text:
må ikke gribe ind i den mindste tilladte frie bevægelighed for tilkoblet trækøje eller tilkoblet sættevogn. De skal være fast monteret på køretøjet.
 Alle anordninger til fjernindikation eller fjernbetjening er underkastet prøvning og godkendelse sammen med koblingsanordningen, tillige med alle betjenings- og forbindelsesanordninger.
 13.2. Fjernindikation
 13.2.1. Ved automatisk tilkobling skal fjernindikatoren angive koblingens lukkede og dobbelt låste position ad optisk vej i overensstemmelse med punkt 13.2.2. Derudover kan den åbne stilling angives. I dette tilfælde skal angivelsen udføres som beskrevet i punkt 13.2.3.
 Ved enhver åbning og lukning af koblingen skal fjernindikatoren automatisk aktiveres og tilbagestilles.
 13.2.2. Skift fra åben til lukket og dobbelt låst position skal angives ved et optisk grønt signal.
 13.2.3. Såfremt anordningen angiver koblingens åbne og/eller ulåste position, skal dette ske ved et optisk rødt signal.
 13.2.4. Når anordningen angiver, at automatisk tilkobling er fuldført, skal fjernindikatoren sikre, at koblingsbolten virkelig har nået sin dobbelt låste slutposition.
 13.2.5. Ingen fejl ved fjernindikatorsystemet må ved sin optræden medføre, at systemet angiver tilkoblet og låst position, selv om slutpositionen ikke er nået.
 13.2.6. Udløsning af den ene af de to låseanordninger skal medføre, at det grønne optiske signal slukker, og/eller at det røde optiske signal (hvis det forefindes) tænder.
 13.2.7. De mekaniske indikatorer, som er monteret direkte på tilkoblingsanordningen, skal være bibeholdt.
 13.2.8. For at fjernindikatorerne ikke skal bortlede førerens opmærksomhed under normal kørsel, skal disse kunne afbrydes, men de skal automatisk aktiveres igen, når koblingen derefter åbnes og lukkes — se punkt 13.2.1.
 13.2.9. Når fjernindikatorens betjeningsknapper og signalgivere er installeret i førerhuset, skal de være placeret i førerens synsfelt og være tydeligt mærkede.
 Når anordningerne til fjernindikation er monteret på køretøjets side, skal de være permanent og tydeligt mærkede.
 13.3. Fjernbetjening
 13.3.1. Forefindes fjernbetjeningsanordning som defineret i punkt 2.8 i dette regulativ, skal køretøjet desuden have fjernindikator som beskrevet i punkt 13.2.
 13.3.2. Der skal forefindes en særlig kontakt (hovedkontakt, betjeningsarm eller ventil), som tillader koblingen at blive åbnet eller lukket ved hjælp af fjernbetjeningsanordningen. Er hovedkontakten ikke placeret i førerhuset, skal den enten være placeret utilgængeligt for uvedkommende eller kunne aflåses. Betjening af koblingen fra førerhuset må kun være mulig, når uforvarende betjening er udelukket, f.eks. ved at betjening kræver brug af begge hænder.
 Det skal være muligt at konstatere, om åbning af koblingen ved fjernbetjening har fundet sted eller ikke.
 13.3.3. Hvis fjernbetjening kræver, at koblingen åbnes ved ydre påvirkning, skal den tilstand, hvori den ydre påvirkning virker på koblingen, angives på passende måde over for føreren. Dette er dog ikke nødvendigt, hvis den ydre påvirkning kun er til stede, mens fjernbetjeningen er i funktion.
 13.3.4. Er fjernbetjeningsmekanismen til aktivering af koblingens åbning placeret udvendigt på køretøjet, skal der være frit overblik over området mellem de to køretøjer, men betjening skal kunne foretages, uden at man går ind mellem køretøjerne.
 13.3.5. En enkelt betjeningsfejl eller optræden af en enkelt funktionsfejl må ikke kunne medføre utilsigtet åbning af koblingen under normal anvendelse på vej. Enhver fejl i systemet skal angives direkte eller skal kunne konstateres


text:
umiddelbart ved næste betjening, f.eks. ved en funktionsfejl.
 13.3.6. Ved svigt af fjernbetjeningen skal der være mulighed for nødåbning af koblingen på mindst én anden måde. Kræves der værktøj hertil, skal dette høre med til køretøjets værktøjssæt. Kravene i punkt 3.6 i dette bilag gælder ikke håndtag, som kun anvendes til åbning af koblingen i nødsituationer.
 13.3.7. Fjernbetjeningsanordninger skal være permanent og tydeligt mærkede.
 BILAG 6
 PRØVNING AF MEKANISKE TILKOBLINGSANORDNINGER OG -KOMPONENTER
 1. Generelle prøvningsforskrifter
 1.1. Prøveeksemplarer af tilkoblingsanordninger skal både gennemgå styrke- og funktionsprøvning. Prøvninger skal udføres i forhold til de værst tænkelige betingelser.
 Der kan udføres en teoretisk vurdering for at bestemme de værst tænkelige betingelser. Fysisk prøvning skal så vidt muligt udføres, men medmindre andet er angivet, kan den typegodkendende myndighed eller den tekniske tjeneste afstå fra at gennemføre en styrkeprøve, når komponentens enkle konstruktion muliggør en teoretisk vurdering.
 Teoretiske vurderinger skal under alle omstændigheder kunne give resultater af samme kvalitet som en dynamisk eller statisk prøvning. I tvivlstilfælde skal resultaterne af den fysiske prøvning være afgørende.
 Se også punkt 4.10 i dette regulativ.
 1.2. For tilkoblingsanordninger skal styrken efterprøves ved dynamisk prøvning (udholdenhedsprøve). I visse tilfælde kan det være nødvendigt at foretage supplerende statiske prøvninger (se punkt 3 i dette bilag).
 1.3. Den dynamiske prøvning (bortset fra prøvningen i henhold til punkt 3.10 i dette bilag) udføres med en tilnærmelsesvis sinusformet belastning (alternerende og/eller pulserende), idet antal belastningscyklusser afpasses efter materialet. Der må ikke opstå revner eller brud.
 1.4. De foreskrevne statiske prøvninger må kun give anledning til let blivende deformation. Medmindre andet er angivet må den permanente, plastiske deformation efter udløsning ikke være over 10 procent af den største deformation målt under prøvningen. Hvis måling af deformationen under prøven udsætter prøvningspersonellet for risiko, kan denne del af den statiske prøvning udelades, forudsat at samme parameter kontrolleres ved andre prøvninger, som f.eks. den dynamiske prøvning.
 1.5. De anslåede belastninger ved de dynamiske prøvninger baseres på den vandrette kraftkomponent i køretøjets længdeakse samt den lodrette kraftkomponent. Vandrette kraftkomponenter vinkelret på køretøjets længdeakse samt kraftmomenter tages ikke i betragtning, forudsat at de er af underordnet betydning. Denne forenkling gælder ikke for prøvningsproceduren i henhold til punkt 3.10 i dette bilag.
 Hvis tilkoblingsanordningens udformning, dens fastgørelse til køretøjet eller fastgørelse af supplerende systemer (stabilisatorer, lynkoblinger osv.) udvikler ekstra kræfter eller kraftmomenter, kan den typegodkendende myndighed kræve supplerende prøver.
 Den vandrette kraftkomponent i køretøjets længdeakse repræsenteres af en teoretisk bestemt referenceværdi, D-værdien eller Dc-værdien. Den lodrette kraftkomponent repræsenteres i givet fald af det statiske lodrette koblingstryk S i sammenkoblingspunktet samt den antagne lodrette belastning V, eller, for sættevognskoblinger, af det statiske lodrette koblingstryk U.
 1.6. De karakteristiske værdier D, Dc, S, V og U, som prøverne er baseret på, og som er defineret i punkt 2.11 i dette regulativ, tages fra fabrikantens oplysninger i typegodkendelsesansøgningen — se meddelelsesformularerne i bilag 1 og 2.
 1.7. Eventuelle anordninger til sikker låsning, som holdes i stilling ved fjederkraft, skal forblive i låst stilling, når de underkastes en kraft, som påføres i den mest

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
ugunstige retning og svarer til tre gange låsemekanismens masse.
 2. Prøvningsprocedurer
 Hvis prøvningsproceduren i henhold til punkt 3.10 i dette bilag anvendes, finder punkt 2.1, 2.2, 2.3 og 2.5 ikke anvendelse.
 2.1. Ved dynamiske og statiske prøver opsættes prøveemnet i passende prøveapparatur med passende midler til kraftpåvirkning, således at emnet ikke udsættes for ekstra kræfter eller kraftmomenter ud over den foreskrevne prøvekraft. Ved alternerende kraftpåvirkninger må kraftens retning højst afvige ± 1° fra den foreskrevne. Ved pulserende og statiske prøver skal vinklen være den, der fastlægges for påvirkning med den største prøvekraft. Normalt kræver dette et hængselled i kraftens angrebspunkt (dvs. koblingspunktet) samt endnu et led i passende afstand derfra.
 2.2. Prøvefrekvensen må ikke være over 35 Hz. Den valgte prøvefrekvens skal være tydeligt adskilt fra resonansfrekvenserne i prøveopstillingen, herunder den prøvede anordning. Ved asynkron prøvning skal frekvensafvigelsen mellem de to kraftkomponenter være fra ca. 1 % til højst 3 %. For tilkoblingsanordninger af stål skal antallet af belastningscyklusser være 2 × 106. For anordninger af andre materialer end stål kan et større antal cyklusser være nødvendigt. Til påvisning af revnedannelse anvendes farvepenetrationstesten eller en ækvivalent metode.
 2.3. Ved pulserende prøver varierer prøvekraften mellem den maksimale prøvekraft og en lavere minimal prøvekraft, som ikke må være over 5 % af den maksimale kraft, medmindre andet er angivet i den pågældende prøvemetode.
 2.4. Ved andre statiske prøver end de særlige prøver, der kræves efter punkt 3.2.3 i dette bilag, skal prøvekraften påføres jævnt og hurtigt og opretholdes i mindst 60 sekunder.
 2.5. Den tilkoblingsanordning eller -komponent, der prøves, skal normalt anbringes så stift som muligt i prøveopstillingen i samme position som den, hvori den skal anbringes på køretøjet. Fastgørelsesanordningerne skal være de af fabrikanten eller ansøgeren foreskrevne og skal være dem, som er bestemt til fastgøring af tilkoblingsanordningen eller -komponenten på køretøjet, og/eller skal have identiske mekaniske egenskaber.
 2.6. Tilkoblingsanordninger og -komponenter skal prøves i den form, hvori de anvendes under kørslen. Efter fabrikantens skøn og efter aftale med den tekniske tjeneste kan fleksible komponenter dog neutraliseres, hvis det er nødvendigt af hensyn til prøvningsmetoden og ikke bevirker, at resultatet af prøven bliver mindre realistisk.
 Fleksible komponenter, som bliver overophedet ved disse accelererede prøvningsforløb, kan udskiftes under prøven. Prøvebelastningerne kan påføres ved hjælp af særlige slørfrie anordninger.
 3. Særlige prøvningsforskrifter
 Hvis prøvningsproceduren i henhold til punkt 3.10 i dette bilag anvendes, finder forskrifterne i punkt 3.1.1 til 3.1.6 ikke anvendelse.
 3.1. Koblingskugler og trækbeslag
 3.1.1. Mekaniske tilkoblingsanordninger med koblingskugler kan være af følgende type:
 a)
 udelte koblingskugler, herunder anordninger med ikke ombyttelige, aftagelige kugler (se figur 20, litra a, og 20, litra b)
 b)
 koblingskugler bestående af et antal dele, som kan adskilles fra hinanden (se figur 20, litra c, 20, litra d, og 20, litra e)
 c)
 trækbeslag uden kugle monteret (se figur 20, litra f).
 Figur 20
 Udformning af trækbeslag af kugletypen
 a
 Trækbeslag og koblingskugle i ét stykke
 b
 Kugleenheden kan være manuelt aftagelig uden brug af værktøj, f.eks. med bajonetfatning
 c
 Trækbeslag med kugle, der er aftagelig


