text: på hvis område projektet skal gennemføres, modsætter sig.Artikel 211. Ansøgninger om lån eller garantier kan indsendes til Banken enten gennem Kommissionen eller gennem den medlemsstat, på hvis område projektet skal gennemføres. En virksomhed kan også henvende sig direkte til Banken med ansøgning om lån eller garanti.2. Såfremt ansøgninger indsendes gennem Kommissionen, skal de forelægges til udtalelse for den medlemsstat, på hvis område projektet skal gennemføres. Såfremt de indsendes gennem en stat, forelægges de Kommissionen til udtalelse. Hidrører de direkte fra en virksomhed, forelægges de den pågældende medlemsstat og Kommissionen.De pågældende medlemsstater og Kommissionen skal afgive deres udtalelser inden to måneders forløb. Foreligger der ikke svar inden udløbet af denne frist, kan Banken gå ud fra, at det pågældende projekt ikke giver anledning til indvendinger.3. Bestyrelsen træffer afgørelse om de ansøgninger om lån eller garantier, som direktionen forelægger den.4. Direktionen undersøger, om de ansøgninger om lån og garantier, som forelægges den, er i overensstemmelse med bestemmelserne i disse vedtægter, især de i artikel 20 indeholdte. Hvis direktionen udtaler sig til fordel for ydelsen af lånet eller garantien, skal den forelægge kontraktudkastet for bestyrelsen; den kan gøre sin tilslutning afhængig af sådanne forudsætninger, som den anser for væsentlige. Udtaler direktionen sig imod ydelsen af lånet eller garantien, skal den tilstille bestyrelsen sagens akter sammen med sin udtalelse.5. Er direktionens udtalelse negativ, kan bestyrelsen kun bevilge lånet eller garantien efter enstemmig vedtagelse.6. Er Kommissionens udtalelse negativ, kan bestyrelsen kun bevilge lånet eller garantien efter enstemmig vedtagelse. Det af Kommissionen udpegede bestyrelsesmedlem afholder sig fra at deltage i afstemningen.7. Er direktionens og Kommissionens udtalelse negativ, kan bestyrelsen ikke bevilge pågældende lån eller garanti.Artikel 221. Banken låner på de internationale kapitalmarkeder de midler, der er nødvendige til gennemførelsen af dens opgaver.2. Banken kan optage lån på en medlemsstats kapitalmarked inden for rammerne af den lovgivning, der gælder for indenlandske emissioner, eller - såfremt en medlemsstat ikke har en sådan lovgivning - når denne medlemsstat og Banken har forhandlet og er blevet enige om det lån, som Banken overvejer at optage.Medlemsstatens kompetente myndigheder kan kun nægte deres samtykke, hvis alvorlige vanskeligheder på kapitalmarkedet i denne stat må frygtes.Artikel 231. Banken kan anvende disponible midler, som den ikke umiddelbart har brug for til opfyldelse af sine forpligtelser, på følgende måder:a) Den kan foretage kapitalanbringelser på pengemarkederne;b) med forbehold af bestemmelserne i artikel 20, nr. 2, kan den købe eller sælge værdipapirer udstedt af den selv eller dens låntagere;c) den kan udføre enhver anden finansiel transaktion i forbindelse med opfyldelsen af dens formål.2. Med forbehold af bestemmelserne i artikel 25 må Banken ikke ved forvaltningen af sine kapitalanbringelser foretage valutaarbitrage, som ikke direkte er nødvendiggjort af hensyn til gennemførelsen af dens udlån eller opfyldelsen af de forpligtelser, den har indgået i forbindelse med de af den optagne lån eller stillede garantier.3. I de forhold, der er omtalt i denne artikel, skal Banken handle i forståelse med vedkommende medlemsstats kompetente myndigheder eller seddelbank.Artikel 241. Der oprettes en reservefond, som gradvis bringes op på et beløb svarende til 10 %


text: af den tegnede kapital. Såfremt Bankens engagementer berettiger det, kan bestyrelsen træffe bestemmelse om oparbejdelse af yderligere reserver. Så længe reservefonden endnu ikke er bragt op på sit fulde beløb, skal der tilføres den:a) renteindtægter af lån, som Banken har ydet af de beløb, der i henhold til artikel 5 skal indbetales af medlemsstaterneb) renteindtægter af lån, som Banken har ydet af de beløb, der fremkommer ved tilbagebetaling af de under punkt a) nævnte låni det omfang, disse renteindtægter ikke er nødvendige for at opfylde Bankens forpligtelser og til at dække dens udgifter.2. Reservefondens midler skal anbringes på en sådan måde, at de til enhver tid er disponible til opfyldelse af fondens formål.Artikel 251. Banken har altid ret til at overføre sine beholdninger og tilgodehavender i en medlemsstats valuta til en anden medlemsstats valuta for at gennemføre finansielle transaktioner i overensstemmelse med dens formål, således som det er fastsat i traktatens artikel 267 og under hensyntagen til bestemmelserne i artikel 23 i disse vedtægter. Banken undgår så vidt muligt at foretage sådanne overførsler, såfremt den har beholdninger, som er disponible eller kan frigøres i den valuta, den har brug for.2. Banken kan ikke konvertere sine beholdninger i en medlemsstats valuta til tredjelands valuta uden medlemsstatens samtykke.3. Banken kan frit råde såvel over den del af kapitalen, der er indbetalt i guld eller i konvertible valutaer, som over valuta, der er lånt på markedet uden for Fællesskabet.4. Medlemsstaterne forpligter sig til at stille den valuta til rådighed for Bankens debitorer, som er nødvendig til betaling af afdrag og renter af lån, som Banken har ydet eller garanteret vedrørende projekter, der skal gennemføres på deres områder.Artikel 26Såfremt en medlemsstat misligholder sine medlemsforpligtelser ifølge disse vedtægter, navnlig forpligtelsen til at indbetale sin andel af den tegnede kapital eller sine særlige lån eller til at forrente og amortisere optagne lån, kan Styrelsesrådet med kvalificeret flertal beslutte at indstille långivning eller garantiydelse til denne medlemsstat eller dens statsborgere.Denne beslutning fritager hverken staten eller dens statsborgere for deres forpligtelser over for Banken.Artikel 271. Træffer Styrelsesrådet beslutning om at indstille Bankens virksomhed, skal al virksomhed omgående ophøre, med undtagelse af de dispositioner, som er påkrævet for at sikre en behørig anvendelse, beskyttelse og bevarelse af Bankens aktiver og indfrielse af dens engagementer.2. I tilfælde af likvidation udnævner Styrelsesrådet likvidatorerne og giver dem instrukser med hensyn til likvidationens gennemførelse.Artikel 281. Banken nyder i hver medlemsstat den videstgående rets- og handleevne, som den pågældende stats lovgivning tillægger juridiske personer; den kan i særdeleshed erhverve og afhænde løsøre og fast ejendom og optræde som part i retssager.[Se også artikel 9, stk. 4, i Amsterdam-traktaten, der er affattet således:De europæiske Fællesskaber nyder på medlemsstaternes område de for udførelsen af deres opgave nødvendige privilegier og immuniteter på de betingelser, der er fastsat i den i stk. 5 nævnte protokol. Dette gælder tilsvarende Den Europæiske Centralbank, Det Europæiske Monetære Institut og Den Europæiske Investeringsbank.]2. Bankens formue skal være undtaget fra enhver form for rekvisition eller ekspropriation.Artikel 29Med forbehold af den kompetence, som er

type: contracts

jurisdiction: EU


text: tillagt Domstolen, afgøres tvistigheder mellem på den ene side Banken og på den anden side dens långivere, låntagere eller tredjemand af de kompetente nationale domsmyndigheder.Banken vælger et hjemting i hver medlemsstat. Den kan dog i en kontrakt træffe bestemmelse om et særligt værneting eller indsætte en voldgiftsklausul.Bankens aktiver kan kun i henhold til en retskendelse gøres til genstand for beslaglæggelse eller tvangsfuldbyrdelse.Artikel 301. Styrelsesrådet kan med enstemmighed vedtage at oprette en europæisk investeringsfond med status som juridisk person og finansiel selvbestemmelsesret og med Banken som stiftende medlem.2. Styrelsesrådet fastlægger vedtægterne for Den Europæiske Investeringsfond med enstemmighed. I vedtægterne defineres navnlig fondens målsætninger, struktur, kapital, medlemmer, finansielle ressourcer, interventionsmuligheder og revisionsordninger samt forholdet mellem Bankens og fondens organer.3. Uanset artikel 20, nr. 2, er Banken berettiget til at deltage i forvaltningen af fonden og bidrage til dens tegnede kapital indtil det af Styrelsesrådet fastsatte beløb efter enstemmig beslutning herom.4. Det Europæiske Fællesskab kan blive medlem af fonden og bidrage til dens tegnede kapital. Finansielle institutioner med interesse i fondens målsætninger kan indbydes til at blive medlemmer.5. Protokollen vedrørende De Europæiske Fællesskabers privilegier og immuniteter finder anvendelse på fonden, på medlemmerne af dens organer under udøvelsen af deres hverv og på dens personale.Fonden er desuden fritaget for alle skatter og lignende afgifter i anledning af udvidelser af dens kapital, såvel som for de forskellige formaliteter, som måtte være forbundet hermed i det land, hvor den har sit sæde. Tilsvarende skal dens opløsning eller likvidation heller ikke give anledning til nogen skatteopkrævning. Endelig skal fondens og dens organers arbejde, for så vidt det udøves på de i vedtægterne fastlagte betingelser, ikke medføre pålæggelse af omsætningsafgifter.Udbytte, kapitalgevinster og andre former for indtægter, der stammer fra fonden, og som medlemmerne, bortset fra Det Europæiske Fællesskab og Banken, har ret til, forbliver imidlertid underkastet den gældende skattelovgivning.6. Domstolen har, med de begrænsninger, der er fastsat i det følgende, kompetence til at afgøre tvister vedrørende foranstaltninger vedtaget af fondens organer. Klager over sådanne foranstaltninger kan indbringes af fondens medlemmer i deres egenskab af medlemmer af fonden eller af medlemsstaterne på de betingelser, der er fastsat i traktatens artikel 230.Udfærdiget i Rom, den femogtyvende marts nitten hundrede og syvoghalvtreds.[1] Artiklen er ændret ved protokol nr. 1 til tiltrædelsesakten af 2003. Jf. tillæg bagest i denne publikation.[2] Stykket er ændret ved protokol nr. 1 til tiltrædelsesakten af 2003. Jf. tillæg bagest i denne publikation.[***] De anførte tal for de nye medlemsstater er vejledende og bygger på Eurostats prognose for 2002 (New Cronos-databasen).[4] Stykket er ændret ved protokol nr. 1 til tiltrædelsesakten af 2003. Jf. tillæg bagest i denne publikation.[5] Stykket er ændret ved protokol nr. 1 til tiltrædelsesakten af 2003.[6] Stykket er ændret ved protokol nr. 1 til tiltrædelsesakten af 2003.--------------------------------------------------


text:
 7.8.2020
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 258/30
 Kun de originale FN/ECE-tekster har retlig virkning i henhold til folkeretten. Dette regulativs nuværende status og ikrafttrædelsesdato bør kontrolleres i den seneste version af FN/ECE's statusdokument TRANS/WP.29/343/, der findes på adressen: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Regulativ nr. 25 fra De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (FN/ECE) — Ensartede forskrifter for godkendelse af nakkestøtter, hvad enten de er indbygget i et sæde eller ej [2020/1169]
 omfattende al gældende tekst frem til:
 Supplement 1 til ændringsserie 04 — Ikrafttrædelsesdato: 15. juni 2015
 INDHOLD
 REGULATIV
 1.
 Anvendelsesområde
 2.
 Definitioner
 3.
 Ansøgning om godkendelse
 4.
 Mærkning
 5.
 Godkendelse
 6.
 Generelle forskrifter
 7.
 Prøvning
 8.
 Produktionens overensstemmelse
 9.
 Sanktioner i tilfælde af produktionens manglende overensstemmelse
 10.
 Ændring af en type nakkestøtte og udvidelse af godkendelse
 11.
 Brugsvejledninger
 12.
 Endeligt ophør af produktionen
 13.
 Overgangsbestemmelser
 14.
 Navne og adresser på tekniske tjenester, som er ansvarlige for udførelse af godkendelsesprøvning, og på de typegodkendende myndigheder
 BILAG
 Bilag 1 —
 Meddelelse om godkendelse eller udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelse eller endeligt ophør af produktionen af en type nakkestøtte, hvad enten den er indbygget i et sæde eller ej, i henhold til regulativ nr. 25
 Bilag 2 —
 Udformning af godkendelsesmærkning
 Bilag 3 —
 Metode til bestemmelse af H-punkt og faktisk torsovinkel for siddepladser i motorkøretøjer
 Bilag 4 —
 Bestemmelse af højde og bredde af nakkestøtte
 Bilag 5 —
 Enkeltheder om linjer og målinger i forbindelse med prøvning
 Bilag 6 —
 Metode til prøvning af energioptagelse
 Bilag 7 —
 Bestemmelse af afstanden »A« for nakkestøtters mellemrum
 1. ANVENDELSESOMRÅDE
 1.1.
 Dette regulativ finder anvendelse på nakkestøtter, der svarer til én af de to typer beskrevet i punkt 2.2 nedenfor (1).
 1.1.1.
 Det finder ikke anvendelse på nakkestøtter monteret på klapsæder eller sæder, som vender sidelæns eller bagud.
 1.1.2.
 Det finder anvendelse på ryglæn, når disse er udformet til også at fungere som nakkestøtter som beskrevet i punkt 2.2 nedenfor.
 2. DEFINITIONER
 I dette regulativ forstås ved:
 2.1.
 »køretøjstype«: en klasse motorkøretøjer, som ikke udviser væsentlige indbyrdes forskelle, navnlig hvad angår:
 2.1.1.
 former og indvendige dimensioner af det karosseri, der udgør kabinen
 2.1.2.
 sædernes type og dimensioner
 2.1.3.
 type og mål på nakkestøtternes fastgøringer og på de relevante dele af køretøjets konstruktion, hvis nakkestøtten er fastgjort direkte på køretøjets konstruktion.
 2.2.
 »nakkestøtte«: en anordning, hvis formål er at begrænse voksne personers bagudrettede forskydning af hovedet i forhold til torsoen for at nedsætte risikoen for skade på halshvirvlerne i tilfælde af en ulykke
 2.2.1.
 »indbygget nakkestøtte«: en nakkestøtte, der udgøres af den øverste del af ryglænet. Nakkestøtter, der svarer til definitionerne i punkt 2.2.2 og 2.2.3 nedenfor, men som ikke kan aftages af sædet eller af køretøjets konstruktion uden brug af værktøj eller uden hel eller delvis aftagning af sædets beklædning, svarer til denne definition.
 2.2.2.
 »aftagelig nakkestøtte«: en nakkestøtte bestående af en komponent, der kan adskilles fra sædet og er konstrueret til indføring og tvangslåsning i ryglænets stel.
 2.2.3.
 »separat nakkestøtte«: en nakkestøtte, der er separat i forhold til sædet og konstrueret til


