text:
en kombineret emissionsbegrænsende anordning
 c)
 dieseloxidationskatalysator (DOC) monteret på motorer med kompressionstænding som separate enheder eller integreret i kombinerede emissionsbegrænsende anordninger.
 3.3.5.2.
 Kun for niveau 1A
 De anordninger, der er omhandlet i punkt 3.3.5.1 i dette bilag, skal ligeledes overvåges for eventuelle svigt, som ville resultere i en overskridelse af de gældende OBD-grænseværdier som fastsat i punkt 6.8.2 i dette regulativ.
 3.4.
 Ved hver start af motoren skal en række kontroller indledes og gennemføres mindst én gang, forudsat at kontrolbetingelserne er opfyldt. Prøvningsbetingelserne vælges således, at de alle indtræder under normal kørsel svarende til type 1-prøve.
 3.5.
 Aktivering af fejlindikator (MI)
 3.5.1.
 Egendiagnosesystemet skal være forsynet med en fejlindikator, der let kan iagttages af føreren af køretøjet. Indikatoren må ikke anvendes til andre formål, bortset fra at vise føreren procedurerne for nødstart, forprogrammeret standardtilstand eller nøddrift. Fejlindikatoren skal være synlig under alle rimelige belysningsforhold. Indikatoren skal ved aktivering fremvise et symbol, der er i overensstemmelse med ISO 2575. Køretøjet må ikke være udstyret med flere end én universalfejlindikator til forureningsrelaterede fejl. Separate kontrollamper til bestemte formål (f.eks. bremsesystem, sikkerhedsseler, olietryk mv.) er tilladt. Rød farve må ikke anvendes til fejlindikatoren.
 3.5.2.
 Når der kræves mere end to prækonditioneringscyklusser til aktivering af fejlindikatoren, skal fabrikanten forelægge data og/eller en teknisk vurdering, der tilfredsstillende godtgør, at overvågningssystemet lige så effektivt og betids er i stand til at detektere forringelse af komponenterne. Det kan ikke godkendes, at der gennemsnitligt kræves over ti kørecyklusser til aktivering af fejlindikatoren. Fejlindikatoren skal ligeledes aktiveres, når som helst motorstyringssystemet skifter til fast forprogrammeret standardtilstand, hvis de i punkt 6.8.2 i dette regulativ anførte OBD-emissionsgrænser derved overskrides eller egendiagnosesystemet er ude af stand til at opfylde de grundlæggende overvågningskrav i punkt 3.3.3 eller punkt 3.3.4 i dette bilag. Fejlindikatoren skal på en bestemt måde, f.eks. med blinkende lys, tydeligt advare i ethvert tidsrum, hvorunder motoren fejltænder i et omfang, der må forventes at medføre beskadigelse af katalysatoren, som angivet af fabrikanten. Fejlindikatoren skal ligeledes aktiveres, når motorens tænding er tilsluttet, før motoren startes eller tørnes, og skal slukke efter start af motoren, hvis der ikke forinden er detekteret nogen funktionsfejl.
 3.6.
 Lagring af fejlkoder
 3.6.1.
 Egendiagnosesystemet skal registrere (en) indkommende eller bekræftet kode fejlkode(r), der angiver emissionsbegrænsningssystemets status. Der anvendes separate statuskoder (parathedskoder) til angivelse af, hvilke emissionsbegrænsningssystemer der fungerer korrekt, og hvilke der kræver, at køretøjet kører yderligere, for at de kan færdigevalueres. Hvis fejlindikatoren aktiveres som følge af funktionsfejl eller fast forprogrammeret standardtilstand, skal der lagres en fejlkode, der angiver fejltypen. Der skal også lagres en fejlkode i de tilfælde, der er omhandlet i punkt 3.3.3.5 og 3.3.4.5 i dette bilag.
 3.6.2.
 Den strækning, der er tilbagelagt af køretøjet med fejlindikatoren aktiveret, skal til enhver tid være tilgængelig gennem den serielle port på standardstikket.
 3.6.3.
 For køretøjer med kompressionstænding behøver fejltændende cylindre ikke være entydigt identificeret, hvis der lagres en bestemt fejlkode for fejltænding på én eller flere cylindre.
 3.7.
 Slukning af fejlindikatoren
 3.7.1.
 Hvis fejltænding af et omfang, der kan forventes at forårsage skade på


text:
katalysatoren (som angivet af fabrikanten) ikke længere forekommer, eller hvis motoren bringes til at køre med en sådan ændret hastighed og belastning, at fejltændingen ikke beskadiger katalysatoren, kan fejlindikatoren stilles tilbage til den stilling, den var i under den første kørecyklus, hvor fejltændingen blev konstateret, og dernæst til normal aktiv stilling i de efterfølgende kørecyklusser. Hvis fejlindikatoren stilles tilbage til den foregående stilling, kan de tilhørende fejlkoder og lagrede »fryseramme«-omstændigheder slettes.
 3.7.2.
 For alle øvrige fejl kan fejlindikatoren deaktiveres efter tre på hinanden følgende kørecyklusser, under hvilke det overvågningssystem, der er ansvarligt for aktivering af fejlindikatoren, ophører med at detektere den pågældende funktionsfejl, forudsat der ikke er konstateret nogen anden funktionsfejl, der uafhængigt vil aktivere fejlindikatoren.
 3.8.
 Sletning af fejlkoden
 3.8.1.
 Egendiagnosesystemet kan slette en fejlkode, tilbagelagt strækning og fryserammedata, hvis samme fejl ikke registreres igen i løbet af mindst 40 motoropvarmningscyklusser eller 40 kørecyklusser med køretøjsdrift, hvor kriterierne i litra a)-c) er opfyldt:
 a)
 Kumulativ tid siden motorstart er mindst 600 sekunder
 b)
 Den kumulative køretøjsdrift ved eller over 40 km/h forekommer i mere end eller lig med 300 sekunder.
 c)
 Kontinuerlig kørsel i tomgang (dvs. at føreren har sluppet speederen og køretøjets hastighed er højst 1,6 km/h) i mindst 30 sekunder.
 3.9.
 Gasdrevet bi-brændstofkøretøjer
 For gasdrevne bi-brændstofkøretøjer gælder for hver af brændstoftyperne (benzin og (NG/biomethan)/LPG) generelt alle de samme OBD-krav som for mono-brændstofkøretøjer. I denne forbindelse anvendes en af følgende to løsninger i punkt 3.9.1 eller 3.9.2 i dette bilag eller enhver kombination heraf.
 3.9.1.
 Et egendiagnosesystem for begge typer brændstof
 3.9.1.1.
 Følgende procedurer skal gennemføres for hver diagnose i et enkelt egendiagnosesystem for kørsel både på benzin og (NG/biomethan)/LPG, enten uafhængigt af hvilket brændstof der anvendes på pågældende tidspunkt, eller specifikt for brændstoftypen:
 a)
 aktivering af fejlindikator (se punkt 3.5 i dette bilag)
 b)
 lagring af fejlkode (se punkt 3.6 i dette bilag)
 c)
 slukning af fejlindikatoren (se punkt 3.7 i dette bilag)
 d)
 sletning af fejlkode (se punkt 3.8 i dette bilag).
 Til overvågning af komponenter eller systemer kan enhver af de to separate diagnoser for hver brændstoftype anvendes, eller der kan anvendes en fælles diagnose.
 3.9.1.2.
 Egendiagnosesystemet kan være indeholdt i en eller flere computere.
 3.9.2.
 To separate egendiagnosesystemer, et for hver brændstoftype.
 3.9.2.1.
 Følgende procedurer skal gennemføres separat for henholdsvis benzindrift eller (NG/biomethan-)/LPG-drift:
 a)
 aktivering af fejlindikator (se punkt 3.5 i dette bilag)
 b)
 lagring af fejlkode (se punkt 3.6 i dette bilag)
 c)
 slukning af fejlindikatoren (se punkt 3.7 i dette bilag)
 d)
 sletning af fejlkode (se punkt 3.8 i dette bilag).
 3.9.2.2.
 De separate egendiagnosesystemer kan være indeholdt i en eller flere computere.
 3.9.3.
 Særlige krav til transmissionen af diagnosesignaler fra gasdrevne bi-brændstofkøretøjer.
 3.9.3.1.
 Hvis et diagnosescanningsværktøj anmoder herom, skal diagnosesignalerne transmitteres på en eller flere kildeadresser. Anvendelsen af kildeadresser er beskrevet i standarden anført i punkt 6.5.3.2, litra a), i tillæg 1 til dette bilag.
 3.9.3.2.
 Identifikation af brændstofspecifikke oplysninger kan finde sted:
 a)
 ved anvendelse af kildeadresser og/eller
 b)
 ved anvendelse af en brændstofvælger og/eller
 c)
 ved hjælp af brændstofspecifikke

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
fejlkoder.
 3.9.4.
 For så vidt angår statuskoden (som beskrevet i punkt 3.6 i dette bilag) skal en af de to følgende løsninger anvendes, hvis en eller flere af diagnoseredskaberne, der angiver parathed, er brændstofspecifikke:
 a)
 statuskoden er brændstofspecifik, dvs. anvendelse af to statuskoder, en for hver brændstoftype
 b)
 statuskoden skal angive færdigevaluerede kontrolsystemer for begge typer brændstof (benzin og (NG/bio-methan)/LPG), når kontrolsystemerne er færdigevaluerede for en af brændstoftyperne.
 Hvis ingen af de diagnoseredskaber, der angiver parathed, er brændstofspecifikke, er det kun nødvendigt at understøtte én statuskode.
 3.10.
 Supplerende bestemmelser for køretøjer med motorslukningsstrategier
 3.10.1.
 Kørecyklus
 3.10.1.1.
 En autonom genstart af motoren beordret af motorens styresystem, efter at motoren er gået i stå, kan betragtes som en ny kørecyklus eller en fortsættelse af den igangværende kørecyklus.»
 4. KRAV VED TYPEGODKENDELSE AF EGENDIAGNOSESYSTEMER
 4.1.
 En fabrikant kan anmode den typegodkendende myndighed om at typegodkende et egendiagnosesystem, selv om det rummer en eller flere ufuldstændigheder, således at de specifikke krav i dette bilag ikke er opfyldt i fuldt omfang. Den typegodkendende myndighed kan godkende op til to separate komponenter eller systemer med én eller flere ufuldstændigheder.
 Når en fabrikant fastsætter særlige betingelser for fejltænding som defineret i punkt 3.3.3.2.1 i dette bilag, betragtes disse betingelser ikke som en ufuldstændighed.
 4.2.
 Ved behandlingen af anmodningen tager den godkendende myndighed stilling til, om det ikke er muligt eller ikke er rimeligt at opfylde forskrifterne i dette bilag.
 Den typegodkendende myndighed skal bl.a. tage udgangspunkt i nærmere oplysninger fra fabrikanten om teknisk gennemførlighed, indførelsestid og produktionscyklusser, herunder ind- og udfasning af motorer og køretøjskonstruktioner og planlagte opgraderinger af computere, samt hvor effektivt det færdige OBD-system vil være til at opfylde kravene i regulativet, og om fabrikanten har gjort en acceptabel indsats for at opfylde kravene i regulativet.
 4.2.1.
 Den typegodkendende myndighed skal ikke acceptere en ufuldstændighedsanmodning vedrørende et system, hvor der helt mangler en påbudt fejlovervågning eller en obligatorisk registrering og rapportering af data fra en overvågningsenhed.
 4.2.2.
 For niveau 1A
 Den typegodkendende myndighed kan ikke acceptere en ufuldstændighedsanmodning, som ikke overholder grænseværdierne for egendiagnosesystemet i punkt 6.8.2 i dette regulativ.
 For niveau 1B
 Den kompetente myndighed skal afvise enhver ufuldstændighedsanmodning, der ikke overholder grænseværdierne for egendianosesystemet, der er fastsat i regional lovgivning, ganget med en faktor, der kræves i henhold til regional lovgivning, op til en maksimal faktor på to.
 4.3.
 En opstilling af ufuldstændighederne i rækkefølge skal begynde med ufuldstændigheder vedrørende punkt 3.3.3.1, 3.3.3.2 og 3.3.3.3 i dette bilag for motorer med styret tænding og vedrørende punkt 3.3.4.1, 3.3.4.2 og 3.3.4.3 i dette bilag for motorer med kompressionstænding.
 4.4.
 Hverken inden eller på tidspunktet for typegodkendelse kan der tillades ufuldstændighed i forhold til kravene i punkt 6.5, bortset fra punkt 6.5.3.5 i tillæg 1 til dette bilag.
 4.5.
 Ufuldstændighedens varighed
 4.5.1.
 En ufuldstændighed kan bestå i endnu to år efter typegodkendelse af køretøjstypen, medmindre det på passende vis godtgøres, at udbedring af ufuldstændigheden vil kræve betydelige fysiske ændringer af køretøjet og dertil en indførelsestid på mere end to år. I så fald kan ufuldstændigheden