text:
ved brug af værktøj
 d
 Trækbeslag med aftagelig kugle på fast holder, f.eks. af klasse A50
 e
 Trækbeslag med kugle, der er aftagelig ved brug af værktøj
 f
 Trækbeslag uden monteret kugleenhed
 3.1.2. Den grundlæggende prøve er en dynamisk udholdenhedsprøve. Prøveemnet udgøres af koblingskuglen, kuglehalsen og de konsoller, som benyttes til fastgøring til køretøjet. Koblingskuglen og trækbeslaget skal være stift fastgjort til prøveopstillingen, som skal kunne frembringe en alternerende kraft; delene skal være fastgjort i samme position som ved den påtænkte anvendelse.
 3.1.3. Placeringen af fastgørelsespunkterne for koblingskugle og trækbeslag angives af køretøjets fabrikant (se bilag 2, tillægget, til dette regulativ).
 3.1.4. De til prøvningen indleverede anordninger skal være forsynet med alle de dele og konstruktionsdetaljer, som kan have indvirkning på styrkekriterierne (f.eks. plade for elektrisk stikdåse, eventuel mærkning osv.). Prøveemnet skal omfatte alle dele frem til forankrings- eller monteringspunkterne på køretøjet. Den geometriske placering af koblingskuglen og af tilkoblingsanordningens fastgørelsespunkter i forhold til referencelinjen skal oplyses af køretøjets fabrikant og skal være angivet i prøvningsrapporten. Motorkøretøjets fabrikant skal give tilkoblingsanordningens fabrikant alle nødvendige oplysninger om placeringer af fastgørelsespunkter i forhold til referencelinjen, og alle disse placeringer skal indgå i prøvningen.
 3.1.5. Prøveemnet, som er monteret i prøveopstillingen, underkastes en prøve med alternerende belastning, som påføres i den i figur 21 eller 22 viste vinkel i forhold til kuglen.
 Prøvevinklens retning bestemmes af den indbyrdes lodrette beliggenhed af en vandret referencelinje gennem kuglens centrum og en vandret linje gennem det fastgørelsespunkt for tilkoblingsanordningen, som er det højeste af dem, som i et vandret plan er nærmest på et tværgående lodret plan gennem kuglens centrum. Ligger linjen gennem fastgørelsespunktet over den vandrette referencelinje, udføres prøven i en vinkel α = + 15° ± 1°, og ligger den under, udføres prøven i en vinkel på α = – 15° ± 1° (se figur 21). De fastgørelsespunkter, som tages i betragtning ved fastlæggelse af prøvningsvinklen, skal være dem, der foreskrives af køretøjets fabrikant, og som overfører hovedparten af trækkræfterne til motorkøretøjets struktur.
 Denne vinkel er valgt for at tage både den lodrette statiske og dynamiske belastning i betragtning og finder kun anvendelse, når den tilladte statiske lodrette belastning ikke overstiger:
 S = 120 × D
 [N]
 Når den statiske lodrette belastning overskrider det ovenfor beregnede, skal vinklen under begge betingelser øges til 20°.
 Den dynamiske prøvning skal udføres med følgende prøvekraft:
 Fhs res = ±0,6 D
 3.1.6. Ved prøvningen benyttes den i det følgende angivne fremgangsmåde for de respektive typer tilkoblingsanordninger (se punkt 3.1.1 i dette bilag):
 3.1.6.1.
 Koblingskugler i ét stykke, herunder anordninger med ikke ombyttelige, aftagelige kugler (se figur 20, litra a, og 20, litra b).
 3.1.6.1.1. Styrkeprøvningen af de i figur 20, litra a, og 20, litra b, viste anordninger skal finde sted efter kravene i punkt 3.1.5.
 Figur 21
 Vinkler for påføring af prøvekraften
 Bemærk: Linjen parallel med referencelinjen går gennem centrum af det højeste og nærmeste punkt til montering af trækbeslaget på køretøjet (se bilag 6, punkt 3.1.5).
 Figur 22
 Vinkler for påføring af prøvekraften
 Bemærk: Retningen for


text:
den alternerende prøvekraft, Fhs res, afhængigt af beliggenheden af referencelinjen for kuglens centrum i forhold til linjen parallel med denne referencelinje (se figur 21).
 3.1.6.2.
 Koblingskugler bestående af dele, som kan adskilles fra hinanden.
 Følgende kategorier defineres:
 a)
 Trækbeslag og kugle (se figur 20, litra c)
 b)
 Trækbeslag og kugle på fast holder (se figur 20, litra d)
 c)
 Trækbeslag med aftagelig kugle (se figur 20, litra e)
 d)
 Trækbeslag uden kugle (se figur 20, litra f).
 3.1.6.2.1. Styrkeprøvningen af de i figur 20, litra c, og 20, litra f, viste anordninger skal finde sted efter forskrifterne i punkt 3.1.5. På målene e og f sættes en fabrikationstolerance på ± 5 mm, hvilket angives i prøvningsrapporten.
 Prøvningen af trækbeslaget (se figur 20, litra f) skal ske med kuglen påmonteret (på holder). Der vil kun blive taget hensyn til resultater vedrørende trækbeslaget mellem fastgørelsespunkterne og kugleholderens monteringsflade.
 Målene e og f skal have en fabrikationstolerance på ± 5 mm og fastsættes af tilkoblingsanordningens fabrikant.
 3.1.6.3.
 Vedrørende tilkoblingsanordninger med variable mål e og f for aftagelige og ombyttelige koblingskugler henvises til figur 22.
 3.1.6.3.1. Styrkeprøvning af sådanne trækbeslag skal ske efter forskrifterne i punkt 3.1.5.
 3.1.6.3.2. Kan den værst tænkelige situation fastlægges i samråd mellem fabrikanten og den typegodkendende myndighed eller tekniske tjeneste, vil prøvning af denne situation alene være tilstrækkelig.
 Hvis ikke, skal der prøves flere forskellige kugleplaceringer efter et forenklet prøvningsprogram i henhold til punkt 3.1.6.3.3.
 3.1.6.3.3. In a simplified test programme, the value for f shall be between a defined value of fmin and a value of fmax which does not exceed 100 mm. Kuglens afstand fra holderen, emax, skal være 130 mm. For at prøven skal dække alle mulige positioner af kuglen i området givet ved den vandrette afstand fra monteringsfladen og det lodrette variationsområde af f (fmin til fmax), prøves to anordninger:
 a)
 den ene med kuglen i øverste position (fmax), og
 b)
 den anden med kuglen i nederste position (fmin).
 Den vinkel, hvori prøvekraften påføres, er forskellig og kan være positiv eller negativ, afhængigt af forholdet mellem den vandrette referencelinje gennem kuglens centrum og den parallelle linje gennem det højeste og nærmeste fastspændingspunkt for koblingsanordningen. De vinkler, som skal anvendes, er vist i figur 22.
 3.1.7. Anvendes aftagelige kugler med anden fastgørelse end påskruede beslag, f.eks. fjederklemmer, og bliver systemets sikre mekaniske indgreb ikke testet ved den dynamiske prøve, skal systemet underkastes en statisk prøvning, hvor kraften i en passende retning påføres kuglen eller systemet til sikkert mekanisk indgreb. Når systemet til sikkert mekanisk indgreb fastholder kuglen i lodret retning, skal kuglen ved den statiske prøve påføres en opadrettet lodret kraft svarende til D-værdien. Når systemet til sikkert mekanisk indgreb fastholder kuglen gennem en tværgående vandret udformning, påføres en kraft på 0,25 D i denne retning ved den statiske prøve. Der må ikke opstå brud på anordningen til sikkert mekanisk indgreb eller nogen deformation, som kan forventes at have negativ indvirkning på dens funktion.
 3.1.8. Fastgørelsespunkterne for den sekundære kobling omhandlet i punkt 4.8 skal kunne


text:
modstå en vandret statisk kraft på 2D med en maksimal størrelse på 15 kN. Når der er separat fastgørelsespunkt til et løsrivelseskabel, skal dette kunne modstå en vandret statisk kraft lig med D.
 3.2. Kuglekoblinger
 3.2.1. Den grundlæggende prøve er en udholdenhedsprøve med alternerende kraftpåvirkning, efterfulgt af en statisk prøve (løfteprøve), udført på samme prøveemne.
 3.2.2. Den dynamiske prøve skal udføres med en koblingskugle i klasse A af passende styrke. Kobling og koblingskugle skal anbringes på prøveopstillingen efter fabrikantens anvisninger og svarende til deres relative stilling ved normal brug. Der må ikke være mulighed for, at prøveemnet påvirkes af ekstra kræfter ud over prøvekraften. Prøvekraften påføres langs en linje gennem kuglens centrum med 15° hældning bagud (se figur 23). Et prøveemne underkastes en udholdenhedsprøve med følgende prøvekraft:
 Fhs res w = ± 0,6 D
 Når den tilladte statiske lodrette belastning S er over 120 D, øges prøvningsvinklen til 20°.
 Figur 23
 Dynamisk prøve
 3.2.3. Desuden udføres en statisk løsrivelsesprøve. Den hertil anvendte koblingskugle skal have en diameter på 49,00 til 49,13 mm for at repræsentere en slidt koblingskugle. Løsrivelseskraften, Fa, påføres vinkelret på både den tværgående og langsgående centerlinjeakse af koblingshovedet og øges jævnt og hurtigt til værdien:
 Fa = g(C + S/1 000) kN og skal fastholdes i 10 sekunder.
 Kuglekoblingen må ikke løsrives fra kuglen, og ingen del af kuglekoblingen må udvise blivende deformation, som kan nedsætte dens funktionsevne.
 3.2.4. Den/de sekundære tilkoblingsanordning(er) som omhandlet i punkt 4.9 skal kunne modstå en statisk kraft på 2D, maksimalt 15 kN.
 3.3. Trækstangskoblinger og trækbjælker
 3.3.1. Et prøveemne underkastes en udholdenhedsprøve. Tilkoblingsanordningen skal være udstyret med alle befæstelsesdele, som er nødvendige til dens fastgørelse på køretøjet. Alle dele til montering mellem trækstangskoblingen og køretøjets ramme, (dvs. trækbjælker) skal prøves med samme kræfter som koblingen. Ved prøvning af trækbjælker bestemt til standardtrækstangskoblinger skal den lodrette belastning påføres i en langsgående afstand fra fastgørelsespunkternes lodrette plan, som svarer til stillingen af den tilsvarende standardkobling.
 3.3.2. Trækstangskoblinger til hængslede trækstænger (S = 0)
 Den dynamiske prøve udføres med en vandret alternerende kraft, Fhw = ± 0,6 D i en retning parallelt med jorden og i motorkøretøjets langsgående midterplan gennem centrum af koblingsbolten.
 3.3.3. Trækstangskoblinger til brug på kærrer (S > 0)
 3.3.3.1. Kærrer med tilladt masse til og med 3,5 ton: Trækstangskoblinger til kærrer med en totalmasse til og med 3,5 ton skal afprøves på samme måde som kuglekoblinger og trækbeslag beskrevet i punkt 3.1 i dette bilag.
 3.3.3.2. Kærrer med en totalmasse over 3,5 ton:
 Prøvekræfterne skal påføres prøveemnet i både vandret og lodret retning i en asynkron udholdenhedsprøve. Den vandrette angrebslinje skal være parallel med jorden i motorkøretøjets langsgående midterplan og gå gennem centrum af koblingsbolten. Den lodrette angrebslinje skal være vinkelret på den vandrette kraftlinje og virke langs koblingsboltens langsgående centerlinje.
 Fastgørelsen af trækstangskobling og trækøje til prøveopstillingen skal være den samme som den, der er bestemt til fastgørelse til køretøjet efter fabrikantens monteringsanvisning.
 Der anvendes følgende prøvekræfter:
 Tabel 14
 Prøvekræfter
 Prøvekraft
 Gennemsnitsværdi (kN)
 Amplitude (kN)
 Vandret kraft
 0
 ±


text:
0,6 Dc (se bemærkning)
 Lodret kraft
 S × g/1 000
 ± 0,6 V (se bemærkning)
 Bemærk: For så vidt angår specialtrækstangskoblinger i klasse T nedsættes disse værdier til ± 0,5 Dc og ± 0,5 V.
 De lodrette og vandrette kraftkomponenter skal være sinusformede og påføres asynkront med en frekvensforskel mellem 1 % og 3 %.
 3.3.4. Statisk prøvning på koblingsboltens låseanordning
 With drawbar couplings it is also necessary to test the closure and any locking devices by means of a static force of 0,25 D acting in the direction of opening, The test shall not cause the closure to open and it shall not cause any damage, En prøvekraft på 0,1 D er tilstrækkelig ved cylinderformede hovedbolte.
 3.4. Trækøjer
 3.4.1. Trækøjer skal underkastes de samme dynamiske prøver som trækstangskoblinger. Trækøjer, som udelukkende anvendes til påhængskøretøjer med hængslet trækstang, som giver fri lodret bevægelighed, underkastes en alternerende belastning som beskrevet i punkt 3.3.2. Trækøjer, som tillige er beregnet til kærrer, prøves på samme måde som kuglekoblinger (punkt 3.2) for tilladte påhængsvognsmasser C til og med 3,5 ton, og på samme måde som trækstangskoblinger (punkt 3.3.3.2) for kærrer med en tilladt masse C på over 3,5 ton.
 3.4.2. Ringformede trækøjer i klasse L afprøves som beskrevet i punkt 3.4.2.1 og 3.4.2.2.
 3.4.2.1. De skal underkastes en pulserende prøve i den monteringssammensætning, der svarer til monteringen på køretøjet. Prøvningen skal udføres ved hjælp af koblinger i klasse K. Alternativt kan tilkoblingsanordningen erstattes af en skabelon, der repræsenterer samme miljø efter aftale med den typegodkendende myndighed eller den tekniske tjeneste.
 3.4.2.2. De skal underkastes en dynamisk prøve som beskrevet i punkt 3.4.1. i forhold til den tilsvarende karakteristiske værdier af tilkoblingsanordningen i klasse K som angivet af fabrikanten.
 3.4.3. Prøvning af trækøjer skal udføres således, at den alternerende kraft også virker på de dele, som benyttes til fastgørelse af trækøjet til trækstangen. Alle fleksible mellemkomponenter skal fastspændes.
 3.5. Koblinger af krogtypen
 3.5.1. Koblinger af krogtypen i klasse K skal bestå den dynamiske prøve i punkt 3.5.2 i dette bilag.
 3.5.2. Dynamisk prøve:
 3.5.2.1.
 Den dynamiske prøve er en pulserende prøve med et ringformet trækøje i klasse L, med koblingen monteret på samme måde som ved montering på køretøjet, og med alle de nødvendige dele til montering på køretøjet. Dog kan eventuelle fleksible komponenter med den typegodkendende myndigheds eller den tekniske tjenestes godkendelse ophæves.
 3.5.2.2.
 Koblinger af krogtypen bestemt til brug med påhængskøretøjer med hængslet trækstang, hvor den påførte lodrette belastning af koblingen, S, er nul — prøves på samme måde som beskrevet i punkt 3.3.2.
 3.5.2.3.
 Koblinger af krogtypen bestemt til brug med kærrer (S > 0):
 3.5.2.3.1.
 Koblinger af krogtypen bestemt til brug med kærrer ≤ 3,5 ton skal prøves på samme måde som beskrevet i punkt 3.1 i dette bilag.
 3.5.2.3.2.
 Koblinger af krogtypen bestemt til brug med kærrer > 3,5 ton skal prøves på samme måde som beskrevet i punkt 3.3.3.2 i dette bilag.
 3.5.3. Dynamisk prøve på koblingens låseanordning
 For koblinger af krogtypen er det desuden nødvendigt at prøve lukningen