text:
indføring og/eller tvangslåsning i køretøjets konstruktion.
 2.3.
 »sædetype«: en kategori af sæder med samme dimensioner, samme stel og samme polstring, hvor finish og farve kan være forskellige.
 2.4.
 »type nakkestøtte«: en kategori af nakkestøtter med samme dimensioner, samme stel og samme polstring, hvor finish, farve og betræk kan være forskellige.
 2.5.
 »sædets referencepunkt« (»H-punkt«) (se bilag 3 til dette regulativ): tracéen af den teoretiske omdrejningsakse mellem ben og torso på en menneskekrop, repræsenteret ved en prøvedukke, i vertikalt plan i længderetningen i forhold til sædet.
 2.6.
 »referencelinje«: en ret linje enten på en prøvedukke med samme vægt og mål som en 50-percentil voksen mand eller en prøvedukke med tilsvarende karakteristika, der går gennem omdrejningspunktet mellem ben og sædeparti og omdrejningspunktet mellem hals og brystkasse. På prøvedukken i bilag 3 til dette regulativ er referencelinjen til bestemmelse af sædet H-punkt den linje, der er vist i figur 1 i bilagets tillæg.
 2.7.
 »hovedlinje«: en ret linje, der går gennem hovedets tyngdepunkt og omdrejningspunktet mellem hals og brystkasse. I hovedets hvilestilling ligger hovedlinjen i referencelinjens forlængelse.
 2.8.
 »klapsæde«: ekstra sæde, der er til lejlighedsvis brug og normalt er sammenklappet.
 2.9.
 »indstillingsanordning«: en anordning, hvormed sædet eller dele heraf kan indstilles, således at det tilpasses kropsbygningen af den person, der bruger det.
 Denne anordning kan navnlig give mulighed for:
 2.9.1.
 længdeindstilling
 2.9.2.
 højdeindstilling
 2.9.3.
 vinkelindstilling.
 2.10.
 »forskydningsanordning«: en anordning, hvormed sædet eller dele deraf kan forskydes eller drejes uden faste mellemstillinger, med det formål at lette adgangen til området bag det pågældende sæde.
 3. ANSØGNING OM GODKENDELSE
 3.1.
 Ansøgning om godkendelse skal indgives af indehaveren af fabriks- eller varemærket for sædet eller nakkestøtten eller af dennes bemyndigede repræsentant.
 3.2.
 Hver ansøgning om godkendelse skal være ledsaget af nedenstående dokumenter i tre eksemplarer:
 3.2.1.
 en detaljeret beskrivelse af nakkestøtten, navnlig med angivelse af de(t) anvendte polstringsmateriale(r) og i de relevante tilfælde placering og specifikationer af bøjler og monteringsbeslag for den eller de sædetyper, for hvilken eller hvilke der ansøges om godkendelse for nakkestøtten.
 3.2.2.
 for så vidt angår en »aftagelig« nakkestøtte (se definition i punkt 2.2.2):
 3.2.2.1.
 en detaljeret beskrivelse af den eller de sædetyper, for hvilken eller hvilke der ansøges om godkendelse for nakkestøtten
 3.2.2.2.
 angivelse af den eller de køretøjstyper, i hvilken eller hvilke de i punkt 3.2.2.1 omhandlede sæder er bestemt til at blive monteret.
 3.2.3.
 for så vidt angår en »separat« nakkestøtte (se definition i punkt 2.2.3):
 3.2.3.1.
 en detaljeret beskrivelse af den del af køretøjets konstruktion, som nakkestøtten agtes fastgjort til
 3.2.3.2.
 angivelse af den køretøjstype, som nakkestøtten agtes monteret i
 3.2.3.3.
 målskitser af de karakteristiske dele af konstruktionen og nakkestøtten, idet tegningerne angiver det sted, hvor godkendelsesnummeret skal anbringes i forhold til godkendelsesmærkets cirkel
 3.2.4.
 målskitser af de karakteristiske dele af sædet og nakkestøtten. Tegningerne angiver det sted, hvor godkendelsesnummeret skal anbringes i forhold til godkendelsesmærkets cirkel.
 3.3.
 Følgende skal indgives til den tekniske tjeneste, som er ansvarlig for gennemførelse af prøvningerne i forbindelse med godkendelsen:
 3.3.1.
 hvis nakkestøtten er af den »indbyggede« type (se definition i punkt


text:
2.2.1), fire komplette sæder.
 3.3.2.
 hvis nakkestøtten er af den »aftagelige« type (se definition i punkt 2.2.2):
 3.3.2.1.
 to sæt sæder af hver type, som nakkestøtten agtes monteret på.
 3.3.2.2.
 4 + 2N nakkestøtter, hvor N angiver antallet af sædetyper, som nakkestøtten agtes monteret på.
 3.3.3.
 hvis nakkestøtten er af den »separate« type (se definition i punkt 2.2.3), tre nakkestøtter og den relevante del af køretøjets konstruktion eller et komplet køretøj.
 3.4.
 Den tekniske tjeneste, som er ansvarlig for gennemførelse af prøverne i forbindelse med godkendelsen, kan anmode om:
 3.4.1.
 at den får leveret bestemte dele eller bestemte prøver af de anvendte materialer og/eller
 3.4.2.
 at den får indleveret køretøjer af den eller de typer, som er omhandlet i punkt 3.2.2.2 ovenfor.
 4. MÆRKNING
 4.1.
 Anordninger, som indgives til godkendelse, skal:
 4.1.1.
 klart og uudsletteligt være påført ansøgerens firmanavn eller mærke
 4.1.2.
 på et sted som angivet i tegningerne, der henvises til i punkt 3.2.3.3 eller 3.2.4 ovenfor, have tilstrækkelig plads til godkendelsesmærket.
 4.2.
 Hvis nakkestøtten er af den »indbyggede« eller »aftagelige« type (se definitioner i punkt 2.2.1 og 2.2.2), kan de i punkt 4.1.1 og 4.1.2 ovenfor nævnte mærkninger placeres på etiketter anbragt som anført på de i punkt 3.2.4 ovenfor nævnte tegninger.
 5. GODKENDELSE
 5.1.
 Hvis de prøver på nakkestøtter, der er indgivet med henblik på godkendelse i henhold til dette regulativ, opfylder kravene i punkt 6 og 7 nedenfor, skal der meddeles godkendelse af denne type nakkestøtte.
 5.2.
 Der tildeles et godkendelsesnummer til hver godkendt type. De første to cifre (i øjeblikket 03 svarende til den tredje serie af ændringer, der trådte i kraft den 20. november 1989) angiver den serie ændringer, som omfatter de seneste væsentlige tekniske ændringer af regulativet på godkendelsens udstedelsestidspunkt. Den samme kontraherende part må ikke tildele det samme nummer til en anden type nakkestøtte.
 5.3.
 Meddelelse om godkendelse, udvidelse eller nægtelse af godkendelse af en type nakkestøtte i henhold til dette regulativ, skal gives de kontraherende parter i 1958-overenskomsten, der anvender dette regulativ, ved brug af en formular, der er i overensstemmelse med modellen i dette regulativs bilag 1.
 5.4.
 Prøverne af nakkestøtter defineret i punkt 2.2.1, 2.2.2 og 2.2.3, som godkendes i henhold til dette regulativ skal, hvad enten de er indbygget i et sæde eller ej, på tydelig og uudslettelig måde være mærket med et godkendelsesmærke bestående af:
 5.4.1.
 en cirkel, hvori er anbragt bogstavet »E« efterfulgt af kendingsnummer for det land, der har foretaget godkendelsen (2)
 5.4.2.
 et godkendelsesnummer, og
 5.4.3.
 i tilfælde af en nakkestøtte, der indbygget i ryglænet, foran godkendelsesnummeret nummeret på dette regulativ efterfulgt af bogstavet »R« og en bindestreg.
 5.5.
 Godkendelsesmærket skal anbringes på det sted, der er anført i punkt 4.1.2 ovenfor.
 5.6.
 Godkendelsesmærket skal være let læseligt og må ikke kunne fjernes.
 5.7.
 Bilag 2 til dette regulativ indeholder et eksempel på godkendelsesmærkets sammensætning.
 6. GENERELLE FORSKRIFTER
 6.1.
 Nakkestøttens tilstedeværelse må ikke udsætte personerne i køretøjet for øget fare. Navnlig må nakkestøtten ikke i nogen brugsstilling frembyde farlig ujævnhed eller skarpe kanter, som


text:
kan øge skadesrisiko eller -omfang for personerne i køretøjet. De dele af nakkestøtterne, der ligger i det nedenfor definerede anslagsområde, skal bestå energispredningsprøven som anført i bilag 6 til dette regulativ.
 6.1.1.
 Anslagsområdet er området mellem de to lodrette langsgående planer på hver side af og 70 mm fra det pågældende sædes langsgående midterplan.
 6.1.2.
 Anslagsområdet er i højden begrænset til den del af nakkestøtten, der er over planet vinkelret på referencelinjen R og 635 mm fra H-punktet.
 6.1.3.
 Kravene om energioptagelse i punkterne ovenfor gælder ikke bagsiden af nakkestøtter beregnet for sæder, bag hvilke der ikke er andre sæder.
 6.2.
 Dele af nakkestøttens for- og bagside, med undtagelse af dele af bagsiden af nakkestøtter beregnet for sæder, bag hvilke der ikke er andre sæder, og som befinder sig uden for de ovenfor definerede langsgående vertikale planer, skal være polstret således, at direkte kontakt mellem hovedet og konstruktionens dele undgås, og skal, hvis de kan berøres af en kugle med 165 mm diameter, have en kurveradius på over 5 mm.
 Disse komponenter kan også godkendes, hvis de består energioptagelsesprøven som anført i bilag 6 til dette regulativ. Hvis de ovennævnte dele af nakkestøtterne og deres støtter er beklædt med materiale, som har en shore A-hårdhed blødere end 50, gælder ovenstående krav — bortset fra kravene i forbindelse med energioptagelsesprøven efter forskrifterne i bilag 6 til dette regulativ — kun de stive dele.
 6.3.
 Nakkestøtten skal være fastgjort til sædets eller køretøjets konstruktion på sådan måde, at der ikke springer stive og farlige dele frem fra nakkestøttens polstring eller fra dens fastgøring eller fra ryglænet som følge af det tryk, som hovedet udøver under prøvningen.
 6.4.
 Nakkestøttens højde, målt i overensstemmelse med kravene i punkt 7.2 nedenfor, skal opfylde følgende forskrifter:
 6.4.1.
 Nakkestøtters højde måles som beskrevet i punkt 7.2 nedenfor.
 6.4.2.
 For nakkestøtter, der ikke kan indstilles i højden, må højden ikke være under 800 mm for forsæder og ikke under 750 mm for andre sæder.
 6.4.3.
 For nakkestøtter, der kan indstilles i højden, gælder:
 6.4.3.1.
 højden må ikke være under 800 mm for forsæder og ikke under 750 mm for andre sæder; denne værdi skal opnås i en stilling mellem den højeste og laveste position, hvori nakkestøtten kan stilles
 6.4.3.2.
 der må ikke være nogen »brugsstilling«, som medfører en højde på under 750 mm
 6.4.3.3.
 for andre sæder end forsæder kan det godkendes, at nakkestøtter kan indstilles til en højde på under 750 mm, forudsat at det for brugeren tydeligt fremgår, at denne højde ikke er en brugsstilling
 6.4.3.4.
 nakkestøtter til forsæder kan være forsynet med en anordning, der automatisk forskyder dem til en højde på under 750 mm når sædet ikke benyttes, forudsat at de automatisk returnerer i brugsstilling, når sædet tages i brug.
 6.4.4.
 De dimensioner, som er nævnt i punkt 6.4.2 og 6.4.3.1 herover, kan være mindre end 800 mm ved forsæder og 750 mm ved andre sæder, således at der er tilstrækkelig frigang mellem nakkestøtte og loft, ruder eller andre dele af køretøjets konstruktion, dog


