 Pølbrand 200 mm × 300 mm
 [1,54; 0,57; 0,36]
 2
 Pølbrand 300 mm × 300 mm og 2 fiberplader
 [1,54; 0,77; 0,36]
 3
 Pølbrand 200 mm × 300 mm
 [1,54; 0,13; 0,00]
 Bemærk: Blæseren anvendes ikke.
 Tabel 2
 Prøvningsprocedure
 Tid
 Handling
 00:00
 Påbegyndelse af tidsmåling
 01:20
 Antændelse af pølbrande (inden for 20 sekunder)
 01:50
 Start af dieselspray
 02:00
 Aktivering af brandbekæmpelsessystem
 Figur 1
 Position for prøvebrand, set fra forsiden
 Figur 2
 Position for prøvebrand, set fra bagsiden
 Tillæg 3
 Brand ved lav belastning
 Tabel 1
 Prøvebrande
 Prøvebrand nr.
 (se tabel 6 i tillæg 1)
 Beskrivelse
 Koordinater [x; y; z]
 (se figur 1 i tillæg 1)
 4
 Pølbrand, diameter på 150 mm
 [0,02; 0,08; 0,00]
 3
 Pølbrand 200 mm × 300 mm
 [0,37; 0,57; 0,00]
 4
 Pølbrand, diameter på 150 mm
 [0,45; 1,20; 0,00]
 4
 Pølbrand, diameter på 150 mm
 [0,97; 1,28; 0,00]
 4
 Pølbrand, diameter på 150 mm
 [1,54; 0,57; 0,00]
 Bemærk: Blæseren skal producere


text:
en luftstrøm på 1,5 m3/s.
 Tabel 2
 Prøvningsprocedure
 Tid
 Handling
 00:00
 Påbegyndelse af tidsmåling
 01:00
 Antændelse af pølbrande (inden for 30 sekunder)
 01:30
 Igangsættelse af blæser
 02:00
 Aktivering af brandbekæmpelsessystem
 Figur 1
 Position for prøvebrand, set fra forsiden
 Figur 2
 Position for prøvebrand, set fra bagsiden
 Tillæg 4
 Brand ved høj belastning med blæser
 Tabel 1
 Prøvebrande
 Prøvebrand nr.
 (se tabel 6 i tillæg 1)
 Beskrivelse
 Koordinater [x; y; z]
 (se figur 1 i tillæg 1)
 5
 Spraybrand (0,45 MPa, 0,73 kg/min.)
 [0,37; 0,70; 0,46]
 1
 Pølbrand 300 mm × 300 mm
 [0,37; 0,47; 0,36]
 2
 Pølbrand 300 mm × 300 mm og 2 fiberplader
 [0,37; 0,77; 0,36]
 1
 Pølbrand 300 mm × 300 mm
 [0,37; 0,13; 0,00]
 1
 Pølbrand 300 mm × 300 mm
 [1,54; 0,13; 0,00]
 Bemærk: Blæseren skal producere en luftstrøm på 1,5 m3/s.
 Tabel 2
 Prøvningsprocedure
 Tid
 Handling
 00:00
 Påbegyndelse af tidsmåling
 01:00
 Antændelse af pølbrande (inden for 20 sekunder)
 01:30
 Igangsættelse af blæser
 01:50
 Start af dieselspray
 02:00
 Aktivering af brandbekæmpelsessystem
 Figur 1
 Position for prøvebrand, set fra forsiden
 Tillæg 5
 Prøvning for genantændelse
 Tabel 1
 Prøvebrande
 Prøvebrand nr.
 (se tabel 6 i tillæg 1)
 Beskrivelse
 Koordinater [x; y; z]
 (se figur 1 i tillæg 1)
 7
 Oliedrypningsbrand (0,2 MPa, 0,01 kg/min.)
