text:
nægtelse eller inddragelse af godkendelser, som er udstedt i andre stater, skal fremsendes.
 (1) Som defineret i den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3), bilag 7 (dokument TRANS/SC1/WP29/78/Amend.3).
 (2) 1 for Tyskland, 2 for Frankrig, 3 for Italien, 4 for Nederlandene, 5 for Sverige, 6 for Belgien, 7 for Ungarn, 8 for Tjekkiet, 9 for Spanien, 10 for Jugoslavien, 11 for Det Forenede Kongerige, 12 for Østrig, 13 for Luxembourg og 14 for Schweiz. 15 (ubenyttet), 16 for Norge, 17 for Finland, 18 for Danmark, 19 for Rumænien, 20 for Polen, 21 for Portugal, 22 for Den Russiske Føderation, 23 for Grækenland, 24 for Irland, 25 for Kroatien, 26 for Slovenien, 27 for Slovakiet, 28 for Belarus, 29 for Estland, 30 (ubenyttet), 31 for Bosnien og Hercegovina, 32 for Letland, 33 (ubenyttet), 34 for Bulgarien, 35-36 (ubenyttet) 37 for Tyrkiet. 38-39 (ubenyttet), 40 for den tidligere jugoslaviske republik Makedonien, 41 (ubenyttet), 42 for Det Europæiske Fællesskab (godkendelse meddeles af dets medlemsstater med anvendelse af deres respektive ECE-symbol) og 43 for Japan, 44 (ubenyttet), 45 for Australien og 46 for Ukraine. Efterfølgende numre tildeles andre stater i den kronologiske orden, i hvilken de ratificerer eller tiltræder aftalen om ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer og udstyr og dele, som kan monteres og/eller anvendes på hjulkøretøjer, og vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser udstedt på grundlag af sådanne forskrifter, og de således tildelte numre meddeles af FN's generalsekretær til overenskomstens parter.
 BILAG 1
 MEDDELELSE
 (største format: A4 (210 × 297 mm))
 BILAG 2
 GODKENDELSESMÆRKERS UDFORMNING
 Model A
 (Se pkt. 4.1.4. og 4.2.4. i dette regulativ)
 Ovenstående godkendelsesmærke, som er påført et køretøj, viser, at køretøjstypen er godkendt i Nederlandene (E4) i henhold til regulativ nr. 26 under godkendelsesnummer 022439. Godkendelsesnummerets første to cifre angiver, at regulativ nr. 26 allerede indeholdt ændringsserie 02, da godkendelse meddeltes.
 Model B
 (Se pkt. 4.1.5. i dette regulativ)
 Ovenstående godkendelsesmærke, som er påført et køretøj, viser, at køretøjstypen er godkendt i Nederlandene (E4) i henhold til regulativ nr. 26 og regulativ nr. 24 (1). Godkendelsesnummerets to første to cifre angiver, at på godkendelsesdatoen indeholdt regulativ nr. 26 ændringsserie 02, og regulativ nr. 24 indeholdt ændringsserie 03.
 (1) Nummeret på det andet regulativ er kun givet som eksempel; den korrigerede absorptionskoefficient er 1,30 m-1.
 BILAG 3
 METODER TIL BESTEMMELSE AF MÅLENE PÅ FREMSPRING OG MELLEMRUM
 1. METODE TIL BESTEMMELSE AF FREMSPRING AF FALSE I KARROSSERIPLADER
 1.1. Højden H af et fremspring bestemmes grafisk i forhold til omkredsen af en cirkel Ø 165 mm, som indvendigt tangerer det udvendige omrids af den udvendige overflade på det sted, som skal kontrolleres.
 1.2. Højden H er den største værdi af afstanden, målt langs en ret linje gennem centrum af cirklen Ø 165 mm, fra cirklens omkreds til fremspringets ydre omrids (se fig 1).
 1.3. Når fremspringets form bevirker, at ingen del af det ydre omrids af den udvendige overflade på det undersøgte sted kan berøres udvendig fra af en cirkel Ø 100 mm, antages overfladens omrids på dette sted at svare til


text:
det, der dannes af omkredsen af en cirkel Ø 100 mm mellem de to punkter, hvor den berører det ydre omrids (se fig. 2)
 1.4. Fabrikanten leverer de nødvendige snittegninger af den udvendige overflade til måling af højden af ovennævnte fremspring.
 2. METODE TIL MÅLING AF UDRAGENDE KOMPONENTER MONTERET PÅ YDERFLADEN
 2.1. Målene på en udragende komponent, som er monteret på en konveks overflade, kan bestemmes enten direkte eller på en passende snittegning af den pågældende komponent i monteret stand.
 2.2. Kan målene på en udragende komponent, som er monteret på en ikke-konveks overflade, ikke bestemmes ved simpel måling, bestemmes de ved hjælp af den maksimale variation i afstanden mellem panelets referencelinje og centrum i en kugle Ø 100 mm, der bevæges hen over den pågældende komponent i stadig kontakt med denne. Figur 3 viser et eksempel på anvendelse af denne metode.
 3. METODE TIL MÅLING AF DET UDRAGENDE PARTI PÅ LYGTEAFSKÆRMNING OG LYGTEKRANSE
 3.1. Fremspringet i forhold til lygtens yderside måles vandret fra berøringspunktet for en kugle Ø 100 mm som vist i figur 4.
 4. METODE TIL MÅLING AF MELLEMRUM ELLER AFSTAND MELLEM ELEMENTERNE I ET GITTER
 4.1. Afstanden mellem gitterdele er afstanden mellem to planer, som går gennem kuglens berøringspunkter og er vinkelrette på forbindelseslinjen mellem berøringspunkterne. Figur 5 og 6 viser eksempler på anvendelse af denne metode.
 BILAG 4
 MEDDELELSE
 (største format: A4 (210 × 297 mm))

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
 Avis juridique important
 |
 21999A1211(01)
 Konvention om nuklear sikkerhed - Det Europaeiske Atomenergifaellesskabs erklaering i henhold til artikel 30, stk. 4, nr. iii) i konventionen om nuklear sikkerhed
 EF-Tidende nr. L 318 af 11/12/1999 s. 0021 - 0030
 KONVENTION OM NUKLEAR SIKKERHEDINDLEDNINGDE KONTRAHERENDE PARTER -i) Som ved, hvor vigtigt det er for det internationale samfund at sikre, at udnyttelsen af kernekraft er sikker, lovreguleret og miljømæssigt forsvarligii) som kan bekræfte, at der stadig må arbejdes på at højne det nukleare sikkerhedsniveau i hele verdeniii) som kan bekræfte, at ansvaret for den nukleare sikkerhed påhviler den stat, der har jurisdiktion over det nukleare anlægiv) som ønsker at fremme effektiv nuklear sikkerhedv) som ved, at ulykker på nukleare anlæg kan have grænseoverskridende virkningervi) som henviser til konventionen om fysisk beskyttelse af nukleare materialer (1979), konventionen om hurtig anmeldelse af kernekraftuheld (1986) og konventionen om bistand i tilfælde af kernekraftuheld eller strålingsfare (1986)vii) som kan bekræfte, at internationalt samarbejde i form af bilaterale og multilaterale ordninger og på grundlag af denne konvention er vigtigt for at forbedre den nukleare sikkerhedviii) som er klar over, at denne konvention snarere forpligter til at følge grundlæggende sikkerhedsprincipper end til at anvende detaljerede sikkerhedsbestemmelser, og at der på internationalt plan findes sikkerhedsretningslinjer, som af og til ajourføres og kan danne rettesnor for, hvorledes et højt sikkerhedsniveau opnås ved hjælp af tidssvarende metoderix) som kan bekræfte, at udarbejdelsen af en international konvention om sikker behandling af radioaktivt affald må påbegyndes, så snart det igangværende arbejde med at opstille grundprincipperne for sikker affaldsbehandling har ført til bred international enighedx) som er klar over, at yderligere teknisk arbejde i forbindelse med sikkerheden i det nukleare brændselskredsløbs øvrige led er nyttigt, og at dette arbejde med tiden kan lette udarbejdelsen af nuværende eller fremtidige internationale aftaler -ER BLEVET ENIGE om følgende:KAPITEL 1FORMÅL, DEFINITIONER OG ANVENDELSESOMRÅDEArtikel 1FormålFormålet med denne konvention er:i) at skabe og fastholde et højt nukleart sikkerhedsniveau i hele verden ved at udbygge de nationale ordninger og det internationale samarbejde, herunder også relevant sikkerhedsorienteret teknisk samarbejdeii) at skabe og fastholde en effektiv beskyttelse mod strålingsfare på alle nukleare anlæg for at beskytte enkeltpersoner, samfund og miljø mod de skadelige virkninger af ioniserende stråling fra sådanne anlægiii) at forhindre strålingsulykker og afhjælpe følgerne af dem, hvis de indtræffer.Artikel 2DefinitionerI denne konvention forstås ved:i) "nukleart anlæg": et landbaseret, civilt kernekraftværk, som hører under den enkelte kontraherende parts jurisdiktion, herunder også de anlæg til oplagring, håndtering og behandling af radioaktive materialer, der befinder sig på samme sted som kernekraftværket og er direkte knyttet til dets drift. Anlægget ophører med at være et nukleart anlæg, når alle nukleare brændselselementer er fjernet permanent fra reaktorkernen og oplagret sikkert efter godkendte procedurer, og den kompetente myndighed har godkendt et nedlukningsprogram for det.ii) "kompetent myndighed": et eller flere organer, som den enkelte kontraherende part har givet juridisk myndighed til at udstede tilladelser og fastsætte regler for nukleare anlægs beliggenhed, udformning, opførelse, ibrugtagning, drift og nedlukningiii) "godkendelse": en tilladelse fra de kompetente myndigheder, som overlader ansøgeren ansvaret


text: for placering, udformning, opførelse, ibrugtagning, drift eller nedlukning af et nukleart anlæg.Artikel 3AnvendelsesområdeDenne konvention gælder nukleare anlægs sikkerhed.KAPITEL 2FORPLIGTELSERa) Almindelige bestemmelserArtikel 4GennemførelsesforanstaltningerDe enkelte kontraherende parter træffer i overensstemmelse med deres egen nationale lovgivning alle lovgivningsmæssige, administrative eller andre foranstaltninger, som er nødvendige for, at de kan opfylde deres forpligtelser i henhold til denne konvention.Artikel 5RapportaflæggelseDe enkelte kontraherende parter forelægger før hvert af de møder, der omtales i artikel 20, en rapport om de foranstaltninger, de har truffet for at opfylde deres forpligtelser i henhold til denne konvention.Artikel 6Bestående nukleare anlægDe kontraherende parter træffer hver især alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at sikkerheden på de nukleare anlæg, som forefindes på det tidspunkt, hvor konventionen træder i kraft for deres vedkommende, snarest muligt tages op til behandling. Hvor denne konvention gør det påkrævet, sikrer parterne, at alle praktiske foranstaltninger for at forbedre de nukleare anlægs sikkerhed straks træffes. Hvis en sådan forbedring ikke kan gennemføres, bør der straks iværksættes planer for at nedlukke det nukleare anlæg så hurtigt som praktisk muligt. Der kan i nedlukningens tidsplan tages hensyn til den samlede energisituation og eventuelle alternativer og til de sociale, miljømæssige og økonomiske følger.b) LovgivningArtikel 7De lovgivningsmæssige rammer1. De kontraherende parter indfører og opretholder hver især en lovgivning for nukleare anlægs sikkerhed.2. Denne lovgivning skal indeholde bestemmelser om:i) indførelse af nationale sikkerhedsforskrifterii) en godkendelsesordning for nukleare anlæg og forbud mod drift af nukleare anlæg uden godkendelseiii) en ordning for lovfæstet inspektion og vurdering af nukleare anlæg for at sikre overholdelse af gældende forskrifter og af godkendelsens betingelseriv) håndhævelse af gældende bestemmelser og godkendelsens vilkår, herunder suspendering, ændring eller tilbagekaldelse.Artikel 8Den kompetente myndighed1. De kontraherende parter opretter eller udpeger hver især en kompetent myndighed, som skal udføre den lovgivning, der omtales i artikel 7, og udstyres med tilstrækkelig myndighed, kompetence og finansielle og menneskelige ressourcer til at kunne udføre sine opgaver.2. De kontraherende parter træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at den kompetente myndigheds opgaver holdes effektivt adskilt fra opgaver, der påhviler ethvert andet organ eller foretagende, som beskæftiger sig med fremme eller udnyttelse af kernekraft.Artikel 9Godkendelsesindehaverens ansvarDe kontraherende parter sikrer hver især, at hovedansvaret for et nukleart anlægs sikkerhed ligger hos den pågældende godkendelsesindehaver og træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at alle godkendelsesindehavere opfylder deres forpligtelser.c) Almindelige sikkerhedshensynArtikel 10Prioritering af sikkerhedenDe kontraherende parter træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at foretagender, som udfører opgaver i direkte tilknytning til nukleare anlæg, fører en politik, der i tilstrækkelig grad prioriterer den nukleare sikkerhed.Artikel 11Finansielle og menneskelige ressourcer1. De kontraherende parter træffer hver især alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at alle nukleare anlæg kan disponere over tilstrækkelige finansielle midler til at opretholde sikkerheden i hele deres levetid.2. De kontraherende parter træffer hver især alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at alle nukleare anlæg i tilstrækkeligt omfang kan disponere over kvalificeret personale med relevant uddannelse til alle sikkerhedsbetonede opgaver i hele deres levetid.Artikel 12Den menneskelige faktorDe kontraherende parter træffer hver især alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at der i hele


