text:
(f.eks. frekvens).
 Disse fælles parametre skal påvises af fabrikanten ved relevant teknisk demonstration eller andre hensigtsmæssige procedurer og skal godkendes af den godkendende myndighed.
 Fabrikanten kan anmode om godkendelse fra den typegodkendende myndighed af mindre forskelle i NCD-systemets metoder til overvågning/diagnosticering som følge af variationer i systemkonfigurationer, når disse metoder af fabrikanten anses for at være ensartede og kun adskiller sig fra hinanden for at tilpasse sig specifikke karakteristika i de relevante komponenter (f.eks. størrelse, udstødningsstrøm etc.); eller deres ligheder er baseret på en teknisk velbegrundet vurdering.
 3. VEDLIGEHOLDELSESKRAV
 3.1.
 Fabrikanten skal selv levere eller foranledige levering af skriftlige anvisninger om emissionskontrolsystemet og dets korrekte drift til alle ejere af nye motorer eller maskiner.
 Det skal fremgå af disse anvisninger, at operatøradvarselssystemet informerer operatøren om et problem, hvis emissionskontrolsystemet ikke fungerer korrekt, og at aktiveringen af operatøransporingssystemet, hvis advarselssystemet ignoreres, vil medføre, at maskinen ikke kan bruges til dens formål.
 3.2.
 Anvisningerne skal omfatte kravene til korrekt brug og vedligeholdelse af motorer, så de bevarer deres emissionspræstationer, herunder korrekt brug af forbrugsreagenser.
 3.3.
 Anvisningerne skal skrives på en klar og ikke-teknisk måde på samme sprog som i instruktionsbogen for den mobile ikke-vejgående maskine eller motoren.
 3.4.
 Det skal i anvisningerne angives, om operatøren mellem normale serviceintervaller skal påfylde forbrugsreagenser. Det skal i vejledningen også være specificeret, hvilken kvalitet reagens der skal anvendes. Det skal ligeledes fremgå, hvorledes reagensbeholderen skal påfyldes. Oplysningerne skal ligeledes omfatte en angivelse af det forventede reagensforbrug for den pågældende køretøjstype og en angivelse af, hvor ofte der skal ske påfyldning.
 3.5.
 Det skal i vejledningen angives, at det er vigtigt at anvende og påfylde den nødvendige reagens med de korrekte egenskaber, for at motoren kan opfylde kravene for udstedelse af overensstemmelsesattesten for den pågældende motortype.
 3.6.
 Det skal i anvisningerne beskrives, hvorledes operatøradvarselssystemet og -ansporingssystemet fungerer. Konsekvenserne med hensyn til funktionsdygtighed og fejlregistrering af at ignorere advarselssystemet og af at undlade at påfylde reagens eller afhjælpe et problem skal ligeledes beskrives.
 4. OPERATØRADVARSELSSYSTEM
 4.1.
 Maskinen skal omfatte et operatøradvarselssystem, der bruger visuelle alarmer, der informerer operatøren, hvis der detekteres et lavt reagensniveau, forkert reagenskvalitet, afbrydelse af dosering eller fejl af den type, der er angivet i punkt 9, og som vil føre til aktivering af operatøransporingssystemet, hvis de ikke afhjælpes i tide. Advarselssystemet skal også være aktivt, når operatøransporingssystemet som beskrevet i punkt 5 er aktiveret.
 4.2.
 Advarslen må ikke være den samme som den advarsel, der anvendes til at angive fejlfunktion eller anden maskinvedligeholdelse, men må dog godt anvende samme advarselssystem.
 4.3.
 Operatøradvarselssystemet kan bestå af en eller flere lamper, eller visning af korte meddelelser, som f.eks. kan omfatte meddelelser, der klart angiver:
 a)
 tilbageværende tid før aktivering af ansporinger på lavt niveau eller kraftige ansporinger
 b)
 omfanget af ansporing på lavt niveau og/eller kraftig ansporing, f.eks. hvor meget drejningsmomentet reduceres med
 c)
 de forhold, under hvilke hindringerne for maskinens drift kan ophæves.
 Når der vises meddelelser, kan det system, der bruges til at vise disse meddelelser, være det samme system, som det der bruges


text:
til andre vedligeholdelsesformål.
 4.4.
 Efter fabrikantens valg kan advarselssystemet indbefatte en akustisk komponent til at advare operatøren. Operatøren må gerne kunne slå akustiske alarmer fra.
 4.5.
 Operatøradvarselssystemet skal aktiveres som beskrevet i henholdsvis punkt 2.3.3.1, 6.2, 7.2, 8.4 og 9.3.
 4.6.
 Operatøradvarselssystemet skal deaktiveres, når de forhold, der medførte dets aktivering, ikke længere er til stede. Operatøradvarselssystemet må ikke deaktiveres automatisk, uden at årsagen til dets aktivering er blevet afhjulpet.
 4.7.
 Advarselssystemet kan afbrydes midlertidigt af andre advarselssignaler, der giver vigtige sikkerhedsrelaterede meddelelser.
 4.8.
 Tillæg 2 til dette bilag indeholder en nærmere beskrivelse af procedurerne for aktivering og deaktivering af operatøradvarselssystemet.
 4.9.
 Fabrikanten skal som led i ansøgningen om typegodkendelse i henhold til dette regulativ foretage en demonstration af operatøradvarselssystemet, jf. tillæg 2 til dette bilag.
 5. OPERATØRANSPORINGSSYSTEM
 5.1. Maskinen skal omfatte et operatøransporingssystem baseret på ét af følgende principper:
 5.1.1.
 Et tofaset ansporingssystem startende med ansporing på lavt niveau (en funktionsbegrænsning) fulgt af en kraftig ansporing (effektiv forhindring af maskinens drift).
 5.1.2.
 Et enfaset system med kraftig ansporing (effektiv forhindring af maskinens drift) aktiveret under betingelserne for et system med ansporing på lavt niveau som angivet i punkt 6.3.1, 7.3.1, 8.4.1 og 9.4.1.
 5.2. Efter forudgående accept fra den typegodkendende myndigheds side kan motoren udstyres med et middel til frakobling af operatøransporingen i en nødsituation erklæret af en national eller regional regering, en sådans nødtjenester eller væbnede tjenester.
 5.3. System med ansporing på lavt niveau
 5.3.1.
 Systemet med ansporing på lavt niveau skal aktiveres efter indtrædelse af en af betingelserne angivet i punkt 6.3.1, 7.3.1, 8.4.1 og 9.4.1.
 5.3.2.
 Systemet med ansporing på lavt niveau skal gradvis begrænse motorens maksimale drejningsmoment i hele motorens hastighedsområde med mindst 25 % mellem omdrejningstallet ved maksimalt drejningsmoment og regulatorens "breakpoint" som vist i figur 1. Drejningsmomentet skal reduceres med mindst 1 % i minuttet.
 5.3.3.
 Andre ansporingssystemer, der over for den typegodkendende myndighed påvises at have samme eller højere ansporingsgrad, kan anvendes.
 Figur 1
 Momentbegrænsning i system med ansporing på lavt niveau
 5.4. System med kraftig ansporing
 5.4.1.
 Systemet med kraftig ansporing skal aktiveres efter indtrædelse af en af betingelserne angivet i punkt 2.3.3.2, 6.3.2, 7.3.2, 8.4.2 og 9.4.2.
 5.4.2.
 Systemet med kraftig ansporing skal reducere maskinens anvendelighed så meget, at det er tilstrækkeligt generende til, at operatøren afhjælper alle problemer omhandlet i punkt 6-9. Følgende strategier er acceptable:
 5.4.2.1.
 Motorens drejningsmoment mellem omdrejningstallet ved maksimalt drejningsmoment og regulatorens breakpoint skal reduceres gradvis fra drejningsmomentet ved ansporing på lavt niveau, jf. fig. 1, med mindst 1 % pr. minut indtil 50 % af det maksimale drejningsmoment eller derunder, og motorhastigheden skal gradvis reduceres til 60 % af den nominelle hastighed eller derunder inden for samme periode som reduktionen af drejningsmomentet, som vist i figur 2.
 Figur 2
 Momentbegrænsning i system med kraftig ansporing
 5.4.2.2.
 Andre ansporingssystemer, der over for den typegodkendende myndighed påvises at have samme eller højere ansporingsgrad, kan anvendes.
 5.5. Af sikkerhedshensyn, og for at give mulighed for selvhelbredelsesdiagnosticering, er det tilladt at anvende en "override"-funktion til frigivelse af fuld

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
motoreffekt, forudsat at denne
 a)
 højst er aktiv for 30 minutter, og
 b)
 er begrænset til 3 aktiveringer i hver periode, i hvilken operatøransporingssystemet er aktivt.
 5.6. Operatøransporingssystemet skal deaktiveres, når de forhold, der medførte dets aktivering, ikke længere er til stede. Operatøransporingssystemet må ikke deaktiveres automatisk, uden at årsagen til dets aktivering er blevet afhjulpet.
 5.7. Tillæg 2 til dette bilag indeholder en nærmere beskrivelse af procedurerne for aktivering og deaktivering af operatøransporingssystemet.
 5.8. Fabrikanten skal som led i ansøgningen om typegodkendelse i henhold til dette regulativ foretage en demonstration af operatøransporingssystemet, jf. tillæg 2 til dette bilag.
 6. REAGENSMÆNGDE
 6.1. Reagensindikator
 Maskinen skal være udstyret med en indikator, der tydeligt informerer operatøren om reagensniveauet i reagensbeholderen. Reagensindikatoren skal som minimum kontinuerligt angive reagensniveauet, når operatøradvarselssystemet som omhandlet i punkt 4 er aktiveret. Reagensindikatoren kan være udformet med analog eller digital visning og kan vise niveauet som en brøkdel af den fulde tankkapacitet, den resterende mængde reagens eller det skønnede resterende antal driftstimer.
 6.2. Aktivering af operatøradvarselssystemet
 6.2.1.
 Operatøradvarselssystemet i punkt 4 skal aktiveres, når reagensniveauet falder til under 10 % af reagensbeholderens kapacitet eller en højere procentsats efter fabrikantens valg.
 6.2.2.
 Den afgivne advarsel skal, i sammenhæng med reagensindikatoren, være tilstrækkelig klar til, at operatøren forstår, at reagensniveauet er lavt. Hvis advarselssystemet omfatter et system til visning af meddelelser, skal der vises en meddelelse, der fortæller, at reagensniveauet er lavt. (f.eks. "lavt urea-niveau", "lavt AdBlue-niveau" eller "lavt reagensniveau").
 6.2.3.
 Operatøradvarselssystemet behøver ikke i starten at være permanent aktiveret, men advarslen skal stige i intensitet, således at den er konstant aktiveret, efterhånden som reagensniveauet nærmer sig en meget lille brøkdel af reagensbeholderens kapacitet og det punkt, hvor operatøransporingssystemet aktiveres. Det skal kulminere i en operatøradvarsel på et niveau, som vælges af fabrikanten, men som er tilstrækkelig mere tydelig ved det punkt, hvor operatøransporingssystemet omhandlet i punkt 6.3 aktiveres, end ved første aktivering.
 6.2.4.
 Den kontinuerlige advarsel må ikke let kunne deaktiveres eller ignoreres. Hvis advarselssystemet omfatter et visningssystem for meddelelser, skal der vises en tydelig meddelelse (f.eks. "påfyld urea", "påfyld AdBlue" eller "påfyld reagens"). Den kontinuerlige advarsel kan afbrydes midlertidigt af andre advarselssignaler, der giver vigtige sikkerhedsrelaterede meddelelser.
 6.2.5.
 Det må ikke være muligt at afbryde operatøradvarselssystemet, før der er påfyldt reagens til et niveau, der ikke udløser aktivering.
 6.3. Aktivering af operatøransporingssystemet
 6.3.1.
 Ansporingssystemet på lavt niveau som beskrevet i punkt 5.3 skal aktiveres, hvis niveauet i reagensbeholderen falder til under 2,5 % af dens nominelle fulde kapacitet, eller en højere procentsats efter fabrikantens valg.
 6.3.2.
 Systemet med kraftig ansporing som beskrevet i punkt 5.4 skal aktiveres, hvis reagensbeholderen er tom, dvs. når doseringssystemet ikke kan hente yderligere reagens fra beholderen, eller befinder sig på ethvert niveau under 2,5 % af dens nominelle fulde kapacitet, efter fabrikantens valg.
 6.3.3.
 Med undtagelse af bestemmelserne i punkt 5.5 må det ikke være muligt at afbryde systemet med ansporing på lavt niveau eller med kraftig ansporing, før der er sket påfyldning af reagens til et niveau, der ikke udløser aktivering.
 7.