text:
bestå i op til tre år.
 4.5.2.
 En fabrikant kan anmode om, at den oprindelige typegodkendelsesmyndighed accepterer en ufuldstændighed med tilbagevirkende kraft, hvis ufuldstændigheden opdages efter den oprindelige typegodkendelse. I så fald kan ufuldstændigheden bestå i to år efter, at der er givet meddelelse til den typegodkendende myndighed, medmindre det på tilfredsstillende vis godtgøres, at udbedring af ufuldstændigheden vil kræve betydelige fysiske ændringer af køretøjet og dertil en indførelsestid på mere end to år. I så fald kan ufuldstændigheden bestå i op til tre år.
 4.6.
 Et køretøj med et OBD-system kan på anmodning af fabrikanten accepteres til typegodkendelse med hensyn til emissioner, selv om systemet har en eller flere ufuldstændigheder, således at de specifikke krav i dette bilag ikke er opfyldt, såfremt de specifikke administrative bestemmelser i punkt 3 i denne bilag er opfyldt.
 Den typegodkendende myndighed underretter alle de andre kontraherende parter i 1958-overenskomsten, der anvender dette regulativ, om sin beslutning om imødekommelse af en ufuldstændighedsanmodning.
 Tillæg 1
 Funktionelle aspekter ved egendiagnosesystemer (OBD)
 1. INDLEDNING
 I dette tillæg beskrives fremgangsmåden for prøvning efter punkt 3 i dette bilag. I proceduren beskrives en metode til funktionskontrol af det i køretøjet monterede egendiagnosesystem ved simuleret svigt af de pågældende systemer i motorstyrings- eller emissionsbegrænsningssystem. Endvidere fastlægges procedurer til bestemmelse af holdbarheden af egendiagnosesystemer.
 Fabrikanten skal stille de defekte komponenter og/eller elektriske anordninger, som skal benyttes til simulering af fejl, til rådighed. Når sådanne defekte komponenter eller anordninger måles i løbet af type 1-prøvningscyklussen, må disse ikke medføre, at køretøjets emissioner overskrider en af de OBD-grænseværdier, der er fastsat i tabel 4A og tabel 4B (alt efter hvad der er relevant) i punkt 6.8.2 i dette regulativ, med mere end 20 %. Ved elektriske fejl (kortslutning/åbent kredsløb) kan emissionerne overskride OBD-grænseværdierne med mere end tyve procent.«
 Når køretøjet prøves med den defekte komponent eller den defekte anordning, godkendes egendiagnosesystemet, hvis fejlindikatoren aktiveres. Egendiagnosesystemet godkendes ligeledes, hvis fejlindikatoren aktiveres ved lavere værdier end egendiagnosesystemets grænseværdier.
 2. BESKRIVELSE AF PRØVNINGEN
 2.1.
 Prøvningen af egendiagnosesystemer finder sted i følgende faser:
 2.1.1.
 der simuleres funktionsfejl af en komponent i motorstyrings- eller emissionsbegrænsningssystem
 2.1.2.
 Køretøjet konditioneres med en simuleret funktionsfejl gennem den prækonditionering, der er omhandlet i punkt 6.2.1 eller punkt 6.2.2 i dette tillæg
 2.1.3.
 Mens køretøjet gennemkører en type 1-prøvecyklus med en simuleret funktionsfejl måles dets emissioner. Ved kørsel af køretøjet med en simuleret funktionsfejl, finder de i punkt 2.6.8.3.2 i bilag B6 anførte drivsporindekser og tolerancer ikke anvendelse.
 2.1.4.
 det bestemmes, om egendiagnosesystemet reagerer på den simulerede funktionsfejl og angiver denne over for føreren på passende måde.
 2.2.
 Alternativt kan funktionsfejl i en eller flere komponenter på fabrikantens anmodning simuleres elektronisk i overensstemmelse med kravene i punkt 6 i dette tillæg.
 2.3.
 Fabrikanten kan anmode om, at overvågning finder sted uden for type 1-prøvecyklussen, hvis det over for den typegodkendende myndighed godtgøres, at overvågning under betingelser svarende til type 1-prøvecyklussen ville medføre restriktive overvågningsbetingelser under køretøjets drift.
 3. PRØVNINGSKØRETØJ OG -BRÆNDSTOF
 3.1. Køretøj
 Prøvningskøretøjet skal opfylde forskrifterne i punkt 2.3 i bilag B6


text:
til dette regulativ.
 3.2. Brændstof
 Til afprøvningen skal anvendes det i bilag B3 til dette regulativ beskrevne referencebrændstof. Brændstoftypen for hver form for svigt, som der skal prøves for (beskrevet i punkt 6.3 i dette tillæg), kan vælges af den typegodkendende myndighed blandt de referencebrændstoffer, der er beskrevet i bilag B3 til dette regulativ, hvis der er tale om prøvning af et gasdrevet mono-brændstofkøretøj eller et gasdrevet bi-brændstofkøretøj. Den valgte type brændstof må ikke ændres i nogen af prøvningsfaserne (beskrevet i punkt 2.1 til 2.3 i dette tillæg). Hvis der anvendes LPG eller NG/biogas som brændstof, er det tilladt at motoren starter med benzin for derefter at skifte over til LPG eller NG/biomethan efter et forud fastsat tidsrum, som styres automatisk og ikke kan styres af føreren.
 4. PRØVNINGSTEMPERATUR OG -TRYK
 4.1.
 Prøvetemperatur og -tryk skal opfylde kravene i type 1-prøven som beskrevet i bilag B6 til dette regulativ.
 5. PRØVNINGSUDSTYR
 5.1. Chassisdynamometer
 Chassisdynamometeret skal opfylde forskrifterne i bilag B5 til dette regulativ.
 6. PRØVNINGSPROCEDURE FOR EGENDIAGNOSESYSTEM
 Figur C5.Till.1/1. indeholder en oversigt over proceduren for OBD-prøvning. Denne tabel er kun til orientering.
 Figur C5.Till.1/1 Oversigt over demonstrationsprøvning
 6.1.
 Kørecyklussen på chassisdynamometeret skal være den gældende WLTC i type 1-prøvningen, jf. bilagene, del B.
 6.1.1.
 Type 1-prøvningen behøver ikke gennemføres til påvisning af elektriske fejl (kortslutning/åbent kredsløb). Fabrikanten kan påvise disse former for svigt ved hjælp af kørselsbetingelser, hvor komponenten anvendes, og betingelserne for overvågning forekommer. Disse betingelser skal dokumenteres i typegodkendelsesdokumentationen.
 6.1.2.
 Fejlkodehukommelsen skal nulstilles ved begyndelsen af hvert svigt, som skal påvises.
 6.2.
 Prækonditionering af køretøjet
 6.2.1.
 Prækonditionering med henblik på tilpasning
 Prækonditionering med henblik på tilpasning består af to dele
 a)
 Prækonditionering med henblik på tilpasning uden fejl
 b)
 Prækonditionering med henblik på tilpasning med fejl
 efter fabrikanten valg.
 Niveau 1A
 Prækonditioneringen for tilpasning består af en eller flere på hinanden følgende WLTC 4-faseprøvninger. På fabrikantens anmodning og efter godkendelse fra den typegodkendende myndighed kan der anvendes en alternativ metode til tilpasning i stedet for 4-faseprøvninger.
 Hvis fejlkoden lagres efter prækonditionering med henblik på tilpasning, skal fabrikanten slette fejlkoden.
 Niveau 1B
 Prækonditioneringen for tilpasning består af en eller flere på hinanden følgende WLTC 3-faseprøvninger. På fabrikantens anmodning og efter godkendelse fra den typegodkendende myndighed kan der anvendes en alternativ metode til tilpasning i stedet for 3-faseprøvninger.
 Hvis fejlkoden lagres efter prækonditionering med henblik på tilpasning, skal fabrikanten slette fejlkoden.
 6.2.2.
 Prækonditionering med henblik på overvågning
 6.2.2.1.
 Kun for niveau 1A
 Afhængigt af motortype og efter indførelse af en af de i punkt 6.3 i dette tillæg angivne former for svigt prækonditioneres køretøjet ved gennemførelse af mindst to på hinanden følgende 4-fase WLTC-prøvninger.
 Kun for niveau 1B
 Afhængigt af motortype og efter indførelse af en af de i punkt 6.3 i dette tillæg angivne former for svigt prækonditioneres køretøjet ved gennemførelse af mindst to på hinanden følgende 3-fase WLTC-prøvninger.
 6.2.3.
 Kun for niveau 1A
 På fabrikantens anmodning og efter godkendelse fra den typegodkendende myndighed kan der anvendes alternative prækonditioneringsmetoder.
 Begrundelsen for at anvende yderligere prækonditioneringscyklusser eller alternative prækonditioneringsmetoder samt


text:
oplysninger om disse cyklusser/metoder skal angives i typegodkendelsesdokumentationen.
 6.3.
 Former for svigt, som skal prøves
 6.3.1.
 Udstødning fra motorkøretøjer med styret tænding
 6.3.1.1.
 Udskiftning af katalysatoren med en forringet eller defekt katalysator eller elektronisk simulering af sådant svigt.
 6.3.1.2.
 Fejltænding svarende til de i punkt 3.3.3.2 i dette bilag angivne fejltændingsomstændigheder.
 6.3.1.3.
 Udskiftning af lambdasonden med en forringet lambdasonde eller elektronisk simulering af sådant svigt.
 6.3.1.4.
 Elektrisk afbrydelse af enhver anden emissionsrelateret komponent, der er tilsluttet en computer, som styrer drivaggregatet (hvis komponenten er aktiveret ved den valgte type brændstof).
 6.3.1.5.
 Elektrisk afbrydelse af rensningsanordningen for den elektroniske fordampningskontrolanordning (hvis en sådan forefindes og er aktiveret ved den valgte type brændstof).
 6.3.2.
 Køretøjer med kompressionstænding
 6.3.2.1.
 Udskiftning af katalysatoren (hvis en sådan forefindes) med en forringet eller defekt katalysator, eller elektronisk simulering af sådant svigt.
 6.3.2.2.
 Fuldstændig fjernelse af partikelfilteret (hvis et sådant forefindes), eller hvis følerne indgår som en del af filteret, et defekt filteraggregat.
 6.3.2.3.
 Elektrisk afbrydelse af en eventuel elektronisk aktuator for brændstofmængde og indsprøjtningstidspunkt.
 6.3.2.4.
 Elektrisk afbrydelse af en vilkårlig anden emissionsrelateret komponent, der er tilsluttet en computer, som styrer drivaggregatet.
 6.3.2.5.
 Til opfyldelse af forskrifterne i punkt 6.3.2.3 og 6.3.2.4 i dette tillæg skal fabrikanten med den typegodkendende myndigheds samtykke træffe passende forholdsregler til godtgørelse af, at egendiagnosesystemet angiver en fejl, når afbrydelse finder sted.
 6.3.2.6.
 Fabrikanten skal godtgøre, at funktionsfejl i udstødningsrecirkulationsstrømmen (EGR flow) og køleanordningen detekteres af OBD-systemet under godkendelsesprøvningen.
 6.4.
 Prøvning af egendiagnosesystemet
 6.4.1.
 Køretøjer med styret tænding
 6.4.1.1.
 Når køretøjet er prækonditioneret som angivet i punkt 6.2 i dette tillæg, gennemfører prøvningskøretøjet en type 1-prøvning.
 Senest inden denne prøvning er afsluttet, skal enhver af de betingelser, der er givet i punkt 6.4.1.2 til 6.4.1.6 i dette tillæg, bevirke, at fejlindikatoren aktiveres: Fejlindikatoren kan også aktiveres under prækonditionering. Den tekniske tjeneste kan i stedet for de nævnte betingelser benytte andre betingelser i overensstemmelse med punkt 3.3.3.4 til dette bilag. Ved typegodkendelse må det samlede antal simulerede fejl dog ikke overstige fire (4).
 Hvis der er tale om prøvning af et gasdrevet bi-brændstofkøretøj, skal begge typer brændstof anvendes inden for de højst fire (4) simulerede fejl efter den typegodkendendes myndigheds valg.
 6.4.1.2.
 Udskiftning af katalysatoren med en forringet eller defekt katalysator eller elektronisk simulering af en forringet eller defekt katalysator, der medfører overskridelse af de i punkt 6.8.2 i dette regulativ angivne OBD-grænseværdi for NMHC-emission eller OBD-grænseværdi for NOx-emission.
 6.4.1.3.
 Fejltænding, der kunstigt fremkaldes i overensstemmelse med de betingelser for overvågning af fejltænding, der er givet i punkt 3.3.3.2 i dette bilag og medfører overskridelse af en vilkårlig OBD-grænseværdi i punkt 6.8.2 i dette regulativ.
 6.4.1.4.
 Udskiftning af en lambdasonde med en forringet eller defekt lambdasonde eller elektronisk simulering af en forringet eller defekt labdasonde, der medfører, at emissionen overskrider en vilkårlig OBD-grænseværdi i punkt 6.8.2 i dette regulativ.
 6.4.1.5.
 Elektrisk afbrydelse af rensningsanordningen for den elektroniske fordampningskontrolanordning (hvis en sådan forefindes og er aktiveret ved den valgte type brændstof).
 6.4.1.6.
 Elektrisk afbrydelse af enhver anden af drivaggregatets emissionsrelaterede komponenter, der er forbundet