text: det nukleare anlægs levetid tages hensyn til den menneskelige ydeevnes muligheder og begrænsninger.Artikel 13KvalitetssikringDe kontraherende parter træffer hver især alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at der indføres kvalitetssikringsprogrammer, der kan skabe tillid til, at alle vigtige opgaver i forbindelse med nuklear sikkerhed opfylder bestemte krav i hele det nukleare anlægs levetid.Artikel 14Sikkerhedsvurdering og sikkerhedskontrolDe kontraherende parter træffer hver især alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at:i) der, før et nukleart anlæg opføres og tages i brug samt i hele dets levetid, foretages omfattende, systematiske sikkerhedsvurderinger. Disse vurderinger, som skal være veldokumenterede, ajourføres på grundlag af driftserfaringerne og vigtige nye sikkerhedsoplysninger og behandles under den kompetente myndigheds ledelseii) der ved hjælp af analyse, overvågning, afprøvning og inspektion foretages kontrol for at sikre, at det nukleare anlægs fysiske tilstand og drift stadig svarer til dets udformning og er i overensstemmelse med de nationale sikkerhedsforskrifter og bestemmelserne og betingelserne for dets drift.Artikel 15StrålingsbeskyttelseDe kontraherende parter træffer hver især alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de ansattes og offentlighedens udsættelse for stråling fra et nukleart anlæg i alle driftssituationer holdes på så lavt et niveau, som det er praktisk muligt, og at ingen enkeltpersoner udsættes for strålingsdoser, der overskrider de nationale dosisgrænser.Artikel 16Katastrofeberedskab1. De kontraherende parter træffer hver især alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at der for de nukleare anlæg og deres omgivelser findes beredskabsplaner, som omfatter alle opgaver, der skal udføres i katastrofetilfælde, og at de afprøves regelmæssigt.Sådanne planer udarbejdes for nye anlæg og afprøves, inden driften når over et bestemt lavenerginiveau, som fastsættes af den kompetente myndighed.2. De kontraherende parter træffer hver især alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at deres egen befolkning og de kompetente myndigheder i stater, som på grund af nukleare anlægs beliggenhed i deres umiddelbare nærhed, kan blive berørt af strålingsulykker, får tilstrækkelige oplysninger til at planlægge et katastrofeberedskab.3. Kontraherende parter, der ikke har nukleare anlæg på deres territorium, men kan blive berørt af strålingsulykker på nukleare anlæg i deres umiddelbare nærhed, træffer alle nødvendige foranstaltninger for at udarbejde og afprøve beredskabsplaner, som gælder deres eget territorium og omfatter alle opgaver, der skal udføres i sådanne katastrofetilfælde.d) Anlæggenes sikkerhedArtikel 17PlaceringDe kontraherende parter træffer hver især alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at der indføres procedurer, hvorefter:i) alle lokalitetsbestemte forhold, der kan påvirke et nukleart anlægs sikkerhed i dets planlagte levetid, vurderesii) et planlagt nukleart anlægs mulige indflydelse på enkeltpersoners, samfundets og miljøets sikkerhed vurderesiii) alle de relevante forhold i nr. i) og ii) nyvurderes for at sikre, at det nukleare anlægs sikkerhed stadig er acceptabeliv) der føres samråd med kontraherende parter, som kan blive berørt af planlagte nukleare anlæg i deres umiddelbare nærhed, og de efter anmodning får overladt de nødvendige oplysninger, så de selv kan bedømme anlæggets sandsynlige følger for sikkerheden på deres territorium.Artikel 18Udformning og opførelseDe kontraherende parter træffer hver især alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at:i) der ved udformning og opførelse af et nukleart anlæg ved hjælp af pålidelige metoder på flere planer sørges for beskyttelse mod udslip af radioaktive materialer,


text: således at strålingsulykker afværges, og deres følger afhjælpes, hvis de indtræfferii) den teknologi, der benyttes ved udformning og opførelse af et nukleart anlæg, bygger på erfaring, forsøg eller analyseiii) et nukleart anlægs udformning tillader pålidelig, stabil og problemfri drift, som tager særligt hensyn til den menneskelige faktor og forholdet mellem menneske og maskine.Artikel 19DriftDe kontraherende parter træffer hver især alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at:i) den oprindelige tilladelse til drift af et nukleart anlæg bygger på en sikkerhedsanalyse og et indkøringsprogram, som viser, at anlægget er opført i overensstemmelse med bestemmelserne for udformning og sikkerhedii) driftsbegrænsninger og driftsbetingelser fastsættes og ændres på grundlag af sikkerhedsanalyser, forsøg og driftsmæssige erfaringer i overensstemmelse med behovet for at opstille sikre driftsgrænseriii) drift, vedligeholdelse, inspektion og afprøvning af nukleare anlæg sker efter fastlagte procedureriv) der indføres procedurer for behandling af driftsforstyrrelser og ulykkerv) nukleare anlæg kan få den nødvendige tekniske bistand på alle sikkerhedsområder i hele deres levetidvi) godkendelsens indehaver i tide indberetter hændelser, som berører sikkerheden, til den kompetente myndighedvii) der udarbejdes programmer for indsamling og analyse af driftserfaringer, og at resultaterne og konklusionerne af dem tages til følge, og at forhåndenværende muligheder for at dele vigtige erfaringer med internationale organer og med andre foretagender og myndigheder udnyttesviii) nukleare anlægs drift kun medfører det aktivitets- og mængdemæssige minimum af radioaktivt affald, som den pågældende proces gør mulig, og at der i forbindelse med enhver nødvendig behandling og opbevaring af brugt brændsel og affald på anlæggets område i direkte tilknytning til dets drift også tages højde for affaldets indeslutning og deponering.KAPITEL 3MØDER MELLEM DE KONTRAHERENDE PARTERArtikel 20Rapportbehandlingsmøder1. De kontraherende parter afholder møder (i det følgende benævnt "rapportbehandlingsmøder") efter procedurerne i artikel 22 for at behandle de rapporter, der indsendes i henhold til artikel 5.2. Under hensyntagen til artikel 24 kan der efter behov oprettes undergrupper, som består af repræsentanter for de kontraherende parter og under rapportbehandlingsmødet beskæftiger sig med særlige emner i rapporterne.3. De kontraherende parter skal hver især have rimelig lejlighed til at drøfte de rapporter, de øvrige kontraherende parter har indsendt, og søge at få dem klarlagt.Artikel 21Tidsplan1. De kontraherende parter afholder et indledende møde senest seks måneder efter denne konventions ikrafttrædelsestidspunkt.2. På dette indledende møde fastsætter de kontraherende parter tidspunktet for det første rapportbehandlingsmøde. Dette rapportbehandlingsmøde afholdes snarest muligt, dvs. senest tredive måneder efter denne konventions ikrafttrædelsestidspunkt.3. På hvert rapportbehandlingsmøde fastsætter de kontraherende parter tidspunktet for det næste møde. Dog må der højst gå tre år mellem hvert møde.Artikel 22Procedurebestemmelser1. På det indledende møde, der afholdes i henhold til artikel 21, udarbejder de kontraherende parter forretningsorden og finansieringsbestemmelser, som de vedtager ved konsensus. Navnlig fastsætter de kontraherende parter i overensstemmelse med forretningsordenen:i) retningslinjer for udarbejdelse og udformning af de rapporter, der skal indsendes i henhold til artikel 5ii) tidspunktet for disse rapporters indsendelseiii) proceduren for rapporternes behandling.2. På rapportbehandlingsmøderne kan de kontraherende parter, hvis de finder det nødvendigt, behandle de ordninger, som er truffet i henhold til nr. i)-iii), og vedtage ændringer ved konsensus, medmindre andet er fastsat i forretningsordenen.


text: De kan også ændre forretningsordenen og finansieringsbestemmelserne ved konsensus.Artikel 23Ekstraordinære møderDer afholdes ekstraordinært møde mellem de kontraherende parter:i) hvis det på et møde vedtages af et flertal af de tilstedeværende, stemmeafgivende kontraherende parter, idet stemmeundladelse betragtes som stemmeafgivningii) hvis en af de kontraherende parter skriftligt anmoder om det; mødet finder da sted senest seks måneder efter det tidspunkt, hvor de kontraherende parter er blevet underrettet om denne anmodning, og sekretariatet (jf. artikel 28) har fået meddelelse om, at den støttes af et flertal af de kontraherende parter.Artikel 24Mødedeltagelse1. De kontraherende parter deltager i de kontraherende parters møder, hvor de hver især repræsenteres af en delegeret og af stedfortrædere, eksperter og rådgivere efter behov.2. De kontraherende parter kan ved konsensus indbyde enhver mellemstatslig organisation med kompetence inden for de områder, konventionen omfatter, til at overvære møder eller bestemte dele af dem som observatør. Observatørerne skal på forhånd skriftligt acceptere bestemmelserne i artikel 27.Artikel 25MødeberetningDe kontraherende parter vedtager ved konsensus et dokument, som offentliggøres, hvori der gøres rede for de emner, der er blevet drøftet, og de konklusioner, der er nået på mødet.Artikel 26Sprog1. De kontraherende parters mødesprog er arabisk, engelsk, fransk, kinesisk, russisk og spansk, medmindre andet er fastsat i forretningsordenen.2. De rapporter, der indsendes i henhold til artikel 5, udarbejdes på den pågældende kontraherende parts nationale sprog eller på et vedtaget fællessprog, som fastsættes i forretningsordenen. Udarbejdes rapporten på et andet sprog end fællessproget, vedlægger den kontraherende part en oversættelse til fællessproget.3. Uanset bestemmelserne i stk. 2 sørger sekretariatet mod vederlag for, at rapporter, der indsendes på andre mødesprog, oversættes til fællessproget.Artikel 27Fortrolighed1. Denne konventions bestemmelser berører ikke de kontraherende parters rettigheder og forpligtelser til i overensstemmelse med deres egen lovgivning at beskytte oplysninger mod at komme til uvedkommendes kendskab. I denne artikel forstås ved "oplysninger" bl.a. i) personlige data, ii) oplysninger, som beskyttes af intellektuelle ejendomsrettigheder eller fabrikations- eller erhvervshemmelighed, og iii) oplysninger i forbindelse med national sikkerhed eller fysisk beskyttelse af nukleare materialer eller nukleare anlæg.2. Når en kontraherende part på grundlag af denne konvention videregiver oplysninger, den betragter som beskyttede i overensstemmelse med stk. 1, må disse oplysninger kun benyttes til det formål, de er blevet stillet til rådighed for, og deres fortrolige karakter skal respekteres.3. Drøftelserne på de møder, der afholdes for at behandle de kontraherende parters rapporter, er fortrolige.Artikel 28Sekretariat1. Den Internationale Atomenergiorganisation (i det følgende benævnt "organisationen") varetager sekretariatsopgaverne i forbindelse med de kontraherende parters møder.2. Sekretariatsopgaverne består i:i) at indkalde de kontraherende parter til møder, og at forberede disse møder og assistere ved demii) at sende de kontraherende parter de oplysninger, som modtages eller udarbejdes i overensstemmelse med denne konvention.Organisationen afholder selv udgifterne til udførelse af opgaverne i nr. i) og ii) over sit normale budget.3. De kontraherende parter kan ved konsensus anmode organisationen om at bistå de kontraherende parters møder på anden måde. Organisationen kan yde denne bistand, hvis det sker inden for rammerne af dens program og normale budget. Er dette ikke muligt, kan organisationen kun være behjælpelig i så henseende,