text:
OVERVÅGNING AF REAGENSKVALITETEN
 7.1. Motoren eller maskinen skal være forsynet med et middel til at bestemme tilstedeværelsen af et ukorrekt reagens i en maskine.
 7.1.1.
 Fabrikanten skal fastsætte en acceptabel minimumsreagenskoncentration (CDmin), som resulterer i NOx-udstødningsemissioner, der ikke overstiger en grænseværdi på 0,9 g/kWh.
 7.1.1.1.
 Den korrekte værdi af CDmin skal påvises under typegodkendelsen ved den procedure, der er beskrevet i tillæg 3 til dette bilag, og registreres i den udvidede dokumentationspakke som omhandlet i punkt 5.3 i dette regulativ.
 7.1.2.
 Enhver reagenskoncentration lavere end CDmin skal detekteres og for så vidt angår anvendelsen af punkt 7.1 betragtes som ukorrekt reagens.
 7.1.3.
 En særlig tæller ("reagenskvalitetstælleren") skal overvåge reagenskvaliteten. Reagenskvalitetstælleren skal tælle antallet af motordriftstimer med en ukorrekt reagens.
 7.1.3.1.
 Som en valgfri løsning kan fabrikanten samle reagenskvalitetsfejl og en eller flere af de fejl, der er anført i punkt 8 og 9, i en gruppe i en enkelt tæller.
 7.1.4.
 Tillæg 2 til dette bilag indeholder en nærmere beskrivelse af kriterierne og mekanismerne for aktivering og deaktivering af reagenskvalitetstælleren.
 7.2. Aktivering af operatøradvarselssystemet
 Når overvågningssystemet bekræfter, at reagenskvaliteten er ukorrekt, skal operatøradvarselssystemet som beskrevet i punkt 4 aktiveres. Hvis advarselssystemet omfatter et system til visning af meddelelser, skal det vise en meddelelse om årsagen til advarslen (f.eks. "ukorrekt urea detekteret", "ukorrekt AdBlue detekteret" eller "ukorrekt reagens detekteret").
 7.3. Aktivering af operatøransporingssystemet
 7.3.1.
 Systemet med ansporing på lavt niveau som beskrevet i punkt 5.3 skal aktiveres, hvis reagenskvaliteten ikke afhjælpes inden for højst 10 motordriftstimer efter aktiveringen af operatøradvarselssystemet som beskrevet i punkt 7.2.
 7.3.2.
 Systemet med kraftig ansporing som beskrevet i punkt 5.4 skal aktiveres, hvis reagenskvaliteten ikke afhjælpes inden for højst 20 motordriftstimer efter aktiveringen af operatøradvarselssystemet som beskrevet i punkt 7.2.
 7.3.3.
 Antallet af timer før aktivering af ansporingssystemerne skal i overensstemmelse med den mekanisme, der er beskrevet i tillæg 2 til dette bilag, nedsættes i tilfælde af gentagen optræden af fejlen.
 8. REAGENSDOSERINGSAKTIVITET
 8.1. Motoren skal omfatte et middel til at bestemme, om doseringen er afbrudt.
 8.2. Reagensdoseringsaktivitetstæller
 8.2.1.
 En bestemt tæller skal afsættes til doseringsaktivitet ("doseringsaktivitetstæller"). Tælleren skal tælle antallet af motordriftstimer, hvor reagensdoseringsaktiviteten har været afbrudt. Dette er dog ikke påkrævet, hvis en sådan afbrydelse finder sted efter ordre fra motorens elektroniske styreenhed, fordi motorens driftsbetingelser er af en sådan art, at motorens emission ikke kræver reagensdosering.
 8.2.1.1.
 Som en valgfri løsning kan fabrikanten samle reagensdoseringsfejl og en eller flere af de fejl, der er anført i punkt 7 og 9, i en gruppe i en enkelt tæller.
 8.2.2.
 Tillæg 2 til dette bilag indeholder en nærmere beskrivelse af kriterierne og mekanismerne for aktivering og deaktivering af reagensdoseringstælleren.
 8.3. Aktivering af operatøradvarselssystemet
 Det operatøradvarselssystem, der er beskrevet i punkt 4, skal aktiveres i tilfælde af afbrydelse af doseringen, hvor doseringsaktivitetstælleren fungerer i overensstemmelse med punkt 8.2.1. Hvis advarselssystemet omfatter et system for visning af meddelelser, skal det vise en meddelelse om årsagen til advarslen (f.eks. "ureafejldosering", "AdBlue-fejldosering" eller "reagensfejldosering").
 8.4. Aktivering af operatøransporingssystemet
 8.4.1.
 Systemet med ansporing på lavt niveau som beskrevet i punkt


text:
5.3 skal aktiveres, hvis en afbrydelse af reagensdoseringen ikke afhjælpes inden for højst 10 motordriftstimer efter aktiveringen af operatøradvarselssystemet som beskrevet i punkt 8.3.
 8.4.2.
 Systemet med kraftig ansporing som beskrevet i punkt 5.4 skal aktiveres, hvis en afbrydelse af reagensdoseringen ikke afhjælpes inden for højst 20 motordriftstimer efter aktiveringen af operatøradvarselssystemet som beskrevet i punkt 8.3.
 8.4.3.
 Antallet af timer før aktivering af ansporingssystemerne skal i overensstemmelse med den mekanisme, der er beskrevet i tillæg 2 til dette bilag, nedsættes i tilfælde af gentagen optræden af fejlen.
 9. OVERVÅGNINGSFEJL, DER KAN SKYLDES UAUTORISEREDE INDGREB
 9.1. Ud over reagensniveauet i reagensbeholderen, reagenskvaliteten og afbrydelse af doseringen skal følgende fejl overvåges af systemet vedrørende uautoriserede indgreb, fordi de kan skyldes sådanne indgreb:
 a)
 EGR-ventil sat ud af funktion
 b)
 fejl i diagnosticeringssystemet for NOx-kontrol (NCD-system) som beskrevet i punkt 9.2.1.
 9.2. Overvågningskrav
 9.2.1. Diagnosticeringssystemet for NOx-kontrol (NCD-system) skal overvåges for elektriske fejl og for fjernelse eller deaktivering af enhver føler, der forhindrer, at systemet diagnosticerer andre af de fejl, der er nævnt i punkt 6-8. (komponentovervågning).
 Blandt de følere, der påvirker diagnosticeringsevnen, er de følere, der direkte måler NOx-koncentrationen, følere for ureakvaliteten, følere for omgivende temperatur samt følere, der anvendes til overvågning af reagensdoseringsaktivitet, reagensniveau eller reagensforbrug.
 9.2.2. EGR-ventil-tæller
 9.2.2.1.
 Der skal forefindes en særlig tæller for en EGR-ventil, hvis korrekte funktion er hindret. EGR-ventil-tælleren skal tælle antallet af motordriftstimer, hvor det er bekræftet, at DTC'en i tilknytning til en EGR-ventil, hvis korrekte funktion er hindret, er aktiv.
 9.2.2.1.1.
 Som en valgfri løsning kan fabrikanten samle fejl, hvor EGR-ventilen er ude af funktion, og en eller flere af de fejl, der er anført i punkt 7, 8 og 9.2.3, i en gruppe i en enkelt tæller.
 9.2.2.2.
 Tillæg 2 til dette bilag indeholder en nærmere beskrivelse af kriterierne og mekanismerne for aktivering og deaktivering af EGR-ventil-tælleren.
 9.2.3. NCD-system-tæller(e)
 9.2.3.1.
 Der skal forefindes en særlig tæller for hver af de overvågningsfejl, der er omhandlet i punkt 9.1, ii). NCD-system-tællerne skal tælle antallet af motordriftstimer, hvor det er bekræftet, at DTC'en for en fejl i NCD-systemet er aktiv. Flere fejl kan grupperes i en enkelt tæller.
 9.2.3.1.1.
 Som en valgfri løsning kan fabrikanten samle fejl i NCD-systemet med en eller flere af de fejl, der er anført i punkt 7, 8 og 9.2.2, i en gruppe i en enkelt tæller.
 9.2.3.2.
 Tillæg 2 til dette bilag indeholder en nærmere beskrivelse af kriterierne og mekanismerne for aktivering og deaktivering af NCD-systemtællere(n).
 9.3. Aktivering af operatøradvarselssystemet
 Operatøradvarselssystemet som beskrevet i punkt 4 skal aktiveres, hvis en af de fejl, der er omhandlet i punkt 9.1, optræder, og skal angive, at der hurtigt skal foretages en reparation. Hvis advarselssystemet omfatter et system til visning af meddelelser, skal det vise en meddelelse om årsagen til advarslen (f.eks. "reagensdoseringsventil afbrudt" eller "kritisk emissionsfejl").
 9.4. Aktivering af operatøransporingssystemet
 9.4.1. Systemet med ansporing på lavt niveau som beskrevet i punkt 5.3 skal aktiveres, hvis en fejl angivet i punkt 9.1 ikke afhjælpes inden for højst 36 motordriftstimer efter aktiveringen af


text:
operatøradvarselssystemet i punkt 9.3.
 9.4.2. Systemet med kraftig ansporing som beskrevet i punkt 5.4 skal aktiveres, hvis en fejl angivet i punkt 9.1 ikke afhjælpes inden for højst 100 motordriftstimer efter aktiveringen af operatøradvarselssystemet i punkt 9.3.
 9.4.3. Antallet af timer før aktivering af ansporingssystemerne skal i overensstemmelse med den mekanisme, der er beskrevet i tillæg 2 til dette bilag, nedsættes i tilfælde af gentagen optræden af fejlen.
 9.5. Som et alternativ til kravene i punkt 9.2 kan fabrikanten anvende en NOx-sensor placeret i udstødningsgassen. I så fald
 a)
 må NOx-værdien ikke overskride en tærskelværdi på 0,9 g/kWh
 b)
 kan der anvendes en enkelt fejl "for høj NOx-værdi – grundlæggende årsag ukendt"
 c)
 skal der i punkt 9.4.1 stå "inden for 10 motordriftstimer"
 d)
 skal der i punkt 9.4.2 stå "inden for 20 motordriftstimer".
 Tillæg 1
 Krav ved demonstration
 1. GENERELT
 Overensstemmelse med kravene i dette bilag skal påvises i forbindelse med typegodkendelsen ved udførelse af følgende demonstrationer som illustreret i tabel 1 og nærmere beskrevet i dette punkt:
 a)
 en demonstration af aktiveringen af advarselssystemet
 b)
 i givet fald en demonstration af aktiveringen af systemet med ansporing på lavt niveau
 c)
 en demonstration af aktiveringen af systemet med kraftig ansporing.
 Tabel 1
 Illustration af demonstrationsprocessens indhold i overensstemmelse med bestemmelserne i punkt 3 og 4.
 Mekanisme
 Elementer i demonstrationen
 Aktivering af advarselssystem som angivet i punkt 3 i dette tillæg
 —
 2 aktiveringsprøvninger (inkl. manglende reagens)
 —
 Supplerende demonstrationselementer, når dette er hensigtsmæssigt
 Aktivering af systemet med ansporing på lavt niveau som angivet i punkt 4 i dette tillæg
 —
 2 aktiveringsprøvninger (inkl. manglende reagens)
 —
 Supplerende demonstrationselementer, når dette er hensigtsmæssigt
 —
 1 prøvning af reduktion af drejningsmoment
 Aktivering af systemet med kraftig ansporing som angivet i punkt 4.6 i dette tillæg
 —
 2 aktiveringsprøvninger (inkl. manglende reagens)
 —
 Supplerende demonstrationselementer, når dette er hensigtsmæssigt
 2. MOTORFAMILIER OG NCD-MOTORFAMILIER
 En motorfamilies eller en NCD-motorfamilies overensstemmelse med kravene i dette bilag kan påvises ved prøvning af en af motorerne i motorfamilien, forudsat at fabrikanten over for den typegodkendende myndighed påviser, at de overvågningssystemer, der er nødvendige for overensstemmelse med kravene i dette bilag, er tilsvarende inden for familien.
 2.1. Påvisningen af, at overvågningssystemer i andre motorer i NCD-familien er tilsvarende, kan foretages ved at forelægge elementer som algoritmer, funktionsanalyser osv. for de godkendende myndigheder.
 2.2. Prøvningsmotoren udvælges af fabrikanten med den typegodkendende myndigheds samtykke. Den kan, men skal ikke, være stammotoren i den pågældende motorfamilie.
 2.3. Hvis motorer i en motorfamilie tilhører en NCD-motorfamilie, der allerede er blevet typegodkendt i henhold til punkt 2.1 (figur 3), anses denne motorfamilies overensstemmelse for at være påvist uden yderligere prøvning, forudsat at fabrikanten over for den godkendende myndighed påviser, at de overvågningssystemer, der er nødvendige for overensstemmelse med kravene i dette bilag, er tilsvarende inden for de pågældende motorfamilier og NCD-motorfamilier.
 Figur 3
 Tidligere påvist overensstemmelse af en NCD-motorfamilie
 3. DEMONSTRATION AF AKTIVERINGEN AF ADVARSELSSYSTEMET
 3.1. Overensstemmelse for advarselssystemets aktivering skal påvises ved udførelse af to prøvninger: manglende reagens og én fejlkategori