text:
må frigangen ikke overstige 25 mm. I tilfælde af sæder med forskydnings- og/eller indstillingsanordninger gælder dette i alle sædets stillinger. Herudover må ingen brugsstilling medføre mindre højde end 700 mm, uanset bestemmelserne i punkt 6.4.3.2 ovenfor.
 6.4.5.
 Uanset de i punkt 6.4.2 og 6.4.3.1 ovenfor anførte højdekrav skal højden af nakkestøtter til brug på de bageste midtersæder eller -pladser være mindst 700 mm.
 6.5.
 For nakkestøtter med højdeindstilling må højden af den anordning, mod hvilken hovedet hviler, ikke være under 100 mm, målt som beskrevet i punkt 7.2.
 6.6.
 For nakkestøtter uden højdeindstilling må mellemrummet mellem ryglæn og nakkestøtte ikke være større end 60 mm.
 6.6.1.
 Nakkestøtter med højdeindstilling må i laveste stilling ikke være over 25 mm fra ryglænets overside.
 6.6.2.
 På nakkestøtter, der ikke kan indstilles i højden, skal det betragtede område være følgende:
 6.6.2.1.
 over et plan vinkelret på referencelinjen 540 mm fra R-punktet
 6.6.2.2.
 mellem to lodrette langsgående planer i en afstand af 85 mm fra referencelinjen på hver side af denne.
 I dette område tillades en eller flere åbninger, som uanset deres form frembyder en afstand »a« større end 60 mm, målt som beskrevet i punkt 7.5, forudsat at kravene i punkt 7.4.3.6 stadig er opfyldt efter udførelse af den supplerende prøvning omhandlet i punkt 7.4.3.4.
 6.6.3.
 For højdeindstillelige nakkestøtter tillades i den anordning, der fungerer som nakkestøtte, en eller flere åbninger, som uanset deres form frembyder en afstand »a« større end 60 mm, målt som beskrevet i punkt 7.5, forudsat at kravene i punkt 7.4.3.6 stadig er opfyldt efter udførelse af den supplerende prøvning omhandlet i punkt 7.4.3.4.
 6.7.
 Nakkestøttens bredde skal give tilstrækkelig støtte for hovedet hos en person i normal siddestilling. I måleplanet for bredde, som defineret nedenfor i punkt 7.3, skal nakkestøtten dække et areal på mindst 85 mm på hver side af symmetriplanet for det sæde, som nakkestøtten er beregnet til, idet afstanden måles som foreskrevet i punkt 7.3.
 6.8.
 Nakkestøtten og dennes fastgøring skal være således, at den af nakkestøtten tilladte forskydning bagud af hovedet er mindre end 102 mm, målt med den statiske metode beskrevet i punkt 7.4.
 6.9.
 Nakkestøtten og dennes fastgøring skal uden svigt kunne bære den i punkt 7.4.3.7 foreskrevne belastning.
 6.10.
 På indstillelige nakkestøtter må den foreskrevne maksimale brugshøjde ikke kunne overskrides, medmindre brugeren bevidst bestræber sig derpå som et selvstændigt indgreb ud over justeringen
 7. PRØVNING
 7.1.
 Bestemmelse af referencepunktet (H-punktet) for det sæde, som nakkestøtten er indbygget i
 Dette punkt bestemmes efter forskrifterne i bilag 3 til dette regulativ.
 7.2.
 Bestemmelse af nakkestøttens højde
 7.2.1.
 Alle linjer trækkes i symmetriplanet for det relevante sæde, idet dette plans skæring med sædet bestemmer konturen af nakkestøtte og ryglæn (jf. figur 1 i dette regulativs bilag 4).
 7.2.2.
 Prøvedukken svarende til en 50-percentil voksen mand eller den prøvedukke, som er beskrevet i dette regulativs bilag 3, anbringes i normal stilling i sædet. Kan ryglænets hældning indstilles, spærres dette i en stilling, der hælder bagud i en vinkel så nær 25° som muligt i forhold til


text:
prøvedukkes lodrette torsoreferencelinje.
 7.2.3.
 Projektionen af prøvedukkens referencelinje, som er angivet i dette regulativs bilag 3, afsættes derefter i det i punkt 7.2.1 angivne plan for det pågældende sæde. Tangenten »S« til oversiden af nakkestøtten afsættes vinkelret på referencelinjen.
 7.2.4.
 Afstanden »h« fra H-punktet til tangenten S er den højde, der skal tages i betragtning ved anvendelse af bestemmelserne i punkt 6.4.
 7.3.
 Bestemmelse af nakkestøttens bredde (se bilag 4, figur 2, i dette regulativ).
 7.3.1.
 Planet S1, der er vinkelret på referencelinjen og 65 mm under den i punkt 7.2.3 definerede tangent »S«, bestemmer et tværsnit i nakkestøtten afgrænset af omridset C. Retningen af de rette linjer, der tangerer C, og repræsenterer skæringen af de vertikale planer (P og P') med planet S1, parallelt med det pågældende sædes symmetriplan, trækkes i planet S1.
 7.3.2.
 Nakkestøttens bredde, der skal tages i betragtning ved anvendelse af bestemmelserne i punkt 6.7, er afstanden »L«, målt i planet S1 mellem de lodrette langsgående planer P og P'.
 7.3.3.
 Nakkestøttens bredde skal om nødvendigt også bestemmes 635 mm over sædets referencepunkt, idet denne afstand måles langs referencelinjen.
 7.4.
 Bestemmelse af nakkestøttens effektivitet
 7.4.1.
 Nakkestøttens effektivitet bedømmes ved nedenstående statiske prøvning.
 7.4.2.
 Forberedelse af prøvningen
 7.4.2.1.
 Hvis nakkestøtten kan indstilles, skal den placeres så højt som muligt.
 7.4.2.2.
 For bænkesæder, hvis bærende stel (herunder nakkestøtternes) er helt eller delvis fælles for flere end én siddeplads, udføres prøvningen samtidig for alle de pågældende siddepladser.
 7.4.2.3.
 Hvis sædet eller ryglænet kan indstilles i forhold til en nakkestøtte fastgjort til køretøjets konstruktion, skal det indstilles i den efter prøvemyndighedens skøn mest ugunstige stilling.
 7.4.3.
 Prøvning
 7.4.3.1.
 Alle linjer afsættes i det pågældende sædes lodrette symmetriplan (jf. dette regulativs bilag 5).
 7.4.3.2.
 Referencelinjens projektion R afsættes i det plan, der henvises til i punkt 7.4.3.1.
 7.4.3.3.
 Den forskudte referencelinje R1 bestemmes ved, at ryggen af den i bilag 3 til dette regulativ omtalte prøvedukke påføres en initial kraft, som frembringer et bagudrettet moment på 37,3 daNm omkring H-punktet.
 7.4.3.4.
 Ved hjælp af et kugleformet hoved med diameter på 165 mm påføres en initial kraft, som frembringer et moment på 37,3 daNm omkring H-punktet, idet kraften angriber vinkelret på den forskudte referencelinje R1 i en afstand af 65 mm under nakkestøttens overside, og idet referencelinjen fastholdes i sin forskudte position R1 i overensstemmelse med punkt 7.4.3.3.
 7.4.3.4.1.
 Hvis der er åbninger, som forhindrer, at den ovenfor beskrevne kraft påføres 65 mm fra oversiden af nakkestøtten, kan afstanden nedsættes, således at kraftens akse går gennem midtlinjen af den del af stellet, der er nærmest åbningen.
 7.4.3.4.2.
 I de i punkt 6.6.2 og 6.6.3 beskrevne tilfælde gentages prøvningen, idet der i hver åbning ved hjælp af en kugle med diameter 165 mm påføres en kraft:
 gennem tyngdepunktet af åbningens mindste tværsnit, langs tværplaner parallelle med referencelinjen, og således at der frembringes et moment på 37,3 daNm omkring »R«-punktet.
 7.4.3.5.
 Tangenten Y til det kugleformede hoved, parallelt med den forskudte referencelinje R1, bestemmes.
 7.4.3.6.
 Afstanden »X« mellem tangenten Y og den forskudte referencelinje


text:
R1 måles. Kravet i punkt 6.8 anses for opfyldt, hvis afstanden X er under 102 mm.
 7.4.3.7.
 I tilfælde hvor den i punkt 7.4.3.4 anførte kraft påføres i en afstand af under 65 mm under nakkestøttens overside, og udelukkende i sådanne tilfælde, øges initialkraften til 89 daN, medmindre der forinden opstår brud på sæde eller ryglæn.
 7.5.
 Bestemmelse af afstanden »a« af åbninger i nakkestøtten (se bilag 7 i dette regulativ)
 7.5.1.
 Afstanden »a« bestemmes for hver åbning og i forhold til nakkestøttens forside ved hjælp af en kugle med diameter 165 mm.
 7.5.2.
 Kuglen placeres således i åbningen, at den kommer længst muligt ind i denne, uden at den påføres nogen belastning.
 7.5.3.
 Afstanden mellem kuglens to berøringspunkter i åbningen udgør afstanden »a«, der tages i betragtning ved bedømmelse i overensstemmelse med kravene i punkt 6.6.2 og 6.6.3.
 8. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE
 8.1.
 Enhver nakkestøtte eller sæde, som bærer et godkendelsesmærke som foreskrevet i bilag 2, skal være i overensstemmelse med den godkendte type nakkestøtte og opfylde de ovenfor i punkt 6 og 7 anførte krav.
 8.2.
 For at kontrollere denne overensstemmelse skal der undersøges et tilstrækkeligt antal stikprøver af serieproducerede nakkestøtter.
 8.3.
 Til prøvningerne anvendes nakkestøtter, der er udbudt til salg, eller bestemt til udbydelse til salg.
 8.4.
 Nakkestøtter, der udvælges til prøvning af overensstemmelse med en godkendt type, skal prøves efter punkt 7 i dette regulativ.
 9. SANKTIONER I TILFÆLDE AF PRODUKTIONENS MANGLENDE OVERENSSTEMMELSE
 9.1.
 Godkendte nakkestøtter
 Godkendelser, som er meddelt for en type nakkestøtte i henhold til dette regulativ, kan inddrages, hvis nakkestøtter mærket i henhold til forskrifterne i punkt 5.4 ikke opfylder stikprøverne eller ikke er i overensstemmelse med den godkendte type.
 9.2.
 Hvis en af de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, inddrager en godkendelse, som han tidligere har meddelt, skal denne straks underrette de øvrige kontraherende parter, der anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en formular, der er i overensstemmelse med modellen i bilag 1 til dette regulativ.
 10. ÆNDRING AF EN TYPE NAKKESTØTTE OG UDVIDELSE AF GODKENDELSE
 10.1.
 Enhver ændring af typen af nakkestøtte skal anmeldes til den typegodkendende myndighed, som har godkendt typen af nakkestøtte. Denne myndighed kan da enten:
 10.1.1.
 skønne, at de foretagne ændringer næppe vil have mærkbare ugunstige virkninger, og at nakkestøtten stadig opfylder forskrifterne, eller
 10.1.2.
 anmode om en yderligere prøvningsrapport fra den tekniske tjeneste, der er ansvarlig for udførelse af prøvningen.
 10.2.
 De kontraherende parter, som anvender dette regulativ, underrettes om bekræftelse eller nægtelse af godkendelse, med angivelse af ændringerne, ved den i punkt 5.3 ovenfor foreskrevne procedure.
 10.3.
 Den kompetente myndighed, som meddeler udvidelse af en godkendelse, tildeler udvidelsen et serienummer og underretter de øvrige parter i 1958-overenskomsten, der anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en formular, der er i overensstemmelse med modellen i bilag 1 til dette regulativ.
 11. BRUGSVEJLEDNINGER
 Med hver model, der svarer til en godkendt type nakkestøtter, skal fabrikanten levere nærmere oplysninger om typen af de sæder og sædeegenskaber, som nakkestøtten er godkendt til. Hvis nakkestøtten kan indstilles, skal justerings-


text:
og/eller udløsningsmekanismen klart angives i disse oplysninger.
 12. ENDELIGT OPHØR AF PRODUKTIONEN
 Hvis indehaveren af godkendelsen fuldstændig indstiller produktionen af en type nakkestøtte, som er godkendt i henhold til dette regulativ, skal han underrette den myndighed, som har udstedt godkendelsen, herom. Ved modtagelse af den pågældende meddelelse underretter myndigheden de øvrige kontraherende parter i 1958-overenskomsten, der anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en formular, der er i overensstemmelse med modellen i bilag 1 til dette regulativ.
 13. OVERGANGSBESTEMMELSER
 13.1.
 Efter den officielle ikrafttrædelsesdato for ændringsserie 04 kan ingen af de kontraherende parter, der anvender regulativet, nægte at udstede ECE-godkendelser i henhold til dette regulativ som ændret ved ændringsserie 04.
 13.2.
 Fra 24 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for ændringsserie 04 må kontraherende parter, som anvender dette regulativ, kun udstede ECE-godkendelse, hvis den køretøjstype, som skal godkendes, opfylder kravene i dette regulativ som ændret ved ændringsserie 04.
 13.3.
 Fra 48 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for ændringsserie 04 bliver eksisterende godkendelser udstedt i henhold til dette regulativ ugyldige, med mindre de pågældende køretøjstyper opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved ændringsserie 04.
 14. NAVNE OG ADRESSER PÅ TEKNISKE TJENESTER, SOM ER ANSVARLIGE FOR UDFØRELSE AF GODKENDELSESPRØVNING, OG PÅ DE TYPEGODKENDENDE MYNDIGHEDER
 De kontraherende parter i 1958-overenskomsten, som anvender dette regulativ, meddeler De Forenede Nationers sekretariat navne og adresser på de tekniske tjenester, som er ansvarlige for udførelse af godkendelsesprøvningerne, og på de typegodkendende myndigheder, som meddeler godkendelse, og til hvem formularer med attestering af godkendelse, udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelser, som er udstedt i andre stater, skal fremsendes.
 (1) Nakkestøtter, som opfylder kravene i regulativ nr. 17, behøver ikke at opfylde kravene i dette regulativ. Sæder i køretøjer i kategori M2 med en totalmasse på over 3 500 kg og i køretøjer af kategori M3, der er typegodkendt i henhold til kravene i regulativ nr. 80, behøver ikke at opfylde kravene i dette regulativ.
 (2) Kendingsnumrene for de kontraherende parter i 1958-overenskomsten er angivet i bilag 3 til den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 6 — http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.
 BILAG 1
 Meddelelse
 (største format: A4 (210 × 297 mm))
 (1)
 Udstedt af: Myndighedens navn:
 ...
 ...
 vedrørende: (2)
 Meddelelse af godkendelse
 Udvidelse af godkendelse
 Nægtelse af godkendelse
 Inddragelse af godkendelse
 Endeligt ophør af produktionen
 af en type nakkestøtte, hvad enten den er indbygget i et sæde eller ej, i henhold til regulativ nr. 25
 Godkendelsesnr. ...
 Udvidelsesnr. ...
 1.
 Fabrikat eller handelsbetegnelse: ...
 2.
 Fabrikantens navn: ...
 3.
 Navn på fabrikantens eventuelle repræsentant: ...
 4.
 Adresse: ...
 5.
 Indleveret til godkendelse den (dato): ...
 6.
 Teknisk tjeneste, som forestår godkendelsesprøvningen: ...
 7.
 Kortfattet beskrivelse af nakkestøtten (3): ...
 8.
 Type og karakteristika for sæder, som nakkestøtten er bestemt til eller som den er indbygget i...
 9.
 Angivelse af de køretøjstyper, som de sæder, som nakkestøtten er konstrueret til, er bestemt til: ...
 10.
 Dato på prøvningsrapport udstedt af den tekniske tjeneste: ...
 11.
 Nummer på prøvningsrapport udstedt af den tekniske tjeneste: ...
 12.
 Godkendelse meddelt/nægtet/udvidet/inddraget (2) ...
 13.
 Sted: ...
 14.