 [0,82; 0,28; 1,22]
 Tabel 2
 Prøvningsprocedure
 Tid
 Handling
 Før prøvningen
 Pre-heat-rør
 00:00
 Foruddefinerede temperaturer nået
 00:30
 Start af oliedrypning
 00:45
 Aktivering af brandbekæmpelsessystem (olien skal antændes før aktivering)
 Figur 1
 Position for prøvebrand, set fra forsiden


text:
 Avis juridique important
 |
 11992M/PRO/IME/00
 Traktat om Den Europæiske Union - Protokol om statutten for Det Europæiske monetære Institut
 EF-Tidende nr. C 191 af 29/07/1992 s. 0079
 PROTOKOL om statutten for Det Europaeiske Monetaere Institut DE HOEJE KONTRAHERENDE PARTER, SOM OENSKER at fastsaette statutten for Det Europaeiske Monetaere Institut, ER BLEVET ENIGE OM foelgende bestemmelser, der knyttes som bilag til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab:


text:
5 . 12 . 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 339/ 11
 AFGØRELSE Nr. 1 /83 TRUFFET AF DEN BLANDEDE KOMMISSION
 EØF — SCHWEIZ
 — fællesskabsforsendelse —
 af 20. oktober 1983
 om ændring af aftalen mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og Schweiz om
 anvendelse af reglerne vedrørende fællesskabsforsendelse
 . DEN BLANDEDE KOMMISSION HAR
 under henvisning til aftalen mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og
 Schweiz om anvendelse af reglerne vedrørende fællesskabsforsendelse, særlig arti
 kel 16, stk. 3 , litra a), og
 ud fra følgende betragtninger :
 De modeller til kautionsdokumenter, der er knyttet som bilag til forordningen om fæl
 lesskabsforsendelse er blevet ændret, især med henblik på at give kautionisterne en vis
 frist med betalingen af de krævede beløb ; under hensyn til denne ændring bør der
 foretages visse forandringer i de modeller til kautionsdokumenter, der er anført i tillæg
 III til aftalen ;
 tillæg II til aftalen er blevet ændret ved afgørelse nr. 1 /81 truffet af Den blandede
 Kommission med henblik på visse tilpasninger af ordningen med fast kaution ; denne
 afgørelse finder anvendelse indtil den 31 . december 1983 ; det har vist sig, at der er
 behov for at forlænge gyldighedsperioden for bestemmelserne i nævnte afgørelse ud
 over denne dato ; den pågældende periode bør derfor forlænges —
 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE :
 Artikel 1
 Modellerne I, II og III , der er anført i tillæg III til aftalen, erstattes af de modeller, der
 er knyttet som bilag til denne afgørelse.
 Artikel 2
 Gyldighedsperioden for afgørelse nr. 1 /81 truffet af Den blandede Kommission, der
 første gang blev forlænget ved afgørelse nr. 1 / 82, forlænges indtil den 30. juni 1985 .
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 1 . januar 1984.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 20. oktober 1983 .
 På vegne af Den blandede Kommission
 F. KLEIN
 Formand
 ---pagebreak--- Nr. L 339/ 12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 5 . 12 . 83
 BILAG
 » TILLÆG III
 MODEL I
 FÆLLESSKABSFORSENDELSE
 KAUTIONSDOKUMENT
 (Samlet kaution for flere fællesskabsforsendelser)
 1. KAUTIONSERKLÆRING
 1. Undertegnede (')
 med bopæl (forretningssted) i (2)
 indestår ved garantitoldstedet .
 som selvskyldnerkautionist for et maksimalt beløb af
 over for kongeriget Belgien, kongeriget Danmark, Forbundsrepublikken Tyskland, Den
 hellenske Republik, Den franske Republik, Irland, Den italienske Republik, storhertug
 dømmet Luxembourg, kongeriget Nederlandene og Det forenede kongerige Storbritan
 nien og Nordirland samt over for republikken Østrig og Schweiz (3), for de beløb, den
 hovedforpligtede (4)
 som følge af overtrædelser eller uregelmæssigheder, begået under en af ham gennemført
 fællesskabsforsendelse, skylder eller kommer til at skylde de nævnte stater i told, skatter
 landbrugsimportafgifter og andre afgifter, både som primære og sekundære forpligtelser
 og med omkostninger og tillæg, dog med undtagelse afbøder.
 2. Undertegnede forpligter sig til efter første skriftlige påkrav fra de kompetente myndig
 heder i de i punkt 1 nævnte stater at betale det krævede beløb indtil det ovenanførte
 maksimale beløb, uden at.kunne udskyde betalingen ud over en frist på tredive dage fra
 påkravet, medmindre undertegnede eller enhver anden, hvem det måtte vedrøre, inden
 udløbet af denne frist på


text:
en for de kompetente myndigheder fyldestgørende måde godt
 gør, at fællesskabsforsendelsen er foretaget uden nogen af de i punkt 1 nævnte overtræ
 delser eller uregelmæssigheder.