text:
og eventuelle låseanordninger ved påføring af en statisk kraft på 0,6 D, virkende i åbningsretningen. Prøven må ikke medføre, at koblingen åbner. Lukningen/låseanordningen skal være funktionsdygtige efter prøvningen.
 3.6. Trækstænger
 3.6.1. Trækstænger prøves på samme måde som trækøjer (se punkt 3.4). Den typegodkendende myndighed eller tekniske tjeneste kan afstå fra en udholdenhedsprøve, når en komponents enkle konstruktion muliggør teoretisk vurdering af dens styrke. De konstruktivt bestemte kræfter ved teoretisk verifikation af trækstænger for kærrer med en tilladt masse C til og med 3,5 ton skal beregnes efter ISO 7641/1:1983. De konstruktivt bestemte kræfter ved teoretisk verifikation af trækstænger for kærrer med tilladt totalmasse C over 3,5 ton beregnes på følgende måde:
 Fsp = g × S/1 000) + V
 Hvor kraftamplituden V er den, der er defineret i punkt 2.11.4 i dette regulativ.
 De tilladte belastninger baseret på de konstruktivt bestemte masser for påhængskøretøjer med en tilladt totalmasse C over 3,5 ton skal være i overensstemmelse med punkt 5.3 i ISO 7641/1:1983. For trækstænger med knæk (f.eks. svanehals) og for trækstænger til selvbærende påhængskøretøjer skal den vandrette kraftkomponent Fhp = 1,0 × D tages i betragtning.
 3.6.2. Hængslede trækstænger til selvbærende påhængskøretøjer med fri bevægelighed i det lodrette plan skal ud over udholdenhedsprøven eller den teoretiske styrkeverifikation verificeres for stivhed mod udknækning, enten ved teoretisk beregning med en konstruktivt bestemt belastning på 3,0 × D eller ved en udknækningsprøve med en kraft på 3,0 × D. Anvendes beregning, skal de tilladte spændinger være i overensstemmelse med punkt 5.3 i ISO 7641/1:1983.
 3.6.3. For styrende aksler efterprøves bøjningsbestandigheden ved teoretisk beregning eller ved en bøjningsprøve. Der påføres en vandret siderettet statisk kraft i koblingspunktets midtpunkt. Størrelsen af denne kraft vælges således, at der udøves et kraftmoment på 0,6 × Av × g (kNm) omkring forakslens centrum. De tilladte spændinger skal være i overensstemmelse med punkt 5.3 i ISO 7641/1: 1983.
 Når de styrende aksler udgør en dobbeltakslet tandem forvogn (styrende bogie), forhøjes kraftmomentet til 0,95 × Av × g (kNm).
 3.7. Sættevognskoblinger
 3.7.1. De grundlæggende styrkeprøver er en dynamisk prøve og en statisk prøve (løfteprøve). Sættevognskoblinger bestemt til medstyring af sættevognen underkastes en supplerende statisk prøve (bøjningsprøve). Ved prøven skal sættevognskoblingen være udstyret med alle befæstelsesdele, som kræves til dens fastgørelse på køretøjet. Fastgørelsesmåden skal være identisk med den, der skal anvendes på selve køretøjet. Det er ikke tilladt at anvende en beregningsmetode som alternativ til fysisk afprøvning.
 3.7.2. Statiske prøver
 3.7.2.1. Standardsættevognskoblinger bestemt til styrekile eller lignende anordninger til medstyring af sættevognen (se punkt 2.7 i dette regulativ) skal styrkeprøves ved en statisk bøjningsprøve, som udføres i styreanordningens arbejdsområde og under samtidig påføring af et lodret sættevognskoblingstryk. Den største tilladte påførte lodrette belastning U på sættevognskoblingen skal påføres lodret på sættevognskoblingen i dennes arbejdsposition ved hjælp af en stiv plade tilstrækkeligt stor til helt at dække koblingen.
 Den resulterende kraft af denne belastning skal gå gennem midten af sættevognskoblingens vandrette hængsel.
 Samtidig skal der påføres en vandret sidekraft, som repræsenterer den nødvendige kraft til medstyring af sættevognen, på siden af


text:
sættevognskoblingens styr for hovedbolten. Kraftens størrelse og retning vælges således, at den udøver et kraftmoment på 0,75 m × D omkring midten af hovedbolten på en vægtstang med længde 0,5 m ± 0,1 m. Blivende plastisk deformation indtil 0,5 % af alle nominelle mål er tilladt. Der må ikke være revner.
 3.7.2.2. Alle sættevognskoblinger underkastes en statisk løfteprøve. En løftekraft på indtil Fa = g × U må ikke forårsage væsentlig permanent bøjning af koblingspladen over mere end 0,2 % af dennes bredde.
 For standardsættevognskoblinger i klasse G50 og tilsvarende koblinger med samme hovedboltdiameter må der ikke opstå løsrivelse af hovedbolten fra koblingen ved en løftekraft på Fa = g × 2,5 U. For andre koblinger med hovedboltdiameter over 50 mm, f.eks. koblinger med hovedbolte Ø 90 mm, skal løftekraften være: Fa = g × 1,6 U med en mindsteværdi på 500 kN.
 Kraften påføres ved hjælp af en arm, som i den ene ende støtter mod koblingspladen og i den anden løftes til en afstand af 1,0 til 1,5 m fra centrum af hovedbolten — se figur 24.
 Armen skal danne en vinkel på 90° med hovedboltens indgangsretning i koblingen. Hvis den værst tænkelige situation er let at fastlægge, skal den værst tænkelige situation prøves. Hvis den værst tænkelige situation ikke er let at fastlægge, skal den typegodkendende myndighed eller den tekniske tjeneste bestemme, hvilken side der skal prøves. Kun én prøve er nødvendig.
 Figur 24
 Løfteprøve på sættevognskobling
 1 to 1,5 m
 Set bagfra
 3.7.3. Dynamisk prøve
 Sættevognskoblingen udsættes for alternerende belastning i en prøveopstilling (asynkron dynamisk prøvning) med vandret alternerende og lodret pulserende kræfter, som virker samtidigt.
 3.7.3.1. For sættevognskoblinger, der ikke er bestemt til medstyring af sættevognen, anvendes følgende kræfter:
 Vandret
 :
 Fhw = ± 0,6 × D
 Lodret
 :
 FsO = g × 1,2 U
 FsU = g × 0,4 U
 Disse to kræfter skal angribe i køretøjets langsgående midterplan, med begge angrebslinjer FsO og FsU gående gennem midten af koblingens hængsel.
 Den lodrette kraft Fs alternerer mellem grænserne + g × 1,2 U og + g × 0,4 U, og den vandrette kraft mellem ± 0,6 D.
 3.7.3.2. For sættevognskoblinger bestemt til medstyring af sættevognen anvendes følgende kræfter:
 Vandret
 :
 Fhw = ± 0,675 D
 Lodret
 :
 FsO og FsU som i punkt 3.7.3.1.
 Kræfternes angrebslinjer er angivet i punkt 3.7.3.1.
 3.7.3.3. Ved dynamisk prøvning på sættevognskoblinger lægges et egnet smørende materiale mellem koblingspladen og hovedboltpladen for at sikre, at den højeste friktionskoefficient μ ≤ 0,15.
 3.8. Monteringsrammer for sættevognskoblinger
 De dynamiske prøver for sættevognskoblinger beskrevet i punkt 3.7.3 og de statiske prøver beskrevet i punkt 3.7.2 anvendes også på monteringsrammer. For monteringsrammer er det tilstrækkeligt at udføre løfteprøven udført i én side. Prøven baseres på den specificerede maksimale monteringshøjde for koblingen, den specificerede maksimale bredde og den specificerede minimale længde af monteringsrammen. Denne prøve skal ikke anses for nødvendig, såfremt monteringsrammen er smallere og/eller længere og dens totale højde mindre end en konstruktion, som allerede har været underkastet denne prøve, og med hvilken


text:
den i øvrigt er identisk. Det er ikke tilladt at anvende en beregningsmetode som alternativ til fysisk prøvning.
 3.9. Hovedbolte for sættevognskoblinger
 3.9.1. En dynamisk prøvning med alternerende belastning skal udføres på et prøveeksemplar i prøveopstilling. Prøvning af hovedbolten må ikke kombineres med prøvning af sættevognskoblingen. Prøven skal udføres således, at belastningen også påføres de befæstelser, hvormed hovedbolten er fastgjort til sættevognen. Det er ikke tilladt at anvende en beregningsmetode som alternativ til fysisk prøvning.
 3.9.2. Der udføres en dynamisk prøvning med en vandret belastning på Fhw = ± 0,6 D på hovedbolten med denne i sin arbejdsposition.
 Den påførte kraft skal gå gennem midten af den cylindriske del af den mindste diameter af hovedbolten, hvis diameter er 50,8 mm for klasse H50 (se bilag 5, figur 18).
 3.10. Alternativ udholdenhedsprøvning af koblingskugler og trækbeslag med en D-værdi ≤ 14 kN.
 Som alternativ til prøvningsproceduren i punkt 3.1 kan koblingskugler og trækbeslag med en D-værdi ≤ 14 kN prøves som følger.
 3.10.1. Indledning
 Den nedenfor beskrevne udholdenhedsprøvning består af en multiaksial prøvning med 3 belastningsretninger med samtidigt påførte kræfter, definerede maksimale amplituder og træthedsækvivalenter (belastningsintensitetsværdier i henhold til definitionen nedenfor).
 3.10.2. Prøvningskrav
 3.10.2.1. Definition af belastningsintensitetsværdien (LIV)
 Belastningsintensitetsværdien (LIV) er en skalaværdi, som repræsenterer hårdheden af én belastningstidshistorie for så vidt angår holdbarhedsaspekter (svarer til skadessum). For så vidt angår akkumulering af skade anvendes Miners elementære regel. Til bestemmelse heraf tages hensyn til belastningsamplituder og antal gentagelser af hver amplitude (virkningerne af gennemsnitsbelastninger tages ikke i betragtning).
 SN-kurven (Basquin-kurven) repræsenterer belastningsamplituderne versus antallet af gentagelser (SA,i vs. Ni). Den har en konstant hældning k i et dobbelt logaritmisk diagram (dvs. hver amplitude/påført prøvningskraft SA,i er relateret til et begrænset antal cyklusser Ni). Kurven repræsenterer den teoretiske træthedsgrænse for den analyserede konstruktion.
 Belastningstidshistorien tælles i et diagram med belastningsamplitude versus antallet af gentagelser (SA,i vs. ni). Summen af forholdet ni/Ni for alle foreliggende amplitudeniveauer SA,i, svarer til LIV-værdien.
 amplitude SA
 cykler N; n
 3.10.2.2. Krævede LIV-værdier og maksimale amplituder
 Følgende koordinatsystem anvendes:
 x-retningen: længderetningen/modsat kørselsretningen
 y-retningen: til højre i forhold til kørselsretningen
 z-retningen: lodret opad
 The load time history can then be expressed following the intermediate directions based on the main directions (x, y, z) considering the following equations (α = 45; α′ = 35,2):
 Fxy(t) = Fx(t) × cos(α) + Fy(t) × sin(α)
 Fxz(t) = Fx(t) × cos(α) + Fz(t) × sin(α)
 Fyz(t) = Fy(t) × cos(α) + Fz(t) × sin(α)
 Fxyz(t) = Fxy(t) × cos(α′) + Fz(t) × sin(α′)
 Fxzy(t) = Fxz(t) × cos(α′) – Fy(t) × sin(α′)
 Fyzx(t) = Fyz(t) × cos(α′) – Fx(t) × sin(α′)
 LIV-værdierne udtrykt i hver retning (også kombinerede retninger) beregnes henholdsvis som summen af forholdet ni/Ni for alle foreliggende amplitudeniveauer defineret i den egnede retning.
 For at demonstrere det minimale brudlevetid for den anordning, der skal typegodkendes, skal der ved udholdenhedsprøvningens mindst opnås følgende LIV-værdier:
 LIV (1 kN ≤ D ≤ 7 kN)
 LIV (7 kN < D ≤ 14 kN)
 LIVx
 0,0212
 0,0212
 LIVy
 lineær regression mellem:D = 1 kN: 7,026 e–