text: hvis der skaffes frivillige midler fra andre kilder.KAPITEL 4AFSLUTTENDE OG ANDRE BESTEMMELSERArtikel 29Bilæggelse af uoverensstemmelserOpstår der uoverensstemmelse om denne konventions fortolkning eller anvendelse mellem to eller flere kontraherende parter, fører de samråd med hinanden på et af de kontraherende parters møder for at få uoverensstemmelsen bilagt.Artikel 30Underskrivelse, ratificering, accept, godkendelse, tiltrædelse1. Alle stater kan underskrive denne konvention i organisationens hovedsæde i Wien fra den 20. september 1994 til dens ikrafttrædelse.2. Konventionen forudsætter de underskrivende staters ratificering, accept eller godkendelse.3. Efter sin ikrafttrædelse kan konventionen tiltrædes af alle stater.4. i) Denne konvention kan underskrives eller tiltrædes af regionale organisationer med integrations- eller andre formål, hvis disse organisationer består af selvstændige stater og har kompetence til at forhandle, indgå og anvende internationale aftaler på de områder, konventionen omfatter.ii) Inden for deres kompetenceområde udøver og opfylder sådanne organisationer på egne vegne de rettigheder og forpligtelser, som konventionen giver kontraherende stater.iii) Når en sådan organisation bliver part i konventionen, sender den depositaren (jf. artikel 34), en erklæring, som opregner dens medlemsstater, og angiver, hvilke af konventionens artikler den omfattes af, og hvilken kompetence den har på det område, disse artikler gælder.iv) En sådan organisation har ingen stemmer ud over dem, der tildeles dens medlemsstater.5. Ratificerings-, accepterings-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrumenterne deponeres hos depositaren.Artikel 31Ikrafttrædelse1. Denne konvention træder i kraft på den halvfemsindstyvende dag efter tidspunktet for det toogtyvende ratificerings-, accepterings- eller godkendelsesinstruments deponering hos depositaren, idet sytten af disse instrumenter skal være afleveret af stater med mindst et nukleart anlæg, hvor en reaktorkerne har opnået kritikalitet.2. For stater eller regionale organisationer med integrations- eller andre formål, der ratificerer, accepterer eller godkender denne konvention efter tidspunktet for deponering af det sidste instrument, som kræves for at opfylde betingelserne i stk. 1, træder konventionen i kraft på den halvfemsindstyvende dag efter tidspunktet for den pågældende stats eller organisations aflevering af det relevante instrument hos depositaren.Artikel 32Ændring af konventionen1. Enhver kontraherende part kan foreslå ændring af konventionen. Ændringsforslag drøftes på et rapportbehandlingsmøde eller et ekstraordinært møde.2. Teksten til ændringsforslag og begrundelsen for dem sendes til depositaren, der videresender forslaget til de kontraherende parter senest halvfems dage før det møde, hvor forslaget skal behandles. Eventuelle bemærkninger til et sådant forslag rundsendes af depositaren til de kontraherende parter.3. De kontraherende parter afgør efter behandling af ændringsforslaget, om det skal vedtages ved konsensus, eller om det på grund af manglende enighed skal forelægges for en diplomatisk konference. En beslutning om at forelægge ændringsforslag for en diplomatisk konference kræver afstemning med to tredjedeles flertal blandt de tilstedeværende, stemmeafgivende kontraherende parter, dog skal mindst halvdelen af de kontraherende parter være til stede på afstemningstidspunktet. Stemmeundladelse betragtes som stemmeafgivning.4. Den diplomatiske konference, som skal behandle og vedtage ændringer til denne konvention, sammenkaldes af depositaren og afholdes senest et år efter, at der er truffet beslutning herom i overensstemmelse med denne artikels stk. 3. Den diplomatiske konference søger på enhver måde at sikre, at ændringsforslagene vedtages ved konsensus. Er dette ikke muligt, vedtages de med to tredjedeles flertal blandt alle kontraherende parter.5. Ændringer af denne


text: konvention, som vedtages i overensstemmelse med stk. 3 og 4, ratificeres, accepteres, godkendes eller stadfæstes af de kontraherende parter og træder i kraft for de kontraherende parter, der har ratificeret, accepteret, godkendt eller stadfæstet dem, på den halvfemsindstyvende dag efter depositarens modtagelse af de relevante instrumenter fra mindst tre fjerdedele af de kontraherende parter. For en kontraherende part, som ratificerer, accepterer, godkender eller stadfæster de pågældende ændringer på et senere tidspunkt, træder de i kraft på den halvfemsindstyvende dag efter tidspunktet for den pågældende kontraherende parts deponering af de relevante instrumenter.Artikel 33Opsigelse1. Enhver kontraherende part kan opsige denne konvention ved skriftlig henvendelse til depositaren.2. Opsigelsen træder i kraft et år efter tidspunktet for depositarens modtagelse af henvendelsen eller på et senere tidspunkt, som da er angivet i den.Artikel 34Depositar1. Organisationens generaldirektør er depositar for denne konvention.2. Depositaren underretter de kontraherende parter om:i) konventionens underskrivelse og deponeringen af ratificerings-, accepterings-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrumenterne i overensstemmelse med artikel 30ii) tidspunktet for konventionens ikrafttrædelse i overensstemmelse med artikel 31iii) meddelelser om opsigelse af konventionen og tidspunktet for dem i overensstemmelse med artikel 33iv) ændringsforslag til konventionen, som forelægges af de kontraherende parter, ændringer, som vedtages af den relevante diplomatiske konference eller på de kontraherende parters møder og tidspunktet for deres ikrafttrædelse i overensstemmelse med artikel 32.Artikel 35Gyldige teksterDenne konventions original, hvis arabiske, engelske, franske, kinesiske, russiske og spanske tekst alle har samme gyldighed, deponeres hos depositaren, som sender bekræftede kopier af den til de kontraherende parter.Det Europæiske Atomenergifællesskabs erklæring i henhold til artikel 30, stk. 4, nr. iii) i konventionen om nuklear sikkerhedFølgende stater er for øjeblikket medlem af Det Europæiske Atomenergifællesskab: Kongeriget Belgien, Kongeriget Danmark, Forbundsrepublikken Tyskland, Den Hellenske Republik, Kongeriget Spanien, Den Franske Republik, Irland, Den Italienske Republik, Storhertugdømmet Luxembourg, Kongeriget Nederlandene, Republikken Østrig, Den Portugisiske Republik, Republikken Finland, Kongeriget Sverige og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland.Fællesskabet erklærer, at konventionens artikel 15 og artikel 16, stk. 2, finder anvendelse på Fællesskabet. Artikel 1 til 5, artikel 7, stk. 1, artikel 14, nr. ii) og artikel 20 til 35 finder ligeledes anvendelse på Fællesskabet, men kun i det omfang områderne i artikel 15 og artikel 16, stk. 2, er berørte.Fællesskabet har kompetence, som det deler med ovennævnte medlemsstater, på de områder, der er omfattet af konventionens artikel 15 og artikel 16, stk. 2, som fastlagt i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab i artikel 2, litra b), og de relevante artikler i afsnit II, kapitel 3 med overskriften "Sundhedsbeskyttelse".


text:
 Avis juridique important
 |
 22003A0509(02)
 Protokol om gensidig administrativ bistand i toldspørgsmål
 EU-Tidende nr. L 115 af 09/05/2003 s. 0071 - 0074
 Protokolom gensidig administrativ bistand i toldspørgsmålArtikel 1DefinitionerI denne protokol forstås ved:a) "toldlovgivning": love eller andre retsforskrifter, som er vedtaget af Fællesskabet eller Malta, og som vedrører indførsel, udførsel og forsendelse af varer og henførsel heraf under en hvilken som helst anden toldprocedure, herunder forbuds-, begrænsnings- og kontrolforanstaltningerb) "bistandssøgende myndighed": en kompetent administrativ myndighed, som er udpeget af en kontraherende part til dette formål, og som fremsætter anmodningen om bistand på grundlag af denne protokolc) "bistandssøgte myndighed": en kompetent administrativ myndighed, som er udpeget af en kontraherende part til dette formål, og som modtager anmodningen om bistand på grundlag af denne protokold) "personoplysninger": alle oplysninger vedrørende en identificeret eller identificerbar enkeltpersone) "overtrædelser af toldlovgivningen": enhver overtrædelse eller ethvert forsøg på overtrædelse af toldlovgivningen.Artikel 2Omfang1. De kontraherende parter yder inden for deres respektive kompetenceområde og på den måde og de betingelser, der er fastsat i denne protokol, hinanden bistand med henblik på at sikre en korrekt anvendelse af toldlovgivningen, navnlig med henblik på at forebygge, efterforske og retsforfølge overtrædelser heraf.2. Bistand i toldspørgsmål i henhold til denne protokol ydes af enhver administrativ myndighed hos de kontraherende parter, som er kompetent med hensyn til anvendelsen af denne protokol. Dette berører ikke bestemmelserne for gensidig bistand i strafferetlige anliggender. Dette omfatter heller ikke oplysninger, der er indhentet ved anvendelse af beføjelser, som udøves på en retsmyndigheds anmodning, medmindre den pågældende myndighed har givet tilladelse hertil.3. Bistand med hensyn til inddrivelse af afgifter, skatter eller bøder er ikke omfattet af denne protokol.Artikel 3Bistand efter anmodning1. På anmodning af den bistandssøgende myndighed meddeler den bistandssøgte myndighed denne alle relevante oplysninger, som gør det muligt for den bistandssøgende myndighed at sikre, at toldlovgivningen anvendes korrekt, herunder oplysninger om fastslåede eller planlagte handlinger, som udgør eller vil kunne udgøre en overtrædelse af toldlovgivningen.2. På anmodning fra den bistandssøgende myndighed oplyser den bistandssøgte myndighed, hvorvidt:a) varer, der udføres fra en af de kontraherende parters område, er blevet behørigt indført på den anden kontraherende parts område, om fornødent med angivelse af, hvilken toldprocedure varerne er henført underb) varer, der indføres til en af de kontraherende parters område, er blevet behørigt udført fra den anden kontraherende parts område, om fornødent med angivelse af, hvilken toldprocedure varerne er henført under.3. På anmodning af den bistandssøgende myndighed træffer den bistandssøgte myndighed inden for rammerne af sine love eller forskrifter de nødvendige foranstaltninger for at sikre overvågning af:a) fysiske eller juridiske personer, i forbindelse med hvem der er rimelig grund til at antage, at de er eller har været indblandet i overtrædelser af toldlovgivningenb) steder, hvor lagre af varer samles eller vil kunne samles på en sådan måde, at der er rimelig grund til at antage, at de er bestemt til at anvendes med henblik på overtrædelse af toldlovgivningenc) varer, der transporteres eller vil kunne transporteres på en sådan måde, at der er rimelig grund til at antage, at de er