 De kompetente myndigheder kan efter anmodning fra undertegnede af grunde, der
 skønnes gyldige, forlænge den frist, inden for hvilken undertegnede skal betale de kræ
 vede beløb, ud over de tredive dage fra påkravet om betaling. Udgifterne som følge af
 tilståelsen af denne yderligere frist, herunder navnlig renter, skal beregnes således, at de
 svarer til def beløb, der ville være blevet forlangt på den pågældende medlemsstats
 valuta- og finansmarked .
 Dette beløb kan kun reduceres med de beløb, der allerede er betalt på grundlag af
 denne kautionserklæring, såfremt kravene til undertegnede stilles i forbindelse med en
 fællesskabsforsendelse, der er påbegyndt før modtagelsen af påkravet eller senest
 30 dage efter denne modtagelse.
 (') Efternavn og fornavn , resp. firmanavn .
 (2) Fuldstændig adresse.
 (3) Navnet på den stat (eller de stater), hvis område ikke berøres, udstreges.
 (4) Efternavn og fornavn , resp. firmanavn og fuldstændig adresse.
 ---pagebreak--- 5 . 12 . 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 339 / 13
 3. Denne kautionserklæring er bindende fra den dag, hvor den accepteres af garantitold
 stedet .
 Kautionsforholdet kan til enhver tid opsiges af undertegnede samt af den stat, i hvilken
 garantitoldstedet er beliggende.
 Opsigelsen får virkning den 16. dag efter, at den er meddelt den anden part.
 Undertegnede hæfter endvidere for betalingen af beløb, der forfalder som følge af fæl
 lesskabsforsendelse inden for denne forpligtelses rammer, når disse forsendelser er
 påbegyndt før det tidpunkt, hvor ophævelsen har fået virkning dette gælder også, når
 betalingen først kræves senere.
 4. (') Med henblik på denne kautionserklæring vælger undertegnede en processuel bopæl i
 (2) samt i alle andre under 1 nævnte stater hos
 Stat Efternavn og fornavn, resp. firmanavn , og fuldstændig adresse
 LL.
 -1L.
 l -
 L.
 l
 Undertegnede anerkender, at alle formaliteter eller procesforanstaltninger, især postfor
 sendelser og forkyndelser, der vedrører denne kautionserklæring, og som foretages
 skriftligt til en valgt processuel bopæl , er forpligtende for ham .
 Undertegnede anerkender domstolene på de steder, hvor han har valgt processuel
 bopæl .
 Undertegnede forpligter sig til at bibeholde de valgte processuelle bopæle eller kun at
 ændre en eller flere af dem, når garantitoldstedet forinden er blevet underrettet herom .
 (Sted) , den
 Underskrift (3)
 (') Indeholder lovgivningen i en stat ikke bestemmelser om valg af en processuel bopæl, skal
 kautionisten i alle andre under pkt. 1 nævnte stater udpege procesfuldmægtige. Afgørelser af
 retstvister i forbindelse med denne kaution henhører under domstolene ved kautionistens og
 procesfuldmægtigenes bopæl (forretningssted). Forpligtelserne i forbindelse med pkt. 4,
 andet og fjerde afsnit, skal aftales i overensstemmelse hermed .
 (2) Fuldstændig adresse .
 (3) Over underskriften skal vedkommende med håndskrift anføre : »For overtagelse af kaution
 til et beløb af « og beløbet anføres med bogstaver.
 ---pagebreak--- Nr. L 339/ 14 De Europæiske Fællesskabers Tidende 5. 2 . 83
 II . GARANTITOLDSTEDETS GODKENDELSE
 Garantitoldstedet
 Kautionserklæring godkendt den
 Stempel og underskrift
 ---pagebreak--- 5 . 12 .


text:
83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 339/ 15
 MODEL II
 FÆLLESSKABSFORSENDELSE
 KAUTIONSDOKUMENT
 (Kaution for en enkelt fællesskabsforsendelse)
 I. KAUTIONSERKLÆRING
 1. Undertegnede (')
 med bopæl (forretningsted) i (2)
 indestår ved afgangstoldstedet i som selvskyldnerkauti
 onist over for kongeriget Belgien, kongeriget Danmark, Forbundsrepublikken Tyskland,
 Den hellenske Republik, Den franske Republik, Irland , Den italienske Republik, stor
 hertugdømmet Luxembourg, kongeriget Nederlandene og Det forenede kongerige Stor
 britannien og Nordirland samt over for republikken Østrig og Schweiz (3), for de beløb,
 den hovedforpligtede (4)
 som følge af overtrædelser begået under en af ham gennemført fællesskabsforsendelse
 fra afgangstoldstedet
 til bestemmelsestoldstedet
 med de nedenfor anførte varer, skylder eller kommer til at skylde de nævnte stater i told,
 skatter, landbrugsimportafgifter og andre afgifter, både som primære og sekundære for
 pligtelser og med omkostninger og tillæg, dog med undtagelse afbøder.