text:
Dato: ...
 15.
 Underskrift: ...
 16.
 Fortegnelse over de dokumenter, som er indleveret til den typegodkendende myndighed, er vedlagt denne meddelelse og kan udleveres på begæring.
 (1) Kendingsnummer for det land, hvor godkendelsen er meddelt/udvidet/nægtet/inddraget (se godkendelsesforskrifter i regulativet).
 (2) Det ikke gældende overstreges.
 (3) I tilfælde af »indbygget« eller »aftagelig« type nakkestøtte (se definitioner i punkt 2.2.1 og 2.2.2 i dette regulativ) behøver dette ikke udfyldes, hvis alle nødvendige karakteristika og egenskaber udfyldes under punkt 8.
 BILAG 2
 Udformning af godkendelsesmærkning (*)
 Godkendelsesmærke for en »indbygget« eller »aftagelig« type nakkestøtte (se definitioner i punkt 2.2.1 og 2.2.2 i dette regulativ).
 Det ovenfor viste godkendelsesmærke, som er anbragt på en eller flere »integrerede« eller »aftagelige« type nakkestøtter, angiver, at den pågældende type nakkestøtte er godkendt i Nederlandene (E4) i henhold til regulativ nr. 25 under godkendelsesnummer 032439. De første to cifre i godkendelsesnummeret angiver at godkendelsen er meddelt i henhold til kravene i regulativ nr. 25 som ændret i ændringsserien 03.
 Godkendelsesmærke for en »separat« type nakkestøtte (se definition i punkt 2.2.3 i dette regulativ).
 Det ovenfor viste godkendelsesmærke, som er anbragt på en nakkestøtte, angiver, at den pågældende nakkestøtte er godkendt, og at den er en »separat« nakkestøtte, godkendt i Nederlandene (E4) under godkendelsesnummer 032439. De første to cifre i godkendelsesnummeret angiver, at godkendelsen er meddelt i henhold til kravene i regulativ nr. 25 som ændret i ændringsserien 03.
 (*) Godkendelsesnummeret skal placeres tæt på cirklen og enten over, under, til venstre eller til højre for bogstavet »E«
 BILAG 3
 Metode til bestemmelse af H-punkt og faktisk torsovinkel for siddepladser i motorkøretøjer (1)
 Tillæg 1 til bilag 3
 Beskrivelse af den tredimensionale H-punkt maskine (3-D H-maskine) (2)
 Tillæg 2 til bilag 3
 Tredimensionelt referencesystem (3)
 Tillæg 3 til bilag 3
 Referencedata for siddepladser (4)
 (1) Metoden er beskrevet i bilag 1 til den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3.), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6.
 (2) 3-D H-maskinen er beskrevet i bilag 1, tillæg 1, til den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3.), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6.
 (3) Som beskrevet i tillæg 2 til bilag 1 til den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3.), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6.
 (4) Som beskrevet i tillæg 3 til bilag 1 til den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3.), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6.
 BILAG 4
 Bestemmelse af højde og bredde af nakkestøtte
 BILAG 5
 Enkeltheder om linjer og målinger i forbindelse med prøvning
 ______________Udgangsposition
 ---------------------Belastet position
 r: referencelinje
 r1: forskudt referencelinje
 Moment udøvet af F om r: 37,3 daNm
 BILAG 6
 Metode til prøvning af energioptagelse
 1. Opstilling, prøveapparatur, måleinstrumenter og fremgangsmåde
 1.1. Opstilling
 Nakkestøtten skal være dækket af et energioptagende materiale og skal til prøveformålet være monteret på sædets ryglæn, som den er i køretøjet, eller til den del af køretøjets konstruktion, hvortil den er fastgjort. Denne del skal være solidt fastgjort til prøvebænken, således at den forbliver stationær, når stødet påføres, og fundamentet hertil skal, med mindre der er begrundede årsager til andet, være nogenlunde vandret. Hvis sædets ryglæn er indstilleligt, skal det være spærret i den i regulativets punkt 7.2.2


text:
angivne position.
 Nakkestøtten skal være monteret på sædets ryglæn, som den er i køretøjet. Hvis der er tale om en separat nakkestøtte, skal den være fastgjort til den del af køretøjets konstruktion, hvortil den normalt er fastgjort.
 Er nakkestøtten indstillelig, skal den anbringes i den ugunstigste stilling, som indstillingsanordningen tillader.
 1.2. Prøveapparatur
 1.2.1.
 Prøveapparaturet består af et pendul, der er ophængt i kuglelejer, og hvis reducerede masse (*) i anslagscentrum er 6,8 kg. Pendulets nederste ende består af et stift attraphoved med en diameter på 165 mm og centrum i pendulets anslagscentrum.
 1.2.2.
 Attraphovedet skal være monteret med to accelerometre og en hastighedsmåler, der alle skal kunne måle i stødretningen.
 1.3. Måleinstrumenter
 De anvendte måleinstrumenter skal gøre det muligt at foretage målingerne med følgende nøjagtighed:
 1.3.1.
 Acceleration:
 nøjagtighed: = ± 5 % af den faktiske værdi
 målekædens kanalfrekvens: klasse CFC 600 svarende til specifikationerne i ISO-standard 6487 (1987)
 følsomhed i tværretningen: ≤ 5 % af skalaens laveste punkt.
 1.3.2.
 Hastighed:
 nøjagtighed: = ±2,5 % af den faktiske værdi
 følsomhed: 0,5 km/h
 1.3.3.
 Tidsregistrering
 Instrumenterne skal muliggøre registrering af begivenhederne gennem hele prøvningens forløb med en målenøjagtighed på en tusindedel sekund:
 Begyndelsen af anslaget ved første kontakt mellem attraphovedet og prøveemnet skal detekteres og indgå i de registrerede data.
 1.4. Prøvningsmetode
 1.4.1.
 Nakkestøtten skal være monteret og indstillet som angivet i dette bilags punkt 1.1. Anslagene udføres på punkter, som vælges af laboratoriet inden for området som defineret i dette regulativs punkt 6.1, og eventuelt uden for området som defineret i punkt 6.2 i dette regulativ på overflader med en krumningsradius på mindre end 5 mm.
 1.4.1.1.
 På bagsiden skal anslag finde sted bagfra-fremad i et langsgående plan i en vinkel på 45° med lodret.
 1.4.1.2.
 På forsiden skal anslagsretningen være forfra-bagud i et langsgående plan og vandret.
 1.4.1.3.
 De forreste og bageste zoner er afgrænset af det vandrette plan, der tangerer oversiden af nakkestøtten, som angivet i punkt 7.2 i dette regulativ.
 1.4.2.
 Attraphovedet skal anslå mod prøveemnet med en hastighed på 24,1 km/h; denne hastighed skal enten opnås ved selve fremdriftsenergien eller ved en ekstra fremdriftsanordning.
 2. Resultater
 I prøvninger udført efter ovenstående retningslinjer må attraphovedets deceleration ikke overskride 80 g kontinuerligt i mere end 3 millisekunder. Decelerationshastigheden måles som gennemsnittet af aflæsningen på de to accelerometre.
 3. Ækvivalente metoder
 3.1.
 Ækvivalente prøvningsmetoder er tilladt, forudsat at de i punkt 2 ovenfor foreskrevne resultater kan opnås, navnlig kan dele af måleapparaturet anbringes anderledes, under forudsætning af, at vinklerne mellem nakkestøtten og anslagsretningen bibeholdes.
 3.2.
 Det påhviler den, der anvender en anden metode end den i punkt 1 beskrevne, at godtgøre dennes ækvivalens.
 (*) Forholdet mellem pendulets reducerede masse »mr« og pendulets samlede masse »m« ved afstanden »a« mellem anslagscenteret og rotationsaksen og ved afstanden »l« mellem tyngdepunktet og rotationsaksen er givet ved formlen: m r = m (l/a).
 BILAG 7
 Bestemmelse af afstanden »A« for nakkestøtters mellemrum
 (se punkt 6.6.2 og 6.6.3 i dette regulativ)
 Bemærk:
 Tværsnit A-A lægges således i et punkt af området med åbninger, at der


text:
 Avis juridique important
 |
 21993D0406(01)
 93/191/EØF: Afgørelse nr. 3/92 truffet af Den Blandede Komité EØF-NORGE af 18. december 1992 om ændring af protokol nr. 3 angående definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og angående metoderne for administrativt samarbejde
 EF-Tidende nr. L 085 af 06/04/1993 s. 0019 - 0020
 AFGOERELSE Nr. 3/92 TRUFFET AF DEN BLANDEDE KOMITÉ EOEF-NORGE af 18. december 1992 om aendring af protokol nr. 3 angaaende definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og angaaende metoderne for administrativt samarbejde (93/191/EOEF)DEN BLANDEDE KOMITÉ HAR - under henvisning til overenskomsten mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Kongeriget Norge, undertegnet i Bruxelles den 14. maj 1973, under henvisning til protokol nr. 3 angaaende definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og angaaende metoderne for administrativt samarbejde, i det foelgende benaevnt »protokol nr. 3«, saerlig artikel 28, og ud fra foelgende betragtninger: Beklaedningsgenstande og tilbehoer dertil samt andre varer af pelsskind skal ifoelge oprindelsesreglerne, som de er fastlagt i listen i bilag III til protokol nr. 3 under HS-pos. 4303, fremstilles paa basis af garvede eller beredte ikke sammensatte pelsskind, der henhoerer under HS-pos. 4302; En fodnote tillod dog anvendelse indtil den 31. marts 1990 af sammensatte pelsskind af suzluki, graa sibirisk egern og hamster henhoerende under HS-pos. 4302; denne undtagelse fra oprindelsesreglerne boer genindfoeres for en toaars periode, og anvendelse af sammensatte skind af burunduk, peschanik, pahmi, kinesisk lam og kinesisk gedekid boer ogsaa tillades - TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE: Artikel 1 Henvisning (1) og den tilsvarende fodnote i skemaet i bilaget til naervaerende afgoerelse skal tilfoejes listen i bilag III til protokol nr. 3 til overenskomsten EOEF-Norge. Artikel 2 Denne afgoerelse anvendes fra den 1. november 1992. Udfaerdiget i Bruxelles, den 18. december 1992. Paa den Blandede Komités vegne G. GIOLA Formand BILAG Liste over forarbejdninger eller bearbejdninger, som materialer uden oprindelsesstatus skal undergaa, for at den fremstillede vare kan faa oprindelsesstatus > TABELPOSITION>