text:
med en computer, med det resultat at emissionen overskrider en vilkårlig OBD-grænseværdi i punkt 6.8.2 i dette regulativ (hvis den er aktiveret for den valgte type brændstof).
 6.4.2.
 Køretøjer med kompressionsstænding
 6.4.2.1.
 Når køretøjet er prækonditioneret som angivet i punkt 6.2 i dette tillæg, gennemfører prøvningskøretøjet en type 1-prøvning.
 Senest inden denne prøvning er afsluttet, skal enhver af de betingelser, der er givet i punkt 6.4.2.2 til 6.4.2.5 i dette tillæg, bevirke, at fejlindikatoren aktiveres: Fejlindikatoren kan også aktiveres under prækonditionering. Den tekniske tjeneste kan i stedet for de nævnte betingelser benytte andre betingelser i overensstemmelse med punkt 3.3.4.4 til dette bilag. Ved typegodkendelse må det samlede antal simulerede fejl dog ikke overstige fire (4).
 6.4.2.2.
 Udskiftning af en katalysator (hvis en sådan forefindes) med en forringet eller defekt katalysator eller elektronisk simulering af en forringet eller defekt katalysator, der medfører overskridelse af de i punkt 6.8.2 i dette regulativ angivne OBD-grænseværdier.
 6.4.2.3.
 Fuldstændig fjernelse af partikelfilteret (hvis et sådant forefindes) eller udskiftning af dette med et defekt partikelfilter, der opfylder kravene i punkt 6.3.2.2 i dette tillæg, således at emissionerne overskrider en vilkårlig OBD-grænseværdi angivet i punkt 6.8.2 i dette regulativ.
 6.4.2.4.
 Med henvisning til punkt 6.3.2.5 i dette tillæg, afbrydelse af en enhver elektronisk aktuator for brændstoftilførsel og indsprøjtningstidspunkt, der medfører overskridelse af enhver af OBD-grænseværdierne i punkt 6.8.2 i dette regulativ.
 6.4.2.5.
 Med henvisning til punkt 6.3.2.5 i dette tillæg, afbrydelse af enhver anden af drivaggregatets emissionsrelaterede komponenter, som er forbundet med en computer, således at dette medfører overskridelse af OBD-grænseværdierne i punkt 6.8.2 i dette regulativ.
 6.5.
 Egendiagnosesignaler
 6.5.1.
 Reserveret
 6.5.1.1.
 Ved første konstatering af en funktionsfejl i en komponent eller et system skal der i computerens hukommelse lagres en »fryseramme« med motordriftsomstændighederne på dette tidspunkt. I tilfælde af efterfølgende funktionsfejl i brændstofsystemet eller fejltænding skal eventuelle tidligere lagrede fryserammer erstattes af de pågældende omstændigheder for funktionsfejl i brændstofsystem eller fejltænding (den først indtrædende heraf). De lagrede motordriftsdata skal, uden nødvendigvis at være begrænset dertil, omfatte den relative belastning, motorhastighed (RPM), brændstofafstemning (hvis dette foreligger), brændstoftryk (hvis dette foreligger), kørehastighed (hvis dette foreligger), motorkølemiddeltemperatur, tryk i indsugningsmanifold (hvis dette foreligger), brændstofsystemstatus (f.eks. lukket eller åben sløjfe (hvis dette foreligger), samt den fejlkode, der gav anledning til lagring af de pågældende data. Fabrikanten skal til fastfrysning af data vælge det mest hensigtsmæssige sæt betingelser, der letter effektiv udbedring. Der kræves kun én ramme med datasæt. Fabrikanten kan vælge at lagre ekstra fryserammer, forudsat at i det mindste den krævede ramme kan aflæses ved hjælp af en generisk scanner, der opfylder kravene i punkt 6.5.3.2 og 6.5.3.3 i dette tillæg. Hvis den fejlkode, der gav anledning til lagring af driftsbetingelserne, slettes i henhold til punkt 3.8 i dette bilag, kan de lagrede motordriftsdata ligeledes slettes.
 6.5.1.2.
 Ud over de krævede fastfrosne data skal følgende signaler, hvis de foreligger, på forlangende stilles til rådighed via den serielle port på standarddatastikket, hvis disse oplysninger foreligger på køretøjets computer eller kan fastlægges ved hjælp af oplysninger, der er tilgængelige for køretøjets


text:
computer: antal diagnosefejlkoder, motorens kølevæsketemperatur, brændstofsystemstatus (f.eks. lukket eller åben sløjfe), brændstofafstemningsværdi(er), tændingsforstilling, indsugningsluftens temperatur, indsugningsluftens tryk, luftens strømningshastighed, motorens omdrejningstal (RPM), størrelse af signal fra gasspjældspositionsføler, status af sekundærluft (opstrøms, nedstrøms eller atmosfærisk), relativ belastning, køretøjshastighed, brændstoftryk, oxygensonde, lambdasonde og fejlkodenummer.
 Signalerne skal foreligge i standardenheder, baseret på specifikationerne i punkt 6.5.3 i dette tillæg. Faktiske signaler skal tydeligt kunne skelnes fra faste standardværdier eller nødprogramsignaler.
 6.5.1.3.
 For alle emissionsbegrænsningssystemer, for hvilke der udføres specifikke on-board-evalueringsprøvninger (katalysator, lambdasonde osv.) bortset fra detektering af fejltænding, overvågning af brændstofsystem og omfattende komponentovervågning, skal resultaterne af den seneste selvtest af køretøjet og de grænser, mod hvilke systemet prøves, stilles til rådighed gennem den serielle port på det standardiserede datastik i overensstemmelse med specifikationerne i punkt 6.5.3 i dette tillæg. For de ovenfor nævnte overvågede komponenter og systemer skal gennem datastikket foreligge angivelse af, om disse har holdt de seneste prøver.
 Alle data, som skal registreres i forbindelse med kravene til OBD-systemets funktion efter ibrugtagning i henhold til bestemmelserne i punkt 7.6 i dette tillæg, skal være tilgængelige gennem den serielle port på standarddatastikket som angivet i specifikationerne i punkt 6.5.3 i dette tillæg.
 6.5.1.4.
 De egendiagnosekrav, efter hvilke køretøjets typeattest er udfærdiget, og de vigtigste emissionsbegrænsningssystemer, der overvåges af egendiagnosesystemet i henhold til punkt 6.5.3.3 i dette tillæg, skal være til rådighed gennem den serielle port på standarddatastikket som angivet i specifikationerne i punkt 6.5.3 i dette tillæg.
 6.5.1.5.
 For alle køretøjstyper, der tages i brug, skal softwarekalibreringsidentifikationsnummeret stilles til rådighed via den serielle port på standarddatastikket. Softwarekalibreringsidentifikationsnummeret skal foreligge i et standardiseret format.
 6.5.2.
 Det kræves ikke, at emissionsbegrænsningssystemet vurderer komponenter ved tilstedeværelse af funktionsfejl, hvis sådan vurdering medfører risiko for sikkerheden eller svigt af komponenter.
 6.5.3.
 Diagnosesystemet for emissionsbegrænsningssystemet skal give standardiseret og ubegrænset adgang og skal være i overensstemmelse med følgende ISO-standarder og/eller SAE-specifikationer. Senere versioner kan anvendes efter fabrikantens skøn.
 6.5.3.1.
 Følgende standard anvendes for forbindelsen til ekstern kommunikation fra køretøjet (on-board to off-board communications link):
 a)
 DS/ISO 15765-4:2011 »Vejkøretøjer – Overførsel af diagnosedata via CAN (DoCAN) - Del 4: Requirements for emissions-related systems«, dateret 1. februar 2011.
 6.5.3.2.
 Standarder, der anvendes til transmission af OBD-systemets relevante oplysninger:
 a)
 DS/ISO 15031-5 »Vejkøretøjer - Kommunikation mellem køretøj og eksternt udstyr til emissionsrelateret diagnostik – Del 5: Emission-related diagnostic services «, dateret 1. april 2011, eller SAE J1979, dateret 23. februar 2012.
 b)
 DS/ISO 15031-4 »Vejkøretøjer - Kommunikation mellem køretøj og eksternt udstyr til emissionsrelateret diagnostik – Del 4: External test equipment«, dateret 1. juni 2005, eller SAE J1978, dateret 30. april 2002.
 c)
 DS/ISO 15031-3 »Vejkøretøjer – Kommunikation mellem køretøj og eksternt udstyr til emissionsrelateret diagnostik – Del 3: Diagnosestik og tilhørende elektriske kredse: specification and use«, dateret 1. juli 2004, eller SAE J 1962, dateret 26. juli 2012.
 d)
 DS/ISO 15031-6 »Vejkøretøjer - Kommunikation mellem køretøj og eksternt udstyr til emissionsrelateret diagnostik – Del 6: Diagnostic trouble code definitions«, dateret 13. august 2010 eller SAE J2012 dateret 7. marts 2013.
 e)
 ISO 27145 »Implementering af krav til udveksling


text:
af globalt harmoniserede diagnoseudtag fra køretøjer (WWH-OBD)«, dateret 15.8.2012, med den begrænsning, at kun 6.5.3.1, litra a), kan anvendes som datalink
 f)
 ISO 14229: 2013 »Vejkøretøjer - UDS (Unified diagnostic services), med den begrænsning, at kun 6.5.3.1, litra a), kan anvendes som datalink«.
 Standard e) og f) kan anvendes som valgmulighed i stedet for litra a).
 6.5.3.3.
 Det prøvnings- og diagnosticeringsudstyr, der er nødvendigt til kommunikation med OBD-systemet, skal mindst opfylde funktionsspecifikationen i standarden, der er anført i punkt 6.5.3.2, litra b), i dette tillæg.
 6.5.3.4.
 Grundlæggende diagnosticeringsdata (som angivet i punkt 6.5.1) og oplysninger om tovejskontrol skal foreligge i det format og de enheder, der er beskrevet i standarden, der er anført i punkt 6.5.3.2, litra a), i dette tillæg, og skal være tilgængelige ved brug af diagnosticeringsværktøjer, der opfylder kravene i standarden, der er anført i punkt 6.5.3.2, litra b), i dette tillæg.
 Fabrikanten oplyser et nationalt standardiseringsorgan om de nærmere detaljer i forbindelse med emissionsrelaterede diagnosticeringsdata, f.eks. PID'er, Id'er for OBD-overvågningsenheder, prøvnings-Id'er, der ikke er specificeret i de standarder, der er opført i punkt 6.5.3.2, litra a), i dette tillæg, men er relateret til dette regulativ.
 6.5.3.5.
 Når der registreres en fejl, skal fabrikanten identificere fejlen med den mest hensigtsmæssige ISO/SAE-fejlkode specificeret i en af de standarder, der er anført i punkt 6.5.3.2 d) i dette tillæg, vedrørende »emissionsrelaterede diagnosefejlkoder (diagnostic trouble codes)«. Er dette ikke muligt, kan fabrikanten benytte producentkontrollerede diagnosefejlkoder efter samme standard. Fejlkoderne skal være fuldt tilgængelige ved brug af standardiseret diagnosticeringsudstyr, som opfylder forskrifterne i punkt 6.5.3.3 i dette tillæg.
 6.5.3.6.
 Grænsefladen mellem køretøj og diagnosetester skal være standardiseret og opfylde alle kravene i standarden, der er anført i punkt 6.5.3.2, litra c), i dette tillæg. Ved monteringen skal anvendes en placering, der kan godkendes af den administrative myndighed og er let tilgængelig for servicepersonale, men beskytter mod uautoriserede indgreb.
 7. FUNKTION EFTER IBRUGTAGNING
 Dette punkt finder kun anvendelse på niveau 1A
 7.1.
 Generelle krav
 7.1.1.
 Hver overvågningsenhed i OBD-systemet skal aktiveres mindst én gang pr. kørecyklus, hvor kontrolbetingelserne skal være i overensstemmelse med punkt 7.2 i dette tillæg. Fabrikanter kan undlade at anvende det beregnede forhold (eller ethvert element heraf) eller enhver anden angivelse af kontrolfrekvens som kontrolforhold for enhver overvågningsenhed.
 7.1.2.
 Funktionsraten efter ibrugtagning (in-use performance ratio — IUPR) for en specifik overvågningsenhed M for OBD-systemet og funktion af forureningsbegrænsende anordninger skal være:
 IUPRM = TællerM / NævnerM
 7.1.3.
 Sammenligningen mellem tæller og nævner giver en indikation af, hvor ofte en specifik overvågningsenhed er i drift i forhold til køretøjets drift. For at sikre, at alle fabrikanter finder frem til IUPRM på samme måde, er der fastsat detaljerede krav for definition og forøgelse af disse tællinger.
 7.1.4.
 Hvis køretøjet i henhold til kravene i dette bilag er udstyret med en specifik overvågningsenhed M, skal IUPRM være over eller lig med nedenstående minimumsværdier:
 a)
 0,260 for overvågningsenheder af sekundærluftsystemer og andre koldstartsrelaterede overvågningsenheder
 b)
 0,520 for overvågningsenheder af rensningen af det fordampningsbegrænsende system
 c)
 0,336 for alle andre overvågningsenheder.
 7.1.5.
 Køretøjer skal