text:
4; D = 7 kN: 1,4052 e– 4
 1,4052 e– 4
 LIVz
 1,1519 e– 3
 1,1519 e– 3
 LIVxy
 lineær regression mellem:D = 1 kN: 6,2617 e– 3; D = 7 kN: 4,9884 e– 3
 4,9884 e– 3
 LIVxz
 9,1802 e– 3
 9,1802 e-3
 LIVyz
 lineær regression mellem:D = 1 kN: 7,4988 e– 4; D = 7 kN: 4,2919 e– 4
 4,2919 e– 4
 LIVxyz
 lineær regression mellem:D = 1 kN: 4,5456 e– 3; D = 7 kN: 3,9478 e– 3
 3,9478 e– 3
 LIVxzy
 lineær regression mellem:D = 1 kN: 5,1977 e– 3; D = 7 kN: 4,3325 e– 3
 4,3325 e– 3
 LIVyzx
 lineær regression mellem:D = 1 kN: 4,5204 e– 3; D = 7 kN: 2,9687 e– 3
 2,9687 e– 3
 Ved afledning af belastningstidshistorien på grundlag af ovennævnte LIV-værdier, skal hældningen være k = 5 (jf. definitionen i punkt 3.10.2.1). Basquin-kurven skal gå gennem punktet på en amplitude SA = 0,6 × D med et antal cyklusser på N = 2 × 106.
 Den statiske lodrette belastning S (som defineret i punkt 2.11.3 i dette regulativ) på koblingsanordningen som angivet af fabrikanten skal lægges til de lodrette belastninger.
 Under prøvningen bør de største amplituder ikke overstige følgende værdier:
 længde Fx [–]
 side Fy [–]
 lodret Fz [–]
 Maksimum
 + 1,3 × D
 + 0,45 × D
 + 0,6 × D + S
 Minimum
 – 1,75 × D
 – 0,45 × D
 – 0,6 × D + S
 Et eksempel på et belastningstidshistorie, som opfylder disse krav, findes på:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29grrf/grrf-reg55.html
 3.10.3. Prøvningsbetingelser
 Koblingsanordningen monteres på en stiv prøvebænk eller på et køretøj. Hvis der er tale om et tredimensionelt tidshistoriesignal, skal det anvendes af tre aktuatorer til simultan indførelse og styring af kraftkomponenterne Fx (længde), Fy (side) og Fz (lodret). I andre tilfælde kan antallet og placeringen af aktuatorer vælges efter aftale mellem fabrikanten og den tekniske tjeneste. I alle tilfælde skal prøvningsopstillingen være i stand til simultant at indføre de nødvendige kræfter for at opfylde de LIV-værdier, der kræves i henhold til punkt 3.10.2.2.
 Alle bolte skal strammes med det moment, der er angivet af fabrikanten.
 3.10.3.1. Koblingsanordning monteret på stiv holder:
 Eftergivenheden for koblingsanordningens fastgørelsespunkter må ikke være mere end 1,5 mm fra referencepunktet »0-belastning« under påføring af maksimale og minimale Fx-, Fy- og Fz-kræfter og hver af disse separat på koblingspunktet.
 3.10.3.2. Koblingsanordning monteret på karosseri eller karosseridel:
 I dette tilfælde skal koblingsanordningen være monteret på karosseriet eller en karosseridel på et køretøj af den type, som koblingsanordningen er konstrueret til. Køretøjet eller karosseridelen skal været fastgjort i en egnet prøveopstilling eller prøvebænk på en sådan måde, at alle virkninger af køretøjets ophængning elimineres.
 De nøjagtige forhold under prøvningen skal angives i den pågældende prøvningsrapport. Eventuelle resonansvirkninger skal kompenseres af et egnet prøvningskontrolsystem og kan reduceres ved yderligere fastgørelse mellem karosseri og prøveopstilling eller ændres hyppigt.
 3.10.4. Afvisningskriterier
 Ud over kriterierne i punkt 4.1 i dette regulativ, verificeret ved væskegennemtrængningskontrol, skal koblingsanordningen anses for ikke at have bestået prøven, hvis:
 a)
 der konstateres synlig


text:
plastisk deformation
 b)
 nogen af koblingens funktionaliteter eller sikkerhed påvirkes (f.eks. sikker tilkobling af påhængskøretøjet, maksimalt spil)
 c)
 der konstateres et tab af fastspændingsmoment i boltene på over 30 procent af det nominelle moment målt i låseretningen
 d)
 en tilkoblingsanordning med aftagelig del ikke kan aftages og påsættes mindst 3 gange. Ved første aftagning tillades en slagpåvirkning.
 BILAG 7
 MONTERINGSKRAV OG SÆRLIGE KRAV
 1. Monteringskrav og særlige krav
 1.1. Fastgørelse af koblingskugler, krogkoblinger og trækbeslag
 1.1.1. Koblingskugler, krogkoblinger og trækbeslag skal fastgøres til køretøjer i klasse M1, M2 (med en tilladt masse på ikke over 3,5 t) og N1 på en måde, som er i overensstemmelse med angivelserne af frigang og højde i figur 25. Højden måles ved den i tillægget til dette bilag angivne belastning af køretøjet.
 Kravet vedrørende højde finder ikke anvendelse på terrængående køretøjer i klasse G som defineret i bilag 7 til den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3).
 1.1.1.1. Det i figur 25a og 25b viste frirum kan være optaget af ikke aftageligt udstyr som f.eks. reservehjul, forudsat at afstanden fra centrum for kuglen eller krogen i et lodret plan gennem udstyrets bageste punkt ikke er over 250 mm. Udstyret skal være monteret således, at der er tilstrækkelig adgang til at foretage tilkobling og frakobling uden risiko for at brugeren kommer til skade, og uden at det ændrer koblingens bevægelighedsvinkler.
 1.1.2. Køretøjets fabrikant skal stille monteringsanvisninger for koblingskugler, krogkoblinger og trækbeslag til rådighed og angive, om forstærkning af fastgøringsområdet er nødvendig (se bilag 2, tillægget, i dette regulativ).
 1.1.3. Det skal være muligt at til- og frakoble kuglekoblinger/krogkobling, når længdeaksen for kuglekoblingen/krogkoblingen i forhold til midten af koblingskuglen/krogkoblingen og monteringsrammen:
 er drejet vandret 60° til højre eller venstre, (β = 60°, se figur 25)
 er drejet lodret 10° op eller ned (α = 10°, se figur 25)
 er drejet aksialt 10° til højre eller til venstre.
 Figur 25a
 Figur 25b
 1.1.4. Når påhængskøretøjet ikke er tilkoblet motorkøretøjet, må det monterede trækbeslag og den monterede koblingskugle ikke (delvist) inden for planerne for geometrisk synlighed dække for belysningskomponenter (f.eks. tågebaglygte) eller monteringsflade og fastgørelsen for bagnummerplader for motorkøretøjet, medmindre den monterede mekaniske tilkoblingsanordning kan fjernes eller flyttes uden brug af værktøj, bortset fra en letbetjent (dvs. med en betjeningskraft ikke over tyve (20) Nm) nøgle, som medføres i køretøjet.
 Hvis den monterede mekaniske tilkoblingsanordning er i stand til (delvis) at dække for belysningskomponenter og/eller monteringsflade og fastgørelsen for bagnummerplader for motorkøretøjet, skal dette bemærkes i prøvningsrapporten og udtrykkeligt anføres i rubrikken »Bemærkninger« på meddelelsesformularen for køretøjets typegodkendelse.
 Hvis en alternativ placering af monteringsfladen og fastgørelsen for bagnummerplader på motorkøretøjet og/eller en belysningsanordning er angivet af køretøjsfabrikanten i forbindelse med, at med en mekanisk tilkoblingsanordning (delvis) dækker for den ene eller begge, skal dette bemærkes i prøvningsrapporten og anføres i rubrikken »Bemærkninger« på meddelelsesformularen for køretøjets typegodkendelse.
 1.2. Kuglekoblingers og ringformede trækøjers fastgørelse
 1.2.1. Kuglekoblinger i klasse B er tilladt til påhængsvogne med en tilladt masse til og med 3,5 ton.
 Med påhængskøretøjet vandret og lastet til største


text:
tilladte akseltryk skal kuglekoblinger eller ringformede trækøjer være monteret på en sådan måde, at midten af det kugleformede hus, hvori kuglen passer, er 430 ± 35 mm over det vandrette plan, hvorpå påhængsvognens hjul står.
 For campingvogne og varepåhængsvogne forstås ved »vandret stilling«, at gulvet eller lastefladen er vandret. For påhængsvogne uden en sådan referenceflade (f.eks. bådanhængere eller lignende) skal påhængsvognens fabrikant angive en passende referencelinje, som fastlægger vandret position. Højdekravet finder kun anvendelse på påhængskøretøjer til sammenkobling med de i punkt 1.1.1 i dette bilag omhandlede køretøjer. I alle tilfælde skal den vandrette stilling være fastlagt med en nøjagtighed af ± 1°.
 1.2.2. Det skal være muligt at betjene kuglekoblinger/ringformede trækøjer sikkert inden for den fri afstand for kuglekrogen/krogkoblingen som angivet i figur 25a og 25b, ved vinkler på indtil α = 25° og β = 60°.
 1.2.3. Udformningen af trækstangen, herunder kuglekobling/ringformede trækøjer til brug i kærrer i klasse O1 og O2 skal være således, at der ved kuglekoblingen/det ringformede trækøje hindres i at bore sig ned i jorden, i tilfælde af at hovedkoblingen frakobles.
 1.3. Fastgøring af trækstangskoblinger og konsoller
 1.3.1. Monteringsmål på standardtrækstangskoblinger:
 For standardtrækstangskoblinger skal de i figur 15 og tabel 10 i bilag 5 anførte monteringsmål være overholdt.
 1.3.2. Krav om fjernbetjening af kobling
 Såfremt en eller flere af følgende forskrifter for let og sikker betjening (punkt 1.3.3), tilgængelighed (punkt 1.3.5) eller fri afstand omkring betjeningshåndtaget (punkt 1.3.6) ikke kan opfyldes, skal en kobling med en fjernbetjeningsanordning som beskrevet i bilag 5, punkt 12.3, anvendes.
 1.3.3. Let og sikker betjening af tilkoblingsanordningen
 Trækstangskoblinger skal være således monteret på køretøjet, at de kan betjenes let og sikkert.
 Betjeningen omfatter ud over åbning (og eventuelt lukning) også kontrol af indikatoren for koblingsboltens lukkede og sikrede position (dels ved at se, dels ved at føle sig frem).
 I det område, hvor brugeren står ved betjening af koblingen, må konstruktionen ikke frembyde farlige punkter såsom skarpe kanter, hjørner osv., uden at disse er beskyttet, så personskade er usandsynlig.
 Dette område skal kunne forlades til begge sider uhindret af genstande fastgjort til koblingen eller til køretøjerne.
 Brugeren skal kunne indtage en passende stilling til betjening af koblingen, uhindret af eventuel beskyttelse mod underkøring.
 1.3.4. Mindstevinkel for til- og frakobling
 Til- og frakobling af trækøjet skal være mulig, når trækøjets længdeakse samtidig er drejet på følgende måde i forhold til tragtens centerlinje:
 50° vandret til højre eller venstre
 6° lodret op eller ned
 6° aksialt til højre eller venstre.
 Dette krav finder ligeledes anvendelse på koblinger af krogtypen i klasse K for køretøjer med en tilladt masse på over 3,5 t.
 1.3.5. Adgang
 The distance between the centre of the coupling pin and the edge of the bodywork of the vehicle shall not exceed 550 mm. Er afstanden over 420 mm, skal koblingen være forsynet med en anordning, hvormed den kan betjenes sikkert i en afstand af højst 420 mm fra karrosseriets yderside.
 Afstanden på 550 mm kan overskrides som angivet nedenfor, forudsat at den tekniske nødvendighed heraf kan godtgøres,


text:
og at det ikke vanskeliggør nem og sikker betjening af trækstangskoblingen:
 a)
 ved en afstand på indtil 650 mm for køretøjer med tippelad eller bagmonteret udstyr
 b)
 ved en afstand på indtil 1 320 mm, hvis den fri højde er mindst 1 150 mm
 c)
 for biltransportkøretøjer med mindst to lastdæk, når påhængskøretøjet ikke frakobles under normal transportdrift.
 1.3.6. Fri afstand omkring betjeningshåndtaget
 For at trækstangskoblingen skal kunne betjenes sikkert, skal der være tilstrækkelig fri afstand omkring betjeningshåndtaget.
 Den i figur 26 viste fri afstand skal anses for tilstrækkelig.
 Er køretøjet bestemt til at monteres med forskellige typer standardtrækstangskoblinger, skal kravene til fri afstand ligeledes være opfyldt med den største kobling i den pågældende klasse anført i bilag 5, punkt 3.
 Figur 26
 Fri afstand omkring betjeningshåndtag
 De angivne frie afstande gælder ligeledes for trækstangskoblinger, hvis betjeningshåndtag er nedadvendte eller afvigende i udformning.
 Den fri afstand skal også være tilstede inden for den minimumsvinkel for til- og frakobling, som foreskrives i punkt 1.3.4. i dette bilag.
 1.3.7. Frit arbejdsspillerum for trækstangskoblinger
 Trækstangskoblingen skal, når den er monteret på vognen, have en fri afstand på mindst 10 mm til alle køretøjets øvrige dele, idet alle de i bilag 5, punkt 3, angivne mulige geometriske positioner af koblingen tages i betragtning.
 Er køretøjstypen bestemt til at monteres med forskellige typer standardtrækstangskoblinger, skal kravene til fri afstand ligeledes være opfyldt med den største kobling i den pågældende klasse anført i bilag 5, punkt 3.
 1.3.8. Tilladelighed af trækstangskoblinger med specialhængsel til lodret drejning — se bilag 5, punkt 3.4.
 Tilkoblingsanordninger, som har cylindrisk koblingsbolt og opnår lodret drejning af det tilkoblede trækøje gennem et ekstra hængsel, kan kun tillades i det omfang, den tekniske nødvendighed heraf kan godtgøres. Dette kan f.eks. været tilfældet for køretøjer med tippelad, når kuglekoblingen skal være hængslet, eller for køretøjer til tunge transporter, når brug af en cylindrisk koblingsbolt er nødvendig af styrkemæssige grunde.
 1.4. Fastgørelse af trækøjer og trækstænger på påhængskøretøjer
 1.4.1. Trækstænger til kærrer skal have en højdejusterbar støtteanordning, såfremt bæremassen ved påhængskøretøjets trækøje er over 50 kp, når påhængskøretøjet er lastet til sin teknisk tilladte masse med jævnt fordelt last.
 1.4.2. Når trækøjer og trækstang fastgøres på en kærre med tilladt masse C over 3,5 ton og med flere end en aksel, skal kærren have en anordning til fordeling af akseltrykket.
 1.4.3. Hængslede trækstænger skal være fri af jorden. Når trækstangen slippes i vandret stilling, skal den have en frihøjde på mindst 200 mm. Se også bilag 5, punkt 5.3 og 5.4.
 1.5. Fastgørelse af sættevognskoblinger, monteringsrammer og hovedbolte på køretøjer.
 1.5.1. Sættevognskoblinger i klasse G50 må ikke fastgøres direkte på køretøjets chassis, medmindre dette tillades af køretøjets fabrikant. Fastgørelsen til chassiset skal ske ved hjælp af en monteringsramme i overensstemmelse med monteringsanvisningen fra fabrikanten af køretøjet og af tilkoblingsanordningen.
 1.5.2. Sættevogne skal være udstyret med støtteben eller anden anordning, som muliggør frakobling og parkering af sættevognen.
 Er sættevognen således udstyret, at sammenkobling af mekaniske koblingsanordninger, elektriske systemer og bremsesystemer kan finde sted automatisk, skal