text:
omhandlet i punkt 7-9 i dette bilag.
 3.2. Udvælgelse af de fejl, der skal foretages prøvninger på
 3.2.1. Ved demonstration af aktiveringen af advarselssystemet i tilfælde af ukorrekt reagenskvalitet skal der vælges et reagens med en fortynding af den aktive ingrediens mindst svarende til den fortynding, der er meddelt af fabrikanten i henhold til kravene i punkt 7 i dette bilag.
 3.2.2. Ved demonstration af aktivering af advarselssystemet i tilfælde af fejl, der kan skyldes uautoriserede indgreb, og som er defineret i punkt 9 i dette bilag, skal udvælgelsen ske i overensstemmelse med følgende krav:
 3.2.2.1.
 Fabrikanten skal for den typegodkendende myndighed forelægge en liste over sådanne potentielle fejl.
 3.2.2.2.
 Den fejl, som prøvningen skal vedrøre, udvælges af den typegodkendende myndighed fra den liste, der er omhandlet i punkt 3.2.2.1.
 3.3. Påvisning:
 3.3.1. Ved denne demonstration skal der udføres en separat prøvning for hver af de fejl, der er omhandlet i punkt 3.1.
 3.3.2. Ved en prøvning må der ikke være andre fejl til stede end den, som prøvningen vedrører.
 3.3.3. Før prøvningen påbegyndes, skal alle DTC'er være slettet.
 3.3.4. Efter anmodning fra fabrikanten og efter aftale med den typegodkendende myndighed kan de fejl, for hvilke der foretages prøvninger, simuleres.
 3.3.5. Detektion af andre fejl end manglende reagens
 For andre fejl end manglende reagens, når først fejlen er installeret eller simuleret, skal detektionen af den pågældende fejl finde sted som følger:
 3.3.5.1.
 NCD-systemet skal reagere på introduktionen af en fejl, der af den typegodkendende myndighed er udvalgt som egnet i overensstemmelse med dette tillæg. Dette anses for at være påvist, hvis aktivering finder sted inden for to på hinanden følgende NCD-prøvningscyklusser i overensstemmelse med punkt 3.3.7.
 Når det er specificeret i overvågningsbeskrivelsen og godkendt af den typegodkendende myndighed, at en bestemt overvågningsenhed har brug for mere end to NCD-prøvningscyklusser til at færdiggøre overvågningen, kan antallet af NCD-prøvningscyklusser øges til 3 NCD-prøvningscyklusser.
 Hver enkel NCD-prøvningscyklus i demonstrationsprøvningen kan adskilles af en motorslukning. Den tid, der skal gå, før motoren startes igen, bestemmes under hensyntagen til evt. overvågning, der måtte finde sted efter slukning af motoren, og evt. nødvendige betingelser, der skal være opfyldt for at overvågning finder sted ved følgende motorstart.
 3.3.5.2.
 Demonstrationen af aktiveringen af advarselssystemet anses for at være fuldført, hvis advarselssystemet efter hver demonstrationsprøvning, der er foretaget i henhold til punkt 3.2.1, har været behørigt aktiveret, og DTC'en for den udvalgte fejl har fået statussen "bekræftet og aktiv".
 3.3.6. Detektion af manglende reagensmængde
 Ved demonstration af aktivering af advarselssystemet i tilfælde af manglende reagensmængde skal motorsystemet køre i en eller flere NCD-prøvningscyklusser efter fabrikantens valg.
 3.3.6.1.
 Ved demonstrationens begyndelse skal der i beholderen være et reagensniveau, der aftales mellem fabrikanten og den typegodkendende myndighed, men som udgør ikke under 10 % af beholderens nominelle kapacitet.
 3.3.6.2.
 Advarselssystemet anses for at have fungeret korrekt, hvis følgende betingelser er opfyldt samtidigt:
 a)
 advarselssystemet er blevet aktiveret ved en reagensmængde på over eller lig med 10 % af reagensbeholderens kapacitet, og
 b)
 systemet for kontinuerlig advarsel er blevet aktiveret ved en


text:
reagensmængde større eller lig med den værdi, som fabrikanten har erklæret i henhold til bestemmelserne i punkt 6 i dette bilag.
 3.3.7. NCD-prøvningscyklus
 3.3.7.1.
 Den NCD-prøvningscyklus, der omhandles i dette punkt 10, til demonstration af NCD-systemets korrekte funktion, er den varme NRTC-cyklus.
 3.3.7.2.
 På fabrikantens anmodning og efter godkendelse fra den typegodkendende myndighed kan der anvendes alternative NCD-prøvningscyklusser (f.eks. NRSC-cyklussen) i forbindelse med en specifik overvågningsenhed. Anmodningen herom skal indeholde elementer (tekniske overvejelser, simuleringer, prøvningsresultater osv.), der påviser:
 a)
 at den prøvningscyklus, der anmodes om, fører til en overvågningsenhed, der vil kunne fungere ved kørsel i virkelighedens verden, og
 b)
 den gældende NCD-prøvning, der er specificeret i punkt 3.3.7.1, er mindre velegnet til den pågældende overvågning.
 3.4. Demonstration af advarselssystemets aktivering anses for at være fuldendt, hvis advarselssystemet har været aktiveret korrekt ved afslutningen af demonstrationsprøvning udført i overensstemmelse med punkt 3.3.
 4. DEMONSTRATION AF ANSPORINGSSYSTEMETS AKTIVERING
 4.1. Demonstrationen af ansporingssystemets aktivering skal foretages ved prøvninger, der udføres på en motorprøvebænk.
 4.1.1. Yderligere komponenter eller delsystemer, f.eks., men ikke begrænset til, sensorer til registrering af den omgivende temperatur, niveausensorer og operatøradvarsels- og informationssystemer, der er nødvendige for udførelsen af demonstrationerne, skal tilsluttes motorsystemet med henblik herpå eller simuleres på en for den typegodkendende myndighed tilfredsstillende måde.
 4.1.2. Hvis fabrikanten ønsker det, og den typegodkendende myndighed er indforstået hermed, kan demonstrationsprøvningerne foretages på en komplet maskine eller maskinenhed enten ved at montere maskinen på en hertil egnet prøvebænk eller ved at køre med den på en prøvebane under kontrollerede forhold.
 4.2. Prøvningssekvensen skal demonstrere aktiveringen af ansporingssystemet i tilfælde af manglende reagens eller i tilfælde af en af de fejl, der er omhandlet i punkt 7, 8 eller 9 i dette bilag.
 4.3. Ved denne demonstration:
 a)
 udvælger den typegodkendende myndighed ud over manglende reagens en af de fejl, der er omhandlet i punkt 7, 8 eller 9 i dette bilag, og som tidligere er blevet anvendt ved demonstrationen af advarselssystemets aktivering
 b)
 kan fabrikanten efter aftale med den typegodkendende myndighed fremskynde prøvningen ved at simulere, at et bestemt antal driftstimer er forløbet
 c)
 kan den drejningsmomentbegrænsning, der kræves i forbindelse med ansporing på lavt niveau, demonstreres samtidigt med den generelle procedure for godkendelse af motorens præstationer i overensstemmelse med dette regulativ. Der kræves i dette tilfælde ikke separat drejningsmomentmåling under demonstrationen af ansporingssystemet
 d)
 kan kraftig ansporing demonstreres i overensstemmelse med kravene i punkt 4.6 i dette tillæg.
 4.4. Fabrikanten skal herudover demonstrere ansporingssystemets funktion under de fejlbetingelser, der er beskrevet i punkt 7, 8 eller 9 i dette bilag, og som ikke har været valgt til demonstrationsprøvninger, der er beskrevet i punkt 4.1-4.3.
 Disse yderligere demonstrationer kan foretages ved for den typegodkendende myndighed at forelægge et teknisk dossier med dokumentation som f.eks. algoritmer, funktionsanalyser og resultaterne af tidligere prøvninger.
 4.4.1. Disse yderligere demonstrationer skal navnlig til den typegodkendende myndigheds tilfredshed vise, at den korrekte momentbegrænsningsmekanisme indgår i motorens elektroniske styreenhed.
 4.5. Demonstrationsprøvning af systemet med ansporing på lavt niveau
 4.5.1. Demonstrationen begynder, når advarselssystemet eller det pågældende system for


text:
"kontinuerlig" advarsel er blevet aktiveret som følge af detekteringen af en fejl udvalgt af den typegodkendende myndighed.
 4.5.2. Når systemet kontrolleres for reaktionen på fejlen manglende reagens i beholderen, skal motorsystemet køre, indtil reagensmængden har nået en værdi på 2,5 % af beholderens nominelle fulde kapacitet eller den værdi, som fabrikanten har erklæret i henhold til punkt 6.3.1 i dette bilag, og ved hvilken systemet med ansporing på lavt niveau skal gå i gang.
 4.5.2.1.
 Fabrikanten kan efter aftale med den typegodkendende myndighed simulere kontinuerlig drift ved at udtage reagens fra beholderen, enten mens motoren kører, eller mens den er standset.
 4.5.3. Når systemet kontrolleres for reaktionen på en anden fejl end fejlen manglende reagens i beholderen, skal motorsystemet køre det relevante antal driftstimer som anført i tabel 3 i dette tillæg eller, efter fabrikantens valg, indtil den relevante tæller har nået den værdi, ved hvilken systemet med ansporing på lavt niveau aktiveres.
 4.5.4. Demonstrationen af systemet med ansporing på lavt niveau anses for at være fuldført, hvis fabrikanten ved afslutningen af hver demonstrationsprøvning, der udføres i overensstemmelse med punkt 4.5.2 og 4.5.3, til den typegodkendende myndigheds tilfredshed har demonstreret, at motorens elektroniske styreenhed har aktiveret momentbegrænsningsmekanismen.
 4.6. Demonstrationsprøvning af systemet med kraftig ansporing
 4.6.1. Denne demonstration begynder i en tilstand, hvor systemet med ansporing på lavt niveau forudgående er blevet aktiveret, og kan gennemføres som en fortsættelse af de prøvninger, der foretages for at demonstrere systemet med ansporing på lavt niveau.
 4.6.2. Når systemet kontrolleres for reaktionen på manglende reagens i beholderen, skal motorsystemet køre, indtil reagensbeholderen er tom eller har nået den værdi på under 2,5 % af beholderens nominelle fulde kapacitet, som fabrikanten har erklæret vil aktivere systemet med kraftig ansporing.
 4.6.2.1.
 Fabrikanten kan efter aftale med den typegodkendende myndighed simulere kontinuerlig drift ved at udtage reagens fra beholderen, enten mens motoren kører, eller mens den er standset.
 4.6.3. Når systemet kontrolleres for reaktionen på en anden fejl end manglende reagens i beholderen, skal motorsystemet køre det relevante antal driftstimer som anført i tabel 3 i dette tillæg eller, efter fabrikantens valg, indtil den relevante tæller har nået den værdi, ved hvilken systemet med kraftig ansporing aktiveres.
 4.6.4. Demonstrationen af systemet med kraftig ansporing anses for at være fuldført, hvis fabrikanten ved afslutningen af hver demonstrationsprøvning, der udføres i overensstemmelse med punkt 4.6.2 og 4.6.3, til den typegodkendende myndigheds tilfredshed har demonstreret, at den kraftige ansporingsmekanisme, der er omhandlet i dette bilag, er blevet aktiveret.
 4.7. Hvis fabrikanten ønsker det, og den typegodkendende myndighed er indforstået hermed, kan demonstrationen af ansporingsmekanismen alternativt foretages på en komplet maskine i overensstemmelse med kravene i punkt 5.4 enten ved at montere maskinen på en hertil egnet prøvebænk eller ved at køre med den på en prøvebane under kontrollerede forhold.
 4.7.1. Maskinen skal være i drift indtil den tæller, der er knyttet til den udvalgte fejl, har nået det relevante antal driftstimer som anført i tabel 3 i dette tillæg, eller indtil enten reagensbeholderen er tom eller har nået det niveau


text:
under 2,5 % af beholderens nominelle fulde kapacitet, ved hvilket fabrikanten har valgt at aktivere systemet med kraftig ansporing.
 Tillæg 2
 Beskrivelse af mekanismerne til aktivering og deaktivering af operatøradvarsler og -ansporinger
 1. SOM SUPPLEMENT TIL KRAVENE I DETTE BILAG VEDRØRENDE MEKANISMERNE TIL AKTIVERING OG DEAKTIVERING AF ADVARSELS- OG ANSPORINGSSYSTEMET INDEHOLDER DETTE PUNKT 2 EN NÆRMERE BESKRIVELSE AF DE TEKNISKE KRAV VEDRØRENDE GENNEMFØRELSE AF DISSE AKTIVERINGS- OG DEAKTIVERINGSMEKANISMER.
 2. ADVARSELSSYSTEMETS AKTIVERINGS- OG DEAKTIVERINGSMEKANISMER
 2.1. Operatøradvarselssystemet skal aktiveres, når den diagnosefejlkode (DTC), der er knyttet til en NCM-fejl, der skal foranledige dets aktivering, har den status, der fremgår af tabel 2 i dette tillæg.
 Tabel 2
 Aktivering af operatøradvarselssystemet
 Fejltype
 DTC-status for aktivering af advarselssystemet
 bekræftet og aktiv
 bekræftet og aktiv
 afbrydelse af dosering
 bekræftet og aktiv
 EGR-ventil sat ud af funktion
 bekræftet og aktiv
 fejl i overvågningssystemet
 bekræftet og aktiv
 NOx-grænse, hvis relevant
 bekræftet og aktiv
 2.2. Operatøradvarselssystemet skal deaktiveres, når diagnosticeringssystemet konkluderer, at den fejl, der er relevant for den pågældende advarsel, ikke længere er til stede, eller hvis de oplysninger, herunder DTC'er, vedrørende fejlene, som har foranlediget dets aktivering, slettes af et scanningsværktøj.
 2.2.1 Krav vedrørende sletning af "NOx-kontrolinformation"
 2.2.1.1. Sletning/tilbagestilling af NOx-kontrolinformation ved hjælp af scanningsværktøj
 Efter anmodning via scanningsværktøjet skal følgende data slettes fra computernes hukommelse eller tilbagestilles til den værdi, der er specificeret i dette tillæg (jf. tabel 3).
 Tabel 3
 Sletning/tilbagestilling af NOx-kontrolinformation ved hjælp af scanningsværktøj
 NOx-kontrolinformation
 Kan slettes
 Kan tilbagestilles
 alle DTC'er
 X
 værdien for tælleren med det højeste antal motordriftstimer
 X
 antal motordriftstimer fra NCD-tælleren(-tællerne)
 X
 2.2.1.2. NOx-kontrolinformation må ikke slettes ved frakobling af maskinens batteri(er).
 2.2.1.3. Sletning af NOx-kontrolinformation må kun kunne foretages, når motoren er slukket.
 2.2.1.4. Når NOx-kontrolinformation, herunder DTC'er, slettes, må tællervisninger, der er knyttet til disse fejl, og som er nærmere angivet i dette bilag ikke slettes, men skal tilbagestilles til den værdi, der er specificeret i det relevante punkt i dette bilag.
 3. OPERATØRANSPORINGSSYSTEMETS AKTIVERINGS- OG DEAKTIVERINGSMEKANISMER
 3.1.
 Operatøransporingssystemet skal aktiveres, når advarselssystemet er aktivt, og den tæller, der er relevant for den type NCM, der har foranlediget dets aktivering, har nået den værdi, der fremgår af tabel 4 i dette tillæg.
 3.2.
 Operatøransporingssystemet skal deaktiveres, når systemet ikke længere detekterer en fejl, der skal foranledige dets aktivering, eller hvis de oplysninger, herunder DTC'er, vedrørende NCM’erne, som har foranlediget dets aktivering, er blevet slettet af et scanningsværktøj eller vedligeholdelsesværktøj.
 3.3.
 Operatøradvarsels- og operatøransporingssystemet skal straks aktiveres eller deaktiveres, alt efter det enkelte tilfælde, i overensstemmelse med bestemmelserne i punkt 6 i dette bilag efter vurdering af reagensmængden i reagensbeholderen. I så fald må aktiverings- og deaktiveringsmekanismerne ikke være afhængige af statussen for en tilknyttet DTC.
 4. TÆLLERMEKANISME
 4.1. Generelt
 4.1.1.
 For at opfylde kravene i dette bilag skal systemet indeholde mindst 4 tællere til registrering af det antal timer, hvor motoren har været i drift, mens systemet har detekteret et eller flere af følgende forhold:
 a)
 en ukorrekt reagenskvalitet
 b)
 en afbrydelse af reagensdoseringen
 c)
 EGR-ventil sat ud af funktion
 d)
 en fejl i NCD-systemet