text: bestemt til at anvendes med henblik på overtrædelser af toldlovgivningend) transportmidler, der benyttes eller kan benyttes på en sådan måde, at der er rimelig grund til at antage, at de er bestemt til at anvendes med henblik på overtrædelser af toldlovgivningen.Artikel 4Bistand uden forudgående anmodningDe kontraherende parter yder inden for rammerne af deres love eller forskrifter hinanden bistand, hvis de skønner, at en sådan er nødvendig for den korrekte anvendelse af toldlovgivningen, særlig ved at meddele indhentede oplysninger vedrørende:- handlinger, som krænker eller synes at krænke denne toldlovgivning, og som kan være af interesse for den anden kontraherende part- nye midler eller metoder, der er anvendt til at gennemføre overtrædelser af toldlovgivningen- varer, som vides at være genstand for overtrædelser af toldlovgivningen- fysiske eller juridiske personer, i forbindelse med hvem der er rimelig grund til at antage, at de er eller har været indblandet i overtrædelser af toldlovgivningen- transportmidler, om hvilke der er rimelig grund til at antage, at de er blevet benyttet, benyttes eller kan benyttes i forbindelse med overtrædelse af toldlovgivningen.Artikel 5Fremsendelse, meddelelsePå anmodning fra den bistandssøgende myndighed træffer den bistandssøgte myndighed i overensstemmelse med de love eller forskrifter, der gælder for den, alle nødvendige forholdsregler til:- at fremsende alle dokumenter, eller- at meddele alle beslutninger,som er udfærdiget eller truffet af den bistandssøgende myndighed, og som er omfattet af denne protokols anvendelsesområde, til en adressat bosat eller etableret på den bistandssøgte myndigheds område.Anmodninger om fremsendelse af dokumenter eller om meddelelse af beslutninger skal fremsættes skriftligt på et af den bistandssøgte myndigheds officielle sprog eller på et for denne myndighed acceptabelt sprog.Artikel 6Bistandsanmodningernes form og indhold1. Anmodninger i henhold til denne protokol fremsættes skriftligt. Den nødvendige dokumentation til efterkommelse af sådanne anmodninger skal vedlægges anmodningen. Om fornødent kan mundtlige anmodninger, når hastende omstændigheder kræver det, accepteres, men de skal straks bekræftes skriftligt.2. Anmodninger i henhold til denne artikels stk. 1 omfatter følgende oplysninger:a) navn på den bistandssøgende myndighedb) den ønskede foranstaltningc) målsætninger og begrundelse for anmodningend) love eller forskrifter og andre berørte retsinstrumentere) en så nøjagtig og udtømmende angivelse som muligt af de fysiske eller juridiske personer, der er genstand for undersøgelsernef) et sammendrag af sagsomstændighederne og af de allerede foretagne undersøgelser.3. Anmodningerne fremsættes på et af den bistandssøgte myndigheds officielle sprog eller på et for denne myndighed acceptabelt sprog. Dette krav gælder ikke for dokumenter, der ledsager den anmodning, der er omhandlet i stk. 1.4. Hvis anmodningen ikke opfylder ovennævnte formelle krav, kan den begæres korrigeret eller suppleret; i mellemtiden kan der anordnes sikrende retsmidler.Artikel 7Efterkommelse af anmodningerne1. Med henblik på at imødekomme bistandsanmodningen leverer den bistandssøgte myndighed inden for rammerne af sin kompetence og sine ressourcer, som om den handlede for egen regning eller på anmodning fra andre myndigheder i samme kontraherende part, de oplysninger, den allerede er i besiddelse af, og foretager passende undersøgelser eller lader sådanne foretage. Denne bestemmelse finder også anvendelse på enhver anden myndighed, til hvilken den bistandssøgte myndighed i henhold til denne protokol henviser anmodningen, hvis den er forhindret i selv at


text: handle.2. Anmodninger om bistand efterkommes i overensstemmelse med gældende love eller forskrifter hos den kontraherende part, som anmodningen rettes til.3. Behørigt bemyndigede tjenestemænd fra en kontraherende part kan efter aftale med den anden kontraherende part og på de af denne fastsatte betingelser indfinde sig i kontorerne hos den bistandssøgte myndighed eller enhver anden berørt myndighed som omhandlet i stk. 1 og indhente sådanne oplysninger vedrørende handlinger, som udgør eller vil kunne udgøre en overtrædelse af toldlovgivningen, som den bistandssøgende myndighed har brug for med henblik på anvendelsen af denne protokol.4. Efter aftale med den anden kontraherende part kan behørigt bemyndigede tjenestemænd fra en kontraherende part være til stede ved undersøgelser, der foretages på førstnævntes område.Artikel 8Former for meddelelse af oplysninger1. Den bistandssøgte myndighed meddeler skriftligt den bistandssøgende myndighed undersøgelsesresultaterne sammen med relevante dokumenter, bekræftede kopier af dokumenter og lignende.2. Disse oplysninger kan være i edb-baseret form.3. Der fremsendes kun originaldokumenter, såfremt der anmodes herom, når bekræftede kopier viser sig ikke at være tilstrækkelige. Originalerne skal returneres hurtigst muligt.Artikel 9Undtagelser fra pligten til at yde bistand1. Bistand kan afslås eller gøres afhængig af, at visse betingelser eller behov opfyldes, i de tilfælde, hvor en part mener, at bistand i henhold til denne aftale:a) ville stride mod suveræniteten hos Malta eller en medlemsstat, som er blevet anmodet om bistand i henhold til denne protokol, ellerb) ville være til skade for offentlig orden, sikkerhed eller andre væsentlige interesser, navnlig i de tilfælde, der er omhandlet i artikel 10, stk. 2, ellerc) indebærer en krænkelse af industri-, forretnings- eller embedshemmeligheden.2. Den bistandssøgte myndighed kan udsætte ydelsen af bistand under henvisning til, at den vil gribe ind i en igangværende undersøgelse eller retssag. I sådanne tilfælde rådfører den bistandssøgte myndighed sig med den bistandssøgende myndighed for at afgøre, om bistanden kan ydes på nærmere vilkår eller betingelser, som den bistandssøgte myndighed kan kræve.3. Når den bistandssøgende myndighed søger bistand, som den ikke selv ville være i stand til at yde, hvis den blev anmodet derom, skal den gøre opmærksom herpå i sin anmodning. Det overlades derefter til den bistandssøgte myndighed at afgøre, hvorledes den vil reagere på en sådan anmodning.4. I de i stk. 1 og 2 omhandlede tilfælde meddeles den bistandssøgte myndigheds beslutning og grundene hertil straks den bistandssøgende myndighed.Artikel 10Udveksling af oplysninger og tavshedspligt1. De oplysninger, der under den ene eller den anden form meddeles i medfør af denne protokol, er fortrolige eller til tjenestebrug, afhængigt af gældende regler hos hver af de kontraherende parter. De er omfattet af den tjenstlige tavshedspligt og beskyttes af den relevante lovgivning på den kontraherende parts område, som modtager dem, og de tilsvarende bestemmelser, der gælder for Fællesskabets organer.2. Personoplysninger må kun udveksles, hvis den kontraherende part, der kan modtage dem, forpligter sig til at beskytte oplysningerne på en måde, der mindst svarer til den beskyttelse, som den kontraherende part, der kan afgive oplysningerne, yder i det konkrete tilfælde. Med henblik herpå giver de kontraherende parter hinanden oplysning om de normer, der finder anvendelse hos dem, herunder


text: om nødvendigt de lovfæstede normer i Fællesskabets medlemsstater.3. Anvendelsen i forbindelse med retssager eller administrative procedurer, som er indledt, efter at der er konstateret overtrædelser af toldlovgivningen, af oplysninger, der er indhentet i henhold til denne protokol, betragtes som værende i overensstemmelse med de i denne protokol fastsatte formål. De kontraherende parter kan følgelig i deres retsbøger, rapporter og vidneerklæringer og i retssager indbragt for domstolene som bevis anvende oplysninger, der er indhentet, og dokumenter, der er blevet fremlagt i overensstemmelse med bestemmelserne i denne protokol. Den ansvarlige myndighed, der har afgivet disse oplysninger eller givet adgang til dokumenterne, underrettes om sådan anvendelse.4. Indhentede oplysninger må udelukkende anvendes til de i denne protokol fastsatte formål. Såfremt en kontraherende part ønsker at anvende oplysningerne til andre formål, må det kun ske efter forudgående skriftligt samtykke fra den myndighed, som har afgivet dem. Det sker desuden med de begrænsninger, som denne myndighed fastsætter.Artikel 11Eksperter og vidnerEn tjenestemand hos en bistandssøgt myndighed kan bemyndiges til inden for de i bemyndigelsen fastsatte grænser at optræde som ekspert eller vidne i retssager eller administrative procedurer vedrørende spørgsmål omfattet af denne protokol og til at fremlægge sådanne genstande, dokumenter eller bekræftede kopier deraf, som måtte være nødvendige for retssagen eller den administrative procedure. I anmodningen om fremmøde skal det præcist angives, for hvilken retslig eller administrativ myndighed tjenestemanden skal give møde, og om hvilket spørgsmål og i hvilken egenskab han vil blive afhørt.Artikel 12BistandsudgifterDe kontraherende parter afstår fra alle krav til hinanden om refusion af udgifter som følge af anvendelsen af denne protokol, undtagen i givet fald udgifter til eksperter, vidner samt tolke og oversættere, som ikke henhører under offentlige myndigheder.Artikel 13Gennemførelse1. Gennemførelsen af denne protokol varetages af toldmyndighederne på Malta på den ene side og de kompetente tjenestegrene i Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber og i givet fald toldmyndighederne i medlemsstaterne på den anden side. De træffer afgørelser om alle praktiske foranstaltninger og arrangementer, der er nødvendige for anvendelsen, og tager hensyn til reglerne navnlig vedrørende beskyttelse af data. De kan rette henstillinger til de kompetente organer om ændringer, som de skønner bør foretages i protokollen.2. De kontraherende parter konsulterer hinanden og holder hinanden underrettet om de detaljerede gennemførelsesregler, som vedtages i overensstemmelse med bestemmelserne i denne protokol.Artikel 14Andre aftaler1. Under hensyntagen til Det Europæiske Fællesskabs og dets medlemsstaters respektive kompetenceområder skal denne protokols bestemmelser:- ikke berøre parternes forpligtelser i henhold til andre internationale aftaler eller konventioner- anses for et supplement til aftaler om gensidig bistand, der er blevet eller måtte blive indgået mellem de enkelte medlemsstater og Malta, og- ikke berøre Fællesskabets bestemmelser om meddelelse mellem de kompetente tjenestegrene i Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber og medlemsstaternes toldmyndigheder af oplysninger, der er modtaget vedrørende spørgsmål omfattet af denne protokol, og som kunne være af interesse for Fællesskabet.2. Uanset stk. 1 har denne protokols bestemmelser forrang frem for bestemmelserne i enhver bilateral aftale om gensidig bistand, der er blevet eller måtte blive indgået mellem de enkelte medlemsstater og Malta, hvis bestemmelserne i sidstnævnte er uforenelige


text:
 21.9.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 255/2
 KONVENTION
 om bevarelse og forvaltning af højsøfiskeressourcer i det sydlige Stillehav — Den Europæiske Unions deponering af sit godkendelsesinstrument
 Den Europæiske Union undertegnede ovennævnte konvention den 26. juli 2010.
 Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 3. oktober 2011 at indgå konventionen, og Den Europæiske Union deponerede derefter den 18. oktober 2011 sit godkendelsesinstrument hos den new zealandske regering, der er depositar for konventionen.
 I henhold til konventionens artikel 38, stk. 1, træder konventionen i kraft 30 dage efter datoen for modtagelsen af det ottende ratifikations-, tiltrædelses-, accept- eller godkendelsesinstrument. Depositaren har meddelt Den Europæiske Union, at der pr. 25. oktober 2011 er deponeret 6 sådanne instrumenter.