text:
 18.5.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 131/1
 AFGØRELSE Nr. 2/2005 TRUFFET AF DEN BLANDEDE KOMITÉ EF-ISLAND
 den 22. december 2005
 om ændring af protokol nr. 3 til overenskomsten om definition af begrebet »produkter med oprindelsesstatus« og om metoderne for administrativt samarbejde
 (2006/343/EF)
 DEN BLANDEDE KOMITÉ HAR —
 under henvisning til Overenskomst mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken Island (1), i det følgende benævnt »overenskomsten«, undertegnet i Bruxelles den 22. juli 1972, særlig artikel 38 i protokol nr. 3, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Det er fastsat i protokol nr. 3 til overenskomsten, at der er oprindelseskumulation mellem Fællesskabet og Island, Bulgarien, Norge, Rumænien og Schweiz (herunder Liechtenstein).
 (2)
 Det er ønskeligt at udvide kumulationssystemet, så det bliver muligt at benytte materialer med oprindelse i Fællesskabet, Bulgarien, Rumænien, Island, Norge, Schweiz (herunder Liechtenstein), Færøerne, Tyrkiet eller ethvert andet land, der deltager i Euro-Middelhavspartnerskabet på grundlag af Barcelona-erklæringen, der blev vedtaget på Euro-Middelhavskonferencen den 27.-28. november 1995 (2), med henblik på at udvikle handelen og fremme regional integration.
 (3)
 Med henblik på kun at anvende det udvidede kumulationssystem mellem de lande, der har opfyldt de nødvendige betingelser, og undgå omgåelse af told er det nødvendigt at indføre nye bestemmelser vedrørende oprindelsescertificering.
 (4)
 Varer, der er under forsendelse eller oplagring på denne afgørelses ikrafttrædelsesdato, bør være omfattet af overgangsbestemmelser, så de kan drage fordel af det udvidede kumulationssystem.
 (5)
 Der bør foretages nogle tekniske ændringer for at korrigere uoverensstemmelser i og mellem de forskellige sprogudgaver af teksten.
 (6)
 Det er derfor hensigtsmæssigt af hensyn til aftalens korrekte anvendelse og for at lette brugernes og toldadministrationernes arbejde at indarbejde alle de pågældende bestemmelser i en ny tekst til protokol nr. 3 —
 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Protokol nr. 3 til aftalen om definition af begrebet »produkter med oprindelsesstatus« og om metoderne for administrativt samarbejde erstattes med vedlagte tekst sammen med de relevante fælleserklæringer.
 Artikel 2
 Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
 Den anvendes fra den første dag i måneden efter dagen for vedtagelsen.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 22. december 2005.
 På Den Blandede Komités vegne
 R. WRIGHT
 Formand
 (1) EFT L 301 af 31.12.1972, s. 2.
 (2) Algeriet, Egypten, Israel, Jordan, Libanon, Marokko, Syrien, Tunesien samt Vestbredden og Gaza-striben.
 PROTOKOL Nr. 3
 om definition af begrebet »produkter med oprindelsesstatus« og ordninger for administrativt samarbejde
 INDHOLD
 AFSNIT I
 ALMINDELIGE BESTEMMELSER
 Artikel 1
 Definitioner
 AFSNIT II
 DEFINITION AF BEGREBET »PRODUKTER MED OPRINDELSESSTATUS«
 Artikel 2
 Almindelige betingelser
 Artikel 3
 Kumulation i Fællesskabet
 Artikel 4
 Kumulation i Island
 Artikel 5
 Fuldt ud fremstillede produkter
 Artikel 6
 Tilstrækkeligt bearbejdede eller forarbejdede produkter
 Artikel 7
 Utilstrækkelige bearbejdninger eller forarbejdninger
 Artikel 8
 Kvalificerende enhed
 Artikel 9
 Tilbehør, reservedele og værktøj
 Artikel 10
 Sæt
 Artikel 11
 Neutrale elementer
 AFSNIT III
 TERRITORIALE BETINGELSER
 Artikel 12
 Territorialitetsprincip
 Artikel 13
 Direkte transport
 Artikel 14
 Udstillinger
 AFSNIT IV
 GODTGØRELSE ELLER FRITAGELSE
 Artikel 15
 Forbud mod toldgodtgørelse eller -fritagelse
 AFSNIT V
 BEVIS FOR OPRINDELSE
 Artikel 16
 Almindelige betingelser
 Artikel 17
 Fremgangsmåde for udstedelse af et varecertifikat EUR.1 eller EUR-MED


text:
Artikel 18
 Efterfølgende udstedelse af varecertifikat EUR.1 eller EUR-MED
 Artikel 19
 Udstedelse af et duplikateksemplar af varecertifikat EUR.1 eller EUR-MED
 Artikel 20
 Udstedelse af varecertifikater EUR.1 eller EUR-MED på grundlag af et tidligere udstedt eller udfærdiget oprindelsesbevis
 Artikel 21
 Regnskabsmæssig adskillelse
 Artikel 22
 Betingelser for udfærdigelse af en fakturaerklæring eller en EUR-MED-fakturaerklæring
 Artikel 23
 Godkendte eksportører
 Artikel 24
 Gyldigheden af beviset for oprindelse
 Artikel 25
 Fremlæggelse af bevis for oprindelse
 Artikel 26
 Indførsel i form af delforsendelser
 Artikel 27
 Undtagelser fra bevis for oprindelse
 Artikel 28
 Støttedokumenter
 Artikel 29
 Opbevaring af beviser for oprindelse og støttedokumenter
 Artikel 30
 Uoverensstemmelser og formelle fejl
 Artikel 31
 Beløb udtrykt i euro
 AFSNIT VI
 ORDNINGER FOR ADMINISTRATIVT SAMARBEJDE
 Artikel 32
 Gensidig bistand
 Artikel 33
 Kontrol af beviser for oprindelse
 Artikel 34
 Bilæggelse af tvister
 Artikel 35
 Sanktioner
 Artikel 36
 Frizoner
 AFSNIT VII
 CEUTA OG MELILLA
 Artikel 37
 Anvendelse af protokollen
 Artikel 38
 Særlige betingelser
 AFSNIT VIII
 AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
 Artikel 39
 Ændringer til protokollen
 Artikel 40
 Overgangsbestemmelser for varer under forsendelse eller oplagring
 Bilag
 Bilag I:
 Indledende noter til listen i bilag II
 Bilag II:
 Liste over bearbejdninger eller forarbejdninger, som materialer uden oprindelsesstatus skal undergå, for at det fremstillede produkt kan få oprindelsesstatus
 Bilag IIIa:
 Modeller til varecertifikat EUR.1 og til anmodning om varecertifikat EUR.1
 Bilag IIIb:
 Modeller til varecertifikat EUR-MED og til anmodning om varecertifikat EUR-MED
 Bilag IVa:
 Fakturaerklæring
 Bilag IVb:
 EUR-MED-fakturaerklæring
 Fælleserklæringer
 Fælleserklæring vedrørende Fyrstendømmet Andorra
 Fælleserklæring vedrørende Republikken San Marino
 AFSNIT I
 ALMINDELIGE BESTEMMELSER
 Artikel 1
 Definitioner
 I denne protokol forstås ved:
 a)
 »fremstilling«: alle former for bearbejdning eller forarbejdning, herunder også samling eller specifikke processer
 b)
 »materialer«: alle former for bestanddele, råmaterialer, komponenter eller dele osv., der er anvendt til fremstillingen af et produkt
 c)
 »produkt«: det produkt, der fremstilles, også når det senere er bestemt til anvendelse i en anden fremstillingsproces
 d)
 »varer«: både materialer og produkter
 e)
 »toldværdi«: den værdi, der er fastlagt i overensstemmelse med aftalen om anvendelsen af artikel VII i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel 1994 (WTO-aftalen om toldværdiansættelse)
 f)
 »prisen ab fabrik«: den pris, der betales for produktet ab fabrik til den producent i Fællesskabet eller Island, i hvis virksomhed den sidste bearbejdning eller forarbejdning har fundet sted, såfremt prisen indbefatter værdien af alle anvendte materialer, minus alle interne afgifter, der tilbagebetales eller kan tilbagebetales, når det fremstillede produkt udføres
 g)
 »materialernes værdi«: toldværdien på indførselstidspunktet for de benyttede materialer uden oprindelsesstatus eller, såfremt denne værdi ikke er kendt og ikke kan opgøres, den første registrerede pris, der er betalt for disse materialer i Fællesskabet og Island
 h)
 »værdien af materialer med oprindelsesstatus«: toldværdien af disse materialer som defineret i litra g) anvendt tilsvarende
 i)
 »merværdi«: prisen ab fabrik minus toldværdien af alle anvendte materialer, som har oprindelse i de andre lande, der er anført i artikel 3 og 4, og med hvilke der gælder kumulation, eller, hvis toldværdien ikke er kendt eller ikke kan opgøres, den første registrerede pris, der er betalt for disse materialer i Fællesskabet eller i Island
 j)


text:
»kapitler« og »positioner«: de kapitler og positioner (firecifrede koder), der benyttes i den nomenklatur, som udgør det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem, i denne protokol benævnt »det harmoniserede system« eller »HS«
 k)
 »tariferet«: et produkts eller materiales tarifering under en bestemt position
 l)
 »sending«: produkter, som enten sendes samtidig fra en bestemt eksportør til en bestemt modtager eller er omfattet af et gennemgående transportdokument, der dækker transporten fra eksportøren til modtageren, eller, såfremt et sådant dokument ikke foreligger, af en samlet faktura
 m)
 »territorier«: herunder også søterritorier.
 AFSNIT II
 DEFINITION AF BEGREBET »PRODUKTER MED OPRINDELSESSTATUS«
 Artikel 2
 Almindelige betingelser
 1. Med henblik på anvendelsen af aftalen anses følgende produkter som produkter med oprindelse i Fællesskabet:
 a)
 produkter, der fuldt ud er fremstillet i Fællesskabet i den i artikel 5 fastlagte betydning
 b)
 produkter, der er fremstillet i Fællesskabet, og som indeholder materialer, der ikke fuldt ud er fremstillet i Fællesskabet, dog på betingelse af, at disse materialer har undergået en tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning i Fællesskabet i den i artikel 6 fastlagte betydning
 c)
 varer, der har oprindelsesstatus i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS) i den i protokol 4 til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde fastlagte betydning.
 2. Med henblik på anvendelsen af aftalen anses følgende produkter som produkter med oprindelse i Island:
 a)
 produkter, der fuldt ud er fremstillet i Island i den i artikel 5 fastlagte betydning
 b)
 produkter, der er fremstillet i Island, og som indeholder materialer, der ikke fuldt ud er fremstillet i Island, dog på betingelse af, at disse materialer har undergået en tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning i Island i den i artikel 6 fastlagte betydning
 c)
 varer med oprindelse i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS) i den i protokol 4 til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde fastlagte betydning.
 Artikel 3
 Kumulation i Fællesskabet
 1. Med forbehold af bestemmelserne i artikel 2, stk. 1, anses produkter som produkter med oprindelse i Fællesskabet, når de er fremstillet af materialer med oprindelse i Bulgarien, Schweiz (herunder Liechtenstein) (1), Island, Norge, Rumænien, Tyrkiet eller i Fællesskabet, forudsat at disse materialer har undergået en mere vidtgående bearbejdning eller forarbejdning i Fællesskabet end dem, der er omhandlet i artikel 7. Det kræves ikke, at disse materialer har undergået en tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning.
 2. Med forbehold af bestemmelserne i artikel 2, stk. 1, anses produkter som produkter med oprindelse i Fællesskabet, når de er fremstillet af materialer med oprindelse på Færøerne eller i et land, der deltager i Euro-Middelhavspartnerskabet på basis af Barcelona-erklæringen, der blev vedtaget på Euro-Middelhavskonferencen den 27.-28. november 1995, bortset fra Tyrkiet (2), forudsat at disse materialer har undergået en mere vidtgående bearbejdning eller forarbejdning i Fællesskabet end dem, der er omhandlet i artikel 7. Det kræves ikke, at disse materialer har undergået en tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning.
 3. Når den bearbejdning eller forarbejdning, der er foregået i Fællesskabet, ikke er mere vidtgående end dem, der er omhandlet i artikel 7, anses det fremstillede produkt kun som et produkt med oprindelse i Fællesskabet, hvis den dér


text:
tilførte merværdi overstiger værdien af de anvendte materialer med oprindelse i et andet af de i stk. 1 og 2 omhandlede lande. Hvis dette ikke er tilfældet, anses det fremstillede produkt som et produkt med oprindelse i det land, som tegner sig for den største værdi af de materialer med oprindelsesstatus, der er anvendt ved fremstillingen i Fællesskabet.
 4. Produkter med oprindelse i et af de lande, der er omhandlet i stk. 1 og 2, som ikke undergår nogen bearbejdning eller forarbejdning i Fællesskabet, bevarer deres oprindelsesstatus, når de udføres til et af disse lande.
 5. Kumulation i henhold til denne artikel tillades kun, hvis:
 a)
 der foreligger en præferencehandelsaftale i overensstemmelse med artikel XXIV i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel (GATT) mellem de lande, hvor oprindelsesstatus er erhvervet, og bestemmelseslandet
 b)
 materialerne og produkterne har opnået oprindelsesstatus ved anvendelse af oprindelsesregler svarende til dem, der er anført i denne protokol
 og
 c)
 der i Den Europæiske Unions Tidende (C-udgaven) og i Island efter egne procedurer er offentliggjort en meddelelse om, at de nødvendige betingelser for anvendelse af kumulation er opfyldt.
 Kumulationen i henhold til denne artikel gælder fra den angivne dato i meddelelsen i Den Europæiske Unions Tidende (C-udgaven).
 Fællesskabet meddeler gennem Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Island de nærmere detaljer om aftaler, herunder ikrafttrædelsesdato, og tilsvarende oprindelsesregler, som er indgået med de andre i stk. 1 og 2 omhandlede lande.
 Artikel 4
 Kumulation i Island
 1. Med forbehold af bestemmelserne i artikel 2, stk. 2, anses produkter som produkter med oprindelse i Island, når de er fremstillet af materialer med oprindelse i Bulgarien, Schweiz (herunder Liechtenstein) (1), Island, Norge, Rumænien, Tyrkiet eller i Fællesskabet, forudsat at disse materialer har undergået en mere vidtgående bearbejdning eller forarbejdning i Island end dem, der er omhandlet i artikel 7. Det kræves ikke, at disse materialer har undergået en tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning.
 2. Med forbehold af bestemmelserne i artikel 2, stk. 2, anses produkter som produkter med oprindelse i Island, når de er fremstillet af materialer med oprindelse på Færøerne eller i et land, der deltager i Euro-Middelhavspartnerskabet på basis af Barcelona-erklæringen, der blev vedtaget på Euro-Middelhavskonferencen den 27.-28. november 1995, bortset fra Tyrkiet (2), forudsat at disse materialer har undergået en mere vidtgående bearbejdning eller forarbejdning i Island end dem, der er omhandlet i artikel 7. Det kræves ikke, at disse materialer har undergået en tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning.
 3. Når den bearbejdning eller forarbejdning, der er foregået i Island, ikke er mere vidtgående end dem, der er omhandlet i artikel 7, anses det fremstillede produkt kun som et produkt med oprindelse i Island, hvis den dér tilførte merværdi overstiger værdien af de anvendte materialer med oprindelse i et andet af de i stk. 1 og 2 omhandlede lande. Hvis dette ikke er tilfældet, anses det fremstillede produkt som et produkt med oprindelse i det land, som tegner sig for den største værdi af de materialer med oprindelsesstatus, der er anvendt ved fremstillingen i Island.
 4. Produkter med