text:
i henhold til punkt 9.1, litra b), i dette bilag.
 4.1.1.1.
 Som en valgfri løsning kan fabrikanten anvende en eller flere tællere til at samle de fejl, der er angivet i punkt 4.1.1, i grupper.
 4.1.2.
 Hver af disse tællere skal tælle op til den maksimale værdi i en 2 byte-tæller med en opløsning på 1 time og opbevare denne værdi, medmindre betingelserne for nulstilling af tælleren er opfyldt.
 4.1.3.
 En fabrikant kan anvende et system med en enkelt eller flere NCD-systemtællere. En enkelt tæller kan akkumulere antallet af timer for 2 eller flere forskellige fejl, der er relevante for den pågældende type tæller, hvoraf ingen er nået op på den tid, som tælleren angiver.
 4.1.3.1.
 Hvis fabrikanten beslutter at anvende et system med flere NCD-systemtællere, skal systemet kunne tildele en specifik overvågningssystemtæller til hver fejl, der er relevant for den pågældende type tæller i overensstemmelse med dette bilag.
 4.2. Princip for tællermekanismen
 4.2.1.
 Hver tæller skal fungere som følger:
 4.2.1.1.
 Hvis tælleren står på nul, skal den begynde at tælle, så snart en fejl, der er relevant for tælleren, detekteres, og den tilsvarende diagnosefejlkode (DTC) har den status, der fremgår af tabel 2.
 4.2.1.2.
 I tilfælde af gentagne fejl finder en af følgende bestemmelser anvendelse efter fabrikantens valg:
 a)
 Hvis en enkelt overvågningsbegivenhed indtræder, og den fejl, der oprindeligt aktiverede tælleren, ikke længere detekteres, eller hvis fejlen er blevet slettet af et scanningsværktøj eller et vedligeholdelsesværktøj, skal tælleren standse og fastholde værdien. Hvis tælleren ophører med at tælle, når systemet med kraftig ansporing er aktivt, skal tælleren fastfryses på den værdi, der fremgår af tabel 4 i dette tillæg, eller en værdi, der er større end eller lig med tællerværdien for kraftig ansporing minus 30 minutter.
 b)
 Tælleren skal fastfryses på den værdi, der fremgår af tabel 4 i dette tillæg, eller en værdi, der er større end eller lig med tællerværdien for kraftig ansporing minus 30 minutter.
 4.2.1.3.
 Hvis der er tale om et overvågningssystem med en enkelt tæller, skal tælleren fortsætte med at tælle, hvis en NCM-fejl, der er relevant for den pågældende tæller, er blevet detekteret, og dens tilsvarende diagnosefejlkode (DTC) har statussen "bekræftet og aktiv". Den skal standse og fastholde en af de værdier, der fremgår af punkt 4.2.1.2, hvis ingen NCM-fejl, der skal foranledige aktivering af tælleren, detekteres, eller hvis alle fejl, der er relevante for den pågældende tæller, er blevet slettet af et scanningsværktøj eller et vedligeholdelsesværktøj.
 Tabel 4
 Tællere og ansporing
 DTC-status ved første aktivering af tælleren
 Tællerværdi ved ansporing på lavt niveau
 Tællerværdi ved kraftig ansporing
 Fastfrossen værdi fastholdt af tælleren
 reagenskvalitetstæller
 bekræftet og aktiv
 ≤ 10 timer
 ≤ 20 timer
 ≥ 90 % af tællerværdien for kraftig ansporing
 doseringstæller
 bekræftet og aktiv
 ≤ 10 timer
 ≤ 20 timer
 ≥ 90 % af tællerværdien for kraftig ansporing
 EGR-ventil-tæller
 bekræftet og aktiv
 ≤ 36 timer
 ≤ 100 timer
 ≥ 95 % af tællerværdien for kraftig ansporing
 overvågningssystemtæller
 bekræftet og aktiv
 ≤ 36 timer
 ≤ 100 timer
 ≥ 95 % af tællerværdien for


text:
kraftig ansporing
 NOx-grænse, hvis relevant
 bekræftet og aktiv
 ≤ 10 timer
 ≤ 20 timer
 ≥ 90 % af tællerværdien for kraftig ansporing
 4.2.1.4.
 Når tælleren har været fastfrosset, skal den nulstilles, hvis de overvågningsenheder, der er relevante for den pågældende tæller, har kørt mindst én fuldendt overvågningscyklus uden at have detekteret en fejl, og ingen fejl, der er relevant for den pågældende tæller, er blevet detekteret i løbet af 40 motordriftstimer, siden tælleren sidst blev fastholdt (se figur 4).
 4.2.1.5.
 Tælleren skal fortsætte med at tælle fra det punkt, hvor den var blevet fastholdt, hvis en fejl, der er relevant for den pågældende tæller, detekteres i en periode, hvor tælleren er fastfrosset (se figur 4).
 5. BESKRIVELSE AF AKTIVERINGS- OG DEAKTIVERINGS- OG TÆLLERMEKANISMERNE
 5.1. I dette punkt beskrives aktiverings- og deaktiverings- og tællermekanismerne for nogle typiske tilfælde. Figurerne og beskrivelserne i punkt 5.2, 5.3 og 5.4 er kun medtaget som eksempel i dette bilag og bør ikke betragtes som eksempler på kravene i nærværende regulativ eller som definitive konstateringer af de relevante processer. Tællertimerne i fig. 6 og 7 henviser til de maksimale værdier for kraftig ansporing i tabel 4. For forenklingens skyld er det i illustrationerne f.eks. ikke angivet, at advarselssystemet også vil være aktivt, når ansporingssystemet er aktivt.
 Figur 4
 Genaktivering og nulstilling af en tæller efter en periode, hvor dens værdi har været fastfrosset
 5.2. Figur 5 viser, hvordan aktiverings- og deaktiveringsmekanismerne virker i forbindelse med overvågning af den resterende reagensmængde i fem tilfælde:
 Brugseksempel 1: Operatøren bruger fortsat maskinen på trods af advarslen, indtil maskinen immobiliseres.
 Genopfyldningseksempel 1 ("tilstrækkelig" genopfyldning): operatøren genopfylder reagensbeholderen til et niveau over 10 %-tærsklen. Advarsel og ansporing deaktiveres.
 Genopfyldningseksempel 2 og 3 ("utilstrækkelig" genopfyldning): Advarselssystemet aktiveres. Advarselsniveauet afhænger af, hvor meget reagens der er til rådighed.
 Genopfyldningseksempel 4 ("helt utilstrækkelig" genopfyldning): Ansporing på lavt niveau aktiveres straks.
 Figur 5
 Reagensmængde
 5.3. Figur 6 viser tre eksempler på forkert reagenskvalitet:
 Brugseksempel 1: Operatøren bruger fortsat maskinen på trods af advarslen, indtil maskinen immobiliseres.
 Udbedringseksempel 1 ("dårlig" eller "uærlig" udbedring): Efter immobilisering af maskinen ændrer operatøren reagenskvalitet, men skifter den kort tid efter igen til en dårlig kvalitet. Ansporingssystemet genaktiveres straks, og maskinen immobiliseres efter 2 motordriftstimer.
 Udbedringseksempel 2 ("god" udbedring): Efter immobilisering af maskinen skifter operatøren til korrekt reagenskvalitet. Nogen tid derefter fylder han imidlertid på igen med en dårlig reagenskvalitet. Advarsels-, ansporings- og tællerprocesserne starter igen fra nul.
 Figur 6
 Påfyldning af dårlig reagenskvalitet
 5.4. Figur 7 viser tre eksempler på fejl i urea-doseringssystemet. Denne figur viser også den proces, der finder anvendelse i tilfælde af de overvågningsfejl, der er beskrevet i punkt 9 i dette bilag.
 Brugseksempel 1: Operatøren bruger fortsat maskinen på trods af advarslen, indtil maskinen immobiliseres.
 Udbedringseksempel 1 ("god" udbedring): Efter immobilisering af maskinen reparerer operatøren doseringssystemet. Nogen tid derefter virker doseringssystemet imidlertid igen ikke. Advarsels-, ansporings- og tællerprocesserne starter igen fra nul.
 Udbedringseksempel 2 ("dårlig" udbedring): Under ansporingen på lavt niveau (momentbegrænsning) reparerer føreren doseringssystemet. Kort tid derefter virker doseringssystemet imidlertid igen ikke. Systemet med ansporing


text:
på lavt niveau genaktiveres straks, og tælleren begynder igen fra den værdi, den havde på tidspunktet for reparationen.
 Figur 7
 Fejl i reagensdoseringssystemet
 Tillæg 3
 Demonstration af den mindste acceptable reagenskoncentration CDmin
 1.
 Fabrikanten skal demonstrere den korrekte værdi af CDmin under typegodkendelsen ved at udføre den varme del af NRTC-cyklussen under anvendelse af en reagens med koncentrationen CDmin.
 2.
 Prøvningen skal følge den/de egnede NCD-cyklus(ser) eller en af fabrikanten fastlagt prækonditioneringscyklus og give mulighed for, at et kontrolsløjfesystem for NOx kan foretage tilpasning til kvaliteten af reagensen med koncentrationen CDmin.
 3.
 Emissionerne af forurenende stoffer ved denne prøvning skal være lavere end den NOx-grænseværdi, der er fastsat i punkt 7.1.1 i dette bilag.
 BILAG 10
 BESTEMMELSE AF CO2-EMISSIONER
 Tillæg 1
 Bestemmelse af CO2-emissioner for motorer i effektområde op til P
 1. INDLEDNING
 1.1. Dette tillæg indeholder bestemmelser og prøvningsmetoder for registrering af CO2-emissioner for alle effektområder op til P. Hvis fabrikanten på grundlag af valgmuligheden i punkt 5.2 i dette regulativ, vælger at anvende proceduren i bilag 4B, finder tillæg 2 i dette bilag anvendelse.
 2. GENERELLE KRAV
 2.1. CO2-emissioner bestemmes i den gældende prøvningscyklus som fastsat i punkt 1.1 i bilag 4A i overensstemmelse med henholdsvis punkt 3 (NRSC) eller punkt 4 (varm start NRTC) i bilag 4A til dette regulativ. For effektområder L-P, bestemmes CO2-emissioner under varmstarts-NRTC-prøvningscyklussen.
 2.2. Prøvningsresultaterne skal rapporteres som gennemsnitlige værdier ved bremset effekt for cyklussen og udtrykkes i enheden g/kWh.
 2.3. Hvis NRSC efter fabrikantens valg udføres som en modal cyklus med ramper, finder enten referencerne til NRTC i dette tillæg eller kravene i tillæg 2 til dette bilag anvendelse.
 3. BESTEMMELSE AF CO2-EMISSIONER
 3.1. Ufortyndet måling
 Dette punkt finder anvendelse, hvis CO2 måles i den ufortyndede udstødningsgas.
 3.1.1. Måling
 CO2 i den ufortyndede udstødningsgas fra den motor, der er indleveret til prøvning, skal måles med en NDIR-analysator i overensstemmelse med henholdsvis punkt 1.4.3.2 (NRSC) eller 2.3.3.2 (NRTC) i tillæg 1 til bilag 4A til dette regulativ.
 Målesystemet skal opfylde forskrifterne for linearitet i punkt 1.5 i tillæg 2 til bilag 4A til dette regulativ.
 Målesystemet skal opfylde kravene i henholdsvis punkt 1.4.1 (NRSC) eller punkt 2.3.1 (NRTC) i tillæg 1 til bilag 4A til dette regulativ.
 3.1.2. Dataevaluering
 De relevante data registreres og opbevares i overensstemmelse med henholdsvis punkt 3.7.4 (NRSC) eller punkt 4.5.7.2 (NRTC) i bilag 4A til dette regulativ.
 3.1.3. Beregning af gennemsnitlig emission i cyklus
 Hvis der er tale om måling på tør basis, anvendes tør til våd-korrektion i overensstemmelse med henholdsvis punkt 1.3.2 (NRSC) eller 2.1.2.2 (NRTC) i tillæg 3 til bilag 4A til dette regulativ.
 I forbindelse med NRSC beregnes CO2-massen (g/h) for hver enkelt modus i overensstemmelse med punkt 1.3.4 i tillæg 3 til bilag 4A til dette regulativ. Udstødningsstrømmen bestemmes i overensstemmelse med punkt 1.2.1-1.2.5 i tillæg 1 til bilag 4A til dette regulativ.
 I forbindelse med NRTC beregnes CO2-massen (g/prøvning) i overensstemmelse med punkt 2.1.2.1 i tillæg 3 til bilag 4A til dette regulativ. Udstødningsstrømmen bestemmes i overensstemmelse med punkt 2.2.3 i tillæg 1