text:
27. 9 . 78 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 271 / 13
 AFTALE
 om Papua-Ny Guineas tiltrædelse af Lomé-konventionen AVS-EØF
 HANS MAJESTÆT BELGIERNES KONGE,
 HENDES MAJESTÆT DANMARKS DRONNING,
 PRÆSIDENTEN FOR FORBUNDSREPUBLIKKEN TYKSLAND,
 PRÆSIDENTEN FOR DEN FRANSKE REPUBLIK,
 PRÆSIDENTEN FOR IRLAND,
 PRÆSIDENTEN FOR DEN ITALIENSKE REPUBLIK,
 HANS KONGELIGE HØJHED STORHERTUGEN AF LUXEMBOURG ,
 HENDES MAJESTÆT DRONNINGEN AF NEDERLANDENE,
 HENDES MAJESTÆT DRONNINGEN AF DET FORENEDE KONGERIGE STORBRITANNIEN
 OG NORDIRLAND ,
 kontraherende parter i traktaten om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab undertegnet i
 Rom den 25 . marts 1957, i det følgende benævnt » traktaten «, hvis stater i det følgende betegnes » med
 lemsstater «, og
 RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
 på den ene side, og
 STATSCHEFEN FOR PAPUA-NY GUINEA
 på den anden side,
 har
 UNDER HENVISNING til traktaten om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab,
 UNDER HENVISNING til Lomé-konventionen AVS-EØF undertegnet den 28 . februar 1975 i Lomé, i
 det følgende benævnt » konventionen «, særlig artikel 90,
 I BETRAGTNING af at Papua-Ny Guinea har anmodet om at tiltræde konventionen,
 I BETRAGTNING af at AVS/EØF-ministerrådet har godkendt denne anmodning,
 VEDTAGET at indgå denne aftale om Papua-Ny Guineas tiltrædelse af konventionen og har med hen
 blik herpå som befuldmægtigede udpeget:
 HANS MAJESTÆT BELGIERNES KONGE :
 Joseph VAN DER MEULEN,
 Overordentlig og befuldmægtiget ambassadør,
 Fast repræsentant ved De europæiske Fællesskaber;
 HENDES MAJESTÆT DANMARKS DRONNING :
 Erik B. LYRTOFT-PETERSEN,
 Ministerråd,
 Faste repræsentation ved De europæiske Fællesskaber ;
 PRÆSIDENTEN FOR FORBUNDSREPUBLIKKEN TYKSLAND :
 Walter KITTEL,
 Befuldmægtiget minister,
 Stedfortrædende fast repræsentant ved De europæiske Fællesskaber;
 ---pagebreak--- Nr. L 271 / 14 De Europæiske Fællesskabers Tidende 27 . 9 . 78
 PRÆSIDENTEN FOR DEN FRANSKE REPUBLIK :
 Luc de La BARRE de NANTEUIL,
 Ambassadør for Frankrig,
 Fast repræsentant ved De europæiske Fællesskaber;
 PRÆSIDENTEN FOR IRLAND
 Brendan DILLON
 Overordentlig og befuldmægtiget ambassadør,
 Fast repræsentant ved de europæiske Fælleskaber;
 PRÆSIDENTEN FOR DEN ITALIENSKE REPUBLIK :
 Paolo Massimo ANTICI,
 Befuldmægtiget minister,
 Stedfortrædende fast repræsentant ved De europæiske Fællesskaber;
 HANS KONGELIGE HØJHED STORHERTUGEN AF LUXEMBOURG :
 Jean DONDELINGER,
 Overordentlig og befuldmægtiget ambassadør,
 Luxembourgs faste repræsentant;
 HENDES MAJESTÆT DRONNINGEN AF NEDERLANDENE :
 E. J. KORTHALS ALTES,
 Befuldmægtiget minister,
 Stedfortrædende fast repræsentant ved De europæiske Fællesskaber;
 HENDES MAJESTÆT DRONNINGEN AF DET FORENEDE KONGERIGE STORBRITANNIEN
 OG NORDIRLAND :
 Sir Donald MAITLAND , C.M.G. , O.B.E. ,
 Overordentlig og befuldmægtiget ambassadør,
 Fast repræsentant ved De europæiske Fællesskaber ;
 RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER :
 Sir Donald MAITLAND, C.M.G. , O.B.E. ,
 Ambassadør,
 Det forenede Kongeriges faste repræsentant,
 Formand for De faste repræsentanters Komité ;
 Claude CHEYSSON,
 Medlem af Kommissionen for De europæiske Fællesskaber;
 STATSCHEFEN FOR PAPUA-NY GUINEA :
 Peter Dickson DONIGI,
 Chargé d'affaires ;
 SOM, efter at have udvekslet deres fuldmagter og fundet dem i god og behørig form,
 ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE BESTEMMELSER :
 Artikel 1 Artikel 2
 1 . Ved denne aftale tiltræder Papua-Ny Guinea kon De i konventionen fastsatte frister, som regnes fra den
 ventionen . nes ikrafttræden, gælder for Papua-Ny Guinea, således
 at de beregnes med virkning fra denne aftales ikrafttræ
 den .
 2. Medmindre andet er bestemt


text:
i denne aftale, finder
 konventionens bestemmelser såvel som de afgørelser og Artikel 3
 andre gennemførelsesforanstaltninger, der er truffet af
 konventionens institutioner, anvendelse på Papua-Ny 1 . Denne aftale kan for så vidt angår Fællesskabet
 Guinea . gyldigt indgås ved en afgørelse truffet af Rådet for De
 ---pagebreak--- 27 . 9 . 78 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 271 / 15
 europæiske Fællesskaber i henhold til traktaten og lemsstaternes og Papua-Ny Guineas ratifikationsinstru
 meddelt de kontraherende parter. menter og deponering af notifikationen vedrørende
 Fællesskabets indgåelse af aftalen.
 Den ratificeres af de stater, der har undertegnet den, i
 henhold til deres respektive forfatningsmæssige regler. Artikel 5
 2 . Ratifikationsdokumenterne og notifikationsakten Den protokol, der er knyttet som bilag til aftalen, udgør
 vedrørende aftalens indgåelse deponeres for Papua-Ny en integrerende del deraf.
 Guineas vedkommende i sekretariatet for Rådet for De
 europæiske Fællesskaber, og for Fællesskabets og med
 lemsstaternes vedkommende i AVS-staternes sekretariat. Artikel 6
 Sekretariaterne underretter straks signatarstaterne og
 Fællesskabet herom . Denne aftale, der er affattet i to eksemplarer på dansk,
 engelsk, fransk, italiensk, nederlandsk og tysk, hvilke
 tekster alle har samme gyldighed, deponeres i arkiverne
 Artikel 4 i sekretariatet for Rådet for De europæiske Fællesskaber
 og i sekretariatet for AVS-landene, som tilstiller hver af
 Denne aftale træder i kraft den første dag i den anden de undertegnende stater en ligelydende bekræftet gen
 måned, som følger efter datoen for deponering af med part.
 Til bekræftelse heraf har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne aftale.
 Zu Urkund dessen haben die unterzeichneten Bevollmächtigten ihre Unterschriften unter
 dieses Abkommen gesetzt.
 In witness whereof, the undersigned Plenipotentiaries have affixed their signatures below
 this Agreement.
 En foi de quoi, les plénipotentiaires soussignés ont apposé leurs signatures au bas du présent
 accord .
 In fede di che, i plenipotenziari sottoscritti hanno apposto le loro firme in calce al presente
 accordo .
 Ten blijke waarvan de ondergetekende gevolmachtigden hun handtekening onder deze
 Overeenkomst hebben gesteld.
 Udfærdiget i Bruxelles, den otteogtyvende marts nitten hundrede og syvoghalvfjerds.
 Geschehen zu Brüssel am achtundzwanzigsten März neunzehnhundertsiebenundsiebzig.
 Done at Brussels on the twenty-eighth day of March in the year one thousand nine hundred
 and seventy-seven.
 Fait à Bruxelles, le vingt-huit mars mil neuf cent soixante-dix-sept.
 Fatto a Bruxelles, addì ventotto marzo millenovecentosettantasette.
 Gedaan te Brussel, de achtentwintigste; maart negentienhonderd zevenenzeventig.
 ---pagebreak--- Nr. L 271 / 16 De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 9 . 78
 Pour Sa Majesté le roi des Belges
 Voor Zijne Majesteit de Koning der Belgen
 For Hendes Majestæt Danmarks Dronning
 Für den Präsidenten der Bundesrepublik Deutschland
 Pour le président de la République française
 For the President of Ireland
 Per il presidente della Repubblica italiana
 Pour Son Altesse Royale le grand-duc de Luxembourg
 Voor Hare Majesteit de Koningin der Nederlanden
 ---pagebreak--- 27. 9 . 78 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 271 / 17
 For Her Majesty the Queen of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland
 For Rådet for De europæiske Fællesskaber
 Für den Rat der Europäischen Gemeinschaften
 For the Council of the European Communities
 Pour le Conseil des Communautés


text:
européennes
 Per il Consiglio delle Comunità européennes
 Per il Consiglio delle Comunità europee
 Voor de Raad van de Europese Gemeenschappen
 For the Head of State of Papua New Guinea
 ---pagebreak--- Nr. L 271 / 18 De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 9 . 78
 PROTOKOL
 om en overgangsordning for udstedelse af oprindelsescertifikater
 DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER
 ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE BESTEMMELSER,
 DER ER KNYTTET TIL AFTALEN SOM BILAG :
 Varer, der opfylder bestemmelserne i protokol nr. 1 til Lomé-konventionen AVS-EØF ved
 rørende begrebet » varer med oprindelse i «, og som på aftalens ikrafttrædelsesdato enten er
 under transport eller i midlertidigt oplag, i toldlagre eller frizoner (herunder frihavne og fri
 lagre) i Fællesskabet eller i en AVS-stat, kan indføres i henhold til aftalens bestemmelser,
 under forbehold af at indførselsstatens toldmyndigheder inden fire måneder fra ovennævnte
 dato får forelagt:
 a) et EUR . 1 certifikat, som efterfølgende er udstedt af udførselsstatens toldmyndigheder,
 eller
 b) et oprindelsescertifikat, som er udstedt af de kompetente myndigheder i denne stat,
 samt i begge tilfælde dokumenter, der godtgør direkte transport.


text:
 Avis juridique important
 |
 11957E/PRO/CJ/41
 TRAKTAT OM OPRETTELSE AF DET EUROPAEISKE OEKONOMISKE FAELLESSKAB, PROTOKOL VEDROERENDE STATUTTEN FOR DET EUROPAEISKE OEKONOMISKE FAELLESSKABS DOMSTOL, AFSNIT III - RETTERGANGSMAADEN, ARTIKEL 41
 Artikel 41.En paadoemt sag kan kun begaeres genoptaget af Domstolen, hvis der fremkommer en faktisk omstaendighed af afgoerende betydning, der inden dommens afsigelse var ukendt for Domstolen og for den part, der begaerer sagen genoptaget.Genoptagelsessagen indledes med en kendelse, hvorved Domstolen udtrykkeligt fastslaar tilstedevaerelsen af en ny faktisk omstaendighed, anerkender, at denne har de egenskaber, der kan begrunde en genoptagelse af sagen, og erklaerer, at begaeringen derfor kan imoedekommes.Begaering om genoptagelse kan ikke fremsaettes senere end 10 aar efter dommens afsigelse.


text:
 31 . 12 . 80 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 385/ 17
 AFGØRELSE Nr. 3/80 TRUFFET AF DEN BLANDEDE KOMITE
 om ændring af protokol nr. 3 angående definitionen af begrebet »varer med
 oprindelsesstatus«og angående metoderne for administrativt samarbejde i anledning af
 Den hellenske Republiks tiltrædelse af Fællesskabet
 DEN BLANDEDE KOMITE HAR — 2. I artikel 9, stk. 6, indsættes : »ANTirPA<l>0«
 efter » DUPLICATE«.
 under henvisning til overenskomsten mellem Det
 europæiske økonomiske Fællesskab og Schweiz,
 undertegnet i Bruxelles den 22. juli 1972, 3 . I artikel 13 , stk. 5 , indsættes : » dnXouaxeu|j.évr|
 8ia8iicacria« efter »Vereenvoudigde procedure«.
 under henvisning til den protokol, der som følge af
 Den hellenske Republiks tiltrædelse af Fællesskabet
 er knyttet til denne overenskomst, særlig artikel 10, 4. I artikel 24, stk . 2, indsættes »Grækenland« som
 nyt led efter leddet » Irland«.
 under henvisning til overenskomsten mellem med
 lemsstaterne i Det europæiske Kul - og Stålfælles 5 . I artikel 25 , stk. 1 , litra b), nr. 1 og litra c),
 skab og Schweiz undertegnet i Bruxelles den 22 . juli ændres »oprindelige udstrækning samt Irland« til
 1972, »oprindelige udstrækning samt Irland og Græken
 land «.
 under henvisning til den tillægsprotokol, der som
 følge af Den hellenske Republiks tiltrædelse af Fæl
 lesskabet er knyttet til sidstnævnte overenskomst, 6. I artikel 25 , stk. 2, indsættes : » EOAPMOrH
 særlig artikel 8, og APØPOY 25.1 « efter » ART. 25.1 OPFYLDT«.
 ud fra følgende betragtninger :
 Protokol nr. 3 angående definitionen af begrebet
 »varer med oprindelsesstatus« og angående meto
 derne for administrativt samarbejde må som følge af
 Grækenlands tiltrædelse af De europæiske Fælles
 Artikel 2
 skaber ændres både i teknisk henseende og med
 hensyn til de overgangsbestemmelser, der er nød
 vendige for den rette gennemførelse af samhandelen 1. I artikel 23 , stk. 1 , indsættes som nyt afsnit :
 som omhandlet i de protokoller, der er en følge af
 Den hellenske Republiks tiltrædelse af Fællesska » Som en undtagelse fra denne sidste bestem
 bet ; melse om varer med oprindelsesstatus kan der
 dog ikke indrømmes toldgodtgørelse eller told
 fritagelse under nogen form for så vidt angår
 med overgangsbestemmelserne sikres den rette gen varer, som kommer fra Grækenland og er omfat
 nemførelse af denne samhandelsordning mellem tet af overenskomsten mellem EKSF og
 Fællesskabet i dets udstrækning før Grækenlands Schweiz, uanset om de anvendes til fremstilling
 tiltrædelse, i det følgende benævnt »de ni «, og Den af varer i de ni eller i Schweiz, for hvilke der i de
 hellenske Republik på den ene side og Schweiz på ni eller i Schweiz er udstedt eller udfærdiget et
 den anden side —
 certifikat EUR. 1 eller et certifikat EUR. 2, eller
 om de genudføres i uforandret stand fra disse
 territorier ledsaget af ét certifikat EUR. 1 eller et
 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE :
 certifikat EUR. 2 udstedt eller udfærdiget i de ni
 eller i Schweiz.«
 2. I artikel 25 indsættes som stk . 5 :
 Artikel 1
 » 5 . Hvor der i henhold til