 2. Undertegnede forpligter sig til efter første skriftlige påkrav fra de kompetente myndig
 heder i de i punkt 1 nævnte stater at betale de krævede beløb, uden at kunne udskyde
 betalingen ud over en frist på tredive dage fra påkravet, medmindre undertegnede eller
 enhver anden, hvem det måtte vedrøre, inden udløbet af denne frist på en for de kompe
 tente myndigheder fyldestgørende måde godtgør, at fællesskabsforsendelsen er foretaget
 uden nogen af de i punkt 1 nævnte overtrædelser eller uregelmæssigheder.
 De kompetente myndigheder kan efter anmodning fra undertegnede af grunde, der
 skønnes gyldige, forlænge den frist, inden for hvilken undertegnede skal betale de kræ
 vede beløb, ud over de tredive dage fra påkravet om betaling. Udgifterne som følge af
 tilståelsen af denne yderligere frist, herunder navnlig renter, skal beregnes således, at de
 svarer til det beløb, der ville være blevet forlangt på den pågældende medlemsstats
 valuta- og finansmarked .
 3. Denne kautionserklæring er bindende fra den dag, hvor den godkendes af afgangstold
 stedet .
 4. (5) Med henblik på denne kautionserklæring vælger undertegnede en processuel bopæl
 i (2) samt i alle andre under 1 nævnte stater hos :
 (') Efternavn og fornavn, resp. firmanavn .
 (2) Fuldstændig adresse.
 (3) Navnet på den stat (eller de stater), hvis område ikke berøres, udstreges.
 (4) Efternavn og fornavn, resp. firmanavn og fuldstændig adresse.
 (5) Indeholder lovgivningen i en stat ikke bestemmelser om valg af en processuel b.opæl, skal
 kautionisten i alle andre under pkt. 1 nævnte stater udpege procesfuldmægtige. Afgørelse af
 retstvister i forbindelse med denne kaution henhører under domstolene ved kautionistens og
 procésfuldmægtigenes bopæl (forretningssted). Forpligtelserne i henhold til pkt. 4, andet og
 fjerde afsnit, skal aftales i overensstemmelse hermed.
 ---pagebreak--- Nr. L 339/ 16 De Europæiske Fællesskabers Tidende 5 . 12. 83
 Stat Efternavn og fornavn , resp. firmanavn, og fuldstændig adresse
 L
 L.
 L.
 L...
 L.
 ..AL.
 '
 L.
 L.
 LL
 L
 Undertegnede anerkender, at alle formaliteter eller procesforanstaltninger, især postfor
 sendelser og forkyndelser, der vedrører denne kautionserklæring, og som foretages
 skriftligt til en valgt, processuel bopæl , er forpligtende for ham .
 Undertegnede anerkender domstolene på de steder , hvor han har valgt processuel
 bopæl .
 Undertegnede forpligter sig til at bibeholde de valgte processuelle bopæle eller


text:
kun at
 ændre en eller flere af dem , når gararititoldstedet forinden er blevet underrettet herom .
 (Sted) , den
 Underskrift (')
 II . AFGANGSTOLDSTEDETS GODKENDELSE
 Afgangstoldstedet
 Kautionserklæring godkendt den for fællesskabsforsendel
 sen i henhold til T l /T 2-angivelse (2)
 udstedt den , under nr
 Stempel og underskrift
 C) Over underskriften skal vedkommende med håndskrift anføre : » For overtagelse af kautio
 nen «.
 (2) Det ikke gældende udstreges.