text:
til bilag 4A til dette regulativ.
 3.2. Fortyndet måling
 Dette punkt finder anvendelse, hvis CO2 måles i den fortyndede udstødningsgas.
 3.2.1. Måling
 CO2 i den fortyndede udstødningsgas fra den motor, der er indleveret til prøvning, skal måles med en NDIR-analysator i overensstemmelse med henholdsvis punkt 1.4.3.2 (NRSC) eller punkt 2.3.3.2 (NRTC) i tillæg 1 til bilag 4A til dette regulativ. Fortynding af udstødningen foretages med filtreret omgivende luft, syntetisk luft eller nitrogen. Fuldstrømssystemet skal have tilstrækkelig flowkapacitet til helt at udelukke dannelse af kondensvand i fortyndings- og prøvetagningssystemer.
 Målesystemet skal opfylde forskrifterne for linearitet i punkt 1.5 i tillæg 2 til bilag 4A til dette regulativ.
 Målesystemet skal opfylde kravene i henholdsvis punkt 1.4.1 (NRSC) eller punkt 2.3.1 (NRTC) i tillæg 1 til bilag 4A til dette regulativ.
 3.2.2. Dataevaluering
 De relevante data registreres og opbevares i overensstemmelse med henholdsvis punkt 3.7.4 (NRSC) eller punkt 4.5.7.2 (NRTC) i bilag 4A til dette regulativ.
 3.2.3. Beregning af gennemsnitlig emission i cyklus
 Hvis der er tale om måling på tør basis, anvendes tør til våd-korrektion i overensstemmelse med henholdsvis punkt 1.3.2 (NRSC) eller 2.1.2.2 (NRTC) i tillæg 3 til bilag 4A til dette regulativ.
 I forbindelse med NRSC beregnes CO2-massen (g/h) for hver enkelt modus i overensstemmelse med punkt 1.3.4 i tillæg 3 til bilag 4A til dette regulativ. Den fortyndede udstødningsstrøm bestemmes i overensstemmelse med punkt 1.2.6 i tillæg 1 til bilag 4A til dette regulativ.
 I forbindelse med NRTC beregnes CO2-massen (g/prøvning) i overensstemmelse med punkt 2.2.3 i tillæg 3 til bilag 4A til dette regulativ. Den fortyndede udstødningsstrøm bestemmes i overensstemmelse med punkt 2.2.1 i tillæg 3 til bilag 4A til dette regulativ.
 Baggrundskorrektionen bestemmes i overensstemmelse med punkt 2.2.3.1.1 i tillæg 3 til bilag 4A til dette regulativ.
 3.3. Beregning af emissionerved bremset effekt
 3.3.1. NRSC
 Emissioner e
 CO2
 (g/kWh) ved bremset effekt beregnes som følger:
 hvor
 samt
 CO2 mass,I
 er massen af CO2 i den enkelte sekvens (g/h)
 Pm,i
 er den målte effekt i den enkelte sekvens (kW)
 PAE,i
 er hjælpeudstyrs effekt i den enkelte sekvens (kW)
 WF,i
 er vægtningsfaktoren for den enkelte sekvens
 3.3.2. NRTC
 Det cyklusarbejde, der er nødvendigt for beregningen af CO2-emissioner ved bremset effekt, bestemmes i overensstemmelse med punkt 4.6.2 i bilag 4A til dette regulativ.
 Emissioner e
 CO2
 (g/kWh) ved bremset effekt beregnes som følger:
 hvor
 m
 CO2, hot er CO2-masseemissioner i varmstarts-NRTC (g)
 W
 act, hot er det faktiske arbejde ved varm-NRTC (kWh).
 Tillæg 2
 Bestemmelse af CO2-emissioner for motorer i effektområde Q-R
 1. INDLEDNING
 De i dette tillæg fastsatte bestemmelser og prøvningsmetoder til registrering af CO2-emissionerne i effektområde Q-R anvendes. Hvis fabrikanten på grundlag af valgmuligheden i punkt 5.2 i dette regulativ vælger at anvende proceduren i bilag 4B til dette regulativ, finder de bestemmelser og prøvningsmetoder for registrering af CO2-emissioner, der er fastsat i dette tillæg 2, anvendelse.
 2. GENERELLE KRAV
 2.1. CO2-emissionen bestemmes under varmstart-NRTC-prøvningscyklussen i overensstemmelse med punkt 7.8.3 i bilag 4B.
 2.2. Prøvningsresultaterne skal rapporteres som gennemsnitlige værdier ved bremset effekt for cyklussen og udtrykkes i


text:
enheden g/kWh.
 3. BESTEMMELSE AF CO2-EMISSIONER
 3.1. Ufortyndet måling
 Dette punkt finder anvendelse, hvis CO2 måles i den ufortyndede udstødningsgas.
 3.1.1. Måling
 CO2 i den ufortyndede udstødningsgas fra den motor, der er indleveret til prøvning, måles med en NDIR-analysator i overensstemmelse med henholdsvis punkt 9.4.6 i bilag 4B til dette regulativ.
 Målesystemet skal opfylde forskrifterne for linearitet i punkt 8.1.4 i bilag 4B til dette regulativ.
 Målesystemet skal opfylde forskrifterne i punkt 8.1.9 i bilag 4B til dette regulativ.
 3.1.2. Dataevaluering
 De relevante data registreres og opbevares i overensstemmelse med henholdsvis punkt 7.8.3.2 i bilag 4B til dette regulativ.
 3.1.3. Beregning af gennemsnitlig emission i cyklus
 Hvis der er tale om måling på tør basis, anvendes tør/våd-korrektion i overensstemmelse med punkt A.8.2.2 i tillæg 8 eller punkt A.7.3.2 i tillæg 7 til bilag 4B til dette regulativ på øjeblikkelige koncentrationsværdier før der foretages yderligere beregninger.
 Massen af CO2 (g/prøvning) beregnes ved multiplikation af de tidsjusterede øjeblikkelige CO2-koncentrationer og koncentrationerne af udstødningsgasstrømme og integrering under prøvecyklussen i overensstemmelse med et af følgende:
 a)
 punkt A.8.2.1.2 og A.8.2.5 i tillæg 8 til bilag 4B med anvendelse af u-værdierne for CO2 fra tabel A.8.1, eller beregning af u-værdierne i henhold til punkt A.8.2.4.2. i tillæg 8 til bilag 4B til dette regulativ.
 b)
 punkt A.7.3.1 og A.7.3.3 i tillæg 7 til bilag 4B til dette regulativ.
 3.2. Fortyndet måling
 Dette punkt finder anvendelse, hvis CO2 måles i den fortyndede udstødningsgas.
 3.2.1. Måling
 CO2 i den fortyndede udstødningsgas fra den motor, der er indleveret til prøvning, måles med en NDIR-analysator i overensstemmelse med henholdsvis punkt 9.4.6 i bilag 4B til dette regulativ. Fortynding af udstødningen foretages med filtreret omgivende luft, syntetisk luft eller nitrogen. Fuldstrømssystemet skal have tilstrækkelig flowkapacitet til helt at udelukke dannelse af kondensvand i fortyndings- og prøvetagningssystemer.
 Målesystemet skal opfylde forskrifterne for linearitet i punkt 8.1.4 i bilag 4B til dette regulativ.
 Målesystemet skal opfylde forskrifterne i punkt 8.1.9 i bilag 4B til dette regulativ.
 3.2.2. Dataevaluering
 De relevante data registreres og opbevares i overensstemmelse med henholdsvis punkt 7.8.3.2 i bilag 4B til dette regulativ.
 3.2.3. Beregning af gennemsnitlig emission i cyklus
 Hvis der er tale om måling på tør basis, anvendes tør/våd-korrektion i overensstemmelse med punkt A.8.3.2 i tillæg 8 eller punkt A.7.4.2 i tillæg 7 til bilag 4B til dette regulativ på øjeblikkelige koncentrationsværdier før der foretages yderligere beregninger.
 Massen af CO2 (g/prøvning) beregnes ved multiplikation af de tidsjusterede øjeblikkelige CO2-koncentrationer og fortyndede udstødningsgasstrømme i overensstemmelse med en af følgende:
 a)
 punkt A.8.3.1 og A.8.3.4 i tillæg 8 til bilag 4B med anvendelse af u-værdierne for CO2 fra tabel A.8.2, eller beregning af u-værdierne i henhold til punkt A.8.3.3 i tillæg 8 til bilag 4B til dette regulativ
 b)
 punkt A.7.4.1 og A.7.4.3 i tillæg 7 til bilag 4B til dette regulativ.
 Baggrundskorrektionen foretages i overensstemmelse med punkt A.8.3.2.4 i tillæg 8 eller punkt A.7.4.1 i tillæg 8 til bilag 4B til dette regulativ.
 3.3. Beregning af emissioner ved bremset effekt
 Det cyklusarbejde, der er nødvendigt for beregningen af


text:
L 283/16 DA Den Europæiske Unions Tidende 29.10.2011
 TILLÆGSAFTALE
 mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater som den første part, Island som den anden
 part og Kongeriget Norge som den tredje part om anvendelse af lufttransportaftalen mellem
 Amerikas Forenede Stater som den første part, Den Europæiske Union og dens medlemsstater
 som den anden part, Island som den tredje part og Kongeriget Norge som den fjerde part
 KONGERIGET BELGIEN,
 REPUBLIKKEN BULGARIEN,
 DEN TJEKKISKE REPUBLIK,
 KONGERIGET DANMARK,
 FORBUNDSREPUBLIKKEN TYSKLAND,
 REPUBLIKKEN ESTLAND,
 IRLAND,
 DEN HELLENSKE REPUBLIK,
 KONGERIGET SPANIEN,
 DEN FRANSKE REPUBLIK,
 DEN ITALIENSKE REPUBLIK,
 REPUBLIKKEN CYPERN,
 REPUBLIKKEN LETLAND,
 REPUBLIKKEN LITAUEN,
 STORHERTUGDØMMET LUXEMBOURG,
 REPUBLIKKEN UNGARN,
 MALTA,
 KONGERIGET NEDERLANDENE,
 REPUBLIKKEN ØSTRIG,
 REPUBLIKKEN POLEN,
 DEN PORTUGISISKE REPUBLIK,
 RUMÆNIEN,
 REPUBLIKKEN SLOVENIEN,
 DEN SLOVAKISKE REPUBLIK,
 REPUBLIKKEN FINLAND,
 KONGERIGET SVERIGE,
 DET FORENEDE KONGERIGE STORBRITANNIEN OG NORDIRLAND,
 ---pagebreak--- 29.10.2011 DA Den Europæiske Unions Tidende L 283/17
 der er parter i traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og
 medlemsstater i Den Europæiske Union (i det følgende benævnt »medlemsstaterne«),
 og
 DEN EUROPÆISKE UNION,
 som den første part,
 ISLAND,
 som den anden part,
 og
 KONGERIGET NORGE (i det følgende benævnt »Norge«),
 som den tredje part,
 SOM NOTERER SIG, at Europa-Kommissionen på Den Europæiske Unions og medlemsstaternes vegne har forhandlet om
 en lufttransportaftale med Amerikas Forenede Stater i overensstemmelse med Rådets afgørelse om bemyndigelse af
 Kommissionen til at indlede forhandlinger,
 SOM NOTERER SIG, at lufttransportaftalen mellem Amerikas Forenede Stater og Det Europæiske Fællesskab og dets
 medlemsstater (i det følgende benævnt »lufttransportaftalen«) blev paraferet den 2. marts 2007, undertegnet i Bruxelles
 den 25. april 2007 og i Washington D.C. den 30. april 2007 og er blevet anvendt foreløbigt fra den 30. marts 2008,
 SOM NOTERER SIG, at lufttransportaftalen som ændret ved protokollen om ændring af lufttransportaftalen mellem
 Amerikas Forenede Stater og Den Europæiske Union og dens medlemsstater (i det følgende benævnt »protokollen«)
 blev paraferet den 25. marts 2010 og undertegnet i Luxembourg den 24. juni 2010,
 SOM NOTERER SIG, at Island og Norge er fuldgyldige medlemmer af det fælleseuropæiske luftfartsmarked i kraft af
 aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde og har på samme dato tiltrådt lufttransportaftalen som
 ændret ved protokollen med en aftale mellem Amerikas Forenede Stater som den første part, Den Europæiske Union
 og dens medlemsstater som den anden part, Island som den tredje part og Kongeriget Norge som den fjerde part af (i det
 følgende benævnt »aftalen«), der indeholder lufttransportaftalen som ændret ved protokollen,
 SOM ANERKENDER, at det er nødvendigt at fastsætte en procedure for i givet fald at træffe afgørelse om, hvordan der
 træffes foranstaltninger i medfør af artikel 21, stk. 5, i lufttransportaftalen som ændret ved protokollen,
 SOM ANERKENDER, at det endvidere er nødvendigt at fastlægge en procedure for Norges og Islands deltagelse i Det
 Fælles Udvalg, der er nedsat i henhold til artikel 18 i lufttransportaftalen som ændret ved protokollen og i voldgifts
 proceduren i henhold til artikel 19 i lufttransportaftalen som ændret ved protokollen. Disse procedurer bør sikre det
 nødvendige samarbejde, udveksling af oplysninger og samråd forud for Det Fælles Udvalgs møder samt