text:
artikel 3 i tillægspro
 1. I artikel 9, stk. 5 , indsættes ; » EKAOØEN EK tokollen til overenskomsten mellem EKSF og
 TQN YITEPQN « efter » UDSTEDT EFTERFØL Schweiz er fastsat en anden toldmæssig behand
 GENDE«. ling for indførsel til Schweiz fra Grækenland
 ---pagebreak--- Nr. L 385/ 18 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31 . 12. 80
 eller de ni, skal den særlige toldbehandling for skabet på vej til et andet bestemmelsessted samt
 Grækenland finde anvendelse på alle varer, som andre ordninger, der kun medfører opkrævning
 har oprindelse i Fællesskabet, og som ledsages af told, såfremt varerne overgår til fri omsæt
 af et certifikat EUR. 1 eller et certifikat EUR. 2 ning.«.
 udstedt eller udfærdiget i Grækenland .«.
 Artikel 3
 3. I forklarende note 8 til bilag I indsættes efter
 første afsnit : Denne afgørelse træder i kraft den 1 . januar 1981 .
 » Med henblik på anvendelsen af artikel 23 ,
 stk. 1 , dækker udtrykket »toldfritagelse under Artikel 2 finder anvendelse indtil den 31 . december
 nogen form« i andet afsnit, for så vidt angår 1985 .
 varer der genudføres i uforandret stand, også
 anvendelsen af ordningerne for frihavne, told
 oplag eller transit gennem Schweiz eller Fælles På Den blandede Komités vegne


text:
 Avis juridique important
 |
 11972B/PRO/17
 DOKUMENTER VEDROERENDE KONGERIGET DANMARKS, IRLANDS, KONGERIGET NORGES OG DET FORENEDE KONGERIGE STORBRITANNIEN OG NORDIRLANDS TILTRAEDELSE AF DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER, PROTOKOL NR. 17 OM IMPORT I DET FORENEDE KONGERIGE AF SUKKER HIDROERENDE FRA DE I COMMONWEALTH-AFTALEN VEDROERENDE SUKKER OMHANDLEDE EKSPORTERENDE LANDE OG TERRITORIER
 EF-Tidende nr. L 073 af 27/03/1972 s. 0173
 ++++ Protokol nr . 17 om import i Det forenede Kongerige af sukker hidroerende fra de i Commonwealth-aftalen vedroerende sukker omhandlede eksporterende lande og territorier 1 . Det forenede Kongerige kan paa nedennaevnte betingelser indtil 28 . februar 1975 fra de i Commonwealth-aftalen vedroerende sukker omhandlede eksporterende lande og territorier indfoere sukker i maengder , der svarer til de kvoter til aftalt pris , der er fastsat inden for rammerne af denne aftale . 2 . Ved denne import opkraeves der : a ) en saerlig importafgift , der er lig med forskellen mellem den aftalte koebspris omregnet til cifpris , og den pris , til hvilken sukkeret afsaettes paa markedet i Det forenede Kongerige . Bestemmelserne i Tiltraedelsesaktens artikel 55 , stk . 1 , litra b , finder ikke anvendelse ; b ) en afgift fastsat paa basis af forskellen mellem verdensmarkedsprisen for raasukker omregnet til cif-pris og den aftalte koebspris omregnet til cif-pris ; afgiften skal anvendes til finansiering af videresalg via Det forenede Kongeriges Sukkerraad ( UK Sugar Board ) . Saafremt verdensmarkedsprisen cif for raasukker ligger over den aftalte koebspris omregnet til cif-pris , udbetaler Sukkerraadet dog forskellen til importoeren . 3 . Den pris , til hvilken det omhandlede sukker afsaettes paa markedet i Det forenede Kongerige , fastsaettes paa et niveau , som goer det muligt faktisk at afsaette de paagaeldende maengder , uden at der opstaar risiko for afsaetningen af sukker fra Faellesskabet . 4 . Uanset bestemmelserne i artikel 15 , stk . 1 , i forordning ( EOEF ) nr . 766/68 om de almindelige regler for ydelse af eksportrestitutioner for sukker , kan der ydes eksportrestitution til Det forenede Kongerige for hvidt sukker fremstillet af raasukker , som er indfoert i medfoer af denne protokol . 5 . Raadet vedtager med kvalificeret flertal paa forslag af Kommissionen de foranstaltninger , der er noedvendige for ivaerksaettelsen af bestemmelserne i denne protokol , saaledes at der sikres en tilfredsstillende funktion af den faelles markedsordning for sukker , og isaer overholdelse af afsaetningsprisen for saadant sukker paa Det forenede Kongeriges marked ved anvendelsen af de i stk . 2 fastsatte bestemmelser .


text:
 7.2.2019
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 36/20
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 78/2017
 af 5. maj 2017
 om ændring af bilag I (Dyre- og plantesundhed) til EØS-aftalen [2019/190]
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionens gennemførelsesdirektiv (EU) 2016/2109 af 1. december 2016 om ændring af Rådets direktiv 66/401/EØF for så vidt angår medtagelse af nye arter og det botaniske navn på arten Lolium x boucheanum Kunth (1) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Denne afgørelse vedrører lovgivning om plantesundhed. Lovgivning om plantesundhed gælder ikke for Liechtenstein, så længe aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om handel med landbrugsprodukter også gælder for Liechtenstein, jf. de sektorspecifikke tilpasninger i bilag I til EØS-aftalen. Denne afgørelse skal derfor ikke gælde for Liechtenstein.
 (3)
 Bilag I til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende led indsættes i punkt 2 (Rådets direktiv 66/401/EØF) i del 1 i kapitel III i bilag I til EØS-aftalen:
 »—
 32016 L 2109: Kommissionens gennemførelsesdirektiv (EU) 2016/2109 af 1. december 2016 (EUT L 327 af 2.12.2016, s. 59).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af gennemførelsesdirektiv (EU) 2016/2109, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 6. maj 2017, forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (*1).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 5. maj 2017.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Claude MAERTEN
 Formand
 (1) EUT L 327 af 2.12.2016, s. 59.
 (*1) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 8.8.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 237/1
 Kun de originale FN/ECE-tekster har retlig virkning i henhold til folkeretten. Dette regulativs nuværende status og ikrafttrædelsesdato bør kontrolleres i den seneste version af FN/ECE's statusdokument TRANS/WP.29/343/, der findes på adressen: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.
 Regulativ nr. 23 fra FN's Økonomiske Kommission for Europa (FN/ECE) — Ensartede forskrifter for godkendelse af baklygter og manøvreringslygter til motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil
 Omfattende al gældende tekst frem til:
 Supplement 19 til den oprindelige udgave af regulativet — Ikrafttrædelsesdato: 15. juli 2013.
 INDHOLD
 ANVENDELSESOMRÅDE
 1.
 Definitioner
 2.
 Ansøgning om godkendelse
 3.
 Mærkning
 4.
 Godkendelse
 5.
 Almindelige forskrifter
 6.
 Lysstyrke
 7.
 Prøvningsforskrifter
 8.
 Farven af det lys, der udsendes
 9.
 Produktionens overensstemmelse
 10.
 Sanktioner i tilfælde af produktionens manglende overensstemmelse
 11.
 Endeligt ophør af produktionen
 12.
 Navn og adresse på de tekniske tjenester, som er ansvarlige for udførelse af godkendelsesprøvningen, og på de typegodkendende myndigheder
 BILAG
 1.
 Meddelelsesformular
 2.
 Eksempler på udformning af godkendelsesmærker
 3.
 Fotometriske målinger
 4.
 Mindstekrav til metoder til kontrol af produktionens overensstemmelse
 5.
 Mindstekrav til prøveudtagning ved en inspektør
 0. ANVENDELSESOMRÅDE
 Dette regulativ finder anvendelse på:
 a)
 Baklygter til køretøjer i klasse M, N, O og T (1).
 b)
 Manøvreringslygter til køretøjer af klasse M og N.
 1. DEFINITIONER
 I dette regulativ forstås ved:
 1.1. »baklygte«: en lygte, der skal belyse vejstrækningen bag køretøjet og advare andre trafikanter om, at køretøjet bakker eller skal til at bakke.
 1.2. »manøvreringslygte«: en lygte, der anvendes til at give supplerende belysning ved køretøjets side, til hjælp ved langsomme manøvrer.
 1.3. De definitioner i regulativ nr. 48 og de ændringsserier dertil, som er i kraft på tidspunktet for typegodkendelsesansøgningen, gælder også for dette regulativ.
 1.4. »baklygter/manøvreringslygter af forskellig type«: lygter, som afviger på væsentlige punkter som:
 a)
 fabriks- eller varemærke
 b)
 karakteristika ved det optiske system (lysstyrkeniveauer, lysfordelingsvinkler, type lyskilde, lyskildemodul osv.).
 En ændring af en lyskildens farve eller af et filters farve udgør ikke en ændring af typen.
 1.5. Henvisninger i dette regulativ til standardglødelamper (étalon) og til regulativ nr. 37 læses som henvisninger til regulativ nr. 37 og de ændringsserier dertil, som er i kraft på tidspunktet for typegodkendelsesansøgningen.
 Henvisninger i dette regulativ til standard LED-lyskilder (étalon) og til regulativ nr. 128 læses som henvisninger til regulativ nr. 128 og de ændringsserier dertil, som er i kraft på tidspunktet for typegodkendelsesansøgningen.
 2. ANSØGNING OM GODKENDELSE
 2.1. Ansøgning om godkendelse skal indgives af indehaveren af fabriks- eller varemærket eller af dennes behørigt bemyndigede repræsentant.
 Efter ansøgerens valg kan det i ansøgningen specificeres, at anordningen kan monteres på køretøjet med forskellige hældninger for referenceaksen i forhold til køretøjets referenceplaner og jorden, eller at den kan roteres om sin egen referenceakse; disse forskellige monteringsbetingelser angives i meddelelsesformularen.
 2.2. For hver type baklygte eller manøvreringslygte skal ansøgningen ledsages af:
 2.2.1. Tilstrækkeligt detaljerede tegninger (i tre eksemplarer) til at baklygtens eller manøvreringslygtens type kan identificeres og med geometrisk angivelse af baklygtens eller manøvreringslygtens mulige placering(er) på køretøjet; den observationsakse, der ved prøvning skal tages som referenceakse (horisontalvinkel H = 0, vertikalvinkel