text:
oprindelse i et af de lande, der er omhandlet i stk. 1 og 2, som ikke undergår nogen bearbejdning eller forarbejdning i Island, bevarer deres oprindelsesstatus, når de udføres til et af disse lande.
 5. Kumulation i henhold til denne artikel tillades kun, hvis:
 a)
 der foreligger en præferencehandelsaftale i overensstemmelse med artikel XXIV i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel (GATT) mellem de lande, hvor oprindelsesstatus er erhvervet, og bestemmelseslandet
 b)
 materialerne og produkterne har opnået oprindelsesstatus ved anvendelse af oprindelsesregler svarende til dem, der er anført i denne protokol
 og
 c)
 der i Den Europæiske Unions Tidende (C-udgaven) og i Island efter egne procedurer er offentliggjort en meddelelse om, at de nødvendige betingelser for anvendelse af kumulation er opfyldt.
 Kumulationen i henhold til denne artikel gælder fra den angivne dato i meddelelsen i Den Europæiske Unions Tidende (C-udgaven).
 Island meddeler gennem Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Fællesskabet de nærmere detaljer om aftaler, herunder ikrafttrædelsesdato, og tilsvarende oprindelsesregler, som er indgået med de andre i stk. 1 og 2 omhandlede lande.
 Artikel 5
 Fuldt ud fremstillede produkter
 1. Som produkter, der fuldt ud er fremstillet i Fællesskabet eller Island, anses følgende:
 a)
 mineralske produkter, som er udvundet af deres jord- eller havbund
 b)
 vegetabilske produkter, der er høstet dér
 c)
 levende dyr, som er født og opdrættet dér
 d)
 produkter fra levende dyr, som er opdrættet dér
 e)
 produkter fra jagt og fiskeri, som drives dér
 f)
 produkter fra havfiskeri og andre produkter fra havet, som er optaget af deres fartøjer uden for Fællesskabets eller Islands søterritorier
 g)
 produkter, som er fremstillet på deres fabriksskibe udelukkende på grundlag af de i litra f) nævnte produkter
 h)
 brugte genstande, som indsamles dér og kun kan anvendes til genindvinding af råmaterialer, herunder brugte dæk, der kun kan anvendes til vulkanisering eller som spildprodukt
 i)
 affald og skrot, der hidrører fra fremstillingsvirksomhed, som udøves dér
 j)
 produkter, som er udvundet af havbunden eller -undergrunden beliggende uden for deres søterritorier, for så vidt de har eneret på udnyttelsen af denne havbund eller -undergrund
 k)
 varer, som er fremstillet dér udelukkende på grundlag af de i litra a) til j) nævnte produkter.
 2. Udtrykket »deres fartøjer« og »deres fabriksskibe« i stk. 1, litra f) og g), omfatter kun de fartøjer og fabriksskibe:
 a)
 som er registreret eller anmeldt i en af Fællesskabets medlemsstater eller Island
 b)
 som fører en af Fællesskabets medlemsstaters eller Islands flag
 c)
 som mindst for 50 %'s vedkommende ejes af statsborgere i en af Fællesskabets medlemsstater eller i Island eller af et selskab, hvis hovedsæde ligger i en af disse stater, hvis administrerende direktør eller direktører, hvis formand for bestyrelsen eller tilsynsrådet samt flertallet af disse organers medlemmer er statsborgere i en af Fællesskabets medlemsstater eller Island, og hvis kapital desuden, når det drejer sig om interessentskaber eller selskaber med begrænset ansvar, for mindst halvdelens vedkommende tilhører disse stater, offentlige institutioner eller statsborgere i disse stater
 d)
 hvis kaptajn og officerer er statsborgere i en af Fællesskabets medlemsstater eller


text:
Island
 og
 e)
 hvis besætning er sammensat således, at mindst 75 % er statsborgere i en af Fællesskabets medlemsstater eller Island.
 Artikel 6
 Tilstrækkeligt bearbejdede eller forarbejdede produkter
 1. Ved anvendelsen af artikel 2 anses produkter, som ikke er fuldt ud fremstillet, for at have undergået tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning, når betingelserne på listen i bilag II er opfyldt.
 Ovennævnte betingelser angiver for alle produkter, der er omfattet af aftalen, hvilken bearbejdning eller forarbejdning der skal foretages af de materialer uden oprindelsesstatus, der anvendes til fremstillingen, og gælder kun for disse materialer. Det følger heraf, at hvis et produkt, som har opnået oprindelsesstatus, fordi de på listen angivne betingelser er opfyldt, anvendes til fremstilling af et andet produkt, gælder de betingelser, som er angivet for det produkt, i hvilket det indarbejdes, ikke for det, og der skal ikke tages hensyn til de materialer uden oprindelsesstatus, som eventuelt er anvendt ved fremstillingen af det.
 2. Uanset stk. 1 kan materialer uden oprindelsesstatus, som efter betingelserne som anført på listen i bilag II ikke anvendes ved fremstillingen af det pågældende produkt, dog anvendes, forudsat:
 a)
 at deres samlede værdi ikke overstiger 10 % af det færdige produkts pris ab fabrik
 b)
 at ingen af de på listen angivne procentdele for maksimumsværdien af materialer uden oprindelsesstatus overstiges i medfør af dette stykke.
 Dette stykke finder ikke anvendelse på produkter henhørende under kapitel 50-63 i det harmoniserede system.
 3. Stk. 1 og 2 gælder med forbehold af bestemmelserne i artikel 7.
 Artikel 7
 Utilstrækkelige bearbejdninger eller forarbejdninger
 1. Med forbehold af stk. 2 anses følgende bearbejdninger eller forarbejdninger som utilstrækkelige til at give produkterne oprindelse, uanset om betingelserne i artikel 6 er opfyldt:
 a)
 behandlinger, som har til formål at sikre, at produkternes tilstand ikke forringes under transport og oplagring
 b)
 adskillelse og samling af kolli
 c)
 vask, rensning; afstøvning, fjernelse af oxidlag, olie, maling eller andre belægninger
 d)
 strygning eller presning af tekstiler
 e)
 enkel maling og polering
 f)
 afskalning, hel eller delvis blegning, polering og glasering af korn eller ris
 g)
 farvning af sukker eller formning af sukker i stykker
 h)
 skrælning, udstening og afskalning/udbælgning af frugter, nødder og grøntsager
 i)
 hvæsning, enkel slibning eller enkel tilskæring
 j)
 sigtning, sortering, klassificering, tilpasning (herunder samling i sæt)
 k)
 enkel aftapning på flasker, påfyldning af dåser, flakoner, anbringelse i sække, kasser, æsker, på bræt, plader eller bakker samt alle andre enkle emballeringsarbejder
 l)
 anbringelse eller trykning af mærker, etiketter, logoer og andre lignende kendetegn på selve produkterne eller deres emballage
 m)
 enkel blanding af produkter, også af forskellig art
 n)
 enkel samling af dele for at kunne danne et komplet produkt eller adskillelse af produkter i dele
 o)
 kombination af to eller flere af de i litra a)-n) nævnte arbejdsprocesser
 p)
 slagtning af dyr.
 2. Alle arbejdsprocesser, der udføres enten i Fællesskabet eller i Island på et givet produkt, skal tages i betragtning samlet, når det bestemmes, om bearbejdningen eller forarbejdningen af det pågældende produkt skal anses som utilstrækkelig i henhold til stk. 1.


text:
Artikel 8
 Kvalificerende enhed
 1. Den kvalificerende enhed for anvendelsen af bestemmelserne i denne protokol er det produkt, der anses for at være basisenheden ved tarifering i det harmoniserede systems nomenklatur.
 Heraf følger:
 a)
 at når et produkt, der består af en gruppe eller samling af genstande, i henhold til det harmoniserede system tariferes under én og samme position, udgør helheden den kvalificerende enhed
 b)
 at når en sending består af et antal identiske produkter, der tariferes under samme position i det harmoniserede system, tages hvert produkt for sig ved anvendelsen af bestemmelserne i denne protokol.
 2. Når emballagen i henhold til punkt 5 i de almindelige bestemmelser i det harmoniserede system er indbefattet i produktet ved tariferingen, skal dette også være tilfældet ved bestemmelsen af oprindelsen.
 Artikel 9
 Tilbehør, reservedele og værktøj
 Tilbehør, reservedele og værktøj, der leveres som standardudstyr til materiel, maskiner, apparater eller køretøjer, og hvis pris er indbefattet i produktets pris eller ikke faktureres særskilt, betragtes som værende en del af dette materiel eller disse maskiner, apparater eller køretøjer.
 Artikel 10
 Sæt
 Sæt som defineret i punkt 3 i de almindelige bestemmelser i det harmoniserede system betragtes som produkter med oprindelsesstatus, når alle dele har oprindelsesstatus. Når et sæt består af produkter med og uden oprindelsesstatus, anses sættet som helhed dog for at have oprindelsesstatus, hvis værdien af de produkter, der ikke har oprindelsesstatus, ikke overstiger 15 % af sættets pris ab fabrik.
 Artikel 11
 Neutrale elementer
 Ved bestemmelse af, om et produkt har oprindelsesstatus, er det ikke nødvendigt at undersøge, om følgende, som må anvendes ved dets fremstilling, har oprindelsesstatus:
 a)
 energi og brændsel
 b)
 anlæg og udstyr
 c)
 maskiner og værktøj
 d)
 varer, som ikke indgår i og ikke er bestemt til at indgå i det pågældende produkts endelige sammensætning.
 AFSNIT III
 TERRITORIALE BETINGELSER
 Artikel 12
 Territorialitetsprincip
 1. Betingelserne i afsnit II vedrørende opnåelse af oprindelsesstatus skal opfyldes uden afbrydelse i Fællesskabet eller Island, jf. dog undtagelserne i artikel 2, stk. 1, litra c), artikel 3 og 4, og stk. 3 i nærværende artikel.
 2. Såfremt varer med oprindelsesstatus, der er udført fra Fællesskabet eller Island til et andet land, genindføres, anses de som varer uden oprindelsesstatus, jf. dog bestemmelserne i artikel 3 og 4, medmindre det over for toldmyndighederne kan godtgøres:
 a)
 at de genindførte varer er de samme varer som dem, der blev udført
 og
 b)
 at de ikke har undergået nogen behandling, ud over hvad der var nødvendigt for deres bevarelse, medens de befandt sig i det pågældende land eller blev udført.
 3. Erhvervelse af oprindelsesstatus under de vilkår, der er anført under afsnit II, påvirkes ikke gennem en bearbejdning eller forarbejdning, der er foretaget uden for Fællesskabet eller Island på materialer, der er udført fra Fællesskabet eller Island og senere genindført, forudsat at:
 a)
 de pågældende materialer er fuldt ud fremstillet i Fællesskabet eller i Island, eller de dér inden udførslen har undergået en bearbejdning eller forarbejdning, der er mere vidtgående end dem, der er omhandlet i artikel 7
 og


text:
b)
 det over for toldmyndighederne godtgøres:
 i)
 at de genindførte varer er resultatet af en bearbejdning eller forarbejdning af de udførte materialer
 og
 ii)
 at den samlede merværdi, der er erhvervet uden for Fællesskabet eller Island ved anvendelse af denne artikel, ikke overstiger 10 % af prisen ab fabrik for det færdige produkt, der har fået anført oprindelsesstatus.
 4. Med henblik på anvendelse af stk. 3 finder de betingelser, der er anført i afsnit II vedrørende erhvervelse af oprindelsesstatus, ikke anvendelse på bearbejdning eller forarbejdning foretaget uden for Fællesskabet eller Island. Når der imidlertid fra listen i bilag II anvendes en regel om fastsættelse af en maksimal værdi for alle anvendte materialer uden oprindelsesstatus til bestemmelse af det pågældende færdige produkts oprindelsesstatus, må den samlede værdi af de materialer uden oprindelsesstatus, der benyttes i det pågældende parti, og den samlede merværdi, der er opnået uden for Fællesskabet eller Island under anvendelse af nærværende artikel, ikke overstige den anførte procentdel.
 5. Med henblik på anvendelse af stk. 3 og 4 forstås ved »samlet merværdi« samtlige de omkostninger, der er påløbet uden for Fællesskabet eller Island, herunder værdien af de materialer, der er tilføjet dér.
 6. Stk. 3 og 4 finder ikke anvendelse på produkter, som ikke opfylder betingelserne i listen i bilag II, og som kun kan anses for at være tilstrækkeligt bearbejdede eller forarbejdede under anvendelse af den generelle tolerance i artikel 6, stk. 2.
 7. Stk. 3 og 4 finder ikke anvendelse på produkter henhørende under kapitel 50-63 i det harmoniserede system.
 8. Enhver bearbejdning eller forarbejdning, der foretages uden for Fællesskabet eller Island, og som fremgår af nærværende artikel, foregår inden for rammerne af proceduren for passiv forædling eller en tilsvarende ordning.
 Artikel 13
 Direkte transport
 1. Den præferencebehandling, der er fastsat i henhold til aftalen, gælder kun for produkter, der opfylder betingelserne i denne protokol, og som transporteres direkte mellem Fællesskabet og Island eller gennem de andre i artikel 3 og 4 omhandlede landes territorier. Dog kan produkter, som udgør en enkelt sending, transporteres gennem andre territorier, eventuelt med omladning eller midlertidig oplagring i disse territorier, såfremt produkterne er forblevet under toldmyndighedernes tilsyn i transit- eller oplagringslandet og dér ikke har undergået anden behandling end losning og lastning eller enhver behandling, der skal sikre, at deres tilstand ikke forringes.
 Produkter med oprindelsesstatus kan transporteres i rørledninger gennem andre territorier end Fællesskabets eller Islands territorier.
 2. Som dokumentation for, at betingelserne i stk. 1 er opfyldt, skal der for toldmyndighederne i indførselslandet fremlægges:
 a)
 enten et gennemgående transportdokument, som dækker passagen fra udførselslandet gennem transitlandet, eller
 b)
 en erklæring fra toldmyndighederne i transitlandet, der indeholder:
 i)
 en nøjagtig beskrivelse af produkterne
 ii)
 datoen for produkternes losning og lastning, og hvis det er relevant, angivelse af de anvendte fartøjers navne eller af de andre anvendte transportmidler
 og
 iii)
 dokumenterede oplysninger om de omstændigheder, under hvilke produkterne har henligget i transitlandet, eller
 c)
 i mangel heraf enhver anden dokumentation.
 Artikel 14
 Udstillinger
 1. Produkter med oprindelsesstatus, der sendes til en