text:
gennemførelse af
 visse bestemmelser i lufttransportaftalen som ændret ved protokollen, herunder bestemmelserne vedrørende flyvesik
 kerhed, sikkerhedsbeskyttelse, tildeling og tilbagekaldelse af trafikrettigheder og statsstøtte,
 ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
 Artikel 1 Artikel 2
 Meddelelse Suspendering af trafikrettigheder
 Beslutter Den Europæiske Union og dens medlemsstater at En afgørelse om ikke at tillade den anden part at operere på
 bringe aftalen til ophør efter aftalens artikel 3, afslutte den yderligere afgange eller trænge ind på nye markeder i medfør af
 midlertidige anvendelse af denne eller trække meddelelser lufttransportaftale og meddele Amerikas Forenede Stater dette,
 herom tilbage, underretter Kommissionen Island og Norge om eller indvillige i at ophæve sådanne afgørelser, efter artikel 21,
 dette øjeblikkeligt, og før meddelelsen gives videre ad diploma stk. 5, i lufttransportaftalen som ændret ved protokollen træffes
 tiske kanaler til Amerikas Forenede Stater. Island og/eller Norge enstemmigt af Rådet på vegne af Den Europæiske Union og
 underretter ligeledes øjeblikkeligt Kommissionen om en sådan medlemsstaterne i overensstemmelse med de relevante bestem
 beslutning i givet fald. melser i traktaten og af Island og Norge. Formanden for Rådet
 ---pagebreak--- L 283/18 DA Den Europæiske Unions Tidende 29.10.2011
 giver derefter på vegne af Den Europæiske Union og dens 2. Kommissionen træffer i givet fald foranstaltninger for at
 medlemsstater, Norge og Island meddelelse til Amerikas sikre, at Island og Norge inddrages i forberedelsen og koordine
 Forenede Stater om sådanne afgørelser i givet fald. ringen af sådanne voldgiftssager.
 Artikel 3 3. Beslutter Rådet at suspendere fordele efter artikel 19, stk.
 7, i lufttransportaftalen som ændret ved protokollen, underrettes
 Det Fælles Udvalg Island og Norge om denne beslutning. Island og/eller Norge
 1. I Det Fælles Udvalg, der er nedsat ved artikel 18 i luft underretter ligeledes Kommissionen om en sådan beslutning i
 transportaftalen som ændret ved protokollen, repræsenteres Den givet fald.
 Europæiske Union, medlemsstaterne, Island og Norge af repræ
 sentanter fra henholdsvis Kommissionen, medlemsstaterne,
 Island og Norge.
 4. Enhver anden passende foranstaltning i spørgsmål, der
 inden for EU hører under Unionens kompetence, som skal
 træffes i medfør af artikel 19 i lufttransportaftalen som
 ændret ved protokollen, besluttes af Kommissionen med
 2. Den Europæiske Unions, dens medlemsstaters, Islands og
 bistand fra et særligt udvalg bestående af repræsentanter fra
 Norges holdning inden for Det Fælles Udvalg forelægges af
 medlemsstaterne, der er udpeget af Rådet, og fra Island og
 Kommissionen undtagen for områder inden for EU, som
 Norge.
 hører under medlemsstaternes enekompetence; i dette tilfælde
 forelægges den af henholdsvis Rådets formandskab eller
 Kommissionen, Island og Norge.
 Artikel 5
 Udveksling af oplysninger
 3. Islands og Norges holdning i Det Fælles Udvalg i
 spørgsmål, som er omfattet af artikel 14 og 20 i lufttransport 1. Island og Norge giver straks meddelelse til Kommissionen
 aftalen som ændret ved protokollen, eller som ikke kræver om enhver afgørelse om at afslå, tilbagekalde, suspendere eller
 vedtagelse af en afgørelse med retsvirkning, vedtages af indskrænke tilladelser til luftfartsselskaber i Amerikas Forenede
 Kommissionen efter aftale med Island og Norge. Stater, som de har truffet i medfør af artikel 4 og 5 i lufttrans
 portaftalen som ændret ved protokollen.


text:
Kommissionen giver
 ligeledes straks meddelelse til Island og Norge om sådanne
 afgørelser truffet af medlemsstater.
 4. For så vidt angår andre afgørelser i Det Fælles Udvalg om
 anliggender, som ikke er omfattet af forordninger og direktiver
 under aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejds 2. Island og Norge underretter straks Kommissionen om alle
 område, fastlægges Islands og Norges holdning af Island og anmodninger og meddelelser, som de fremsender eller modtager
 Norge på forslag af Kommissionen. i medfør af lufttransportaftalens artikel 8 som ændret ved
 protokollen. Kommissionen giver ligeledes straks meddelelse til
 Island og Norge om sådanne anmodninger og meddelelser, som
 fremsendes eller modtages af medlemsstater.
 5. For så vidt angår andre afgørelser i Det Fælles Udvalg om
 anliggender, som ikke er omfattet af forordninger og direktiver
 under aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejds
 område, fastlægges Islands og Norges holdning af Island og 3. Island og Norge underretter straks Kommissionen om alle
 Norge efter aftale med Kommissionen. anmodninger og meddelelser, som de fremsender eller modtager
 i medfør af lufttransportaftalens artikel 9 som ændret ved
 protokollen. Kommissionen giver ligeledes straks meddelelse til
 Island og Norge om sådanne anmodninger og meddelelser, som
 6. Kommissionen træffer passende foranstaltninger for at fremsendes eller modtages af medlemsstater.
 sikre Islands og Norges fulde deltagelse i en eventuel koordine
 ring, høring eller møder med henblik på at udforme afgørelser
 blandt sine medlemsstater og adgang til relevante oplysninger
 som forberedelse til de møder, som skal afholdes i Det Fælles Artikel 6
 Udvalg.
 Statsstøtte
 1. Hvis Island eller Norge mener, at påtænkt eller faktisk
 støtte fra en statslig enhed på Amerikas Forenede Staters terri
 Artikel 4 torium vil have de negative virkninger på konkurrencesitua
 Voldgift tionen, der er omhandlet i artikel 14, stk. 2, i lufttransport
 aftalen som ændret ved protokollen, skal de gøre Kommis
 1. Kommissionen repræsenterer Den Europæiske Union, dens sionen opmærksom på situationen. Hvis en medlemsstat gør
 medlemsstater, Island og Norge i voldgiftssager efter artikel 19 i Kommissionen opmærksom på en tilsvarende situation, gør
 lufttransportaftalen som ændret ved protokollen. Kommissionen ligeledes Island og Norge opmærksom på denne.
 ---pagebreak--- 29.10.2011 DA Den Europæiske Unions Tidende L 283/19
 2. Kommissionen, Island og Norge kan tage kontakt til den Artikel 8
 pågældende statslige enhed eller anmode om et møde i Det
 Fælles Udvalg, der er nedsat i medfør af artikel 18 i lufttrans Midlertidig anvendelse
 portaftalen som ændret ved protokollen. Frem til aftalens ikrafttræden i henhold til artikel 9 aftaler
 parterne at anvende denne tillægsaftale midlertidigt, i det
 omfang det er tilladt efter gældende national lovgivning, fra
 datoen for undertegnelse af denne tillægsaftale eller datoen i
 3. Kommissionen, Island og Norge underretter straks
 aftalens artikel 5, alt efter hvilken af de to datoer, der er den
 hinanden, hvis de kontaktes af Amerikas Forenede Stater i
 seneste.
 medfør af artikel 14, stk. 3, i lufttransportaftalen som ændret
 ved protokollen.
 Artikel 9
 Ikrafttræden
 Artikel 7 Denne tillægsaftale træder i kraft på det seneste af følgende
 Opsigelse eller afslutning af den midlertidige anvendelse tidspunkter: enten a) én måned efter datoen for den sidste
 note


text:
i en udveksling af diplomatiske noter mellem parterne,
 1. En part kan når som helst ad diplomatiske kanaler give de hvor de bekræfter, at alle nødvendige ikrafttrædelsesprocedurer
 andre parter skriftlig meddelelse om sin beslutning om at opsige for denne tillægsaftale er afsluttet, eller b) på datoen, hvor
 denne tillægsaftale eller afslutte dennes midlertidige anvendelse. aftalen træder i kraft.
 Denne tillægsaftale ophører eller anvendes ikke længere midler
 tidigt ved midnat (GMT) seks måneder efter datoen på den
 skriftlige meddelelse om opsigelse eller afslutning af den midler
 TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede, som er behørigt
 tidige anvendelse, medmindre meddelelsen trækkes tilbage efter
 bemyndiget hertil, undertegnet denne tillægsaftale.
 aftale mellem parterne, inden denne periode udløber.
 Udfærdiget i henholdsvis Luxembourg og Oslo, i tre eksem
 plarer den 16. og den 21. juni 2011 på bulgarsk, tjekkisk,
 2. Uanset denne artikels øvrige bestemmelser gælder det, at dansk, nederlandsk, engelsk, estisk, finsk, fransk, tysk, græsk,
 hvis aftalen ophører, eller dennes midlertidige anvendelse ungarsk, islandsk, italiensk, lettisk, litauisk, maltesisk, norsk,
 afsluttes, ophører tillægsaftalen eller afsluttes dennes midlerti polsk, portugisisk, rumænsk, slovakisk, slovensk, spansk og
 dige anvendelse på samme tidspunkt. svensk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.
 ---pagebreak--- L 283/20 DA Den Europæiske Unions Tidende 29.10.2011
 За Европейския съюз
 Por la Unión Europea
 Za Evropskou unii
 For Den Europæiske Union
 Für die Europäische Union
 Euroopa Liidu nimel
 Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
 For the European Union
 Pour l'Union européenne
 Per l'Unione europea
 Eiropas Savienības vārdā –
 Europos Sąjungos vardu
 Az Európai Unió részéről
 Għall-Unjoni Ewropea
 Voor de Europese Unie
 W imieniu Unii Europejskiej
 Pela União Europeia
 Pentru Uniunea Europeană
 Za Európsku úniu
 Za Evropsko unijo
 Euroopan unionin puolesta
 För Europeiska unionen
 Fyrir Ísland
 For Kongeriket Norge
 Voor het Koninkrijk België
 Pour le Royaume de Belgique
 Für das Königreich Belgien
 Deze handtekening verbindt eveneens het Vlaamse Gewest, het Waalse Gewest en het Brussels Hoofdstedelijk Gewest.
 Cette signature engage également la Région wallonne, la Région flamande et la Région de Bruxelles-Capitale.
 Diese Unterschrift bindet zugleich die Wallonische Region, die Flämische Region und die Region Brüssel-Hauptstadt.
 ---pagebreak--- 29.10.2011 DA Den Europæiske Unions Tidende L 283/21
 За Репyблика Бългaрия
 Za Českou republiku
 For Kongeriget Danmark
 Für die Bundesrepublik Deutschland
 Eesti Vabariigi nimel
 Thar cheann Na hÉireann
 For Ireland
 Για την Ελληνική Δημοκρατία
 ---pagebreak--- L 283/22 DA Den Europæiske Unions Tidende 29.10.2011
 Por el Reino de España
 Pour la République française
 Per la Repubblica italiana
 Για την Κυπριακή Δημοκρατία
 Latvijas Republikas vārdā –
 Lietuvos Respublikos vardu
 ---pagebreak--- 29.10.2011 DA Den Europæiske Unions Tidende L 283/23
 Pour le Grand-Duché de Luxembourg
 A Magyar Köztársaság részéről
 Għal Malta
 Voor het Koninkrijk der Nederlanden
 Für die Republik Österreich
 W imieniu Rzeczypospolitej Polskiej
 Pela República Portuguesa
 ---pagebreak--- L 283/24 DA Den Europæiske Unions Tidende 29.10.2011
 Pentru România
 Za Republiko Slovenijo
 Za Slovenskú republiku
 Suomen tasavallan puolesta
 För Republiken Finland
 För Konungariket Sverige
 For the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland


text:
 16.5.2019
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 128/30
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 135/2017
 af 7. juli 2017
 om ændring af bilag II (Tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen [2019/742]
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionens forordning (EU) 2017/237 af 10. februar 2017 om ændring af bilag III til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1223/2009 om kosmetiske produkter (1) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Kommissionens forordning (EU) 2017/238 af 10. februar 2017 om ændring af bilag VI til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1223/2009 om kosmetiske produkter (2) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (3)
 Bilag II til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende led tilføjes i punkt 1a (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1223/2009) i kapitel XVI i bilag II til EØS-aftalen:
 —
 »—
 32017 R 0237: Kommissionens forordning (EU) 2017/237 af 10. februar 2017 (EUT L 36 af 11.2.2017, s. 12)
 —
 —
 32017 R 0238: Kommissionens forordning (EU) 2017/238 af 10. februar 2017 (EUT L 36 af 11.2.2017, s. 37).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af forordning (EU) 2017/237 og (EU) 2017/238, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 8. juli 2017, forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (*1).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 7. juli 2017.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Sabine MONAUNI
 Formand
 (1) EUT L 36 af 11.2.2017, s. 12.
 (2) EUT L 36 af 11.2.2017, s. 37.
 (*1) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 Avis juridique important
 |
 21988A1227(03)
 AFTALE i form af brevveksling mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Tyrkiet om fastsættelse for perioden 1. november 1987 til 31. december 1990 af det tillægsbeløb, som skal fratrækkes den afgift, der anvendes ved indførsel til Fællesskabet af ikke-behandlet olivenolie med oprindelse i Tyrkiet -
 EF-Tidende nr. L 358 af 27/12/1988 s. 0011
 AFTALE i form af brevveksling mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Tyrkiet om fastsaettelse for perioden 1 . november 1987 til 31 . december 1990 af det tillaegsbeloeb, som skal fratraekkes den afgift, der anvendes ved indfoersel til Faellesskabet af ikke-behandlet olivenolie med oprindelse i Tyrkiet Brev nr. 1 Hr . ...... I bilag IV til afgoerelse nr . 1/77 truffet af Associeringsraadet EOEF-Tyrkiet af 17 . maj 1977 om nye indroemmelser vedroerende indfoersel af tyrkiske landbrugsprodukter til Faellesskabet fastsaettes det, at for ikke-behandlet olivenolie, henhoerende under KN-kode 1509 10 10, 1509 10 90 og 1510 00 10, kan det beloeb, der skal fratraekkes afgiften i henhold til afgoerelsens artikel 2, forhoejes med et tillaegsbeloeb for at tage hensyn til visse faktorer og afhaengigt af betingelserne paa olivenoliemarkedet; forhoejelsen sker paa samme vilkaar og efter samme retningslinjer som dem, der er fastsat for anvendelsen af ovennaevnte bestemmelser . Jeg har den aere at meddele Dem, at Faellesskabet paa baggrund af kriterierne i ovennaevnte bilag IV vil traeffe de noedvendige foranstaltninger for, at tillaegsbeloebet udgoer 10,88 ECU pr . 100 kg . Som en undtagelse fra bilag IV til afgoerelse nr . 1/77 truffet af Associeringsraadet EOEF-Tyrkiet forbliver denne aftale i form af brevveksling i kraft i perioden 1 . november 1987 til 31 . december 1990, medmindre en af parterne opsiger den mindst tre maaneder inden udloebet af hvert produktionsaar . Jeg anmoder Dem venligst om at anerkende modtagelsen af denne skrivelse og over for mig bekraefte, at Deres regering er indforstaaet med dens indhold . Modtag, hr . ......, forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse . Paa vegne af Raadet for De Europaeiske Faellesskaber 27 . 12 . 88 Nr . L 358 / Brev nr . 2 Hr . ...... Jeg anerkender hermed modtagelsen af Deres brev af dags dato med foelgende ordlyd : I bilag IV til afgoerelse nr . 1/77 truffet af Associeringsraadet EOEF-Tyrkiet af 17 . maj 1977 om nye indroemmelser vedroerende indfoersel af tyrkiske landbrugsprodukter til Faellesskabet fastsaettes det, at for ikke-behandlet olivenolie, henhoerende under KN-kode 1509 10 10, 1509 10 90 og 1510 00 10, kan det beloeb, der skal fratraekkes afgiften i henhold til afgoerelsens artikel 2, forhoejes med et tillaegsbeloeb for at tage hensyn til visse faktorer og afhaengigt af betingelserne paa olivenoliemarkedet; forhoejelsen sker paa samme vilkaar og efter samme retningslinjer som dem, der er fastsat for anvendelsen af ovennaevnte bestemmelser . Jeg har den aere at meddele Dem, at Faellesskabet paa baggrund af kriterierne i ovennaevnte bilag IV vil traeffe de noedvendige foranstaltninger for, at tillaegsbeloebet udgoer 10,88 ECU pr . 100 kg . Som en undtagelse fra bilag IV


text: til afgoerelse nr . 1/77 truffet af Associeringsraadet EOEF-Tyrkiet forbliver denne aftale i form af brevveksling i kraft i perioden 1 . november 1987 til 31 . december 1990, medmindre en af parterne opsiger den mindst tre maaneder inden udloebet af hvert produktionsaar . Jeg anmoder Dem venligst om at anerkende modtagelsen af denne skrivelse og over for mig bekraefte, at Deres regering er indforstaaet med dens indhold . Jeg bekraefter herved over for Dem, at min regering er indforstaaet med det ovenfor anfoerte . Modtag, hr . ......, forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse . For regeringen for Republikken Tyrkiet


text:
 20.11.2018
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 293/39
 AFGØRELSE Nr. 1/2018 TRUFFET AF ASSOCIERINGSRÅDET EU-TUNESIEN
 den 9. november 2018
 om vedtagelse af de strategiske prioriteter EU-Tunesien for perioden 2018-2020 [2018/1792]
 ASSOCIERINGSRÅDET EU-TUNESIEN HAR —
 under henvisning til Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Tunesiske Republik på den anden side (1), og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Tunesiske Republik på den anden side (i det følgende benævnt »Euro-Middelhavs-aftalen«) blev undertegnet den 17. juli 1995 og trådte i kraft den 1. marts 1998.
 (2)
 Euro-Middelhavs-aftalens artikel 80 giver associeringsrådet beføjelse til at træffe passende afgørelser med henblik på virkeliggørelse af aftalens mål.
 (3)
 I overensstemmelse med Euro-Middelhavs-aftalens artikel 90 træffer parterne alle fornødne almindelige eller særlige foranstaltninger for at opfylde deres forpligtelser i henhold til aftalen, og de drager omsorg for, at aftalens mål virkeliggøres.
 (4)
 I forbindelse med revisionen af den europæiske naboskabspolitik i 2016 blev det foreslået at indlede en ny fase med gensidigt engagement mellem partnerne for at øge ejerskabsfølelsen hos begge parter.
 (5)
 Unionen og Republikken Tunesien har besluttet at konsolidere deres privilegerede partnerskab ved at fastlægge et sæt strategiske prioriteter for perioden 2018-2020 med henblik på at støtte og styrke overgangen til demokrati og den socioøkonomiske udvikling i Tunesien.
 (6)
 Parterne i Euro-Middelhavs-aftalen bør blive enige om teksten til de strategiske prioriteter, som er et konkret udtryk for det privilegerede partnerskab mellem EU og Tunesien for perioden 2018-2020. Disse prioriteter bør understøtte gennemførelsen af Euro-Middelhavs-aftalen og koncentrere samarbejdet om fælles interesser, der er fastlagt i fællesskab —
 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Associeringsrådet vedtager de strategiske prioriteter EU-Tunesien for perioden 2018-2020, der findes i dokumentet med titlen »Konsolidering af det privilegerede partnerskab mellem EU og Tunesien: de strategiske prioriteter for perioden 2018-2020«, der findes i bilaget, og henstiller, at parterne gennemfører dem.
 Artikel 2
 Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 9. november 2018.
 På Associeringsrådet EU-Tunesiens vegne
 F. MOGHERINI
 Formand
 (1) EFT L 97 af 30.3.1998, s. 2.
 BILAG
 Konsolidering af det privilegerede partnerskab mellem EU og Tunesien: strategiske prioriteter for perioden 2018-2020
 1. Indledning
 Tunesien har med sin forankring i det europæiske område truffet et strategisk valg, og det er af gensidig strategisk interesse, at der udvikles et fremgangsrigt og stabilt tunesisk demokrati i EU's naboskabsområde.
 Det privilegerede partnerskab mellem EU og Tunesien er enestående og afspejler dynamikken i de bilaterale forbindelser og den fælles ambition om at udvikle disse forbindelser med henblik på at knytte Tunesien endnu tættere til det europæiske område. Det langsigtede mål er at udvikle en ambitiøs model for de fremtidige forbindelser efter 2020, der som målestok har de realiserede fremskridt, og som fuldt ud udnytter de muligheder for tilnærmelse, som den europæiske naboskabspolitik frembyder i perioden 2018-2020.
 Inden for rammerne af det privilegerede partnerskab har Tunesien fuldt ud forpligtet sig til


text:
at gennemføre de reformer, der er nødvendige for en bæredygtig socioøkonomisk udvikling i landet, og til at skabe varige fremskridt i forbindelse med overgangen til demokrati. Den Europæiske Union er klar over, at Tunesien står over for store udfordringer og problemer, og bekræfter derfor sit tilsagn om at støtte den hurtigst mulige gennemførelse af disse reformer.
 De strategiske prioriteter, der er fastsat i dette dokument, afspejler det konkrete privilegerede partnerskab i perioden 2018-2020. Et centralt aspekt af begge parters indsats vil være at skabe fremtidsudsigter for de unge. Der vil blive lagt vægt på at fremskynde de socioøkonomiske reformer, herunder ved at forbedre erhvervsklimaet, og på at indgå en vidtgående og bred frihandelsaftale. Det er fortsat vigtigt at konsolidere demokratiet, navnlig at håndhæve forfatningen af 2014 effektivt og sikre en god regeringsførelse. De to parter vil styrke deres samarbejde om sikkerhed og terrorbekæmpelse og inden for migration og mobilitet med afslutningen af forhandlingerne om visumlempelse og tilbagetagelse og Tunesiens stadig mere aktive deltagelse i de europæiske programmer. Disse bestræbelser ledsages af en politisk dialog på højt niveau og af dialogen med civilsamfundet, ligesom partnerskabet synliggøres.
 Disse prioriteter er baseret på den tunesiske femårige udviklingsplan 2016-2020 (1) og på den fælles meddelelse »Øget EU-støtte til Tunesien« (2).
 2. Strategiske prioriteter for det privilegerede partnerskab mellem EU og Tunesien i perioden 2018-2020
 Ungdomspartnerskab
 EU og Tunesien betragter fremtidsudsigterne for de unge som et vigtigt mål, hvilket afspejles i »Ungdomspartnerskabet mellem EU og Tunesien«, som den tunesiske præsident og den højtstående repræsentant/næstformanden lancerede den 1. december 2016. For bedre at imødekomme de unge tuneseres behov bør der skabes større sammenhæng med de igangværende og kommende foranstaltninger. EU og Tunesien har på grundlag af den indledte dialog om gennemførelse af dette partnerskab forpligtet sig til at intensivere foranstaltningerne med henblik på at fremme unges beskæftigelse og beskæftigelsesegnethed, mobiliteten og de unges øgede deltagelse i det offentlige og politiske liv, navnlig i lokale initiativer. Beskæftigelsesegnethed forudsætter, at uddannelses- og erhvervsuddannelsessystemet reformeres, at der skabes en tættere forbindelse mellem den private sektor og uddannelses- og erhvervsuddannelsessystemerne, og at de innovative initiativer, som iværksættes af unge, særlig inden for nye teknologier og kultur, fremmes og støttes. Et centralt element i partnerskabet er støtte til udvikling af en national tunesisk ungdomsstrategi og en styrkelse af de institutioner og organisationer, der beskæftiger sig med unge.
 Som et supplement til denne indsats for ungdommen vil begge parter arbejde på følgende strategiske prioriteter:
 2.1. Inkluderende og bæredygtig socioøkonomisk udvikling
 De politiske fremskridt er kun holdbare, hvis de suppleres af økonomiske fremskridt af samme omfang. Henset til den skrøbelige socioøkonomiske situation i Tunesien med høj arbejdsløshed (særlig blandt unge, som har afsluttet en universitetsuddannelse) og store regionale og sociale forskelle vil et af nøglemålene være at bidrage til en genopretning af den tunesiske økonomi, at gøre den mere konkurrencedygtig og forskelligartet og at omlægge den på en inkluderende og bæredygtig måde, samtidig med at de internationale forpligtelser inden for miljøbeskyttelse og klimaændringer overholdes. EU vil fortsat støtte og fremme strukturreformer.
 Foranstaltningerne inden


text:
for socioøkonomisk udvikling vil nærmere bestemt fokusere på følgende forpligtelser:
 —
 forbedring af erhvervsklimaet og støtte til udviklingen af erhvervssektoren og de private investeringer, navnlig gennem: i) forenkling og lempelse af de administrative procedurer, som virksomhederne er underlagt, ii) forbedring af adgangen til finansiering og iii) relancering af de offentlige og private investeringer — særlig en effektiv anvendelse af loven om investeringer fra 2016 og loven om omarbejdning af skattefordelsordningen fra 2017 under hensyntagen til de skadelige bestemmelser i form af skattefordele, der skal fjernes
 —
 der vil ligeledes blive lagt vægt på aktivt at fremme iværksættervirksomhed og udvikling af små og mellemstore virksomheder/mikrovirksomheder
 —
 fastlæggelse og gennemførelse af manglende sektorspecifikke strategier, f.eks. inden for turistsektoren
 —
 forbedring af miljøbeskyttelsen og af forvaltningen af naturressourcerne (herunder vand), navnlig via gennemførelse af den nationale strategi for en grøn økonomi og opfyldelse af Tunesiens internationale forpligtelser i forbindelse med klimaændringer (fastsat nationalt bidrag), en blå økonomi og fiskeressourcerne
 —
 forbedring af konkurrenceevnen inden for de traditionelle sektorer og vækstsektorer inden for industri og landbrug — navnlig gennem støtte til innovation og ved at sikre en bæredygtig forvaltning af ressourcerne — og spredning af eksportmarkederne
 —
 udvikling af energisektoren, herunder gennem sammenkobling af elektricitetssystemer i EU og Tunesien, og fremme af vedvarende energi og energieffektivitet
 —
 udvikling af et sikkert, bæredygtigt og effektivt transportsystem via standarder for harmoniseret transport og et integreret multimodalt net med henblik på at fremme forbindelserne syd-syd og nord-syd
 —
 konsolidering af systemet til forvaltning af de offentlige finanser gennem vedtagelse og gennemførelse af en ny organisk budgetlov, reform af revisionen af de offentlige regnskaber og forbedret forvaltning af de offentlige virksomheder. Gennemførelse af en skattereform (forenkling af skattesystemet, skattemæssig retfærdighed, decentralisering, modernisering af forvaltningen, bekæmpelse af skatteunddragelse og opfyldelse af relevante internationale forpligtelser) er en afgørende fase i en mere inkluderende udvikling i landet. Af andre vigtige aspekter kan nævnes støtte til de igangværende bankreformer og til den nationale strategi for finansiel inklusion 2017-2021 vedrørende adgang til og anvendelse og kvalitet af tjenesteydelser
 —
 gennemførelse af decentraliseringsprocessen med henblik på at udvikle offentlige tjenester og sociale infrastrukturer (navnlig inden for uddannelse, kultur, sundhed, vand og spildevandsbortskaffelse), der lever op til lokalsamfundenes behov, og fremskyndelse af udviklingen af regionerne i det indre af landet — et fælles tilsagn fra de to parter om gradvist at nedbringe de socioøkonomiske forskelle.
 Med henblik på at fremskynde de sociale fremskridt forpligter begge parter sig til fortsat at fremme:
 —
 beskæftigelsen, navnlig via gennemførelse af reformer med henblik på at opnå lige adgang til uddannelse og erhvervsuddannelse af høj kvalitet i overensstemmelse med behovene på arbejdsmarkedet inden for rammerne af en aktiv politik for integration på arbejdsmarkedet
 —
 en integreret og effektiv tunesisk politik for social inklusion og en effektiv social sikring, navnlig gennem en forbedring af de relevante offentlige organers kapacitet med henblik på at støtte de reformer, som Tunesien har indledt inden for social samhørighed, og gennemførelse af artikel 67 i associeringsaftalen EU-Tunesien om koordinering af de sociale sikringsordninger og garanti