text:
opfylde kravene i punkt 7.1.4 i dette tillæg med hensyn til kilometertal for fuld mållivscyklus som defineret i punkt 6.7 i dette regulativ.
 7.1.6.
 Kravene i dette punkt anses for at være opfyldt for en bestemt overvågningsenhed M, hvis følgende statistiske betingelser er opfyldt for alle køretøjer tilhørende en bestemt OBD-familie, der fremstilles i et bestemt kalenderår:
 a)
 den gennemsnitlige IUPRM er lig med eller over den for overvågningsenheden gældende minimumsværdi
 b)
 over 50 % af alle køretøjer har en IUPRM lig med eller over den for overvågningsenheden gældende minimumsværdi.
 7.2.
 TællerM
 7.2.1.
 Tælleren for en specifik overvågningsenhed er en tælling, der angiver det antal gange, et køretøj har fungeret på en sådan måde, at alle de overvågningsbetingelser, der er nødvendige for, at en specifik overvågningsenhed kan detektere en funktionsfejl med henblik på at advare føreren, således som det er blevet installeret af fabrikanten, har været til stede. Tælleren skal ikke øges mere end én gang pr. kørecyklus, medmindre der foreligger en teknisk begrundelse herfor.
 7.3.
 NævnerM
 7.3.1.
 Formålet med nævneren er at give en tælling af antallet af kørsler under hensyntagen til eventuelle særlige betingelser for en specifik overvågningsenhed. Nævneren skal øges med mindst én pr. kørecyklus, hvis sådanne betingelser har været til stede i løbet af denne kørecyklus, og den generelle nævner øges som specificeret i punkt 7.5 i dette tillæg, medmindre nævneren er deaktiveret i henhold til punkt 7.7 i dette tillæg.
 7.3.2.
 Ud over kravene i punkt 7.3.1 i dette tillæg:
 a)
 Tælleren/tællerne for overvågningsenheden af sekundærluftsystemet øges, hvis sekundærluftsystemet er sat til »on« i 10 s eller derover. For at bestemme varigheden af denne beordrede »on«-tilstand, kan OBD-systemet vælge ikke at medregne den tid, der medgår til sekundærluftsystemets ekstraordinære drift alene med henblik på overvågning.
 b)
 Nævnere for overvågningsenheder af systemer, der kun er aktive under koldstart, øges, hvis komponenten eller strategien sættes til »on« i 10 s eller derover.
 c)
 Nævneren/nævnerne for overvågningsenheder af variable ventilindstillinger (VVT) og/eller kontrolsystemer øges, hvis komponenten sættes til at fungere (f.eks. sættes til »open«, »closed«, »locked« osv.) to eller flere gange i løbet af kørecyklussen eller i 10 s eller derover (det der først indtræder).
 d)
 For nedenstående overvågningsenheder øges nævneren/nævnerne med én, såfremt kravene i dette punkt er opfyldt i løbet af mindst én kørecyklus, og der er opnået mindst 800 kumulative kilometer køretøjsdrift, siden nævneren sidst blev øget:
 i)
 Dieseloxidationskatalysator
 ii)
 Dieselpartikelfilter.
 e)
 Uden at kravene til forøgelse af nævnere for andre overvågningsenheder derved tilsidesættes, øges nævnerne for overvågningsenheder af følgende komponenter, hvis, og kun hvis, kørecyklussen er igangsat med en koldstart:
 i)
 Væsketemperaturfølere (olie, kølervæske, brændstof, SCR-reagens)
 ii)
 Renluftstemperaturfølere (omgivende luft, indsugningsluft, ladeluft, indsugningsmanifold)
 iii)
 Udstødningstemperaturfølere (udstødningsgasrecirkulation/køling, turboladning, katalysator).
 f)
 For enheder til overvågning af ladetrykkontrolsystemet øges nævnerne, hvis alle følgende betingelser er opfyldt:
 i)
 De generelle betingelser for nævneren er opfyldt
 ii)
 ladetrykkontrolsystemet er aktivt i mindst 15 sekunder.
 g)
 Fabrikanter kan anmode om tilladelse til at anvende særlige nævnerbetingelser for visse komponenter eller systemer, og denne anmodning kan kun godkendes, hvis det over


text:
for den typegodkendende myndighed kan godtgøres ved hjælp af data og/eller en teknisk vurdering, at sådanne andre betingelser er nødvendige for at sikre en pålidelig detektering af funktionsfejl.
 7.3.3.
 For hybridkøretøjer, køretøjer, der anvender alternative anordninger eller strategier til motorstart (f.eks. integreret starter og generatorer), eller køretøjer, der anvender alternative brændstoffer (f.eks. mono-brændstofkøretøjer, bi-brændstofkøretøjer eller dual-brændstofkøretøjer), kan fabrikanten anmode om den typegodkendende myndigheds tilladelse til at anvende alternative kriterier for forøgelsen af nævner i stedet for de kriterier, der er fastsat i dette punkt. Den typegodkendende myndighed skal generelt ikke tillade alternative kriterier for køretøjer, hvor motoren kun stoppes, når køretøjet befinder sig i eller i nærheden af tomgang eller standsning. Den typegodkendende myndigheds godkendelse af alternative kriterier bygger på en vurdering af de alternative kriteriers ækvivalens med hensyn til at bestemme omfanget af køretøjsdrift i forhold til den traditionelle måling af kørsel i henhold til kriterierne i dette punkt.
 7.4.
 Tændingscyklustælling
 7.4.1.
 Tændingscyklustællingen angiver antallet af tændingscyklusser, som køretøjet har været udsat for. Tændingscyklustællingen kan ikke øges mere end én gang pr. kørecyklus.
 7.5.
 Generel nævner
 7.5.1.
 Den generelle nævner er en tælling af det antal gange, et køretøj har været i drift. Den øges inden for 10 s, såfremt følgende kriterier er opfyldt i løbet af en enkelt kørecyklus:
 a)
 Den kumulative tid siden motorstart er mindst 600 s ved en højde på højst 2 440 m over havets overflade og ved en omgivelsestemperatur på mindst -7 °C.
 b)
 Den kumulative køretøjsdrift ved mindst 40 km/h forekommer i mindst 300 s ved en højde på højst 2 440 m over havets overflade og ved en omgivelsestemperatur på mindst -7 °C.
 c)
 Kontinuerlig køretøjsdrift ved tomgang (dvs. at føreren har sluppet speederen og køretøjets hastighed er højst 1,6 km/h) i mindst 30 s ved en højde på højst 2 440 m over havets overflade og en omgivelsestemperatur på mindst -7 °C.
 7.6.
 Rapportering om og forøgelse af tællinger
 7.6.1.
 OBD-systemet skal i henhold til de i punkt 6.5.3.2, litra a), i dette tillæg anførte ISO 15031-5-specifikationer rapportere om tændingscyklustællingen og den generelle nævner samt separate tællere og nævnere for nedenstående overvågningsenheder, hvis deres tilstedeværelse kræves i henhold til dette bilag:
 a)
 katalysatorer (hver sektion rapporteres separat)
 b)
 lambdasonder/udstødningsgassensorer, herunder sekundære lambdasonder (hver sensor skal rapporteres separat)
 c)
 fordampningssystem
 d)
 EGR-system
 e)
 VVT-system
 f)
 sekundærluftsystem
 g)
 partikelfilter
 h)
 NOx-efterbehandlingssystem (f.eks. NOx-absorber, NOx-reagens/katalysatorsystem)
 i)
 Kontrolsystemer for ladetryk.
 7.6.2.
 For specifikke komponenter eller systemer, der har flere overvågningsenheder, der i henhold til dette punkt skal rapporteres om (f.eks. kan lambdasonden i afsnit 1 have flere overvågningsenheder for sensorrespons eller andre sensorkarakteristika), skal OBD-systemet foretage separat registrering af tællere og nævnere for hver af de specifikke overvågningsenheder og kun rapportere om den tilsvarende tæller og nævner for den specifikke overvågningsenhed, der har det laveste numeriske forhold. Hvis to eller flere specifikke overvågningsenheder har samme numeriske forhold, skal den tilsvarende tæller og nævner for den specifikke overvågningsenhed, der har den højeste nævner, rapporteres for den specifikke komponent.
 7.6.2.1.
 Tællere og nævnere for specifikke overvågningsenheder


text:
for komponenter eller systemer, der overvåges kontinuerligt for kortslutnings- eller tomgangsspændingsfejl, er fritaget for rapportering.
 Ved »kontinuerligt« forstås, når udtrykket anvendes i denne forbindelse, at overvågningen altid er aktiveret, og at samplingen af det signal, der anvendes til overvågningen, finder sted ved en rate, der ikke er mindre end to samplinger pr. sekund, og at tilstedeværelsen eller fraværet af den fejl, der er relevant for den pågældende overvågningsenhed, skal være afsluttet inden for 15 sekunder.
 Hvis en computerinputkomponent med henblik på kontrol samples mindre ofte, kan komponentsignalet i stedet evalueres hver gang, sampling forekommer.
 Det kræves ikke, at en output-komponent/et output-system aktiveres alene med henblik på overvågning af output-komponenten/output-systemet.
 7.6.3.
 Alle tællere, der øges, skal øges med et heltal på ét.
 7.6.4.
 Minimumsværdien af hver tælling er 0, og maksimumsværdien skal være mindst 65 535, uanset andre krav om standardiseret lagring i og rapportering fra OBD-systemet.
 7.6.5.
 Hvis enten tælleren eller nævneren for en specifik overvågningsenhed når sin maksimumsværdi, skal begge tællinger for denne specifikke overvågningsenhed divideres med to, inden de øges igen i henhold til punkt 7.2 og 7.3 i dette tillæg. Hvis tændingscyklustællingen eller den generelle nævner når maksimumsværdien, skal den pågældende tælling skifte til 0 ved den næste forøgelse i henhold til henholdsvis punkt 7.4 og 7.5 i dette tillæg.
 7.6.6.
 Hver tælling skal kun nulstilles, når der sker nulstilling af en ikke-flygtig hukommelse (f.eks. omprogrammering osv.), eller hvis tallene lagres i en »keep-alive«-hukommelse (KAM), når KAM er tabt på grund af en strømafbrydelse i kontrolmodulet (f.eks. frakoblet batteri osv.).
 7.6.7.
 Fabrikanten skal træffe foranstaltninger for at sikre, at værdierne af tæller og nævner ikke kan nulstilles eller ændres, undtagen i de situationer, der udtrykkeligt er beskrevet i dette punkt.
 7.7.
 Afbrydelse af tællere, nævnere og den generelle nævner
 7.7.1.
 OBD-systemet skal senest 10 s efter detekteringen af en funktionsfejl, der afbryder en overvågningsenhed, der skal opfylde overvågningskravene i dette bilag (dvs. at en indkommende eller bekræftet kode er lagret), afbryde enhver yderligere forøgelse af den tilsvarende tæller og nævner for hver overvågningsenhed, der er afbrudt. Når funktionsfejlen ikke længere detekteres (dvs. at den indkommende kode slettes ved »selvrensning« eller en scanner-kommando), genoptages forøgelsen af alle tilsvarende tællere og nævnere inden for 10 s.
 7.7.2.
 OBD-systemet skal senest 10 s efter starten af en kraftudtagsoperation (PTO), der afbryder en overvågningsenhed, som skal opfylde overvågningskravene i dette bilag, afbryde enhver yderligere forøgelse af den tilsvarende tæller og nævner for hver overvågningsenhed, der er afbrudt. Når PTO-operationen afsluttes, genoptages forøgelsen af alle tilsvarende tællere og nævnere inden for 10 sekunder.
 7.7.3.
 OBD-systemet skal afbryde yderligere forøgelse af tæller og nævner for en specifik overvågningsenhed inden for 10 s, hvis en funktionsfejl i en komponent, der anvendes til at bestemme kriteriet inden for definitionen af den specifikke overvågningsenheds nævner (f.eks. hastighed, temperatur, højde, tomgang, motorkoldstart eller driftstid), er blevet detekteret, og den tilsvarende indkommende fejlkode er blevet lagret. Forøgelsen af tæller og nævner skal starte igen inden for 10 s, når funktionsfejlen ikke længere er til stede (f.eks. den indkommende


text:
kode er slettet ved »selvrensning« eller en scanner-kommando).
 7.7.4.
 OBD-systemet skal afbryde yderligere forøgelse af den generelle nævner inden for 10 s, hvis en funktionsfejl i en komponent, der anvendes til at bestemme, om kriteriet i punkt 7.5 i dette tillæg er opfyldt (f.eks. hastighed, omgivelsestemperatur, højde, tomgang eller driftstid), er blevet detekteret, og den tilsvarende indkommende fejlkode er blevet lagret. Forøgelsen af den generelle nævner må ikke deaktiveres af andre årsager. Forøgelsen af den generelle nævner skal starte igen inden for 10 s, når funktionsfejlen ikke længere er til stede (f.eks. den indkommende kode er slettet ved »selvrensning« eller en scanner-kommando).