 ---pagebreak--- 5 . 12 . 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 339 / 17
 MODEL III
 FÆLLESSKABSFORSENDELSE
 KAUTIONSDOKUMENT
 (Systemet med fast kaution)
 1. KAUTIONSERKLÆRING
 1. Undertegnede (')
 med bopæl (forretningssted) i (2)
 indestår ved garantitoldstedet
 som selvskyldnerkautionist over for kongeriget Belgien, kongeriget Danmark, For
 bundsrepublikken Tyskland . Den hellenske Republik, Den franske Republik, Irland ,
 Den italienske Republik, storhertugdømmet Luxembourg, kongeriget Nederlandene og
 Det forenede kongerige Storbritannien og Nordirland samt over for republikken Østrig
 og Schweiz, med indtil et maksimalt beløb af 7 000 ECU for hvert sikkerhedsdokument,
 for de beløb, som en hovedforpligtet som følge af overtrædelser eller uregelmæssighe
 der, begået under fællesskabsforsendelser, for hvilke undertegnede gennem udstedelse
 af et sikkerhedsdokument har påtaget sig kaution , kommer til at skylde de nævnte stater
 i told, skatter, landbrugsimportafgifter og andre afgifter, både som primære og sekun
 dære forpligtelser, og med omkostninger og tillæg, dog med undtagelse af bøder.
 2. Undertegnede forpligter sig til efter første skriftlige påkrav fra de kompetente myndig
 heder i de i punkt 1 nævnte stater at betale de krævede beløb indtil 7 000 ECU for hvert
 sikkerhedsdokument, uden at kunne udskyde betalingen ud over en frist på tredive dage
 fra påkravet, medmindre undertegnede eller enhver anden , hvem det måtte vedrøre,
 inden udløbet af denne frist på en for de kompetente myndigheder fyldestgørende måde
 godtgør, at fællesskabsforsendelsen er foretaget uden nogen af de i punkt 1 nævnte
 overtrædelser eller uregelmæssigheder.
 De kompetente myndigheder kan efter anmodning fra undertegnede af grunde, der
 skønnes gyldige, forlænge den frist, inden for hvilken undertegnede skal betale de kræ
 vede beløb, ud over de tredive dage fra påkravet om betaling. Udgifterne som følge af
 tilståelsen af denne yderligere frist, herunder navnlig renter, skal beregnes således, at de
 svarer til det beløb, der ville være blevet forlangt på den pågældende medlemsstats
 valuta- og finansmarked .
 3. Denne kautionserklæring er bindende fra den dag, hvor den accepteres af garantitold
 stedet .
 Kautionsforholdet kan til enhver tid opsiges af undertegnede samt af den stat, i hvilken
 garantitoldstedet er beliggende.
 Opsigelsen får virkning den sekstende dag efter, at den er meddelt den anden part.
 Undertegnede hæfter endvidere for betalingen af de beløb, der forfalder som følge af
 fællesskabsforsendelser inden for denne forpligtelses rammer, når disse forsendelser er
 påbegyndt før det tidspunkt, hvor opsigelsen har fået virkning ; dette gælder også, når
 betalingen først kræves senere.
 (') Navn og fornavn, resp. firmanavn.
 (2) Fuldstændig adresse .
 ---pagebreak--- Nr. L 339 / 18 De Europæiske Fællesskabers Tidende 5 . 12 . 83
 4. (!) Med henblik på denne kautionserklæring vælger undertegnede en processuel bopæl
 i (2)


text:
samt i alle andre under 1 nævnte stater hos :
 Stat Efternavn og fornavn, resp. firmanavn, og fuldstændig adresse
 .L
 ...L
 L. 1
 -
 Undertegnede anerkender, at alle formaliteter eller procesforanstaltninger, især postfor
 sendelser, og forkyndelser, der vedrører denne kautionserklæring, og som foretages
 skriftligt til en valgt processuel bopæl , er forpligtende for mig.
 Undertegnede anerkender domstolene på de steder ; hvor han har valgt processuel
 bopæl .
 Undertegnede forpligter sig til at bibeholde de valgte processuelle bopæle eller kun at
 ændre en eller flere af dem , når garantitoldstedet forinden er blevet underrettet herom .
 ( Sted) , den
 Underskrift (3)
 II . GARANTITOLDSTEDETS GODKENDELSE
 Garantitoldstedet
 Kautionserklæring godkendt den
 Stempel og underskrift
 (') Indeholder lovgivningen i en stat ikke bestemmelser om valg af en processuel bopæl , skal
 kautionisten i alle andre under pkt. 1 nævnte stater udpege procesfuldmægtige. Afgørelse af
 retstvister i forbindelse med denne kaution henhørér under domstolene ved kautionistens og
 procesfuldmægtigenes bopæl (forretningssted). Forpligtelserne i henhold til pkt. 4, andet og
 fjerde afsnit, skal aftales i overensstemmelse hermed .
 (2) Fuldstændig adresse .
 (3) Over underskriften skal vedkommende med håndskrift anføre : » For overtagelse af kautio
 nen .«