text:
V = 0); og det punkt, der ved disse prøvninger skal anvendes som referencecentrum. Tegningerne skal vise, hvor godkendelsesnummer og tillægssymbol tænkes anbragt i forhold til godkendelsesmærkets cirkel.
 Desuden skal monteringshøjden og -retningen for manøvreringslygternes referenceakse angives på tegningen i forhold til jordoverfladen, den lodrette akse og længdeaksen.
 2.2.2. En kort teknisk beskrivelse, hvori, hvis der ikke er tale om lygter med ikke udskiftelig lyskilde, navnlig angives:
 a)
 den foreskrevne kategori af glødelampe(r); denne glødelampekategori skal være en af dem, som er angivet i regulativ 37 og ændringsserierne dertil, som er i kraft på tidspunktet for typegodkendelsesansøgningen; og/eller
 b)
 den foreskrevne kategori af LED-lyskilde(r); denne LED-lyskildekategori skal være en af dem, som er angivet i regulativ 128 og ændringsserierne dertil, som er i kraft på tidspunktet for typegodkendelsesansøgningen; og/eller
 c)
 den særlige identifikationskode for lyskildemodulet.
 2.2.3. To prøveeksemplarer. Er anordningerne ikke identiske, men symmetriske og egnede til montering således, at den ene placeres i venstre, den anden i højre side af køretøjet, kan de to indleverede prøver være identiske og egnede til montering alene i højre eller alene i venstre side af køretøjet.
 3. MÆRKNING
 For prøveeksemplarer af en baklygte eller manøvreringslygte, som indgives til godkendelse, gælder følgende:
 3.1. De skal være forsynet med ansøgerens fabriks- eller varemærke; denne mærkning skal være letlæselig og må ikke kunne slettes.
 3.2. Med undtagelse af lygter med ikke udskiftelige lyskilder skal prøveeksemplarer være forsynet med let læselig og ikke sletbar mærkning, der angiver
 a)
 den/de foreskrevne kategori(er) af lyskilde(r)
 og/eller
 b)
 den særlige identifikationskode for lyskildemodulet.
 3.3. Påskriften »TOP«, påført vandret på den øverste del af lysfladen, såfremt sådan påskrift er nødvendig for at undgå forkert montering af lygten.
 3.4. Prøveeksemplaret skal have en flade af tilstrækkelig størrelse til godkendelsesmærket og tillægssymboler, som foreskrevet i punkt 4.3 nedenfor; nævnte flade skal vises på de i punkt 2.2.1 ovenfor omhandlede tegninger.
 3.5. Hvis der er tale om lygter med ikke udskiftelige lyskilder eller lyskildemodul(er) skal de være mærket med den nominelle spænding eller det nominelle spændingsområde og det nominelle wattforbrug.
 3.6. Ved lygter med lyskildemodul(er) skal lyskildemodulet/modulerne forsynes med:
 3.6.1. Ansøgerens fabriks- eller varemærke; dette skal være let læseligt og ikke sletbart.
 3.6.2. Modulets særlige identifikationskode; denne skal være let læselig og ikke sletbar. Den særlige identifikationskode skal omfatte begyndelsesbogstaverne »MD« for »MODUL«, efterfulgt af godkendelsesmærket uden den i punkt 4.3.1.1 nedenfor beskrevne cirkel og, hvis der er tale om flere ikke identiske lyskildemoduler, efterfulgt af tillægssymboler eller tegn. Denne særlige identifikationskode skal være angivet i de i punkt 2.2.1 ovenfor omhandlede tegninger.
 Godkendelsesmærket behøver ikke være det samme som på den lygte, hvor modulet anvendes, men begge mærker skal være fra samme ansøger.
 3.6.3. Mærkning med nominel spænding og wattforbrug.
 4. GODKENDELSE
 4.1. Godkendelse meddeles, hvis de to prøveeksemplarer af den pågældende type baklygte eller manøvreringslygte opfylder forskrifterne i dette regulativ.
 4.2. Der tildeles et godkendelsesnummer til hver godkendt type. Samme kontraherende part må ikke tildele samme nummer til en anden type baklygte eller manøvreringslygte, som er omfattet af dette regulativ. Godkendelse, udvidelse,


text:
nægtelse eller inddragelse af godkendelse eller endeligt ophør af produktionen af en type baklygte eller manøvreringslygte i henhold til dette regulativ meddeles de kontraherende parter i 1958-overenskomsten, som anvender dette regulativ ved hjælp af en formular, som er i overensstemmelse med modellen i bilag 1 til dette regulativ.
 4.3. Baklygter eller manøvreringslygter, som er i overensstemmelse med en efter dette regulativ godkendt type, skal foruden det i punkt 3.1, 3.2 og 3.3 eller 3.5 foreskrevne mærke og andre oplysninger på den i punkt 3.4 ovenfor omhandlede flade være forsynet med:
 4.3.1. et internationalt godkendelsesmærke bestående af:
 4.3.1.1. en cirkel, der omgiver bogstavet »E« efterfulgt af kendingsnummeret for det land, der har meddelt godkendelsen (2); samt
 4.3.1.2. et godkendelsesnummer
 4.3.2. et yderligere symbol bestående af bogstaverne A og R, sammenskrevet som vist i bilag 2 til dette regulativ
 på anordninger, der opfylder kravene i dette regulativ for så vidt angår manøvreringslygter, et yderligere symbol bestående af bogstaverne M og L, anbragt som vist i bilag 2 til dette regulativ
 4.3.3. de to første cifre i godkendelsesnummeret, som angiver den seneste ændringsserie til dette regulativ, kan placeres i nærheden af tillægssymbolet »AR« eller »ML«
 4.3.4. for så vidt angår baklygter, hvis synlighedsvinkler er asymmetriske omkring den vandrette referenceakse, en pil, der peger til den side, hvor de fotometriske specifikationer er opfyldt i en vinkel på op til 45° H.
 4.4. Uafhængige lygter
 Hvis forskellige typer lygter, der er i overensstemmelse med forskrifterne i flere forskellige regulativer, har samme ydre lygteglas med samme eller forskellig farve, kan der påføres ét enkelt internationalt godkendelsesmærke, bestående af en cirkel, som omslutter bogstavet »E« efterfulgt af kendingsnummeret på den stat, som har meddelt typegodkendelsen, samt et godkendelsesnummer. Dette godkendelsesmærke kan placeres hvor som helst på lygten, forudsat at følgende overholdes:
 4.4.1. Mærket skal være synligt, efter at lygterne er monteret.
 4.4.2. Identifikationssymbolet for hver lygte svarende til hvert regulativ, i henhold til hvilket der er meddelt godkendelse, sammen med den tilsvarende ændringsserie, som indeholder de seneste større tekniske ændringer af det pågældende regulativ på tidspunktet for udstedelsen af godkendelsen og, om nødvendigt, den foreskrevne pil, skal være påført.
 4.4.3. Komponenterne i et enkelt godkendelsesmærke må ikke være mindre end den mindstestørrelse, som for det mindste af de enkelte mærker foreskrives i det regulativ, i henhold til hvilket godkendelsen er udstedt.
 4.4.4. Lygtens hoveddel skal omfatte den flade, der er omhandlet i punkt 3.4 ovenfor, og skal være forsynet med godkendelsesmærket for den eller de faktiske funktioner.
 4.4.5. Et eksempel på godkendelsesmærkets sammensætning med ovennævnte tillægssymboler findes i bilag 2, model E, i dette regulativ.
 4.5. Hvis to eller flere sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden indbyggede lygter indgår i samme aggregat, meddeles der kun godkendelse, hvis hver af disse lygter opfylder forskrifterne i dette regulativ eller et andet regulativ. Lygter, der ikke opfylder forskrifterne i disse regulativer må ikke indgå i et sådant aggregat af sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden indbyggede lygter.
 4.5.1. Når sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden indbyggede lygter er fundet i overensstemmelse med forskrifterne


text:
i flere forskellige regulativer, kan der påføres ét enkelt internationalt godkendelsesmærke, bestående af en cirkel, som omslutter bogstavet »E« efterfulgt af kendingsnummeret på den stat, som har meddelt typegodkendelsen, samt et godkendelsesnummer og om nødvendigt den foreskrevne pil. Dette godkendelsesmærke kan være placeret et vilkårligt sted på de sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden indbyggede lygter, forudsat at:
 4.5.1.1. det er synligt, efter at lygterne er monteret
 4.5.1.2. ingen lysoverførende del af de sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden indbyggede lygter kan fjernes, uden at godkendelsesmærket samtidig fjernes.
 4.5.2. Identifikationssymbolet for hver lygte svarende til hvert regulativ, i henhold til hvilket der er meddelt godkendelse, skal, sammen med den tilsvarende ændringsserie, som indeholder de seneste større tekniske ændringer af regulativet på tidspunktet for udstedelsen af godkendelsen, være anbragt:
 4.5.2.1. enten på den pågældende lysende overflade
 4.5.2.2. eller i en gruppe, på en sådan måde, at hver af de sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden indbyggede lygter tydeligt kan identificeres (tre mulige eksempler herpå er givet i bilag 2).
 4.5.3. Komponenterne i et enkelt godkendelsesmærke må ikke være mindre end den minimumstørrelse, som foreskrives for det mindste af de enkelte mærker i det regulativ, i henhold til hvilket godkendelsen er meddelt.
 4.5.4. Der tildeles et godkendelsesnummer til hver godkendt type. Samme aftalepart kan ikke tildele samme nummer til en anden type sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden indbyggede lygter, som omfattes af dette regulativ.
 4.6. De i punkt 4.3.1 og 4.3.2 omhandlede mærker og symboler skal være ikke sletbare og letlæselige, også når baklygten er monteret i køretøjet.
 For så vidt angår en manøvreringslygte:
 a)
 Der skal være afsat tilstrækkelig plads til godkendelsesmærket på lygteglasset eller dets beskyttelseshus, som skal være læseligt, når anordningen er monteret på køretøjet. Andre komponenter skal være mærket med fabrikantens navn og et middel til identifikation. Hvis der er begrænset plads til godkendelsesmærket, skal det placeret på en del af køretøjet, som permanent er forbundet til manøvreringslygten eller køretøjets fabrikationsplade.
 b)
 Området til godkendelsesmærket skal være vist på de i punkt 2.2 ovenfor omhandlede tegninger eller angivet i ansøgningen om godkendelse.
 4.7. I bilag 2 til dette regulativ findes eksempler på godkendelsesmærker for en enkeltlygte (figur 1) og for sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden indbyggede lygter (figur 2) med alle ovennævnte tillægssymboler. Bogstaverne A og R kan sammenskrives.
 5. ALMINDELIGE FORSKRIFTER
 5.1. Hvert eksemplar skal være i overensstemmelse med de nedenfor angivne forskrifter.
 5.2. Baklygter skal være konstrueret og fremstillet således, at de ved normal brug og til trods for de rystelser, de derved kan blive udsat for, forbliver funktionssikre og bevarer de i dette regulativ påbudte egenskaber.
 5.3. Ved lyskildemoduler kontrolleres følgende:
 5.3.1. Lyskildemodulet skal være konstrueret således, at:
 a)
 hvert lyskildemodul kun kan monteres i den angivne og korrekte position og kun kan fjernes med brug af værktøj
 b)
 hvis der anvendes mere end ét lyskildemodul i lygtehuset for anordningen, må der i det samme lygtehus ikke kunne byttes om på lyskildemoduler med forskellige egenskaber.
 5.3.2. Der må ikke kunne manipuleres med lyskildemodulet/-modulerne.
 5.3.3. Et lyskildemodul skal være