text:
 26.8.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 277/4
 AFGØRELSE TRUFFET AF DET BLANDEDE EØS-UDVALG
 Nr. 36/2004
 af 23. april 2004
 om ændring af bilag II (tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Bilag II til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 23/2004 truffet af Det Blandede EØS-udvalg den 19. marts 2004 (1).
 (2)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 1873/2003 af 24. oktober 2003 om ændring af bilag II til Rådets forordning (EØF) nr. 2377/90 om en fælles fremgangsmåde for fastsættelse af maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af veterinærlægemidler i animalske levnedsmidler (2) skal indarbejdes i aftalen.
 (3)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 2011/2003 af 14. november 2003 om ændring af bilag I og III til Rådets forordning (EØF) nr. 2377/90 om en fælles fremgangsmåde for fastsættelse af maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af veterinærlægemidler i animalske levnedsmidler (3) skal indarbejdes i aftalen.
 (4)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 2145/2003 af 8. december 2003 om ændring af bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2377/90 om en fælles fremgangsmåde for fastsættelse af maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af veterinærlægemidler i animalske levnedsmidler (4) skal indarbejdes i aftalen —
 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende led indsættes i punkt 14 (Rådets forordning (EØF) nr. 2377/90) i kapitel XIII i bilag II til aftalen:
 »—
 32003 R 1873: Kommissionens forordning (EF) nr. 1873/2003 af 24. oktober 2003(EUT L 275 af 25.10.2003, s. 9)
 —
 32003 R 2011: Kommissionens forordning (EF) nr. 2011/2003 af 14. november 2003 (EUT L 297 af 15.11.2003, s. 15)
 —
 32003 R 2145: Kommissionens forordning (EF) nr. 2145/2003 af 8. december 2003 (EUT L 322 af 9.12.2003, s. 5).«
 Artikel 2
 Teksterne til forordning (EF) nr. 1873/2003, (EF) nr. 2011/2003 og (EF) nr. 2145/2003 på islandsk og norsk, som offentliggøres i EØS-tillægget til Den Europæiske Unions Tidende, er autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 24. april 2004, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle nødvendige meddelelser, jf. aftalens artikel 103, stk. 1 (5).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 23. april 2004.
 På vegne af Det Blandede EØS-udvalg
 P. WESTERLUND
 Formand
 (1) EUT L 127 af 29.4.2004, s. 128.
 (2) EUT L 275 af 25.10.2003, s. 9.
 (3) EUT L 297 af 15.11.2003, s. 15.
 (4) EUT L 322 af 9.12.2003, s. 5.
 (5) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 6.10.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 262/58
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 86/2011
 af 1. juli 2011
 om ændring af bilag XX (Miljø) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Bilag XX til aftalen blev ændret ved Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse nr. 57/2011 af 20. maj 2011 (1).
 (2)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 748/2009 af 5. august 2009 om en liste over luftfartøjsoperatører, som den 1. januar 2006 udførte eller derefter har udført en af luftfartsaktiviteterne i bilag I til direktiv 2003/87/EF, med angivelse af den til hver luftfartøjsoperatør hørende administrerende medlemsstat (2) skal indarbejdes i aftalen.
 (3)
 Kommissionens forordning (EU) nr. 394/2011 af 20. april 2011 om ændring af forordning (EF) nr. 748/2009 om en liste over luftfartøjsoperatører, som den 1. januar 2006 udførte eller derefter har udført en af luftfartsaktiviteterne i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF, med angivelse af den til hver luftfartøjsoperatør hørende administrerende medlemsstat i relation til udvidelsen af Unionens ordning for handel med emissioner til EØS/EFTA-lande (3) skal indarbejdes i aftalen —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende punkt indsættes efter punkt 21ar (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/81/EF) i bilag XX til aftalen:
 »21as.
 32009 R 0748: Kommissionens forordning (EF) nr. 748/2009 af 5. august 2009 om en liste over luftfartøjsoperatører, som den 1. januar 2006 udførte eller derefter har udført en af luftfartsaktiviteterne i bilag I til direktiv 2003/87/EF, med angivelse af den til hver luftfartøjsoperatør hørende administrerende medlemsstat (EUT L 219 af 22.8.2009, s. 1), som ændret ved:
 —
 32011 R 0394: Kommissionens forordning (EU) nr. 394/2011 af 20. april 2011 (EUT L 107 af 27.4.2011, s. 1).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af forordning (EF) nr. 748/2009 og forordning (EU) nr. 394/2011, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 2. juli 2011, forudsat at alle meddelelser er indgivet til Det Blandede EØS-udvalg, jf. aftalens artikel 103, stk. 1 (4).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 1. juli 2011.
 På Det Blandede EØS-udvalgs vegne
 Kurt JÄGER
 Formand
 (1) EUT L 196 af 28.7.2011, s. 39.
 (2) EUT L 219 af 22.8.2009, s. 1.
 (3) EUT L 107 af 27.4.2011, s. 1.
 (4) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 21.6.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 161/15
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 9/2012
 af 10. februar 2012
 om ændring af bilag II (Tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Bilag II til aftalen blev ændret ved Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse nr. 129/2011 af 2. december 2011 (1).
 (2)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 282/2008 af 27. marts 2008 om materialer og genstande af genvundet plast bestemt til kontakt med fødevarer og om ændring af forordning (EF) nr. 2023/2006 (2) bør inkorporeres i aftalen.
 (3)
 Denne afgørelse drejer sig om fødevarelovgivning. Fødevarelovgivningen finder ikke anvendelse på Liechtenstein, så længe aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om handel med landbrugsprodukter også gælder for Liechtenstein, jf. indledningen til kapitel XII i bilag II til aftalen. Denne afgørelse skal derfor ikke gælde for Liechtenstein —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 I kapitel XII i bilag II til aftalen foretages følgende ændringer:
 1)
 Følgende indsættes i punkt 54zzzb (Kommissionens forordning (EF) nr. 2023/2006):
 », som ændret ved:
 —
 32008 R 0282: Kommissionens forordning (EF) nr. 282/2008 af 27. marts 2008 (EUT L 86 af 28.3.2008, s. 9).«
 2)
 Følgende indsættes efter punkt 55 (Kommissionens forordning (EU) nr. 10/2011):
 »56.
 32008 R 0282: Kommissionens forordning (EF) nr. 282/2008 af 27. marts 2008 om materialer og genstande af genvundet plast bestemt til kontakt med fødevarer og om ændring af forordning (EF) nr. 2023/2006 (EUT L 86 af 28.3.2008, s. 9).
 Bestemmelserne i forordningen gælder i forbindelse med denne aftale med følgende tilpasning:
 Punkt 4, litra d), i protokol 1 til aftalen finder ikke anvendelse på forordningens artikel 6.«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af forordning (EF) nr. 282/2008, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 11. februar 2012, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1 (3).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 10. februar 2012.
 På Det Blandede EØS-udvalgs vegne
 Gianluca GRIPPA
 Fungerende formand
 (1) EUT L 76 af 15.3.2012, s. 12.
 (2) EUT L 86 af 28.3.2008, s. 9.
 (3) Forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 14.12.2021
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 447/23
 AFGØRELSE nr. 1/2021 VEDTAGET AF ASSOCIERINGSUDVALGET EU-UKRAINE I DETTES HANDELSSAMMENSÆTNING
 den 22. november 2021
 om ændring af tillæg XVII-3 (Regler for telekommunikationstjenester), tillæg XVII-4 (Regler for post- og kurertjenester) og tillæg XVII-5 (Regler for international søtransport) til bilag XVII til associeringsaftalen mellem Den Europæiske Union og Det Europæiske Atomenergifællesskab og deres medlemsstater på den ene side og Ukraine på den anden side [2021/2219]
 ASSOCIERINGSUDVALGET I DETTES HANDELSSAMMENSÆTNING HAR —
 under henvisning til associeringsaftalen mellem Den Europæiske Union og Det Europæiske Atomenergifællesskab og deres medlemsstater på den ene side og Ukraine på den anden side (1) (»aftalen«), særlig artikel 465, stk. 3, og artikel 11 i bilag XVII, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Associeringsaftalen mellem Den Europæiske Union og Det Europæiske Atomenergifællesskab og deres medlemsstater på den ene side og Ukraine på den anden side (»aftalen«) trådte i kraft den 1. september 2017.
 (2)
 I aftalens præambel og artikel 1, stk. 2, litra d), bekræftes parternes ønske om at støtte reformprocessen i Ukraine, herunder gennem lovgivningsmæssig tilnærmelse, og derved bidrage til gradvis økonomisk integration og udbygning af den politiske associering mellem EU og Ukraine.
 (3)
 I aftalens artikel 114, 124 og 138 anerkender parterne betydningen af en tilnærmelse af Ukraines eksisterende lovgivning til EU's lovgivning for sektoren for telekommunikationstjenesteydelser, sektoren for post- og kurertjenester samt sektoren for international søtransport. Ukraine skal sikre, at dets eksisterende og fremtidig lovgivning gradvist gøres forenelig med gældende EU-ret. En sådan tilnærmelse vil gradvist udvides til at omfatte alle de elementer i gældende EU-ret, der er omhandlet i bilag XVII til aftalen.
 (4)
 Den gældende EU-ret, der er anført i tillæg XVII-3 (Regler for telekommunikationstjenester), tillæg XVII-4 (Regler for post- og kurertjenester) og tillæg XVII-5 (Regler for international søtransport) til bilag XVII til aftalen, har udviklet sig betydeligt siden paraferingen af teksten til aftalen den 30. marts 2012. Denne udvikling bør afspejles i disse tillæg.
 (5)
 I overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, i bilag XVII til aftalen skal Ukraine, så snart Ukraine mener, at en bestemt EU-retsakt er blevet korrekt vedtaget og gennemført, forelægge de relevante gennemførelsestabeller sammen med en officiel engelsk oversættelse af den ukrainske gennemførelsesretsakt for EU's medsekretær for Associeringsudvalget i dettes handelssammensætning således, at Europa-Kommissionen kan gå videre med vurderingen i tillæg XVII-6 —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 1. Tillæg XVII-3 (Regler for telekommunikationstjenester) til bilag XVII til aftalen erstattes af bilag 1 til denne afgørelse.
 2. Tillæg XVII-4 (Regler for post- og kurertjenester) til bilag XVII til aftalen erstattes af bilag 2 til denne afgørelse.
 3. Tillæg XVII-5 (Regler for international søtransport) til bilag XVII til aftalen erstattes af bilag 3 til denne afgørelse.
 Artikel 2
 Denne afgørelse er udfærdiget på bulgarsk, dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, kroatisk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, rumænsk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk, ungarsk og ukrainsk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 22.