text:
sættevognens støtteben automatisk trække sig op efter tilkobling af sættevognen.
 Disse krav finder ikke anvendelse på sættevogne til særlige formål, hvor frakobling normalt kun finder sted på et værksted eller ved læsning eller aflæsning på særligt udformede arbejdsområder.
 1.5.3. Fastgørelsen af sættevognens hovedbolt til sættevognens monteringsramme skal ske i overensstemmelse med anvisningerne fra fabrikanten af køretøjet eller fabrikanten af koblingen.
 1.5.4. Har sættevognen styrekile, skal den opfylde forskrifterne i bilag 5, punkt 7.8.
 2. Fjernindikation og -betjening
 2.1. Ved montering af anordninger til fjernindikation og -betjening skal alle relevante krav i bilag 5, punkt 12, tages i betragtning.
 Tillæg
 Lastebetingelser ved måling af højde af koblingskugle
 1. Højden skal være som foreskrevet i bilag 7, punkt 1.1.1.
 2. For køretøjer i klasse M1 (1) skal den køretøjsmasse, ved hvilken denne højde måles, angives af køretøjets fabrikant og skal være anført i meddelelsesformularen (bilag 2). Massen skal enten være den tilladte masse, fordelt mellem akslerne som foreskrevet af køretøjets fabrikant, eller den masse, som fremkommer, når køretøjet læsses i overensstemmelse med punkt 2.1 i dette tillæg.
 2.1. den maksimale størrelse af massen i køreklar stand som foreskrevet af motorkøretøjets fabrikant (se punkt 6 i meddelelsesformularen, bilag 2) plus
 2.1.1. to masser på hver 68 kg, anbragt på de yderste pladser i hver sæderække, med sæderne i den bageste stilling, som de kan stilles i til normal kørsel, og idet masserne anbringes:
 2.1.1.1.
 for originalmonterede tilkoblingsanordninger og -komponenter, som søges godkendt af køretøjets fabrikant, i et punkt ca. 100 mm foran »R«-punktet for justerbare sæder og 50 mm foran »R«-punktet for andre sæder, idet »R«-punktet fastlægges efter regulativ nr. 14, punkt 5.1.1.2
 eller
 2.1.1.2.
 for tilkoblingsanordninger og -komponenter, som søges godkendt af en uafhængig fabrikant og er bestemt til markedsføring som udskiftningsdele, i en position svarende omtrent til stillingen af en siddende person.
 2.1.2. Derudover skal der for hver masse på 68 kg tilføjes yderligere 7 kg til personlig bagage, som fordeles jævnt i køretøjets bagagerum.
 3. For køretøjer i klasse N1 (1) skal den køretøjsmasse, ved hvilken denne højde måles, være:
 3.1.
 den tilladte masse, fordelt mellem akslerne som foreskrevet af motorkøretøjets fabrikant, (se punkt 6 i meddelelsesformularen, bilag 2).
 (1) Som defineret i den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3) (TRANS/WP.29/78/Rev.3, para. 2) — www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.
 BILAG 8
 VERIFIKATIONSPROCEDURE FOR KØRETØJ MED HENSYN TIL MONTERET TILKOBLINGSUDSTYR
 1. Generelt
 Formålet med dette bilag er at angive en procedure og et godkendelseskriterium til verifikation af, at de karakteristiske ydeevneværdier for det tilkoblingsudstyr, der er monteret på det køretøj, der søges godkendt, er tilstrækkelige til at understøtte den største tilladte tilkoblede masse og køretøjets/vogntogets andre tekniske karakteristika.
 1.1. Verifikationsprocedure og godkendelseskriterier
 Kravene vedrørende ydeevneværdier beregnes ved hjælp af de relevante formler i punkt 2 og 3 i dette bilag, ved anvendelse de tilladte masser for motorkøretøj, påhængskøretøj og vogntog specificeret af fabrikanten og angivet i bilag 2 til dette regulativ.
 Godkendelseskriterierne er opfyldt:
 a)
 hvis de beregnede krav vedrørende ydeevneværdier ikke er højere end de karakteristiske ydeevneværdier for tilkoblingsudstyret
 b)
 hvis — i tilfælde


text:
af en trækstangskobling, der ikke opfylder ovennævnte kriterier — de beregnede ydeevneværdier og den begrænsende V-værdi som angivet af køretøjets fabrikant opfylder alle de kriterier, der er fastsat i punkt 4 i dette bilag.
 2. Beregningsformler for vogntog med to køretøjer
 2.1. Vandrette kræfter
 For mekaniske tilkoblingsanordninger og -komponenter, som ikke er bestemt til at bære lodrette belastninger, er værdien:
 For mekaniske tilkoblingsanordninger og -komponenter til kærrer som defineret i punkt 2.13 er værdien:
 For sættevognskoblinger i klasse G, sættevognshovedbolte i klasse H og monteringsrammer i klasse J som defineret i punkt 2.6. er værdien:
 where:
 T
 er motorkøretøjets teknisk tilladte masse i ton. Where relevant, this includes the vertical load imposed by a center axle trailer (1).
 R
 er den teknisk tilladte masse i ton af påhængskøretøjet med trækstang med fri lodret bevægelighed, eller af en sættevogn (1).
 C
 er den belastning i ton, som overføres til vejbanen fra akslen (akslerne) af kærren som defineret i punkt 2.13, når den er koblet til motorkøretøjet og lastet til den teknisk tilladte masse (1). For kærrer (2) i klasse O1 og O2 er den teknisk tilladte masse den, som angives af motorkøretøjets fabrikant.
 Tilkoblet masse: R eller C (hvis relevant)
 2.2. Lodrette kræfter fra kærrens center
 Den lodrette kraft, som påføres koblingen af en kærre med en teknisk tilladt masse over 3,5 ton er:
 kN (See the note below)
 hvor:
 C
 er som defineret i punkt 2.1 i dette bilag
 a
 er den ækvivalente lodrette acceleration ved koblingen, afhængigt af ophængningssystemet for motorkøretøjets bagaksel.
 For luftaffjedring (eller ophængningssystemer med tilsvarende dæmpningsegenskaber)
 a = 1,8 m/s2
 For andre typer ophængning:
 a = 2,4 m/s2
 X
 er længden af påhængskøretøjets lad i meter (se figur 27)
 L
 er afstanden mellem trækøjets centrum til akselmidte, i m (se figur 27)
 Bemærk: (If less than 1,0, the value of 1,0 shall be used)
 Figur 27
 Mål på kærre
 Tilkoblet masse: C
 3. Beregningsformler for vogntog
 3.1. Vogntog 1:
 Beskrivelse
 :
 Lastbil + dolly + sættevogn
 Masser [t]:
 M1
 =
 samlet akseltryk for lastbil som koblet
 M2
 =
 samlet akseltryk for dolly og sættevogn som koblet
 M3
 =
 samlet akseltryk for dolly som koblet
 M4
 =
 samlet akseltryk for lastbil som koblet plus dollyens tara
 M5
 =
 sættevognens belastning af hovedbolten
 M6
 =
 M5 + samlet akseltryk for sættevogn som koblet
 Vogntogets samlede masse = M1 + M2
 Lastbilens tilkoblede masse: M2
 Dollyens tilkoblede masse: M6
 Mål:
 L
 =
 afstand fra trækøjet til dollyakselgruppens centrum [m]
 Koblingens kapacitetskrav:
 Påhængskobling med gaffel
 :
 Sættevognskobling
 :
 †
 Dolly med stiv trækstang:
 Dette beregnede D-værdikrav skal være lavere end den certificerede Dc-værdi præsteret af det anvendte tilkoblingsudstyr.
 Dolly med hængslet trækstang:
 Dette beregnede D-værdikrav skal være lavere end den certificerede D-værdi præsteret af det anvendte tilkoblingsudstyr. Med hængslet trækstang er der intet V-værdikrav.
 3.2. Vogntog 2:
 Beskrivelse
 :
 Traktor + sættevogn + kærre
 Masser [t]:
 M1
 =
 samlet akseltryk på traktoren som koblet (herunder belastning fra sættevognen)
 M2
 =
 samlet aksetryk for kærre som koblet
 M3
 =
 samlet akseltryk


text:
for traktor og sættevogn som koblet
 M4
 =
 sættevognens belastning af hovedbolten
 M5
 =
 M4 + samlet akseltryk for sættevogn og kærre som koblet
 Vogntogets samlede masse = M2 + M3
 Traktorens tilkoblede masse: M5
 Sættevognens tilkoblede masse: M2
 Mål:
 L
 =
 afstand fra trækøjet til centrum for akselgruppe på kærre [m]
 X
 =
 længden af det belastede område på kærren [m]
 a
 =
 2,4 [m/s2] for sættevogn med stålaffjedring 1,8 [m/s2] for sættevogn med luftaffjedring
 Koblingens kapacitetskrav:
 Påhængskobling med gaffel på sættevognen
 :
 Sættevognskobling
 :
 Bemærk:
 (If less than 1,0, the value of 1,0 shall be used)
 3.3. Vogntog 3:
 Beskrivelse
 :
 Traktor + sættevogn + dolly + sættevogn
 Masser [t]:
 M1
 =
 samlet akseltryk for traktor som koblet (herunder belastning fra første sættevogn)
 M2
 =
 samlet akseltryk for traktor og første sættevogn som koblet
 M3
 =
 M4 + samlet akseltryk for anden sættevogn som koblet
 M4
 =
 samlet akseltryk for dolly som koblet (herunder belastning fra anden sættevogn)
 M5
 =
 M2 + tara for dolly
 M6
 =
 første sættevogns belastning af hovedbolten
 M7
 =
 anden sættevogns belastning af hovedbolten
 M8
 =
 M7 + samlet akseltryk for anden sættevogn som koblet
 M9
 =
 M6 + samlet akseltryk for første sættevogn som koblet + M3
 Vogntogets samlede masse = M2 + M3
 Traktorens tilkoblede masse: M9
 Første sættevogns tilkoblede masse: M3
 Dollyens tilkoblede masse: M8
 Mål:
 L
 =
 afstand fra trækøjet til dollyakselgruppens centrum [m]
 Koblingens kapacitetskrav:
 Påhængskobling med gaffel på første sættevogn
 :
 Sættevognskobling
 :
 D = Max(D
 1; D
 2), med:
 †
 Dolly med stiv trækstang:
 Dette beregnede D-værdikrav skal være lavere end den certificerede Dc-værdi præsteret af det anvendte tilkoblingsudstyr.
 Dolly med hængslet trækstang:
 Dette beregnede D-værdikrav skal være lavere end den certificerede D-værdi præsteret af det anvendte tilkoblingsudstyr. Med hængslet trækstang er der intet V-værdikrav.
 3.4. Vogntog 4:
 Beskrivelse
 :
 Lastbil + kærre + kærre
 Masser [t]:
 M1
 =
 samlet akseltryk for lastbil som koblet
 M2
 =
 samlet akseltryk for første kærre som koblet
 M3
 =
 samlet akseltryk for anden kærre som koblet
 M4
 =
 M2 + M3
 M5
 =
 M1 + M2
 Lastbilens tilkoblede masse: M4
 Første kærres tilkoblede masse: M3
 Vogntogets samlede masse = M1 + M2 + M3
 Mål:
 L1
 =
 afstand fra trækøjet til akselgruppens centrum på den første kærre [m]
 L2
 =
 afstand fra trækøjet til akselgruppens centrum på den anden kærre [m]
 X1
 =
 længde af det belastede område på den første kærre [m]
 X2
 =
 længde af det belastede område på den anden kærre [m]
 T1
 =
 afstand fra akselgruppens centrum til koblingspunktet for påhængskoblingen med gaffel i bagenden af første kærre [m]
 a
 =
 2,4 [m/s2] for sættevogn med stålaffjedring 1,8 [m/s2] for sættevogn med luftaffjedring
 Koblingens kapacitetskrav:
 Påhængskoblinger med gaffel
 :
 V = V1
 Bemærk:
 (er denne værdi under 1,0, sættes den til 1,0)
 3.5. Vogntog 5:
 Beskrivelse
 :
 Traktor + linktrailer (3) + sættevogn
 Masser [t]:
 M1
 =
 samlet akseltryk for traktor som koblet (herunder belastning fra linktrailer)
 M2
 =
 linktrailers belastning af hovedbolten
 M3
 =