text:
udstilling i et andet land end dem, der er omhandlet i artikel 3 og 4, og med hvilke der gælder kumulation, og som efter udstillingen sælges til indførsel i Fællesskabet eller Island, opnår ved indførslen de fordele, som følger af aftalens bestemmelser, forudsat at det over for toldmyndighederne kan godtgøres:
 a)
 at en eksportør har afsendt disse produkter fra Fællesskabet eller Island til det land, hvor udstillingen holdes, og har udstillet dem dér
 b)
 at denne eksportør har solgt produkterne eller på anden måde overdraget dem til en modtager i Fællesskabet eller Island
 c)
 at produkterne under udstillingen eller umiddelbart derefter er afsendt i den stand, i hvilken de blev sendt til udstillingen
 og
 d)
 at produkterne fra det tidspunkt, da de blev afsendt til udstillingen, ikke har været benyttet til andre formål end til fremvisning på udstillingen.
 2. Der udstedes eller udfærdiges et oprindelsesbevis i henhold til bestemmelserne i afsnit V, og dette bevis fremlægges for indførselslandets toldmyndigheder på de normale betingelser. Udstillingens navn og adresse anføres derpå. Om fornødent kan der kræves supplerende dokumentation for de omstændigheder, under hvilke produkterne har været udstillet.
 3. Stk. 1 gælder for alle udstillinger, messer eller tilsvarende offentlige arrangementer af kommerciel, industriel, landbrugsmæssig eller håndværksmæssig karakter, under hvilke produkterne er under konstant toldkontrol, og som ikke er tilrettelagt med privat formål i forretninger eller handelslokaler med henblik på salg af udenlandske produkter.
 AFSNIT IV
 GODTGØRELSE ELLER FRITAGELSE
 Artikel 15
 Forbud mod toldgodtgørelse eller -fritagelse
 1.
 a)
 For materialer uden oprindelsesstatus, der anvendes til fremstilling af produkter med oprindelsesstatus i Fællesskabet, Island eller et af de andre i artikel 3 og 4 omhandlede lande, og for hvilke der udstedes eller udfærdiges et oprindelsesbevis i overensstemmelse med afsnit V, må der ikke indrømmes godtgørelse af eller fritagelse for told af nogen art i Fællesskabet eller Island.
 b)
 For produkter henhørende under kapitel 3 og pos. 1604 og 1605 i det harmoniserede system, og som har oprindelsesstatus i Fællesskabet i henhold til artikel 2, stk. 1, litra c), og for hvilke der udstedes eller udfærdiges et oprindelsesbevis i overensstemmelse med afsnit V, må der ikke indrømmes godtgørelse af eller fritagelse for told af nogen art i Fællesskabet.
 2. Det i stk. 1 omhandlede forbud gælder for alle ordninger med delvis eller fuldstændig godtgørelse eller tilbagebetaling af eller fritagelse for told eller afgifter med tilsvarende virkning, der finder anvendelse i Fællesskabet eller Island på materialer, der anvendes ved fremstillingen, og på de i stk. 1, litra b), omhandlede produkter, når sådan godtgørelse, tilbagebetaling eller fritagelse udtrykkeligt eller i praksis finder anvendelse, når produkter, som er fremstillet af de nævnte materialer, udføres, men ikke når de forbliver dér til indenlandsk forbrug.
 3. Eksportører af produkter, der er omfattet af et oprindelsesbevis, skal på begæring af toldmyndighederne til enhver tid kunne fremlægge relevant dokumentation for, at der ikke er opnået godtgørelse for materialer uden oprindelsesstatus, som er anvendt til fremstilling af det pågældende produkt, og at al told og alle afgifter med tilsvarende virkning, der pålægges sådanne materialer,


text:
faktisk er betalt.
 4. Stk. 1, 2 og 3 gælder også for emballager i den i artikel 8, stk. 2, fastlagte betydning, for tilbehør, reservedele og værktøj i den i artikel 9 fastlagte betydning og for produkter i sæt i den i artikel 10 fastlagte betydning, når sådanne produkter ikke har oprindelsesstatus.
 5. Stk. 1 til 4 finder kun anvendelse på materialer af den art, som aftalen gælder for. Desuden er de ikke til hinder for anvendelsen af en eksportrestitutionsordning, der gælder for udførsel af landbrugsprodukter i henhold til aftalens bestemmelser.
 AFSNIT V
 BEVIS FOR OPRINDELSE
 Artikel 16
 Almindelige betingelser
 1. Produkter med oprindelsesstatus i Fællesskabet er ved indførsel i Island, og produkter med oprindelsesstatus i Island er ved indførsel i Fællesskabet omfattet af de fordele, der er fastsat i bestemmelserne i aftalen, såfremt der fremlægges et af følgende oprindelsesbeviser:
 a)
 et varecertifikat EUR.1, hvortil modellen findes i bilag IIIa
 b)
 et varecertifikat EUR-MED, hvortil modellen findes i bilag IIIb
 c)
 i de i artikel 22, stk. 1, nævnte tilfælde en erklæring, i det følgende benævnt »fakturaerklæring« eller »EUR-MED-fakturaerklæring«, og som afgives af eksportøren på en faktura, følgeseddel eller ethvert andet handelsdokument, som beskriver de pågældende produkter tilstrækkelig detaljeret til, at de kan identificeres; teksten til erklæringen findes i bilag IVa og b.
 2. Uanset stk. 1 er produkter med oprindelsesstatus i den i denne protokol fastlagte betydning i de i artikel 27 omhandlede tilfælde omfattet af fordelene i aftalens bestemmelser, uden at nogen af de oprindelsesbeviser, der er omhandlet i stk. 1, skal fremlægges.
 Artikel 17
 Fremgangsmåde for udstedelse af et varecertifikat EUR.1 eller EUR-MED
 1. Udførselslandets toldmyndigheder udsteder et varecertifikat EUR.1 eller EUR-MED efter skriftlig anmodning fra eksportøren eller på eksportørens ansvar fra dennes befuldmægtigede repræsentant.
 2. I dette øjemed udfylder eksportøren eller dennes befuldmægtigede repræsentant både varecertifikat EUR.1 eller EUR-MED og anmodningsformularen, der er vist i bilag IIIa og b. Disse formularer skal udfyldes på et af de sprog, som aftalen er affattet på, i overensstemmelse med bestemmelserne i udførselslandets nationale lovgivning. Hvis formularerne udfyldes i hånden, skal det være med blæk og med blokbogstaver. Varebeskrivelsen anføres i den relevante rubrik uden mellemrum mellem linjerne. Hvis rubrikken ikke udfyldes fuldstændigt, trækkes der en vandret streg under varebeskrivelsens sidste linje, og den ikke udfyldte del overstreges.
 3. En eksportør, der anmoder om at få udstedt et varecertifikat EUR.1 eller EUR-MED, skal når som helst på begæring af toldmyndighederne i udførselslandet, hvor varecertifikatet er udstedt, kunne fremlægge alle egnede dokumenter, som beviser, at de pågældende produkter har oprindelsesstatus, og at de øvrige betingelser i denne protokol er opfyldt.
 4. Med forbehold af stk. 5 udsteder toldmyndighederne i en af Fællesskabets medlemsstater eller Island et varecertifikat EUR.1 i følgende tilfælde:
 —
 hvis de pågældende produkter kan anses for at være produkter med oprindelse i Fællesskabet, i Island eller i et af de andre lande, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, eller artikel 4, stk. 1, og med hvilke der gælder kumulation, uden anvendelse af kumulation med materialer med


text:
oprindelse i et af de andre lande, der er omhandlet i artikel 3, stk. 2, og artikel 4, stk. 2, og opfylder de øvrige betingelser i denne protokol
 —
 hvis de pågældende produkter kan anses for at være produkter med oprindelse i et af de lande, der er omhandlet i artikel 3, stk. 2, og artikel 4, stk. 2, og med hvilke der gælder kumulation, uden anvendelse af kumulation med materialer med oprindelse i et af de lande, der er omhandlet i artikel 3 og 4, og opfylder de øvrige betingelser i denne protokol, forudsat at der i oprindelseslandet er udstedt et varecertifikat EUR-MED eller en EUR-MED-fakturaerklæring.
 5. Varecertifikat EUR-MED udstedes af toldmyndighederne i en af Fællesskabets medlemsstater eller i Island, hvis de pågældende produkter kan anses for at være produkter med oprindelse i Fællesskabet, Island eller et af de andre lande, der er omhandlet i artikel 3 og 4, med hvilke der gælder kumulation, og opfylder de øvrige betingelser i denne protokol, og
 —
 der anvendes kumulation med materialer med oprindelse i et af de andre lande, der er omhandlet i artikel 3, stk. 2, og artikel 4, stk. 2, eller
 —
 produkterne kan anvendes som materialer i forbindelse med kumulation til fremstilling af produkter til udførsel til et af de lande, der er omhandlet i artikel 3, stk. 2, og artikel 4, stk. 2, eller
 —
 produkterne kan genudføres fra bestemmelseslandet til et af de lande, der er omhandlet i artikel 3, stk. 2, og artikel 4, stk. 2.
 6. Varecertifikat EUR-MED skal indeholde en af følgende erklæringer på engelsk i rubrik 7:
 —
 hvis oprindelsen er erhvervet ved anvendelse af kumulation med materialer med oprindelse i et eller flere af de lande, der er omhandlet i artikel 3 og 4:
 »CUMULATION APPLIED WITH ...« (landets/landenes navn)
 —
 hvis oprindelsen er erhvervet uden anvendelse af kumulation med materialer med oprindelse i et eller flere af de lande, der er omhandlet i artikel 3 og 4:
 »NO CUMULATION APPLIED«.
 7. De toldmyndigheder, der udsteder et varecertifikat EUR.1 eller EUR-MED, træffer alle nødvendige foranstaltninger for at efterprøve, at produkterne har oprindelsesstatus, og at de øvrige betingelser i denne protokol er opfyldt. De er i denne sammenhæng berettiget til at kræve alle oplysninger og foretage alle former for kontrol af eksportørens regnskaber eller enhver anden kontrol, som de finder hensigtsmæssig. De påser desuden, at de i stk. 2 omhandlede formularer er udfyldt korrekt. De skal navnlig kontrollere, at den rubrik, der er beregnet til varebeskrivelsen, er udfyldt på en sådan måde, at det ikke er muligt at foretage svigagtige tilføjelser.
 8. Datoen for udstedelsen af varecertifikat EUR.1 eller EUR-MED skal anføres i certifikatets rubrik 11.
 9. Varecertifikat EUR.1 eller EUR-MED udstedes af toldmyndighederne og stilles til rådighed for eksportøren, så snart udførslen faktisk har fundet sted eller er sikret.
 Artikel 18
 Efterfølgende udstedelse af varecertifikat EUR.1 eller EUR-MED
 1. Uanset artikel 17, stk. 9, kan et varecertifikat EUR.1 eller EUR-MED undtagelsesvis udstedes efter udførslen af de produkter, det vedrører, såfremt:
 a)