text:
november 2021.
 På vegne af Associeringsudvalget i dettes handelssammensætning
 Léon DELVAUX
 Formand
 Alberto FERNÁNDEZ-DÍEZ
 Oleksandra NECHYPORENKO
 Sekretærer
 (1) EUT L 161 af 29.5.2014, s. 3.
 BILAG 1
 Tillæg XVII-3
 REGLER FOR TELEKOMMUNIKATIONSTJENESTER
 De gældende bestemmelser i følgende EU-retsakter finder anvendelse i overensstemmelse med bestemmelserne om horisontale tilpasninger i tillæg XVII-1, medmindre andet er anført. Eventuelle tilpasninger og ændringer af de enkelte retsakter er angivet efter den pågældende retsakt.
 Gældende bestemmelser, der skal vedtages:
 A. Overordnet europæisk politik for elektronisk kommunikation
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/1972 af 11. december 2018 om oprettelse af en europæisk kodeks for elektronisk kommunikation
 —
 træffe passende og forholdsmæssige lovgivningsmæssige, tekniske og organisatoriske foranstaltninger under hensyntagen til den ramme af foranstaltninger, der præsenteres i »EU-værktøjskasse til cybersikkerhed i 5G-net«, der blev offentliggjort efter Kommissionens henstilling (EU) 2019/534 af 26. marts 2019 (C (2019) 2335), med henblik på en hensigtsmæssig styring af risiciene for sikkerheden i net og tjenester.
 Tidsplan: Bestemmelserne i direktiv (EU) 2018/1972 gennemføres senest den 31. december 2024.
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2015/2120 af 25. november 2015 om foranstaltninger vedrørende adgang til det åbne internet og om ændring af direktiv 2002/22/EF om forsyningspligt og brugerrettigheder i forbindelse med elektroniske kommunikationsnet og -tjenester og forordning (EU) nr. 531/2012 om roaming på offentlige mobilkommunikationsnet i Unionen
 —
 gennemføre artikel 2-6 i forordning (EU) 2015/2120.
 Tidsplan: Bestemmelserne i forordning (EU) 2015/2120 gennemføres senest den 31. december 2025.
 Kommissionens direktiv 2002/77/EF af 16. september 2002 om konkurrence på markederne for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester
 —
 sikre fair konkurrence på markederne for elektronisk kommunikation, især vedrørende omkostningsbaserede priser for tjenester.
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/84/EF af 20. november 1998 om retlig beskyttelse af adgangsstyrede og adgangsstyrende tjenester.
 Tidsplan: Bestemmelserne i ovennævnte retsakter gennemføres inden for to år efter denne aftales ikrafttræden.
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/31/EF af 8. juni 2000 om visse retlige aspekter af informationssamfundstjenester, navnlig elektronisk handel, i det indre marked (»Direktivet om elektronisk handel«)
 Direktiv 2000/31/EF dækker alle informationssamfundets tjenester, såvel business-to-business som business-to-consumer, dvs. enhver tjeneste, der normalt leveres mod betaling, over afstand, ved hjælp af elektroniske midler og rekvireret individuelt af modtageren af en tjeneste.
 Tidsplan: Bestemmelserne i direktiv 2000/31/EF gennemføres inden for tre år efter denne aftales ikrafttræden.
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/61/EU af 15. maj 2014 om foranstaltninger for at reducere omkostningerne ved etablering af højhastighedsnet til elektronisk kommunikation.
 Tidsplan: Bestemmelserne i direktiv 2014/61/EU gennemføres senest den 31. december 2021.
 B. Frekvenspolitisk regelsæt
 Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 676/2002/EF af 7. marts 2002 om et frekvenspolitisk regelsæt i Det Europæiske Fællesskab
 —
 analysere i overensstemmelse med det politiske og retlige regelsæt, der er fastsat i afgørelse nr. 676/2002/EF, og vedtage politikker og regler, der sikrer harmoniseret adgang til og effektiv udnyttelse af frekvenserne.
 Kommissionens afgørelse 2010/267/EU af 6. maj 2010 om harmoniserede tekniske vilkår for anvendelse af 790-862 MHz-båndet til landbaserede systemer, som kan levere elektroniske kommunikationstjenester i Den Europæiske Union
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2011/251/EU af 18. april 2011 om ændring af beslutning 2009/766/EF om harmonisering af 900 MHz-båndet og 1


text:
800 MHz-båndet for landbaserede systemer, som kan levere fælleseuropæiske elektroniske kommunikationstjenester i Fællesskabet
 Kommissionens beslutning 2009/766/EF af 16. oktober 2009 om harmonisering af 900 MHz-båndet og 1 800 MHz-båndet for landbaserede systemer, som kan levere fælleseuropæiske elektroniske kommunikationstjenester i Fællesskabet
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2012/688/EU af 5. november 2012 om harmoniseret anvendelse af frekvensbåndene 1 920-1 980 MHz og 2 110-2 170 MHz til jordbaserede systemer, der kan levere elektroniske kommunikationstjenester i Unionen
 Kommissionens beslutning 2008/477/EF af 13. juni 2008 om harmonisering af 2 500-2 690 MHz-båndet for landbaserede systemer, som kan levere elektroniske kommunikationstjenester i Fællesskabet
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2019/235 af 24. januar 2019 om ændring af beslut ning 2008/411/EF for så vidt angår en ajourføring af relevante tekniske vilkår for 3 400-3 800 MHz-båndet
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2018/1538 af 11. oktober 2018 om harmonisering af radiofrekvenser til brug for kortdistanceudstyr i frekvensbåndene 874-876 MHz og 915-921 MHz
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2014/276/EU af 2. maj 2014 om ændring af Kommissionens beslutning 2008/411/EF om harmonisering af 3 400-3 800 MHz-båndet for jordbaserede systemer, der kan levere elektroniske kommunikationstjenester i Fællesskabet
 Kommissionens beslutning 2008/411/EF af 21. maj 2008 om harmonisering af 3 400-3 800 MHz-båndet for jordbaserede systemer, der kan levere elektroniske kommunikationstjenester i Fællesskabet
 Kommissionens beslutning 2008/671/EF af 5. august 2008 om samordnet anvendelse af frekvensressourcer i frekvensbåndet 5 875-5 905 MHz til sikkerhedsrelaterede anvendelser af intelligente transportsystemer (ITS)
 Kommissionens beslutning 2007/344/EF af 16. maj 2007 om ensartet fremlæggelse af oplysninger om brugen af frekvenser i Fællesskabet
 Kommissionens beslutning 2007/90/EF af 12. februar 2007 om ændring af beslutning 2005/513/EF om samordnet anvendelse af frekvensressourcer i 5 GHz-båndet med sigte på indførelse af trådløse adgangssystemer, herunder radiobaserede lokalnet (WAS/RLANs)
 Kommissionens beslutning 2005/513/EF af 11. juli 2005 om samordnet anvendelse af frekvensressourcer i 5 GHz-båndet med sigte på indførelse af trådløse adgangssystemer, herunder radiobaserede lokalnet (WAS/RLANs)
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2017/1483 af 8. august 2017 om ændring af beslutning 2006/771/EF om samordning af frekvensressourcer til kortdistanceudstyr og om ophævelse af beslutning 2006/804/EF
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2013/752/EU af 11. december 2013 om ændring af beslutning 2006/771/EF om samordning af frekvensressourcer til kortdistanceudstyr og om ophævelse af beslutning 2005/928/EF
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2011/829/EU af 8. december 2011 om ændring af beslutning 2006/771/EF om samordning af frekvensressourcer til kortdistanceudstyr
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2010/368/EU af 30. juni 2010 om ændring af beslutning 2006/771/EF om samordning af frekvensressourcer til kortdistanceudstyr
 Kommissionens beslutning 2009/381/EF af 13. maj 2009 om ændring af beslutning 2006/771/EF om samordning af frekvensressourcer til kortdistanceudstyr
 Kommissionens beslutning 2008/432/EF af 23. maj 2008 om ændring af beslutning 2006/771/EF om samordning af frekvensressourcer til kortdistanceudstyr
 Kommissionens beslutning 2006/771/EF af 9. november 2006 om samordning af frekvensressourcer til kortdistanceudstyr
 Kommissionens afgørelse 2010/166/EU af 19. marts 2010 om samordnede brugsvilkår for frekvenser til mobilkommunikationstjenester om bord på skibe (MCV-tjenester) i EU
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2014/641/EU af 1. september 2014 om samordnede tekniske vilkår for brug af frekvenser til trådløst PMSE-lydudstyr i Unionen
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2017/2077 af 10. november 2017 om ændring af beslutning 2005/50/EF om harmonisering af radiofrekvenser i 24 GHz-området til tidsbegrænset anvendelse til


text:
kortdistanceradarudstyr til køretøjer i Fællesskabet
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2011/485/EU af 29. juli 2011 om ændring af beslutning 2005/50/EF om harmonisering af radiofrekvenser i 24 GHz-området til tidsbegrænset anvendelse til kortdistanceradarudstyr til køretøjer i Fællesskabet
 Kommissionens beslutning 2005/50/EF af 17. januar 2005 om harmonisering af radiofrekvenser i 24 GHz-området til tidsbegrænset anvendelse til kortdistanceradarudstyr til køretøjer i Fællesskabet
 Kommissionens beslutning 2004/545/EF af 8. juli 2004 om harmonisering af radiofrekvenser i 79 GHz-området til brug for kortdistanceradarudstyr til biler i Fællesskabet
 Kommissionens beslutning 2007/98/EF af 14. februar 2007 om samordnet anvendelse af frekvensressourcer i 2 GHz-båndet med sigte på indførelse af systemer, som leverer mobile satellittjenester
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2016/339 af 8. marts 2016 om harmonisering af frekvensbåndet 2 010-2 025 MHz for bærbare eller mobile trådløse videoforbindelser og trådløse kameraer til brug ved programproduktion og ved særlige begivenheder
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/750 af 8. maj 2015 om harmoniseret anvendelse af frekvensbåndet 1 452-1 492 MHz til jordbaserede systemer, der kan levere elektroniske kommunikationstjenester i Unionen
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2016/687 af 28. april 2016 om harmonisering af 694-790 MHz-frekvensbåndet for jordbaserede systemer, der kan levere trådløse elektroniske bredbåndskommunikationstjenester, og fleksibel national anvendelse heraf i Unionen
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2016/2317 af 16. december 2016 om ændring af beslutning 2008/294/EF og gennemførelsesafgørelse 2013/654/EU med henblik på at forenkle driften af mobilkommunikationstjenester om bord på fly (MCA-tjenester) i Unionen
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2017/191 af 1. februar 2017 om ændring af afgørelse 2010/166/EU med henblik på at indføre nye teknologier og frekvensbånd for mobilkommunikationstjenester om bord på skibe (MCV-tjenester) i EU
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2018/637 af 20. april 2018 om ændring af beslutning 2009/766/EF om harmonisering af 900 MHz-båndet og 1 800 MHz-båndet for landbaserede systemer, som kan levere fælleseuropæiske elektroniske kommunikationstjenester i Fællesskabet, for så vidt angår relevante tekniske betingelser for tingenes internet
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2018/661 af 26. april 2018 om udvidelse af gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/750 om harmoniseret anvendelse af frekvensbåndet 1 452-1 492 MHz til jordbaserede systemer, der kan levere elektroniske kommunikationstjenester i Unionen, til at omfatte frekvensbåndene 1 427-1 452 MHz og 1 492-1 517 MHz
 Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 243/2012/EU af 14. marts 2012 om indførelse af et flerårigt radiofrekvenspolitikprogram trådte i kraft den 10. april 2012
 Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse (EU) 2017/899 af 17. maj 2017 om anvendelsen af 470-790 MHz-frekvensbåndet i Unionen trådte i kraft den 14. juni 2017
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2019/785 af 14. maj 2019 om samordning af frekvensressourcer til udstyr, der benytter ultrabredbåndsteknologi i Unionen, og om ophævelse af beslutning 2007/131/EF.
 Tidsplan: Bestemmelserne i ovennævnte retsakter vedrørende »det frekvenspolitiske regelsæt« gennemføres for de tilgængelige frekvenser senest den 31. december 2022.
 C. Elektronisk identifikation, autentificering og tillidstjenester
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 910/2014 af 23. juli 2014 om elektronisk identifikation og tillidstjenester til brug for elektroniske transaktioner på det indre marked og om ophævelse af direktiv 1999/93/EF
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/806 af 22. maj 2015 om specifikationer for udformningen af EU-tillidsmærket for kvalificerede tillidstjenester
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1505 af 8. september 2015 om fastlæggelse af tekniske