text:
M2 + samlet akseltryk for linktrailer og sættevogn som koblet
 M4
 =
 samlet akseltryk for linktrailer og semitrailer som koblet
 M5
 =
 sættevognens belastning af hovedbolten
 M6
 =
 M5 + samlet akseltryk for sættevogn
 Vogntogets samlede masse = M1 + M4
 Traktorens tilkoblede masse: M3
 Linktrailerens tilkoblede masse: M6
 Koblingens kapacitetskrav:
 Sættevognskobling
 :
 4. Udvidelse af ydeevne
 Betegnelserne Dcert, Dc-cert, Vcert og Scert, som er anvendt nedenfor i dette afsnit, betegner den pågældende koblingskomponents certificerede ydeevneværdier. Betegnelsen Dc-req, Vreq og Sreq betegner vogntogets ydeevnekrav som beregnet i overensstemmelse med reglerne i dette bilag. De skal vurderes på baggrund af certificerede ydeevneværdier.
 4.1. Påhængskobling med gaffel, herunder trækbjælker og trækøjer
 For hver kombination af certificerede ydeevneværdier kan der tegnes et diagram som vist i figur 28. De beregnede ydeevneværdikrav Dc-req og Vreq, som ville falde inden for det skraverede felt på tegningen, er tilladt at anvende i vejtrafikken.
 Sreq skal altid være mindre end eller lig med 1 000 kg.
 Figur 28
 4.2. Hvis den beregnede værdi krav falder inden for det skraverede felt i figur 28, verificeres den tilkoblede masse med en begrænsende V-værdi. For det pågældende vogntog går de begrænsende V-værdier forud for de certificerede V-værdier for det monterede tilkoblingsudstyr.
 4.2.1. Den begrænsende V-værdi er givet ved et punkt på den skrånende linje i figur 28. Dette punkt svarer til Dc-værdikravet beregnet for den tilkoblede masse.
 (1) Massen T og R og den teknisk tilladte masse kan være større end den tilladte masse, som foreskrives i den nationale lovgivning.
 (2) Der henvises til definitionerne i regulativ nr. 13, som er vedføjet overenskomsten af 1958 om ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer og udstyr og dele, som kan monteres og/eller anvendes på hjulkøretøjer, og vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser udstedt i henhold til sådanne forskrifter. Definitionen er ligeledes indeholdt i bilag 7 til den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3) (dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.4).
 (3) En linktrailer er en sættevogn, som er udstyret med en sættevognskobling i bagenden, hvilket muliggør træk af endnu en sættevogn.


text:
 Avis juridique important
 |
 21992A0429(03)
 Aftale i form af brevveksling om ændring af aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og den føderative Republik Brasilien om handel med tekstilvarer -
 EF-Tidende nr. L 111 af 29/04/1992 s. 0027
 AFTALE i form af brevveksling om aendring af aftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og den foederative Republik Brasilien om handel med tekstilvarer A. Brev fra Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab Hr. . . . 1. Jeg skal herved henvise til konsultationerne den 26. og 27. februar 1992 mellem vore delegationer med henblik paa aendring af den aftale mellem Det Euopaeiske OEkonomiske Faellesskab og Den Foederative Republik Brasilien om handel med tekstilvarer, som paraferedes den 12. september 1986 og har fundet anvendelse siden den 1. januar 1987, som aendret ved brevveksling, der paraferedes den 20. december 1991. 2. Som resultat af konsultationerne naaede parterne til enighed om en yderligere aendring af aftalens artikel 17, stk. 1, saaledes at gyldighedsperioden for alle bestemmelser i aftalen forlaenges indtil den 31. december 1992. Parterne var foelgelig ogsaa enige om at aendre bilag II til aftalen for saa vidt angaar de kvantitative lofter for perioden januar-december 1992 for eksporten fra Den Foederative Republik Brasilien til Faellesskabet af de deri anfoerte tekstilvarer. Det aendrede bilag II er knyttet som tillaeg til dette brev (tillaeg 1). 3. Hvad angaar artikel 13, stk. 3, i aftalen, aftalte partnerne endvidere, at satsen for 1992 for overfoersel mellem regionerne fastsaettes til 40 %. Giver anvendelsen af ovennaevnte procentsats anledning til alvorlige vanskeligheder i visse af Faellesskabets regioner som foelge af vaesentlige aendringer i handelsmoenstret, indleder parterne omgaaende konsultationer med henblik paa at afhjaelpe situationen. 4. Begge parter var indforstaaet med, at den viderefoerte aftale traeder i kraft den 1. januar 1992, at den gaelder indtil den 31. december 1992, og at den traeder i stedet for brevvekslingen af 20. december 1991. Parterne var enige om, at aftalen anvendes midlertidigt fra den 1. januar 1992. 5. Jeg ville vaere Dem taknemmelig, hvis De over for mig vil bekraefte, at Deres regering accepterer ovenstaaende. Modtag, hr. . . ., forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse. Paa vegne af Raadet for De Europaeiske Faellesskaber Tillaeg 1 »BILAG II KVANTITATIVE FAELLESSKABSLOFTER >TABELPOSITION>(1) Med henblik paa afskrivning paa de aftalte kvantitative lofter kan der anvendes en omregningsfaktor paa fem beklaedningsgenstande (undtagen beklaedningsgenstande til spaedboern) af handelsstoerrelse hoejst 130 cm for tre beklaedningsgenstande af handelsstoerrelse over 130 cm for en maengde paa indtil 5 % af det kvantitative loft. REGIONALE LOFTER >TABELPOSITION> B. Brev fra regeringen for Den Foederative Republik Brasilien Hr. . . . Jeg skal herved anerkende modtagelsen af Deres brev af 27. februar 1992 med foelgende ordlyd: »1. Jeg skal herved henvise til konsultationerne den 26. og 27. februar 1992 mellem vore delegationer med henblik paa aendring af den aftale mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Den Foederative Republik Brasilien om handel med tekstilvarer, som paraferedes den 12. september 1986 og har fundet anvendelse siden den 1. januar 1987, som aendret ved brevveksling, der paraferedes


text: den 20. december 1991. 2. Som resultat af konsultationerne naaede parterne til enighed om en yderligere aendring af aftalens artikel 17, stk. 1, saaledes at gyldighedsperioden for alle bestemmelser i aftalen forlaenges indtil den 31. december 1992. Parterne var foelgelig ogsaa enige om at aendre bilag II til aftalen for saa vidt angaar de kvantitative lofter for perioden januar-december 1992 for eksporten fra Den Foederative Republik Brasilien til Faellesskabet af de deri anfoerte tekstilvarer. Det aendrede bilag II er knyttet som tillaeg til dette brev (tillaeg 1). 3. Hvad angaar artikel 13, stk. 3, i aftalen, aftalte parterne endvidere, at satsen for 1992 for overfoersel mellem regionerne fastsaettes til 40 %. Giver anvendelsen af ovennaevnte procentsats anledning til alvorlige vanskeligheder i visse af Faellesskabets regioner som foelge af vaesentlige aendringer i handelsmoenstret, indleder parterne omgaaende konsultationer med henblik paa at afhjaelpe situationen. 4. Begge parter var indforstaaet med, at den viderefoerte aftale traeder i kraft den 1. januar 1992, at den gaelder indtil den 31. december 1992, og at den traeder i stedet for brevvekslingen af 20. december 1991. Parterne var enige om, at aftalen anvendes midlertidigt fra den 1. januar 1992. 5. Jeg ville vaere Dem taknemlig, hvis De over for mig vil bekraefte, at Deres regering accepterer ovenstaaende.« Jeg skal herved bekraefte, at min regering er indforstaaet med indholdet af Deres brev. Modtag, hr. . . ., forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse. Paa vegne af regeringen for Den Foederative Republik Brasilien Tillaeg 1 »BILAG II KVANTITATIVE FAELLESSKABSLOFTER >TABELPOSITION>(1) Med henblik paa afskrivning paa de aftalte kvantitative lofter kan der anvendes en omregningsfaktor paa fem beklaedningsgenstande (undtagen beklaedningsgenstande til spaedboern) af handelsstoerrelse hoejst 130 cm for tre beklaedningsgenstande af handelsstoerrelse over 130 cm for en maengde paa indtil 5 % af det kvantitative loft. REGIONALE LOFTER >TABELPOSITION> Noteudveksling mellem Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber og Den Foederative Republik Brasilien Note fra Kommissionen Generaldirektoratet for Forbindelser med Tredjelande under Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber skal herved over for Den Foederative Republik Brasiliens mission ved De Europaeiske Faellesskaber henvise til den aftale mellem Den Foederative Republik Brasilien og Faellesskabet om handel med tekstilvarer, der paraferedes den 12. september 1986 og har fundet anvendelse siden den 1. januar 1987, og hvis gyldighedsperiode forlaengedes ved brevveksling, som paraferedes den 27. februar 1992. Generaldirektoratet vil gerne underrette missionen om, at Faellesskabet er indforstaaet med, at bestemmelserne i den viderefoerte aftale, indtil de noedvendige procedurer for dens indgaaelse og ikrafttraeden er afsluttet, anvendes de facto fra den 1. januar 1992. Ovenstaaende under forudsaetning af, at hver af parterne til enhver tid med et varsel paa 60 dage kan bringe naevnte de facto anvendelse af den viderefoerte aftale til ophoer. Generaldirektoratet for Forbindelser med Tredjelande ville vaere taknemmelig, hvis missionen vil bekraefte, at den er indforstaaet med ovenstaaende. Generaldirektoratet for Forbindelser med Tredjelande vil gerne benytte lejligheden til over for Den Foederative Republik Brasiliens mission ved De Europaeiske Faellesskaber at give udtryk for sin mest udmaerkede hoejagtelse. Note fra Brasilien Den Foederative Republik Brasiliens mission


text: ved De Europaeiske Faellesskaber skal herved over for Generaldirektoratet for Forbindelser med Tredjelande under Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber henvise til generaldirektoratets note vedroerende aftalen mellem Den Foederative Republik Brasilien og Faellesskabet om handel med tekstilvarer, som paraferedes den 12. september 1986 og har fundet anvendelse siden den 1. januar 1987, og hvis gyldighedsperiode forlaengedes ved brevveksling, der paraferedes den 27. februar 1992. Missionen vil gerne over for generaldirektoratet bekraefte, at Den Foederative Republik Brasiliens regering er indforstaaet med, at bestemmelserne i den viderefoerte aftale, indtil de noedvendige procedurer for dens indgaaelse og ikrafttraeden er afsluttet, anvendes de facto fra den 1. januar 1992. Ovenstaaende under forudsaetning af, at hver af parterne til enhver tid med et varsel paa 60 dage kan bringe naevnte de facto anvendelse af den viderefoerte aftale til ophoer. Den Foederative Republik Brasiliens mission ved De Europaeiske Faellesskaber vil gerne benytte lejligheden til over for Generaldirektoratet for Forbindelser med Tredjelande at give udtryk for sin mest udmaerkede hoejagtelse.


text:
 Avis juridique important
 |
 11992M/PRO/IME/09
 Traktat om Den Europæiske Union - Protokol om statutten for Det Europæiske monetære Institut - Artikel 9: Administration
 EF-Tidende nr. C 191 af 29/07/1992 s. 0081
 Artikel 9 Administration 9.1. I overensstemmelse med Traktatens artikel 109 F, stk. 1, ledes og forvaltes EMI af Raadet for EMI. 9.2. Raadet for EMI bestaar af formanden og cheferne for de nationale centralbanker, idet en af disse chefer skal vaere naestformand. Hvis en centralbankchef er forhindret i at deltage i et moede, kan han udpege en anden repraesentant for sin institution. 9.3. Formanden udnaevnes for en periode paa tre aar efter faelles overenskomst mellem Medlemsstaternes regeringer paa stats- og regeringschefsniveau paa grundlag af en indstilling fra enten Centralbankchefkomitéen eller Raadet for EMI og efter hoering af Europa-Parlamentet og Raadet. Formanden udvaelges blandt personer, som er vaerdige i almindeligt omdoemme, og som har professionel erfaring i monetaere forhold eller i bankvaesen. Kun statsborgere i Medlemsstaterne kan vaere formand for EMI. Raadet for EMI udnaevner blandt centralbankcheferne en naestformand for en periode paa tre aar. 9.4. Formanden skal udfoere sit hverv paa fuld tid. Han maa ikke, medmindre Raadet for EMI undtagelsesvis giver tilladelse hertil, paatage sig nogen anden beskaeftigelse, uanset om den afloennes eller ej. 9.5. Formanden - forbereder og leder moederne i Raadet for EMI; - forelaegger EMI's synspunkt udadtil, jf. dog artikel 22; - er ansvarlig for den daglige ledelse af EMI. Hvis formanden er fravaerende, udfoerer naestformanden hans opgaver. 9.6. Formandens ansaettelsesvilkaar, navnlig hans loen, pension og andre sociale sikringsordninger, aftales i en kontrakt med EMI og fastsaettes af Raadet for EMI efter forslag fra en komité, der bestaar af tre medlemmer udpeget af Centralbankchefkomitéen eller, alt efter tilfaeldet, af Raadet for EMI samt tre medlemmer udpeget af Raadet. Formanden har ikke stemmeret i spoergsmaal, som er omfattet af dette stykke. 9.7. Hvis formanden ikke laengere opfylder de betingelser, som er noedvendige for udfoerelsen af sine pligter, eller hvis han har begaaet en alvorlig forseelse, kan Domstolen afskedige ham efter indstilling fra Raadet for EMI. 9.8. EMI's forretningsorden vedtages af Raadet for EMI.