text:
det på grund af fejltagelser, uforsætlige undladelser eller særlige omstændigheder ikke er blevet udstedt ved udførslen
 eller
 b)
 det over for toldmyndighederne godtgøres, at varecertifikat EUR.1 eller EUR-MED er blevet udstedt, men af tekniske årsager ikke er blevet godtaget ved indførslen.
 2. Uanset artikel 17, stk. 9, kan et varecertifikat EUR-MED udstedes efter udførslen af de produkter, det vedrører, og for hvilke der var udstedt et varecertifikat EUR.1 på udførselstidspunktet, forudsat at det over for toldmyndighederne godtgøres, at betingelserne i artikel 17, stk. 5, er opfyldt.
 3. Ved anvendelsen af stk. 1 og 2 skal eksportøren i anmodningen anføre sted og dato for udførslen af de produkter, som varecertifikat EUR.1 eller EUR-MED vedrører, og begrunde anmodningen.
 4. Toldmyndighederne må kun udstede et varecertifikat EUR.1 eller EUR-MED efterfølgende, når de har kontrolleret, at oplysningerne i eksportørens anmodning er i overensstemmelse med oplysningerne i de tilsvarende dokumenter.
 5. På varecertifikater EUR.1 eller EUR-MED, der udstedes efterfølgende, anføres følgende påtegning på engelsk:
 »ISSUED RETROSPECTIVELY«.
 På varecertifikater EUR-MED, der udstedes efterfølgende i medfør af stk. 2, anføres følgende påtegning på engelsk:
 »ISSUED RETROSPECTIVELY (Original EUR.1 No ... [udstedelsesdato og -sted]«).
 6. Den påtegning, der er omhandlet i stk. 5, anføres i rubrik 7 på varecertifikat EUR.1 eller EUR-MED.
 Artikel 19
 Udstedelse af et duplikateksemplar af varecertifikat EUR.1 eller EUR-MED
 1. I tilfælde af tyveri, bortkomst eller ødelæggelse af et varecertifikat EUR.1 eller EUR-MED kan eksportøren henvende sig til de toldmyndigheder, der udstedte det, og anmode om udstedelse af et duplikateksemplar på grundlag af de hos myndighederne beroende udførselsdokumenter.
 2. På duplikateksemplaret, der udstedes på denne måde, anføres følgende på engelsk:
 »DUPLICATE«.
 3. Den påtegning, der er omhandlet i stk. 2, anføres i rubrik 7 på duplikateksemplaret af varecertifikat EUR.1 eller EUR-MED.
 4. Duplikateksemplaret, der påføres samme udstedelsesdato som det originale varecertifikat EUR.1 eller EUR-MED, får virkning fra denne dato.
 Artikel 20
 Udstedelse af varecertifikater EUR.1 eller EUR-MED på grundlag af et tidligere udstedt eller udfærdiget oprindelsesbevis
 Når produkter med oprindelsesstatus er under et toldsteds kontrol i Fællesskabet eller Island, skal det være muligt at erstatte det originale varecertifikat EUR.1 eller EUR-MED med et andet eller flere andre certifikater, når det skal benyttes til at sende alle eller nogle af disse produkter til et andet sted i Fællesskabet eller Island. Erstatningscertifikat(er) EUR.1 eller EUR-MED udstedes af det toldsted, hvis kontrol produkterne er undergivet.
 Artikel 21
 Regnskabsmæssig adskillelse
 1. I de tilfælde, hvor der er betydelige omkostninger eller materielle vanskeligheder forbundet med at opretholde særskilte lagre af materialer med og uden oprindelse, som er identiske og indbyrdes ombyttelige, kan toldmyndighederne efter skriftlig anmodning fra de pågældende give tilladelse til, at metoden med såkaldt »regnskabsmæssig adskillelse«, i det følgende benævnt »metoden«, benyttes til styringen af sådanne lagre.
 2. Det skal under metoden kunne sikres, at antallet af fremstillede produkter, som kan anses som produkter med oprindelse, i en given referenceperiode er det samme som det antal, der ville være fremstillet, hvis der var opretholdt en fysisk adskillelse af lagrene.
 3. Toldmyndighederne kan give tilladelse, jf. stk. 1,


text:
på de betingelser, de anser for at være hensigtsmæssige.
 4. Metoden anvendes og anvendelsen af den registreres i overensstemmelse med de almindeligt anerkendte regnskabsprincipper, der gælder for det land, hvor produktet blev fremstillet.
 5. Indehaveren af metoden kan alt efter omstændighederne udfærdige eller anmode om oprindelsesbeviser for den mængde produkter, der kan anses som produkter med oprindelse. Efter anmodning fra toldmyndighederne skal indehaveren af tilladelsen fremlægge en redegørelse for, hvordan mængderne er styret.
 6. Toldmyndighederne overvåger brugen af tilladelsen og kan tilbagekalde den, såfremt indehaveren af tilladelsen på nogen som helst måde benytter tilladelsen på ukorrekt vis eller ikke opfylder de øvrige betingelser i denne protokol.
 Artikel 22
 Betingelser for udfærdigelse af en fakturaerklæring eller en EUR-MED-fakturaerklæring
 1. En fakturaerklæring eller en EUR-MED-fakturaerklæring som omhandlet i artikel 16, stk. 1, litra c), kan udfærdiges:
 a)
 af en godkendt eksportør som omhandlet i artikel 23
 eller
 b)
 af enhver eksportør angående enhver sending, der består af en eller flere pakker indeholdende produkter med oprindelsesstatus, hvis samlede værdi ikke overstiger 6 000 EUR.
 2. Uanset stk. 3 kan der udfærdiges en fakturaerklæring i følgende tilfælde:
 —
 hvis de pågældende produkter kan anses for at være produkter med oprindelse i Fællesskabet, i Island eller i et af de andre lande, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, eller artikel 4, stk. 1, og med hvilke der gælder kumulation, uden anvendelse af kumulation med materialer med oprindelse i et af de andre lande, der er omhandlet i artikel 3, stk. 2, og artikel 4, stk. 2, og opfylder de øvrige betingelser i denne protokol
 —
 hvis de pågældende produkter kan anses for at være produkter med oprindelse i et af de lande, der er omhandlet i artikel 3, stk. 2, og artikel 4, stk. 2, og med hvilke der gælder kumulation, uden anvendelse af kumulation med materialer med oprindelse i et af de lande, der er omhandlet i artikel 3 og 4, og opfylder de øvrige betingelser i denne protokol, forudsat at der i oprindelseslandet er udstedt et varecertifikat EUR-MED eller en EUR-MED-fakturaerklæring.
 3. Der kan udfærdiges en EUR-MED-fakturaerklæring, hvis de pågældende produkter kan anses som produkter med oprindelse i Fællesskabet, Island eller et af de andre lande, der er omhandlet i artikel 3 og 4, med hvilke der gælder kumulation, og opfylder de øvrige betingelser i denne protokol, og
 —
 der anvendes kumulation med materialer med oprindelse i et af de lande, der er omhandlet i artikel 3, stk. 2, og artikel 4, stk. 2, eller
 —
 produkterne kan anvendes som materialer i forbindelse med kumulation til fremstilling af produkter til udførsel til et af de lande, der er omhandlet i artikel 3, stk. 2, og artikel 4, stk. 2, eller
 —
 produkterne kan genudføres fra bestemmelseslandet til et af de lande, der er omhandlet i artikel 3, stk. 2, og artikel 4, stk. 2.
 4. På en EUR-MED-fakturaerklæring anføres en af følgende erklæringer på engelsk:
 —
 hvis oprindelsen er erhvervet ved anvendelse af kumulation med materialer med oprindelse i et eller


text:
flere af de lande, der er omhandlet i artikel 3 og 4:
 »CUMULATION APPLIED WITH ...« (landets/landenes navn)
 —
 hvis oprindelsen er erhvervet uden anvendelse af kumulation med materialer med oprindelse i et eller flere af de lande, der er omhandlet i artikel 3 og 4:
 »NO CUMULATION APPLIED«.
 5. En eksportør, som udfærdiger en fakturaerklæring eller en EUR-MED-fakturaerklæring, skal når som helst på begæring af toldmyndighederne i udførselslandet kunne fremlægge alle egnede dokumenter, som beviser, at de pågældende produkter har oprindelsesstatus, og at de øvrige betingelser i denne protokol er opfyldt.
 6. Eksportøren skal udfærdige en fakturaerklæring eller en EUR-MED-fakturaerklæring ved maskinskrivning, stempling eller trykning af erklæringen, hvis tekst fremgår af bilag IVa og b, på fakturaen, følgesedlen eller et andet handelsdokument ved anvendelse af en af de sproglige udgaver, der er vist i nævnte bilag, i overensstemmelse med bestemmelserne i udførselslandets nationale lovgivning. Erklæringen kan også være håndskrevet; i så fald skal den være skrevet med blæk og med blokbogstaver.
 7. Fakturaerklæringer og EUR-MED-fakturaerklæringer skal være forsynet med eksportørens personlige håndskrevne underskrift. En godkendt eksportør som omhandlet i artikel 23 kan dog undlade at underskrive sådanne erklæringer, forudsat at han skriftligt over for toldmyndighederne i udførselslandet tilkendegiver, at han påtager sig det fulde ansvar for alle fakturaerklæringer, der angiver ham, som om de faktisk var forsynet med hans håndskrevne underskrift.
 8. Eksportøren kan udfærdige en fakturaerklæring eller en EUR-MED-fakturaerklæring ved udførslen af de produkter, den vedrører, eller efterfølgende, forudsat at erklæringen forelægges i indførselslandet senest to år efter indførslen af de produkter, den vedrører.
 Artikel 23
 Godkendte eksportører
 1. Udførselslandets toldmyndigheder kan give enhver eksportør, i det følgende benævnt »godkendt eksportør«, der hyppigt forsender produkter i henhold til denne aftale, tilladelse til at udfærdige fakturaerklæringer eller EUR-MED-fakturaerklæringer uanset de pågældende produkters værdi. En eksportør, der ansøger om en sådan tilladelse, skal til toldmyndighedernes tilfredshed give alle de nødvendige garantier, således at det kan efterprøves, at de pågældende produkter har oprindelsesstatus, og at de øvrige betingelser i denne protokol er opfyldt.
 2. Toldmyndighederne kan indrømme status som godkendt eksportør og til denne tilladelse knytte alle de betingelser, som de finder hensigtsmæssige.
 3. Toldmyndighederne giver den godkendte eksportør et toldtilladelsesnummer, som skal angives på fakturaerklæringen eller EUR-MED-fakturaerklæringen.
 4. Toldmyndighederne kontrollerer den brug, den godkendte eksportør gør af tilladelsen.
 5. Toldmyndighederne kan når som helst trække tilladelsen tilbage. De skal gøre dette, når den godkendte eksportør ikke længere giver de i stk. 1 omhandlede garantier, ikke opfylder de i stk. 2 omhandlede betingelser eller på anden måde gør ukorrekt brug af tilladelsen.
 Artikel 24
 Gyldigheden af beviset for oprindelse
 1. Et oprindelsesbevis er gyldigt i fire måneder fra den dato, hvor det blev udstedt i udførselslandet, og fremlægges inden for samme periode for indførselslandets toldmyndigheder.
 2. Oprindelsesbeviser, som fremlægges for indførselslandets toldmyndigheder efter udløbet af den i stk. 1 nævnte sidste frist, kan godtages som grundlag for præferencebehandling, når overskridelsen af fristen skyldes ekstraordinære omstændigheder.
 3. I andre tilfælde af forsinket fremlæggelse kan indførselslandets toldmyndigheder godtage oprindelsesbeviser, når produkterne frembydes for


text:
dem inden udløbet af den nævnte frist.
 Artikel 25
 Fremlæggelse af bevis for oprindelse
 Et oprindelsesbevis fremlægges for toldmyndighederne i indførselslandet i overensstemmelse med de procedurer, der gælder i det pågældende land. Disse myndigheder kan forlange en oversættelse af oprindelsesbeviset; de kan desuden kræve, at indførselsangivelsen suppleres med importørens erklæring om, at produkterne opfylder de betingelser, der kræves for anvendelse af aftalen.
 Artikel 26
 Indførsel i form af delforsendelser
 Når produkter henhørende under afsnit XVI og XVII eller pos. 7308 og 9406 i det harmoniserede system på importørens anmodning og på de af indførselslandets toldmyndigheder fastsatte vilkår indføres i demonteret eller ikke-monteret stand i henhold til punkt 2a i de almindelige bestemmelser i det harmoniserede system, og denne indførsel finder sted i form af delforsendelser, skal der ved indførslen af den første delforsendelse fremlægges et samlet bevis for disse produkters oprindelse for toldmyndighederne.
 Artikel 27
 Undtagelser fra bevis for oprindelse
 1. Produkter, der indgår i småforsendelser fra private afsendere til private modtagere eller medbringes af rejsende i deres personlige bagage, kan indføres som produkter med oprindelsesstatus, uden at det er nødvendigt at fremlægge et bevis for oprindelse, forudsat at der er tale om indførsel uden erhvervsmæssig karakter, at det erklæres, at produkterne opfylder betingelserne i denne protokol, og at der ikke er nogen tvivl om denne erklærings rigtighed. For så vidt angår produkter sendt pr. post, kan denne erklæring afgives på toldangivelse CN22/CN23 eller på et ark papir, der vedlægges det nævnte dokument.
 2. Som indførsel helt uden erhvervsmæssig karakter anses lejlighedsvis indførsel, der udelukkende består af produkter bestemt til personlig brug for modtagerne eller de rejsende eller deres familie, og hvis beskaffenhed og mængde ikke giver anledning til tvivl om, at indførslen sker i ikke-erhvervsmæssigt øjemed.
 3. Desuden må den samlede værdi af disse produkter ikke overstige 500 EUR, når der er tale om småforsendelser, eller 1 200 EUR, når der er tale om produkter, der indgår i de rejsendes personlige bagage.
 Artikel 28
 Støttedokumenter
 De i artikel 17, stk. 3, og artikel 22, stk. 5, omhandlede dokumenter, der benyttes som bevis for, at produkter, der er omfattet af et varecertifikat EUR.1 eller EUR-MED eller en fakturaerklæring eller en EUR-MED-fakturaerklæring, kan betragtes som produkter med oprindelse i Fællesskabet, Island eller et af de andre i artikel 3 og 4 omhandlede lande og opfylder de øvrige betingelser i denne protokol, kan bl.a. omfatte følgende:
 a)
 direkte dokumentation for fremstillingsprocessen for de omhandlede varer hos den pågældende eksportør eller leverandør, f.eks. hidrørende fra hans eksterne eller interne regnskab
 b)
 dokumenter, der beviser de anvendte materialers oprindelsesstatus, og som er udstedt eller udfærdiget i Fællesskabet eller Island, såfremt disse dokumenter benyttes i overensstemmelse med national ret
 c)
 dokumenter, der beviser, at en bearbejdning eller forarbejdning af materialerne har fundet sted i Fællesskabet eller Island, og som er udstedt eller udfærdiget i Fællesskabet eller Island, såfremt disse dokumenter benyttes i overensstemmelse med national ret
 d)
 varecertifikater EUR.1 eller EUR-MED eller fakturaerklæringer eller EUR-MED-fakturaerklæringer, der beviser de anvendte materialers oprindelsesstatus, og som er udstedt