text:
specifikationer og formater for positivlister i henhold til artikel 22, stk. 5, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 910/2014 om elektronisk identifikation og tillidstjenester til brug for elektroniske transaktioner på det indre marked
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1506 af 8. september 2015 om fastlæggelse af specifikationer vedrørende formater for avancerede elektroniske signaturer og avancerede segl, som skal anerkendes af offentlige myndigheder i henhold til artikel 27, stk. 5, og artikel 37, stk. 5, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 910/2014 om elektronisk identifikation og tillidstjenester til brug for elektroniske transaktioner på det indre marked
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2016/650 af 25. april 2016 om fastlæggelse af standarder for sikkerhedsvurdering af kvalificerede signatur- og seglgenereringssystemer, jf. artikel 30, stk. 3, og artikel 39, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 910/2014 om elektronisk identifikation og tillidstjenester til brug for elektroniske transaktioner på det indre marked
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/296 af 24. februar 2015 om fastlæggelse af de proceduremæssige ordninger for samarbejde mellem medlemsstaterne om elektronisk identifikation i henhold til artikel 12, stk. 7, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 910/2014 om elektronisk identifikation og tillidstjenester til brug for elektroniske transaktioner på det indre marked
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/1501 af 8. september 2015 om interoperabilitetsrammen i henhold til artikel 12, stk. 8, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 910/2014 om elektronisk identifikation og tillidstjenester til brug for elektroniske transaktioner på det indre marked
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/1502 af 8. september 2015 om fastlæggelse af tekniske minimumsspecifikationer og procedurer for fastsættelse af sikringsniveauer for elektroniske identifikationsmidler i henhold til artikel 8, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 910/2014 om elektronisk identifikation og tillidstjenester til brug for elektroniske transaktioner på det indre marked
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1984 af 3. november 2015 om fastlæggelse af vilkår, formater og procedurer for anmeldelser i henhold til artikel 9, stk. 5, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 910/2014 om elektronisk identifikation og tillidstjenester til brug for elektroniske transaktioner på det indre marked.
 Tidsplan: Bestemmelserne i ovennævnte retsakter vedrørende »elektronisk identifikation, autentifikation og tillidstjenester« gennemføres senest den 31. december 2021.
 BILAG 2
 Tillæg XVII-4
 REGLER FOR POST- OG KURERVIRKSOMHED
 De gældende bestemmelser i følgende EU-retsakter finder anvendelse i overensstemmelse med bestemmelserne om horisontale tilpasninger i tillæg XVII-1, medmindre andet er anført. Eventuelle tilpasninger og ændringer af de enkelte retsakter er angivet efter den pågældende retsakt.
 Gældende bestemmelser, der skal vedtages:
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/67/EF af 15. december 1997 om fælles regler for udvikling af Fællesskabets indre marked for posttjenester og forbedring af disse tjenesters kvalitet
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/39/EF af 10. juni 2002 om ændring af direktiv 97/67/EF for så vidt angår yderligere åbning af Fællesskabets marked for posttjenester
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/6/EF af 20. februar 2008 om ændring af direktiv 97/67/EF med henblik på fuld realisering af det indre marked for posttjenester i Fællesskabet
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/644 af 18. april 2018 om grænseoverskridende pakkeleveringstjenester (
 *
 )
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/1263 af 20. september


text:
2018 om skemaerne til pakkeleveringsvirksomheders indgivelse af oplysninger, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/644 (
 *
 ).
 Tidsplan: Bestemmelserne i ovennævnte retsakter vedrørende »post- og kurertjenester« gennemføres senest den 31. december 2021, bortset fra bestemmelserne i de retsakter, der er markeret med (
 *
 ), som gennemføres senest den 31. december 2024.
 BILAG 3
 Tillæg XVII-5
 REGLER FOR INTERNATIONAL SØTRANSPORT
 De gældende bestemmelser i følgende EU-retsakter finder anvendelse i overensstemmelse med bestemmelserne om horisontale tilpasninger i tillæg XVII-1, medmindre andet er anført. Eventuelle tilpasninger og ændringer af de enkelte retsakter er angivet efter den pågældende retsakt.
 Gældende bestemmelser, der skal vedtages:
 A. Maritim sikkerhed — flagstat/klassifikationsselskaber
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/15/EF af 23. april 2009 om fælles regler og standarder for organisationer, der udfører inspektion og syn af skibe, og for søfartsmyndighedernes aktiviteter i forbindelse dermed
 Kommissionens gennemførelsesdirektiv 2014/111/EU af 17. december 2014 om ændring af direktiv 2009/15/EF for så vidt angår Den Internationale Søfartsorganisations (IMO) vedtagelse af bestemte koder og dertil knyttede ændringer af visse konventioner og protokoller
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 391/2009 af 23. april 2009 om fælles regler og standarder for organisationer, der udfører inspektion og syn af skibe
 Berigtigelse til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 391/2009 af 23. april 2009 om fælles regler og standarder for organisationer, der udfører inspektion og syn af skibe
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1355/2014 af 17. december 2014 om ændring af forordning (EF) nr. 391/2009 for så vidt angår Den Internationale Søfartsorganisations (IMO) vedtagelse af bestemte koder og dertil knyttede ændringer af visse konventioner og protokoller
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 336/2006 af 15. februar 2006 om gennemførelse af den internationale kode for sikker skibsdrift i Fællesskabet og ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 3051/95
 Kommissionens forordning (EF) nr. 540/2008 af 16. juni 2008 om ændring af bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 336/2006 om gennemførelse af den internationale kode for sikker skibsdrift i Fællesskabet, for så vidt angår formularernes udformning.
 Tidsplan: Bestemmelserne i ovennævnte retsakter vedrørende »maritim sikkerhed — flagstat/klassifikationsselskaber« gennemføres senest den 31. december 2021.
 B. Havnestat
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/16/EF af 23. april 2009 om havnestatskontrol
 Berigtigelse til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/16/EF af 23. april 2009 om havnestatskontrol
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/38/EU af 12. august 2013 om ændring af direktiv 2009/16/EF om havnestatskontrol
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2015/757 af 29. april 2015 om overvågning, rapportering og verifikation af CO2-emissioner fra søtransport og om ændring af direktiv 2009/16/EF
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1257/2013 af 20. november 2013 om ophugning af skibe og om ændring af forordning (EF) nr. 1013/2006 og direktiv 2009/16/EF
 Kommissionens forordning (EU) nr. 428/2010 af 20. maj 2010 om gennemførelse af artikel 14 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/16/EF for så vidt angår udvidede inspektioner af skibe
 Kommissionens forordning (EU) nr. 801/2010 af 13. september 2010 om gennemførelse af artikel 10, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/16/EF for så vidt angår flagstatskriterierne
 Kommissionens forordning (EU) nr. 802/2010 af 13. september


text:
2010 om gennemførelse af artikel 10, stk. 3, og artikel 27 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/16/EF for så vidt angår rederiets præstationer (
 *
 )
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1205/2012 af 14. december 2012 om ændring af forordning (EU) nr. 802/2010 for så vidt angår rederiets præstationer (
 *
 ).
 Tidsplan: Bestemmelserne i ovennævnte retsakter vedrørende »havnestat« gennemføres senest den 31. december 2021, bortset fra bestemmelserne i de retsakter, der er markeret med (
 *
 ), som gennemføres senest den 31. december 2022.
 C. Trafikovervågning
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/59/EF af 27. juni 2002 om oprettelse af et trafikovervågnings- og trafikinformationssystem for skibsfarten i Fællesskabet og om ophævelse af Rådets direktiv 93/75/EØF
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/17/EF af 23. april 2009 om ændring af direktiv 2002/59/EF om oprettelse af et trafikovervågnings- og trafikinformationssystem for skibsfarten i Fællesskabet
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/18/EF af 23. april 2009 om de grundlæggende principper for undersøgelser af ulykker i søtransportsektoren og om ændring af Rådets direktiv 1999/35/EF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/59/EF
 Kommissionens direktiv 2011/15/EU af 23. februar 2011 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/59/EF om oprettelse af et trafikovervågnings- og trafikinformationssystem for skibsfarten i Fællesskabet
 Kommissionens direktiv 2014/100/EU af 28. oktober 2014 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/59/EF om oprettelse af et trafikovervågnings- og trafikinformationssystem for skibsfarten i Fællesskabet
 a) Tekniske og driftsmæssige regler
 —
 Passagerskibe
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/45/EF af 6. maj 2009 om sikkerhedsregler og -standarder for passagerskibe
 Kommissionens direktiv 2010/36/EU af 1. juni 2010 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/45/EF om sikkerhedsregler og -standarder for passagerskibe
 Kommissionens direktiv (EU) 2016/844 af 27. maj 2016 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/45/EF om sikkerhedsregler og -standarder for passagerskibe
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/2110 af 15. november 2017 om en inspektionsordning med henblik på sikker drift af ro-ro-passagerskibe og højhastighedspassagerfartøjer i rutefart og om ændring af direktiv 2009/16/EF og om ophævelse af Rådets direktiv 1999/35/EF
 Kommissionens forordning (EU) nr. 1286/2011 af 9. december 2011 om vedtagelse af en fælles metodologi for undersøgelse af ulykker og hændelser til søs udarbejdet i medfør af artikel 5, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/18/EF
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/25/EF af 14. april 2003 om særlige stabilitetskrav til ro-ro-passagerskibe
 Kommissionens Direktiv 2005/12/EF af 18. februar 2005 om ændring af bilag I og II til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/25/EF om særlige stabilitetskrav til ro-ro-passagerskibe
 —
 Olietankskibe
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 530/2012 af 13. juni 2012 om fremskyndet indfasning af krav om dobbeltskrogs- eller tilsvarende design for olietankskibe med enkeltskrog (
 **
 )
 —
 Bulkskibe
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/96/EF af 4. december 2001 om harmoniserede krav til og procedurer for sikker lastning og losning af bulkskibe
 —
 Besætning
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/106/EF af 19. november 2008 om minimumsuddannelsesniveauet for søfartserhverv
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/35/EU af 21. november 2012 om ændring af direktiv 2008/106/EF om minimumsuddannelsesniveauet for søfartserhverv
 b) Miljø
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/883 af 17. april 2019 om


text:
modtagefaciliteter i havne til aflevering af affald fra skibe, om ændring af direktiv 2010/65/EU og om ophævelse af direktiv 2000/59/EF (
 *
 )
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 782/2003 af 14. april 2003 om forbud mod organiske tinforbindelser på skibe
 Kommissionens forordning (EF) nr. 536/2008 den 13. juni 2008 om gennemførelse af artikel 6, stk. 3, og artikel 7 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 782/2003 om forbud mod organiske tinforbindelser på skibe og om ændring af denne forordning
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/84/EF af 5. november 2002 om ændring af direktiverne om sikkerhed til søs og om forebyggelse af forurening fra skibe.
 Tidsplan: Bestemmelserne i ovennævnte retsakter vedrørende »trafikovervågning« gennemføres senest den 31. december 2021, bortset fra bestemmelserne i den retsakt, der er markeret med (
 *
 ), som gennemføres senest den 31. december 2023, og bestemmelserne i den retsakt, der er angivet med (
 **
 ), som følger tidsplanen for udfasning af enkeltskrogede tankskibe i henhold til den tidsplan, der er fastsat i Marpol-konventionen.
 D. Tekniske betingelser
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/65/EU af 20. oktober 2010 om meldeformaliteter for skibe, der ankommer til eller afgår fra havne i medlemsstaterne, og om ophævelse af direktiv 2002/6/EF
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/1239 af 20. juni 2019 om oprettelse af et europæisk søfartsmiljø med ét kontaktpunkt og om ophævelse af direktiv 2010/65/EU.
 Tidsplan: Bestemmelserne i direktiv 2010/65/EU gennemføres senest den 31. december 2021 og bestemmelserne i forordning (EU) 2019/1239 senest den 15. august 2025.
 E. Sociale vilkår
 Rådets direktiv 92/29/EØF af 31. marts 1992 om minimumsforskrifter for sikkerhed og sundhed med henblik på at forbedre den lægelige bistand om bord på skibe (
 *
 )
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1882/2003 af 29. september 2003 om tilpasning til Rådets afgørelse 1999/468/EF af bestemmelserne vedrørende de udvalg, der bistår Kommissionen i forbindelse med udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der er fastsat i retsakter omfattet af proceduren i EF-traktatens artikel 251
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/30/EF af 20. juni 2007 om ændring af Rådets direktiv 89/391/EØF, dets særdirektiver og Rådets direktiv 83/477/EØF, 91/383/EØF, 92/29/EØF og 94/33/EF med henblik på forenkling og rationalisering af rapporterne om den praktiske gennemførelse
 Rådets direktiv 1999/63/EF af 21. juni 1999 om gennemførelse af den aftale om tilrettelæggelse af arbejdstiden for søfarende, som er indgået mellem European Community Shipowners' Association (ECSA) og Federation of Transport Workers' Union in the European Union (FST) — bilag: Europæisk aftale om tilrettelæggelse af arbejdstiden for søfarende, undtagen § 16
 Rådets direktiv 2009/13/EF af 16. februar 2009 om iværksættelse af den aftale, der er indgået mellem European Community Shipowners' Association (ECSA) og European Transport Workers' Federation (ETF) om konventionen om søfarendes arbejdsforhold af 2006, og om ændring af direktiv 1999/63/EF
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/95/EF af 13. december 1999 om håndhævelse af bestemmelserne om søfarendes arbejdstid på skibe, der anløber Fællesskabets havne.
 Tidsplan: Bestemmelserne i ovennævnte retsakter vedrørende »sociale vilkår« gennemføres senest den 31. december 2021, bortset fra bestemmelserne i den retsakt, der er markeret med (
 *
 ), som gennemføres