text:
 30.5.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 144/32
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 26/2013
 af 1. februar 2013
 om ændring af bilag XX (Miljø) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1102/2008 af 22. oktober 2008 om forbud mod eksport af metallisk kviksølv og visse kviksølvforbindelser og -blandinger og om sikker oplagring af metallisk kviksølv (1) skal indarbejdes I EØS-aftalen.
 (2)
 Forordning (EF) nr. 1102/2008 anvendes med det forbehold, at handel med tredjelande falder uden for EØS-aftalens anvendelsesområde, og dermed gælder forordningens bestemmelser om forbud mod eksport af kviksølv ikke for EFTA-staterne. Bestemmelserne om kviksølv som affaldsprodukt er dog relevante for EØS, og EFTA-staterne samarbejder om at sikre eksportforbuddets effektivitet.
 (3)
 Bilag XX til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende punkt indsættes efter punkt 22 (Rådets direktiv 96/59/EF) i bilag XX til aftalen:
 »22a.
 32008 R 1102: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1102/2008 af 22. oktober 2008 om forbud mod eksport af metallisk kviksølv og visse kviksølvforbindelser og -blandinger og om sikker oplagring af metallisk kviksølv (EUT L 304 af 14.11.2008, s. 75).
 Forordningens bestemmelser gælder i forbindelse med denne aftale med følgende tilpasninger:
 a)
 Artikel 1 affattes således:
 »Eksport af metallisk kviksølv (Hg, CAS RN 7439-97-6), cinnobermalm, kviksølv(I)chlorid (Hg2Cl2, CAS RN 10112-91-1), kviksølv(II)oxid (HgO, CAS RN 21908-53-2) og blandinger af metallisk kviksølv med andre stoffer, herunder kviksølvlegeringer, med en kviksølvkoncentration på mindst 95 vægtprocent er tilladt fra EU til EFTA-staterne og omvendt, samt EFTA-staterne imellem.
 Dette berører ikke strengere import- eller eksportforbud, som er gældende i en EFTA-stat på tidspunktet for indarbejdelsen af denne forordning i EØS-aftalen.
 EFTA-staterne træffer effektive foranstaltninger for at sikre, at kviksølv, kviksølvforbindelser og kviksølvblandinger som nævnt i første afsnit ikke eksporteres fra EU til et tredjeland gennem en EFTA-stat. Det samme gælder for blanding af metallisk kviksølv med andre stoffer udelukkende med henblik på at eksportere metallisk kviksølv fra EU til et tredjeland gennem en EFTA-stat. Dette gælder ikke for eksport af de i første afsnit nævnte forbindelser til forsknings- og udviklingsformål, lægevidenskabelige formål eller analyseformål.«
 b)
 Artikel 9 gælder ikke for EFTA-staterne.«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af forordning (EF) nr. 1102/2008, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 2. februar 2013, forudsat at alle meddelelser er indgivet til Det Blandede EØS-udvalg, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (2).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 1. februar 2013.
 På Det Blandede EØS-udvalgs vegne
 Gianluca GRIPPA
 Formand
 (1) EUT L 304 af 14.11.2008, s. 75.
 (2) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 Avis juridique important
 |
 21984A0609(07)
 Brevveksling vedrørende punkt 2 i aftalen i form af brevveksling mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og republikken Uruguay om handel med fåre- og lammekød
 EF-Tidende nr. L 154 af 09/06/1984 s. 0049
 ***** BREVVEKSLING vedroerende punkt 2 i aftalen i form af brevveksling mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og republikken Uruguay om handel med faare- og lammekoed Brev nr. 1 Hr. . . . . . ., Under henvisning til aftalen mellem republikken Uruguay og Det europaeiske oekonomiske Faellesskab om handel med faare- og lammekoed, undertegnet den 14. oktober 1980, og navnlig til de droeftelser, der har fundet sted mellem de to parter i henhold til punkt 14 i naevnte aftale, har jeg den aere at medele Dem, at de uruguayske myndigheder er indforstaaet med, at Frankrig og Irland betragtes som foelsomme omraader under hensyntagen til midlertidige omstaendigheder, der meddeles af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab. I denne forbindelse forpligter de kompetente uruguayske myndigheder sig til at undgaa enhver aendring i den traditionelle samhandel, for saa vidt angaar udfoersel af uruguayske produkter, der er omfattet af den paagaeldende aftale, til Frankrig og Irland i perioden fra den 1. april 1984 til den 31. marts 1985. Endvidere er Uruguays regering af den opfattelse, at forpligtelsen kun er gaeldende, for saa vidt aftalen om frivillig begraensning forbliver i kraft uden aendringer. Jeg ville vaere Dem taknemmelig, saafremt De vil anerkende modtagelsen af denne skrivelse. Jeg benytter denne lejlighed, hr. . . . . . ., til paa ny at udtrykke forskringen om min udmaerkede hoejagtelse. For regeringen for republikken Uruguay Brev nr. 2 Hr. . . . . . ., Jeg har den aere hermed at anerkende modtagelsen af Deres skrivelse af dags dato med foelgende ordlyd: »Under henvisning til aftalen mellem republikken Uruguay og Det europaeiske oekonomiske Faellesskab om handel med faare- og lammekoed, undertegnet den 14. oktober 1980, og navnlig til de droeftelser, der har fundet sted mellem de to parter i henhold til punkt 14 i naevnte aftale, har jeg den aere at meddele Dem, at de uruguayske myndigheder er indforstaaet med, at Frankrig og Irland betragtes som foelsomme omraader under hensyntagen til midlertidige omstaendigheder, der meddeles af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab. I denne forbindelse forpligter de kompetente uruguayske myndigheder sig til at undgaa enhver aendring i den traditionelle samhandel, for saa vidt angaar udfoersel af uruguayske produkter, der er omfattet af den paagaeldende aftale, til Frankrig og Irland i perioden fra den 1. april 1984 til den 31. marts 1985. Endvidere er Uruguays regering af den opfattelse, at forpligtelsen kun er gaeldende, for saa vidt aftalen om frivillig begraensning forbliver i kraft uden aendringer. Jeg ville vaere Dem taknemmelig, saafremt De vil anerkende modtagelsen af denne skrivelse.« Modtag, hr . . . . . ., forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse. Paa vegne af Raadet for De europaeiske Faellesskaber


text:
 27.11.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 342/55
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 146/2014
 af 27. juni 2014
 om ændring af protokol 21 (Gennemførelse af konkurrencereglerne for virksomheder) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) Nr. 1269/2013 af 5. december 2013 om ændring af forordning (EF) nr. 802/2004 om gennemførelse af Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser (1) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Protokol 21 til EØS-aftalen bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende led indsættes i punkt 2 (Kommissionens forordning (EF) nr. 802/2004) i artikel 3, stk. 1, i protokol 21 til EØS-aftalen:
 »—
 32013 R 1269: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1269/2013 af 5. december 2013 (EUT L 336 af 14.12.2013, s. 1).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af gennemførelsesforordning (EU) nr. 1269/2013, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 28. juni 2014, forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (2).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 27. juni 2014.
 På Det Blandede EØS-udvalgs vegne
 Gianluca GRIPPA
 Formand
 (1) EUT L 336 af 14.12.2013, s. 1.
 (2) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 16.9.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 244/3
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 60/2010
 af 11. juni 2010
 om ændring af bilag I (Dyre- og plantesundhed) og bilag II (Tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Bilag I til aftalen blev ændret ved Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse nr. 38/2010 af 30. april 2010 (1).
 (2)
 Bilag II til aftalen blev ændret ved Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse nr. 42/2010 af 30. april 2010 (2).
 (3)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 202/2008 af 4. marts 2008 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 for så vidt angår antallet af og navnene på ekspertpanelerne under Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (3) bør indarbejdes i aftalen.
 (4)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 669/2009 af 24. juli 2009 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 882/2004 for så vidt angår en mere intensiv offentlig kontrol af visse foderstoffer og fødevarer af ikke-animalsk oprindelse og om ændring af beslutning 2006/504/EF (4) bør indarbejdes i aftalen.
 (5)
 Kommissionens beslutning 2008/47/EF af 20. december 2007 om godkendelse af den kontrol forud for eksport, som USA foretager af jordnødder og jordnøddeprodukter vedrørende forekomst af aflatoksiner (5) bør indarbejdes i aftalen.
 (6)
 Rådets afgørelse 2008/486/EF af 23. juni 2008 om udnævnelse af halvdelen af medlemmerne af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritets bestyrelse (6) bør indarbejdes i aftalen.
 (7)
 Denne afgørelse bør ikke gælde for Liechtenstein —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 I bilag I til aftalen foretages følgende ændringer:
 1)
 Følgende led indsættes i punkt 13 (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002) i del 7.1 i kapitel I og i punkt 41 (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002) i kapitel II:
 »—
 32008 R 0202: Kommissionens forordning (EF) nr. 202/2008 af 4. marts 2008 (EUT L 60 af 5.3.2008, s. 17).«
 2)
 Følgende punkt indsættes efter punkt 49 (Kommissionens afgørelse 2007/453/EF) i del 7.2 i kapitel I:
 »50.
 32008 D 0486: Rådets afgørelse 2008/486/EF af 23. juni 2008 om udnævnelse af halvdelen af medlemmerne af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritets bestyrelse (EUT L 165 af 26.6.2008, s. 8).«
 3)
 Følgende punkter indsættes efter punkt 45 (Rådets beslutning 2006/478/EF af 19. juni 2006) i kapitel II:
 »46.
 32008 D 0486: Rådets afgørelse 2008/486/EF af 23. juni 2008 om udnævnelse af halvdelen af medlemmerne af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritets bestyrelse (EUT L 165 af 26.6.2008, s. 8).
 47.
 32009 R 0669: Kommissionens forordning (EF) nr. 669/2009 af 24. juli 2009 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 882/2004 for så vidt angår en mere intensiv offentlig kontrol af visse foderstoffer og fødevarer af ikke-animalsk oprindelse og om ændring af beslutning 2006/504/EF (EUT L 194 af 25.7.2009, s. 11).«
 Artikel 2
 I kapitel XII i bilag II til aftalen foretages følgende ændringer:
 1)
 Følgende led indsættes i punkt 54zzzc (Europa-Parlamentets


text:
og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002):
 »—
 32008 R 0202: Kommissionens forordning (EF) nr. 202/2008 af 4. marts 2008 (EUT L 60 af 5.3.2008, s. 17).«
 2)
 Følgende punkter indsættes efter punkt 54zzzzl (Kommissionens forordning (EF) nr. 953/2009):
 »54zzzzm.
 32008 D 0047: Kommissionens beslutning 2008/47/EF af 20. december 2007 om godkendelse af den kontrol forud for eksport, som USA foretager af jordnødder og jordnøddeprodukter vedrørende forekomst af aflatoksiner (EUT L 11 af 15.1.2008, s. 12).
 54zzzzn.
 32008 D 0486: Rådets afgørelse 2008/486/EF af 23. juni 2008 om udnævnelse af halvdelen af medlemmerne af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritets bestyrelse (EUT L 165 af 26.6.2008, s. 8).
 54zzzzo.
 32009 R 0669: Kommissionens forordning (EF) nr. 669/2009 af 24. juli 2009 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 882/2004 for så vidt angår en mere intensiv offentlig kontrol af visse foderstoffer og fødevarer af ikke-animalsk oprindelse og om ændring af beslutning 2006/504/EF (EUT L 194 af 25.7.2009, s. 11).«
 Artikel 3
 Den islandske og den norske udgave af forordning (EF) nr. 202/2008 og ((EF) nr. 669/2009 og beslutning 2008/47/EF og 2008/486/EF, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er autentiske.
 Artikel 4
 Denne afgørelse træder i kraft den 12. juni 2010, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1 (7).
 Artikel 5
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 11. juni 2010.
 På Det Blandede EØS-udvalgs vegne
 Alan SEATTER
 Formand
 (1) EUT L 181 af 15.7.2010, s. 1.
 (2) EUT L 181 af 15.7.2010, s. 9.
 (3) EUT L 60 af 5.3.2008, s. 17.
 (4) EUT L 194 af 25.7.2009, s. 11.
 (5) EUT L 11 af 15.1.2008, s. 12.
 (6) EUT L 165 af 26.6.2008, s. 8.
 (7) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 Avis juridique important
 |
 21980A0716(01)
 Aftale mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og Sverige i henhold til artikel XXVIII i GATT om ændring af indrømmelser for visse gartneriprodukter
 EF-Tidende nr. L 194 af 28/07/1980 s. 0013 - 0018 den græske specialudgave: Kapitel 11 bind 27 s. 0069
 AFTALE mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og Sverige i henhold til artikel XXVIII i GATT om aendring af indroemmelser for visse gartneriprodukter FORHANDLINGSPROTOKOL 1. Den svenske delegation og delegationen for Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber har afsluttet deres forhandlinger i henhold til artikel XXVIII i GATT om aendring af indroemmelser for visse gartneriprodukter omhandlet i liste XXX - SVERIGE med foelgende aftale: Indroemmelserne, der in indeholdt i liste XXX - SVERIGE og anfoert i del A i bilag I, erstattes af a) indroemmelser, der skal bindes i GATT, jf. del B i bilag I; b) autonome indroemmelser, som Sverige har givet Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, jf. vedlagte udkast til skrivelse (bilag II). Bestemmelserne i dette afsnit traeder i kraft samme dag. 2. I forbindelse med disse forhandlinger i henhold til artikel XXVIII i GATT har parterne droeftet de svenske toldsatser, der gaelder for visse gartneriprodukter henhoerende under kapitel 6, 7 og 8 toldnomenklaturen, og som ikke er bundet i GATT. Sverige har indvilliget i at underrette Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, hvis Sverige for pos. 06.02.005 og 06.02.007 (prydplanter bortset fra azaleaer, ericaer, cameliaer og rhododendroner) paataenker at aendre sit importsystem, herunder at forhoeje de toldsatser, der gjaldt den 1. februar 1980. Parterne indvilliger i paa begaering at holde raadslagninger, hvis der skulle opstaa vanskeligheder i forbindelse med disse to positioner, og vil bestraebe sig paa at soege at finde rimelige loesninger. Disse raadslagninger holdes i henhold til artikel 15 i aftalen mellem Sverige og Det europaeiske oekonomiske Faellesskab af 22. juli 1972. Genève, den ... Paa vegne den svenske delegation Paa vegne delegationen for Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber BILAG I Resultater af forhandlingerne mellem Sverige og Det europaeiske oekonomiske Faellesskab i henhold til artikel XXVIII i GATT om aendring af indroemmelserne i liste XXX - SVERIGE AENDRINGER I LISTE XXX - SVERIGE Bemaerk : Indroemmelserne i del A erstattes af indroemmelserne i del B. Det europaeiske oekonomiske Faellesskab har foersteret til at forhandle med hensyn til enhver position i del B. DEL A >PIC FILE= "T0012405"> >PIC FILE= "T0012406"> DEL B De statistiske tal er dem, der var gaeldende den 1. februar 1980 >PIC FILE= "T0012407"> >PIC FILE= "T0012408"> >PIC FILE= "T0012409"> BILAG II DEN SVENSKE DELEGATION Bruxelles, den ... Hr. generaldirektoer, Under henvisning til overenskomsten mellem EOEF og Sverige af 21. juli 1972, saerlig artikel 15, i henhold til hvilken de kontraherende parter erklaerer sig rede til under hensyn til deres landbrugspolitik at begunstige en harmonisk udvikling af samhandelen med landbrugsvarer, skal jeg herved meddele Dem, at Sverige ensidigt og med virkning fra 1. juli 1980 giver Faellesskabet foelgende toldindroemmelse: >PIC FILE= "T0012410"> Denne indroemmelse knytter sig til de indroemmelser, der er indeholdt i skrivelse af 21. juli 1972 fra lederen