text:
for anvendelse af ligebehandlingsprincippet inden for sociallovgivningen
 —
 den inkluderende sociale dialog med henblik på at øge kapaciteten til at udligne de socioøkonomiske ubalancer, nedbringe de sociale spændinger og fremme en reel social fred — og dermed også forbedre landets muligheder for at tiltrække udenlandske investeringer.
 Begge parter er fortsat fuldt engageret i forhandlingerne om en vidtgående og bred frihandelsaftale og er nået til enighed om en konkret handlingsplan for 2018, der gør det muligt at opnå fremskridt med henblik på at fremskynde forhandlingerne således, at disse kan afsluttes snarest muligt. EU og Tunesien vil fortsat arbejde på at modernisere den tunesiske økonomi til gavn for alle, herunder de mest ugunstigt stillede regioner og lokalsamfund, og på at sætte skub i jobskabelsen, særlig for de unge. Begge parter forpligter sig til at øge Tunesiens økonomiske integration på det europæiske marked og i Maghreb-regionen.
 For at styrke innovationens og forskningens bidrag til den økonomiske, sociale og regionale udvikling arbejder EU og Tunesien på at integrere Tunesien i det europæiske forskningsrum, navnlig ved at fremme videregående uddannelser og forbedre regeringsførelsen, mekanismerne til nyttiggørelse af den offentlige forskning samt overførslerne af teknologi mellem de akademiske kredse og erhvervslivet.
 2.2. Demokrati, god regeringsførelse og menneskerettigheder
 EU og Tunesien vil fortsat lægge særlig vægt på den demokratiske reformproces og på fremme af god regeringsførelse og retsstatsprincippet, på respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder og på styrkelse af civilsamfundets rolle og deltagelse. Begge parter vil fortsat fremme den politiske reformproces via en effektiv håndhævelse af forfatningen og overholdelse af Tunesiens internationale forpligtelser.
 De vigtigste aspekter inden for god regeringsførelse og respekt for retsstatsprincippet omfatter navnlig:
 —
 styrkelse af den parlamentariske institution samt oprettelse og effektiv gennemførelse af uafhængige instanser
 —
 oprettelse af en forfatningsdomstol
 —
 konsolidering af en demokratisk, gennemsigtig og uafhængig valgprocedure
 —
 bekæmpelse af korruption og svindel, herunder gennem støtte til den nationale enhed for korruptionsbekæmpelse
 —
 reform af retssystemet, herunder tilnærmelse til de internationale standarder, bl.a. Europarådets standarder
 —
 gennemførelse af en strategi for reform og modernisering af den offentlige forvaltning, der skal omfatte en forbedring af tjenesteydelserne på centralt og lokalt plan, indførelse af en beslutningsproces, der er baseret på efterprøvede oplysninger, forenkling af de administrative procedurer og udvikling af den digitale forvaltning
 —
 støtte til decentraliseringsprocessen, herunder forbedring af de lokale forvaltningers kapacitet og budgetter, navnlig i forbindelse med de kommunale valg i maj 2018, og styrkelse af civilsamfundsorganisationerne, deres rolle og deres bidrag til beslutningsprocessen samt forbedring af borgernes, navnlig de unges, deltagelse i det politiske liv og i beslutningsprocessen.
 De vigtigste aspekter inden for respekt for og fremme af menneskerettighederne omfatter:
 —
 afslutning af harmoniseringen af lovgivningen med forfatningen og de internationale standarder, Tunesiens samarbejde i multilaterale organisationer og opfyldelse af de forpligtelser, der er indgået i forbindelse med den universelle regelmæssige gennemgang
 —
 støtte til bestræbelserne på at bekæmpe alle former for forskelsbehandling, tortur (herunder opfyldelse af de forpligtelser, der er indgået inden for rammerne af Torturkomitéen) og til at beskytte sårbare grupper og fremme kvinders, børns


text:
og migranters rettigheder
 —
 støtte til Tunesiens pionerindsats for at bekæmpe vold mod kvinder, sikre fuld ligestilling mellem mænd og kvinder og fremme kvinders rolle på alle områder, navnlig i det økonomiske og politiske liv
 —
 beskyttelse af ytringsfriheden og foreningsfriheden
 —
 ret til beskyttelse af personoplysninger
 —
 respekt for menneskerettighederne på sikkerhedsområdet.
 2.3. Tilnærmelse mellem befolkningerne, mobilitet og migration
 Tilnærmelsen mellem det tunesiske samfund og det europæiske samfund udgør en vigtig del af det privilegerede partnerskab og er baseret på øgede udvekslinger mellem befolkninger, samfund og kulturer. Denne mobilitetsdimension har særlig betydning i forbindelse med gennemførelsen af ungdomspartnerskabet. Hjørnestenene i disse bestræbelser vil være Tunesiens faktiske tilknytning til Horisont 2020 og landets deltagelse i Et Kreativt Europa og Erasmus+.
 En samordnet forvaltning af migration er en politisk prioritet for såvel Tunesien som EU. Begge parter forpligter sig til at intensivere dialogen og samarbejdet, navnlig med gennemførelsen af mobilitetspartnerskabet, bekæmpelsen af de grundlæggende årsager til irregulær migration og Europas vilje til at støtte oprettelsen af et tunesisk asylsystem. Dette samarbejde, der også afspejler disse problematikkers regionale dimension, vil omfatte:
 —
 gennemførelse af Tunesiens nationale migrationsstrategi, der ligeledes omfatter asyl og international beskyttelse, herunder indførelse af en passende lovramme
 —
 afslutning af forhandlingerne om tilbagetagelsesaftaler og visumlempelse
 —
 god forvaltning af den lovlige migration baseret på en bedre koordinering med EU's medlemsstater med respekt for deres kompetencer, herunder via indførelse af pilotordninger for mobilitet og en bedre integrering af migranterne i værtslandene
 —
 støtte til at mobilisere tunesere i udlandet i forbindelse med investeringer i innovative sektorer i Tunesien
 —
 støtte til at forebygge illegal migration, navnlig ved at indarbejde migrationsspørgsmålene bedre i udviklingsstrategierne; dette indebærer ligeledes en øget grænseforvaltning og oplysningskampagner om risiciene i forbindelse med illegal migration
 —
 støtte til forebyggelsesforanstaltninger og foranstaltninger til bekæmpelse af smugling af migranter og menneskehandel, herunder ved at spore og retsforfølge kriminelle netværk
 —
 forbedring af samarbejdet om tilbagesendelse og tilbagetagelse, herunder ved at støtte en bæredygtig genintegrering af tunesere, der vender tilbage.
 2.4. Sikkerhed og terrorbekæmpelse
 EU og Tunesien står over for fælles sikkerhedsmæssige udfordringer, som kræver en fælles indsats fra begge parters side, og som skal løses i overensstemmelse med de fælles værdier om demokrati og respekt for menneskerettigheder.
 Tunesien agter at gennemføre sin overordnede og multisektorielle strategi for bekæmpelse af terrorisme og voldelig ekstremisme. De prioriterede områder for samarbejdet omfatter:
 —
 gennemførelse af den nationale strategi for bekæmpelse af terrorisme, navnlig ved at forbedre og modernisere lovgivningen og de sikkerhedsmæssige og retlige institutioner med fuld respekt for de demokratiske værdier, der er nedfældet i forfatningen
 —
 fremskyndelse af gennemførelsen af støtteprogrammet for reform og modernisering af sikkerhedssektoren, herunder sikkerhedsstyrkernes ansvarlighed, og uddybning af dette samarbejde med afsæt i de allerede opnåede fremskridt
 —
 bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af organiseret kriminalitet og terrorisme, herunder en effektiv gennemførelse af den handlingsplan, der er aftalt med Den Finansielle Aktionsgruppe
 —
 udvikling af en generel politik for forebyggelse af radikalisering
 —
 udenlandske kombattanter, der vender tilbage
 —
 udvikling af en politik


text:
for bistand til og beskyttelse af ofre for terrorisme
 —
 bekæmpelse af organiseret kriminalitet, navnlig handel med skydevåben og narkotika
 —
 støtte til gennemførelsen af den nationale strategi for grænsesikkerhed
 —
 øget samarbejde med Den Europæiske Unions kompetente agenturer og
 —
 samarbejde om håndtering og forebyggelse af risici og katastrofer.
 Den Europæiske Union vil i øvrigt fortsat deltage fuldt ud i gruppen G7 + 6, der varetager koordineringen mellem Tunesiens vigtigste partnere.
 Desuden vil andre områder af partnerskabet inden for sikkerhed og forsvar blive udviklet.
 3. Vejen til styrkelse af det privilegerede partnerskab mellem EU og Tunesien
 Den betydning, som begge parter tillægger deres indbyrdes forbindelser, vil fortsat komme til udtryk i omfanget af politiske kontakter og regelmæssige besøg som led i en bredere politisk dialog, hvor der fokuseres på alle emner af fælles interesse, herunder regionale og globale spørgsmål. Den regionale dimension af disse drøftelser skal styrkes. Begge parter fremhæver i denne forbindelse betydningen af deres samarbejde inden for rammerne af Middelhavsunionen. Ud over de eksisterende dialoger vil begge parter arbejde for, at der afholdes møder på højt plan mellem EU og Tunesien, og at de tunesiske ministre kan deltage i visse uformelle tematiske møder med medlemmerne af Rådet for Den Europæiske Union. Begge parter opfordrer til parlamentarisk samarbejde mellem Europa-Parlamentet og det tunesiske parlament.
 Associeringsaftalens organer (associeringsrådet, associeringsudvalget og de tekniske underudvalg) vil fortsat være privilegerede fora for drøftelser om en effektiv gennemførelse af partnerskabet. EU og Tunesien forpligter sig til at øge effektiviteten og merværdien af deres arbejde og til så vidt muligt at samle arbejdet under store prioriterede temaer, der er i overensstemmelse med de strategiske prioriteter.
 Tunesien har foreslået en køreplan for at gøre de ovenfor anførte prioriteter mere håndgribelige, og EU har godkendt denne. Dette offentligt tilgængelige dokument omfatter de mest presserende foranstaltninger (lovgivningsmæssige, strategiske og operationelle), der er nødvendige for en socioøkonomisk genopretning af landet. Denne køreplan er en fleksibel og operationel mekanisme for gennemførelse af halvårlig kontrol.
 EU har inden for rammerne af den fælles meddelelse forpligtet sig til at øge sin økonomiske bistand til Tunesien via naboskabsinstrumentet betydeligt. EU og Tunesien vil arbejde på at udnytte de eksisterende finansielle muligheder optimalt, herunder nye instrumenter som f.eks. EU's plan for eksterne investeringer, ved at udnytte komplementariteten og løftestangsvirkningerne mellem EU-støtten og de lån, som de finansielle institutioner yder. Begge parter forpligter sig til at styrke synergivirkningerne mellem den politiske dialog og dialogen på sektorplan og gennemførelsen af det finansielle samarbejde. De vil ligeledes arbejde på at styrke mekanismerne for koordinering og dialog med de finansielle partnere og internationale donorer, idet Tunesien har ansvaret for såvel fastsættelse af prioriteterne som gennemførelse af disse.
 Endelig forpligter begge parter sig til at øge synligheden af den strategiske forbindelse mellem EU og Tunesien og til bedre at oplyse befolkningerne på begge sider af Middelhavet om de fordele, som samarbejdet medfører.
 (1) Denne plan omfatter en ny udviklingsmodel for en bæredygtig og inkluderende vækst og fokuserer på følgende fem prioriterede områder: i) god regeringsførelse, reform af forvaltningen


text:
og bekæmpelse af korruption, ii) overgang fra en økonomi med lave omkostninger til et økonomisk center, iii) menneskelig udvikling og social inklusion, iv) konkretisering af regionernes ambitioner og v) grøn økonomi, der er et centralt element i bæredygtig udvikling.
 (2) Denne meddelelse fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik og Europa-Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet (JOIN(2016) 47 final af 29. september 2016) fokuserer på følgende fem hovedelementer: i) fremme af god forvaltningspraksis og af reformen af den offentlige forvaltning, ii) styrkelse af det levende civilsamfunds rolle, iii) investeringer i fremtiden: oprettelse af arbejdspladser og fremme af en bæredygtig socioøkonomisk udvikling, iv) udjævning af forskelle i hele samfundet, v) støtte til håndteringen af de sikkerhedsmæssige udfordringer og vi) fælles bestræbelser på at opnå en bedre styring af migration og mobilitet.