text:
senest den 31. december 2023.
 F. Søfartssikkerhed
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/65/EF af 26. oktober 2005 om bedre havnesikring
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 725/2004 af 31. marts 2004 om bedre sikring af skibe og havnefaciliteter
 Kommissionens beslutning 2009/83/EF af 23. januar 2009 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 725/2004 for så vidt angår brug af IMO's system for et unikt identifikationsnummer til rederier og registrerede ejere
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/90/EU af 23. juli 2014 om skibsudstyr og om ophævelse af Rådets direktiv 96/98/EF.
 Tidsplan: Bestemmelserne i ovennævnte retsakter vedrørende »søfartssikkerhed«, bortset fra bestemmelserne om Kommissionens inspektioner, gennemføres senest den 31. december 2021.
 G. Havnetjenester
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/352 af 15. februar 2017 om opstilling af rammer for levering af havnetjenester og fælles regler om finansiel gennemsigtighed for havne.
 Tidsplan: Bestemmelserne i forordning (EU) 2017/352 vedrørende »havnetjenester« gennemføres senest den 31. december 2024.


text:
 Avis juridique important
 |
 21994A0218(11)
 Aftale i form af brevveksling om videreførelse af tilpasningen af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Bulgarien om handel med fåre- og gedekød
 EF-Tidende nr. L 047 af 18/02/1994 s. 0044
 AFTALE i form af brevveksling om viderefoerelse af tilpasningen af aftalen mellem Det Europaeiske Faellesskab og Republikken Bulgarien om handel med faare- og gedekoedBrev nr. 1 Hr. . . . . . ., Jeg skal hermed henvise til brevvekslingen af 1990, som udgoer en aftale mellem Faellesskabet og Republikken Bulgarien om tilpasning af den hovedaftale, der i 1982 blev indgaaet mellem Faellesskabet og Republikken Bulgarien om handel med faare- og gedekoed. I tilslutning til droeftelserne for nylig skal jeg hermed foreslaa, at den i ovennaevnte brevveksling omhandlede aftale, der blev forlaenget med et aar den 17. december 1992, fortsat skal gaelde til den 31. december 1994, dog med foelgende aendring: I aftalens stk. 6 aendres »til den 31. december 1993« til »til den 31. december 1994«. Jeg skal hermed foreslaa, at dette brev og det bekraeftende svar herpaa, hvis Deres regering er indforstaaet med det ovenfor anfoerte, tilsammen skal udgoere en aftale mellem Faellesskabet og Republikken Bulgariens regering om den paagaeldende sektor. Modtag, hr. . . . . . ., forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse. Paa vegne af Raadet for Den Europaeiske Union Brev nr. 2 Hr. . . . . . ., Jeg anerkender hermed modtagelsen af Deres brev af dags dato med foelgende ordlyd: »Jeg skal hermed henvise til brevvekslingen af 1990, som udgoer en aftale mellem Faellesskabet og Republikken Bulgarien om tilpasning af den hovedaftale, der i 1982 blev indgaaet mellem Faellesskabet og Republikken Bulgarien om handel med faare- og gedekoed. I tilslutning til droeftelserne for nylig skal jeg hermed foreslaa, at den i ovennaenvte brevveksling omhandlede aftale, der blev forlaenget med et aar den 17. december 1992, fortsat skal gaelde til den 31. december 1994, dog med foelgende aendring: I aftalens stk. 6 aendres »til den 31. december 1993« til »til den 31. december 1994«. Jeg skal hermed foreslaa, at dette brev og det bekraeftende svar herpaa, hvis Deres regering er indforstaaet med det ovenfor anfoerte, tilsammen skal udgoere en aftale mellem Faellesskabet og Republikken Bulgariens regering om den paagaeldende sektor.« Jeg skal hermed bekraefte, at min regering er indforstaaet med indholdet af Deres brev. Modtag, hr. . . . . . ., forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse. For Republikken Bulgariens regering


text:
 Avis juridique important
 |
 21989A0816(01)
 AFTALE i form af brevveksling om midlertidig anvendelse af protokollen om fastsættelse af de fiskerimuligheder og den finansielle deltagelse, der er omhandlet i aftalen mellen Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Den Demokratiske Republik Madagaskar om fiskeri ud for Madagaskar, for perioden fra 21. maj 1989 til 20. maj 1992 -
 EF-Tidende nr. L 239 af 16/08/1989 s. 0002
 AFTALE i form af brevveksling om midlertidig anvendelse af protokollen om fastsaettelse af de fiskerimuligheder og den finansielle deltagelse, der er omhandlet i aftalen mellen Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Den Demokratiske Republik Madagaskar om fiskeri ud for Madagaskar, for perioden fra 21 . maj 1989 til 20 . maj 1992 A . Brev fra Madagaskars regering Hr ., Under henvisning til protokollen, paraferet den 28 . april 1989, om fastsaettelse af fiskerimulighederne og den finansielle deltagelse for perioden fra 21 . maj 1989 til 20 . maj 1992 har jeg den aere at meddele Dem, at Madagaskars regering er rede til at anvende denne protokol midlertidigt fra den 21 . maj 1989, indtil den traeder i kraft i henhold til artikel 7, forudsat at Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab er rede til at goere det samme . Det forudsaettes, at i saa tilfaelde skal udbetalingen af foerste rate, som er lig med en tredjedel af den finansielle godtgoerelse, der er fastsat i protokollens artikel 2, vaere foretaget inden den 30 . september 1989 . Jeg ville vaere Dem taknemmelig, saafremt De over for mig vil bekraefte, at Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab er indforstaaet med en saadan midlertidig anvendelse . Modtag, hr . . . . . ., forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse . For regeringen for Den Demokratiske Republik Madagaskar B . Brev fra Faellesskabet Hr ., Jeg har den aere at anerkende modtagelsen af Deres skrivelse af dags dato med foelgende ordlyd : »Under henvisning til protokollen, paraferet den 28. april 1989, om fastsaettelse af fiskerimulighederne og den finansielle deltagelse for perioden fra 21 . maj 1989 til 20 . maj 1992 har jeg den aere at meddele Den, at Madagaskars regering er rede til at anvende denne protokol midlertidigt fra den 21 . maj 1989, indtil den traeder i kraft i henhold til artikel 7, forudsat at Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab er rede til at goere det samme . Det forudsaettes, at i saa tilfaelde skal udbetalingen af foerste rate, som er lig med en tredjedel af den finansielle godtgoerelse, der er fastsat i protokollens artikel 2, vaere foretaget inden den 30 . september 1989 . Jeg ville vaere Dem taknemmelig, saafremt De over for mig vil bekraefte, at Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab er indforstaaet med en saadan midlertidig anvendelse .« Jeg har den aere hermed at bekraefte, at Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab er indforstaaet med en saadan midlertidig anvendelse . Modtag, hr . . . . . ., forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse . Paa vegne af Raadet for De Europaeiske Faellesskaber


text:
 30.3.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 85/35
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 215/2015
 af 25. september 2015
 om ændring af bilag II (Tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen [2017/522]
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionens delegerede direktiv (EU) 2015/863 af 31. marts 2015 om ændring af bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/65/EU for så vidt angår listen over stoffer, der er underlagt begrænsninger (1), skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Bilag II til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende led tilføjes i punkt 12q (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/65/EU) i kapitel XV i bilag II til EØS-aftalen:
 »—
 32015 L 0863: Kommissionens delegerede direktiv (EU) 2015/863 af 31. marts 2015 (EUT L 137 af 4.6.2015, s. 10).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af delegeret direktiv (EU) 2015/863, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 26. september 2015, forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (*1).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 25. september 2015.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Ingrid SCHULERUD
 Formand
 (1) EUT L 137 af 4.6.2015, s. 10.
 (*1) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 Avis juridique important
 |
 21993A0309(01)
 Fiskeriaftale mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken Estland
 EF-Tidende nr. L 056 af 09/03/1993 s. 0002 - 0004 den finske specialudgave: kapitel 4 bind 5 s. 0007 den svenske specialudgave: kapitel 4 bind 5 s. 0007
 FISKERIAFTALE mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Republikken Estland DET EUROPAEISKE OEKONOMISKE FAELLESSKAB, i det foelgende benaevnt »Faellesskabet«, og REPUBLIKKEN ESTLAND, i det foelgende benaevnt »Estland«, i det foelgende benaevnt »parterne«, SOM TAGER I BETRAGTNING, at der bestaar naere forbindelser mellem Faellesskabet og Estland, saerlig de forbindelser, der blev knyttet ved samarbejdsaftalen mellem Faellesskabet og Estland, og de naerer et faelles oenske om at udbygge disse forbindelser, SOM NAERER et faelles oenske om at sikre bevarelsen og en hensigtsmaessig forvaltning af fiskebestandene i farvandene ud for deres kyster, SOM TAGER bestemmelserne i De Forenede Nationers havretskonvention i betragtning, SOM BEKRAEFTER, at kyststaterne ved udvidelsen af omraaderne for deres jurisdiktion over de levende ressourcer og udoevelsen af deres suveraene rettigheder i disse omraader med henblik paa udforskning, udnyttelse, bevarelse og forvaltning af disse ressourcer, boer handle i overensstemmelse med folkerettens principper, SOM TAGER I BETRAGTNING, at Estland har oprettet en eksklusiv oekonomisk zone, inden for hvilken Estland udoever sine suveraene rettigheder med henblik paa udforskning, udnyttelse, bevarelse og forvaltning af ressourcerne, og at Faellesskabet har godkendt, at medlemsstaternes fiskerizoner, i det foelgende benaevnt »Faellesskabets fiskerijurisdiktionsomraade«, har en bredde paa indtil 200 soemil, idet fiskeriet inden for disse zoner er undergivet Faellesskabets faelles fiskeripolitik, SOM TAGER HENSYN TIL, at en del af fiskeressourcerne i OEstersoeen udgoeres af indbyrdes staerkt afhaengige bestande, som udnyttes af begge parters fiskere, og at en effektiv bevarelse og hensigtsmaessig forvaltning kun kan opnaas ved hjaelp af et samarbejde mellem parterne og i relevante internationale fora, saerlig Den Internationale OEstersoe-Fiskerikommission, SOM ER OVERBEVIST OM, at begge parter har interesse i at fiske inden for den anden parts fiskerijurisdiktionsomraade i OEstersoeen, SOM OENSKER at styrke det oekonomiske samarbejde inden for fiskerisektoren, saerlig ved at fremme faellesforetagender, SOM OENSKER, at der fastsaettes bestemmelser og betingelser for fiskeri af faelles interesse for parterne - ER BLEVET ENIGE OM FOELGENDE: Artikel 1 Parterne samarbejder for at sikre bevarelsen og en hensigtsmaessig forvaltning af de fiskebestande, der findes inden for begge parters fiskerijurisdiktionsomraader og i de tilstoedende omraader. Parterne soeger enten direkte eller gennem relevante regionale organer at blive enige med tredjeparter om foranstaltninger for bevarelse og hensigtsmaessig udnyttelse af bestandene, herunder den samlede tilladte fangstmaengde og fordelingen heraf. Artikel 2 Hver part skal give den anden parts fiskerfartoejer adgang til at fiske i dens fiskerijurisdiktionsomraade i OEstersoeen i overensstemmelse med bestemmelserne i det foelgende. Artikel 3 1. Hver part skal, i det omfang det er hensigtsmaessigt, hvert aar for dens fiskerijurisdiktionsomraade i OEstersoeen, med forbehold af eventuelle tilpasninger til imoedegaaelse af uforudsete omstaendigheder og ud fra behovet for en hensigtsmaessig forvaltning af de levende ressourcer: a) fastlaegge den samlede tilladte fangstmaengde for enkelte bestande eller for grupper af bestande, idet der tages hensyn til det bedste foreliggende videnskabelige materiale,