text:
Nr. L 365 / 112 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31 . 12 . 73
 DEN BLANDEDE KOMITES AFGØRELSE Nr . 10/73
 af 12. december 1973
 om ændring af protokol nr. 3 angående definitionen af begrebet »varer med oprindelses
 status« og angående metoderne for administrativt samarbejde og Den blandede Komités
 afgørelse nr. 3/73 om administrativt samarbejde på toldområdet
 DEN BLANDEDE KOMITE HAR Østrig med de fordele, som overenskomsten giver,
 ved fremlæggelse af et varecertifikat EUR.l , hvis
 formular er gengivet i bilag V til denne protokol ,
 under henvisning til overenskomsten mellem Det eu og som er udstedt af toldmyndighederne i Østrig
 ropæiske økonomiske Fællesskab og republikken eller i Fællesskabets medlemsstater .
 Østrig, undertegnet i Bruxelles den 22. juli 1972,
 2. I tilfælde, hvor artikel 2 og, i givet fald arti
 under henvisning til protokol nr. 3 angående defini kel 3 kommer til anvendelse skal varecertifika
 tionen af begrebet » varer med oprindelsesstatus « og terne udstedes af toldmyndighederne i hvert af de
 angående metoderne for administrativt samarbejde, lande, i hvilke varerne har været oplagt før deres
 særlig artikel 28 , og genudførsel i uforandret tilstand eller, i hvilke de
 har undergået de i artikel 2 i denne protokol
 ud fra følgende betragtninger : omhandlede bearbejdninger eller forarbejdninger.
 1 disse tilfælde skal de tidligere udstedte varecerti
 Det er nødvendigt at erstatte formularen til varecerti fikater fremlægges .
 fikat A.OS.l , som findes i bilag V til protokol nr. 3 ,
 med formular EUR.l for at muliggøre anvendelsen af 3. Med forbehold af artikel 5 , stk. 3 , betragtes
 denne formular inden for de overenskomster, der — på toldklarererens anmodning og på de betin
 henvises til i artikel 2 i protokol nr. 3 ; gelser, som er fastsat af de kompetente myndighe
 der — en vare, der henhører under kapitlerne 84
 det er nødvendigt nærmere at beskrive fremgangsmå og 85 i Bruxelles-nomenklaturen og indføres i
 den for udstedelse af varecertifikat, når det omfatter adskilt eller ikke-samlet stand ( som delforsendel
 en vare, der indføres som delforsendelser ; ser), som én vare, og der fremlægges ét varecerti
 fikat for den fuldstændige vare ved indførsel af
 erfaringen viser, at det er nødvendigt at forenkle den første delforsendelse .
 fremgangsmåden for udstedelse af varecertifikat hen
 holdsvis for varer, der har opholdt sig på et af de in 4. Toldmyndighederne i Østrig eller i Fællesska
 teresserede landes område, når de ikke er anbragt i bets medlemsstater kan udstede de varecertifika
 toldoplag og skal genudføres i uforandret tilstand, og ter, der er fastsat i de i artikel 2 nævnte overens
 henholdsvis for varer med oprindelsesstatus i henhold komster på de ved disse overenskomster fastsatte
 til artikel 2 og eventuelt artikel 3 i protokol nr. 3 ; betingelser og forudsat, at de varer, som certifika
 terne vedrører, befinder sig på Østrigs eller Fæl
 det er nødvendigt i visse andre bestemmelser i proto lesskabets område . Formularen til det certifikat,
 kol nr. 3 og i Den blandede Komités afgørelse nr. der benyttes, er anført i bilag V til


text:
denne proto
 3 /73 om administrativt samarbejde på toldområdet, kol .«
 at indføre de ændringer, som følger af denne afgø
 relse,
 Artikel 2
 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE :
 Artikel 9 i protokol nr. 3 affattes således :
 Artikel 1 » Varecertifikat udstedes kun efter skriftlig an
 modning fra eksportøren. Anmodningen skal
 Artikel 8 i protokol nr. 3 affattes således : fremsættes på den formular, der er anført i bilag
 V til denne protokol . Formularen udfyldes i over
 » 1. Varer med oprindelsesstatus som defineret i ensstemmelse med denne protokols bestemmel
 denne protokol kan indføres i Fællesskabet eller i ser .«
 ---pagebreak--- 31 . 12 . 73 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . L 365 / 113
 Artikel 3 Artikel 7
 1. Artikel 10 , stk. 2 i protokol nr. 3 , udgår. Note 7 — ad artikel 8 — i bilag I til protokol nr. 3 ,
 udgår.
 2. Artikel 10, stk. 3 i protokol nr . 3 bliver herefter
 stk . 2 og affattes som følger :
 Artikel 8
 »2. Anmodninger om udstedelse af varecertifi
 kater samt de i artikel 8 , stk. 2 omhandlede certi Andet punktum i note 8 — ad artikel 10 — i bilag I
 fikater, hvis fremlæggelse danner grundlag for til protokol nr. 3 , udgår.
 udstedelse af nye certifikater, skal af udførselslan
 dets toldmyndigheder opbevares i mindst 2 år.«
 Artikel 9
 Artikel 4
 Artikel 1 i afgørelse nr. 3 /73 udgår.
 Artikel 11 , stk. 3 i protokol nr. 3 affattes således :
 »3. Varecertifikaterne opbevares af indførsels Artikel 10
 statens toldmyndigheder efter de i denne stat
 gældende regler.«
 Artikel 2, stk. 1 , andet afsnit, i afgørelse nr. 3 /73 ,
 udgår.
 Artikel 5
 Artikel 11
 Artikel 12, første og andet afsnit i protokol nr. 3 ,
 affattes således : De i artikel 4 og 5 i afgørelse nr. 3 /73 anførte bogsta
 ver og numre A.OS.l , samt de i artikel 6 og artikel 8 ,
 » Varecertifikatet udfærdiges på den formular, der stk. 2 i samme afgørelse anførte bogstaver og numre
 er anført i bilag V til denne protokol . Denne for A.W.l erstattes af EUR.l .
 mular trykkes på et eller flere af de sprog som
 overenskomsten er affattet på . Certifikatet udfær
 diges på et af disse sprog, og i overensstemmelse
 med udførselsstatens retsforskrifter . Hvis det Artikel 12
 udfærdiges med håndskrift , skal det udfyldes med
 blæk og med blokbogstaver. Artikel 8 , stk. 1 , i afgørelse nr. 3 / 73 udgår.
 Certifikatets format er 210 X 297 mm , idet en
 maksimal afvigelse på minus 5 mm og plus 8 mm
 i højden kan tillades . Det papir, som skal anven Artikel 13
 des, skal være hvidt, træfrit, skrivefast og have en
 vægt på mindst 25 gram pr. m2 . Det skal forsynes 1. Den i bilag V til protokol nr. 3 anførte varecer
 med guillochetryk i bunden i grøn farve, som tifikatsformular erstattes af den i bilaget til denne
 gør al forfalskning ved hjælp


text:
af mekaniske eller afgørelse anførte varecertifikatsformular.
 kemiske midler synlig.«
 2. Bilag VI til protokol nr. 3 udgår.
 Artikel 6 3. Varecertifikater, der er udfærdiget i overens
 stemmelse med de formularer, der var gældende tid
 Artikel 20 i protokol nr. 3 affattes således : ligere, vil fortsat kunne benyttes , indtil beholdnin
 gerne er opbrugt på de i denne afgørelse fastsatte be
 » De forklarende noter, listerne A , B og C og for tingelser. Dette gælder såvel formular A.OS.l som
 mularen til varecertifikatet udgør en integrerende formular A.W.l .
 del af denne protokol .«
 ---pagebreak--- Nr. L 365 / 114 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31 . 12 . 73
 Udfærdiget i Bruxelles, den 12. december 1973 .
 På Den blandede Komités vegne
 R. de KERGORLAY
 Formand
 Sekretœrerne
 H. MICHITSCH A. SLINGERLAND
 ---pagebreak--- BILAG
 VARECERTIFIKAT
 1 . Eksportør (navn, fuldstændig adresse, land) EUR.1 Nr. A 000.000
 Læs noterne pa bagsiden, før certifikatet udfyldes
 2. Varecertifikat til anvendelse i den præferentielle sam
 handel mellem
 3 . Modtager (navn, fuldstændig adresse, land)
 ( udfyldning ikke obligatorisk)
 Og
 (angiv pågældende lande, landegrupper eller territorier)
 4. Udførselslande , 5 . Bestemmelseslande ,
 -landegruppe -landegruppe
 eller -territorium eller -territorium
 6 . Oplysninger vedrørende transporten 7. Bemærkninger
 ( udfyldning ikke obligatorisk )
 (1) Anfør 8 . Løbenummer ; kollienes mærke , nummer, antal og art (x) ; varebeskrivelse 9 . Brutto 10 . Fakturaer
 » styrte
 gods « eller vægt (kg) (udfyld
 antallet af eller andet ning ikke
 vareenhe mål obliga
 der, så
 fremt va (l,m3, m.v .) torisk)
 rerne ikke
 er embal
 leret .
 11 . TOLDVÆSENETS PÅTEGNINGER 12 . EKSPORTØRENS ERKLÆRING
 Rigtig og bekræftet erklæring Jeg, undertegnede, erklærer, at de ovenfor
 (2 ) Skal kun Udførselsdokument (2 ) Stempel anførte varer opfylder betingelserne for at
 udfyldes,
 hvis ud
 opnå dette certifikat.
 Formular nr
 førselslan-
 dets eller dato
 - territoriets
 interne
 Toldkammer den
 regler Udstedelsesland eller territorium
 kræver
 det .
 , den
 ( Underskrift) ( Underskrift)
 ---pagebreak--- 13 . ANMODNING OM UNDERSØGELSE, fremsendes 14 . RESULTAT AF UNDERSØGELSEN
 til :
 Undersøgelsen har vist, at (*)
 i j dette certifikat er udstedt af det angivne toldkammer,
 ! ! og at angivelserne i det er rigtige.
 dette certifikat ikke opfylder de stillede krav med
 hensyn til ægthed og rigtighed (se vedføjede be
 Der anmodes herved om undersøgelse af dette certifikat med mærkninger)
 hensyn til ægtheden og rigtigheden.
 den den
 Stempel Stempel
 ( Underskrift) (Underskrift)
 (M Der sættes kryds ved det gældende .
 NOTER
 1 . Certifikatet må ikke indeholde raderinger eller overskrivninger. Ændringer skal foretages ved overstregning af de fejlagtige
 oplysninger, og i givet fald, ved tilføjelse af de ønskede oplysninger. Enhver således foretaget ændring skal bekræftes af den,
 der har udstedt certifikatet, og påtegnes af toldmyndighederne.
 2. Alle poster i certifikatet skal anføres uden mellemrum mellem de enkelte poster og foran hver post skal anføres et løbe
 nummer. Umiddelbart under den sidste post trækkes en vandret afslutningsstreg. Ikke udfyldte felter skal ved overstregning
 gøres uanvendelige for tilføjelser.
 3 . Varerne anføres med deres sædvanlige handelsbetegnelse og så