text:
konstrueret således, at det, uanset om der anvendes værktøj, ikke er mekanisk udskifteligt med nogen udskiftelig godkendt lyskilde.
 5.4. For så vidt angår udskiftelige lyskilder:
 5.4.1. Der kan anvendes en hvilken som helst kategori af lyskilde, som er godkendt i henhold til regulativ nr. 37 og/eller regulativ nr. 128, forudsat der ikke er angivet nogen anvendelsesbegrænsninger i regulativ nr. 37 og de ændringsserier dertil, som er i kraft på tidspunktet for ansøgning om typegodkendelse, eller i regulativ nr. 128 og de ændringsserierne dertil, som er i kraft på tidspunktet for ansøgning om typegodkendelse.
 5.4.2. Anordningen skal være konstrueret således, at lyskilden kun kan placeres i den korrekte position.
 5.4.3. Lyskildens fatning skal opfylde forskrifterne i IEC publikation 60061. Databladet vedrørende fatningen for den anvendte kategori lyskilde finder anvendelse.
 6. LYSSTYRKE
 6.1. Specifikationer for lysstyrken for baklygter.
 6.1.1. Lysstyrken fra hvert af de to prøveeksemplarer må ikke være mindre end, henholdsvis større end, de nedenfor angivne minimums- og maksimumsværdier, og den skal måles i forhold til referenceaksen i de nedenfor viste retninger (udtrykt i vinkelgrader med referenceaksen).
 6.1.2. Lysstyrken langs referenceaksen må ikke være under 80 cd.
 6.1.3. Lysstyrken må i alle de retninger, i hvilke lyset kan ses, ikke overstige:
 300 cd i retninger i eller over vandret plan
 og i retninger under vandret plan:
 600 cd mellem h-h og 5° D og
 8 000 cd under 5° D.
 6.1.4. I alle de i bilag 3 til dette regulativ viste målingsretninger må lysstyrken ikke være mindre end den minimumsstyrke, som er angivet i bilaget.
 Hvis baklygten imidlertid kun er beregnet til montering i et køretøj som del af et par, er det tilstrækkeligt at verificere den fotometriske lysstyrke op til en indadgående vinkel på 30°, hvor den fotometriske værdi på mindst 25 cd skal overholdes.
 Denne betingelse skal være tydeligt forklaret i godkendelsesansøgningen og de relaterede dokumenter (jf. dette regulativs punkt 2).
 Hvis typegodkendelsen meddeles under anvendelse af betingelsen ovenfor, skal en erklæring i punkt 11 »Kommentarer« i meddelelsesformularen (jf. bilag 1 til dette regulativ) desuden oplyse om, at anordningen kun må monteres som del af et par.
 6.1.5. For enkeltlygter med flere lyskilder skal forskriften om minimumslysstyrke være opfyldt, når en vilkårlig lyskilde svigter, og den maksimale lysstyrke må ikke overskrides, når alle lyskilder er tændt. En gruppe lyskilder, der er forbundet på en sådan måde, at de alle ophører med at udsende lys, hvis én af dem svigter, betragtes som én lyskilde.
 6.2. Specifikationer for lysstyrken for manøvreringslygter.
 6.2.1. Lysstyrken må ikke overstige 500 cd i alle de retninger, i hvilke lyset kan ses, når det er installeret i en af de positioner, der angives af ansøgeren.
 6.2.2. Anordningen skal være konstrueret således, at det udsendte lys, når det rettes direkte mod køretøjets side, forende eller bagende, ikke overstiger 0,5 cd i det nedenfor definerede vinkelfelt.
 a)
 Den lodrette minimumsvinkel φ
 min
 (i grader) skal være:
 φ
 min
 = arctan (1 — monteringshøjde)/10; hvor monteringshøjden udtrykkes i m
 b)
 Den lodrette maksimumvinkel φ
 max (i grader) skal være:


text:
φ
 max = φ
 min
 + 11,3.
 Målingen skal begrænses til en vandret vinkel på mellem +90° til -90° i forhold til linjen, som skærer referenceaksen, og som er vinkelret på køretøjets vertikale plan i længderetningen.
 Måleafstanden skal være mindst 3 m.
 7. PRØVNINGSFORSKRIFTER
 7.1. Alle målinger, både fotometriske og kolorimetriske, foretages:
 7.1.1. Hvis der er tale om en lygte med udskiftelig lyskilde, hvis denne ikke forsynes med strøm fra en elektronisk lyskilderegulering, med en ufarvet standardlyskilde i den kategori, der er foreskrevet for anordningen, tilført følgende spænding:
 a)
 For glødelamper: Den spænding, der er nødvendig for at frembringe den påkrævede referencelysstrøm for den pågældende glødelampekategori.
 b)
 For LED-lyskilder på henholdsvis 6,75 V, 13,5 V eller 28,0 V: Den frembragte lysstrømsværdi skal korrigeres. Korrektionsfaktoren er forholdet mellem den objektive lysstrøm og den gennemsnitlige lysstrøm målt ved den anvendte spænding.
 7.1.2. Hvis der er tale om en lygte med ikke udskiftelige lyskilder (glødelamper og andre) ved henholdsvis 6,75 V, 13,5 V eller 28,0 V.
 7.1.3. Hvis der er tale om et system, der anvender elektronisk lyskilderegulering, der er en del af lygten (3), ved ved lygtens indgangsklemme at tilføre den spænding, der er angivet af fabrikanten, eller hvis sådan spænding ikke er angivet, henholdsvis 6,75 V, 13,5 V eller 28,0 V.
 7.1.4. Hvis der er tale om et system, der anvender elektronisk lyskilderegulering, der ikke er en del af lygten, tilføres den spænding, der er angivet af fabrikanten, ved lygtens indgangsklemme.
 7.2. Fabrikanten skal til den tekniske tjeneste levere den elektroniske lyskilderegulering, der er nødvendig for forsyning af lyskilden og de relevante funktioner.
 7.3. Den spænding, lygten skal tilføres, angives i meddelelsesformularen, som kan ses i bilag 1 til dette regulativ.
 7.4. For enhver lygte, bortset fra lygter med glødelamper, gælder, at lysstyrkerne, målt efter et minuts og efter 30 minutters drift, skal opfylde minimums- og maksimumskravene. Lysstyrkefordelingen efter ét minuts drift kan beregnes ud fra lysstyrkefordelingen efter 30 minutters drift ved ved hvert prøvningspunkt at anvende lysstyrkeforholdet målt ved HV efter ét minuts og 30 minutters drift.
 7.5. Afgrænsningen af den synlige overflade bestemmes i referenceaksens retning for en lyssignalanordning.
 8. FARVEN AF DET LYS, DER UDSENDES
 For baklygter skal farven af det lys, der udsendes inden for området af det lysfordelingsgitter, der er defineret i punkt 2 i bilag 3, være hvid.
 For manøvreringslygter skal farven af det lys, der udsendes inden for hele lysfordelingsområdet, være hvid.
 Til kontrol af disse kolorimetriske specifikationer anvendes den prøvningsmetode, der er beskrevet i punkt 7 i dette regulativ. Uden for dette område må der ikke kunne observeres nogen skarp farvevariation.
 For lygter udstyret med ikke udskiftelig lyskilde (glødelamper og andre) skal de kolorimetriske egenskaber dog kontrolleres med de lyskilder, der forefindes i lygten, i overensstemmelse med de relevante afsnit i punkt 7.1 i dette regulativ.
 9. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE
 Procedurerne til sikring af produktionens overensstemmelse skal opfylde bestemmelserne i overenskomstens tillæg 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), idet følgende forskrifter finder anvendelse:
 9.1. Lygter, som er godkendt efter dette regulativ, skal være produceret således, at de er


text:
i overensstemmelse med den godkendte type, idet de opfylder forskrifterne i punkt 6 og 8 ovenfor.
 9.2. De mindstekrav til procedurerne for kontrol af produktionens overensstemmelse, som er fastsat i bilag 4 til dette regulativ, skal overholdes.
 9.3. De mindstekrav til prøvetagning ved en inspektør, som er fastlagt i bilag 5 til dette regulativ, skal overholdes.
 9.4. Den typegodkendende myndighed, som har meddelt godkendelse, kan til hver en tid efterprøve de metoder til overensstemmelsesprøvning, som anvendes på de enkelte produktionsanlæg. Der foretages normalt en inspektion hvert andet år.
 10. SANKTIONER I TILFÆLDE AF PRODUKTIONENS MANGLENDE OVERENSSTEMMELSE
 10.1. Godkendelser, som er meddelt for en type baklygte eller manøvreringslygte i henhold til dette regulativ, kan inddrages, hvis ovenstående forskrifter ikke opfyldes, eller hvis en baklygte eller manøvreringslygte, som bærer det i punkt 4.3.1 og 4.3.2 omhandlede mærke, ikke er i overensstemmelse med den godkendte type.
 10.2. Hvis en kontraherende part, der anvender dette regulativ, inddrager en godkendelse, som den tidligere har meddelt, skal den straks underrette de øvrige kontraherende parter, der anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en anmeldelsesformular, som er i overensstemmelse med modellen i bilag 1 til dette regulativ.
 11. ENDELIGT OPHØR AF PRODUKTIONEN
 Hvis indehaveren af godkendelsen fuldstændig ophører med at fremstille en type baklygte eller manøvreringslygte, som er godkendt i henhold til dette regulativ, skal han underrette den typegodkendende myndighed, som har meddelt godkendelsen, herom. Ved modtagelse af den pågældende meddelelse underretter den typegodkendende myndighed de øvrige parter i 1958-overenskomsten, som anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en anmeldelsesformular, som er i overensstemmelse med modellen i bilag 1 til dette regulativ.
 12. NAVN OG ADRESSE PÅ DE TEKNISKE TJENESTER, SOM ER ANSVARLIGE FOR UDFØRELSE AF GODKENDELSESPRØVNINGEN, OG PÅ DE TYPEGODKENDENDE MYNDIGHEDER
 De kontraherende parter i 1958-overenskomsten, der anvender dette regulativ, meddeler FN's sekretariat navne og adresser på de tekniske tjenester, der er ansvarlige for udførelse af godkendelsesprøvninger, og på de administrative myndigheder, som meddeler godkendelse, og til hvem formularer med attestering af godkendelse, udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelser, som er udstedt i andre stater, skal fremsendes.
 (1) Som defineret i den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2, punkt 2. — www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 (2) Kendingsnumrene for de kontraherende parter i 1958-overenskomsten er angivet i bilag 3 til den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2/Amend.3 — www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 (3) For så vidt angår dette regulativ forstås ved »der er en del af lygten«, at den rent fysisk er indbygget i lygtehuset eller, at den er ekstern, uanset om den er adskilt fra lygtehuset, men leveres af lygtefabrikanten som en del af lygtesystemet.
 BILAG 1
 MEDDELELSESFORMULAR
 (største format: A4 (210 × 297 mm))
 udstedt af:
 Myndighedens navn:
 ...
 ...
 ...
 vedrørende (1)
 :
 Meddelelse af godkendelse
 Udvidelse af godkendelse
 Nægtelse af godkendelse
 Inddragelse af godkendelse
 Endeligt ophør af produktionen
 af en type baklygte i henhold til regulativ nr. 23
 Godkendelse nr ... Udvidelse nr ...
 af en type manøvreringslygte i henhold til regulativ nr. 23
 Godkendelse nr ... Udvidelse nr ...
 1.
 Anordningens fabriks- eller varemærke:


text:
...
 2.
 Fabrikantens betegnelse for denne type anordning: ...
 3.
 Fabrikantens navn og adresse: ...
 4.
 Navn og adresse på fabrikantens eventuelle repræsentant: ...
 5.
 Indleveret til godkendelse den: ...
 6.
 Teknisk tjeneste, der er ansvarlig for udførelse af godkendelsesprøvninger: ...
 7.
 Dato på rapport udstedt af denne tjeneste: ...
 8.
 Nummer på rapport udstedt af denne tjeneste: ...
 9.
 Kortfattet beskrivelse:
 Antal, kategori og art af lyskilde(r): ...
 Spænding og wattforbrug: ...
 Anvendelse af elektronisk lyskilderegulering:
 a)
 som er en del af lygten: ja/nej (1)
 b)
 som ikke er en del af lygten: ja/nej (1)
 Indgangsspænding(er) fra en elektronisk lyskilderegulering:
 Fabrikant og identifikationsnummer for elektronisk lyskilderegulering (når lyskildereguleringen er en del af lampen, men ikke indbygget i lygtehuset): ...
 Lyskildemodul: ja/nej (1)
 Den særlige identifikationskode for lyskildemodulet: ...
 Eventuelle geometriske monteringsbetingelser og variationer i forbindelse hermed: ...
 For en type manøvreringslygte i henhold til regulativ nr. 23, punkt 6.2.2.
 Maksimal monteringshøjde: ...
 10.
 Godkendelsesmærkets placering: ...
 11.
 Bemærkninger:
 For så vidt angår baklygter må denne anordning kun monteres på køretøjet som del af et lygtepar. ja/nej (1) ...
 12.
 Begrundelse(r) for (eventuel) udvidelse: ...
 13.
 Godkendelse meddelt/udvidet/nægtet/inddraget (1)
 14.
 Sted: ...
 15.
 Dato: ...
 16.
 Underskrift: ...
 17.
 Fortegnelsen over de dokumenter, som er indleveret til den typegodkendende myndighed, som har meddelt godkendelse, er vedføjet denne meddelelse og kan udleveres på begæring.
 (1) Det ikke gældende overstreges.
 BILAG 2
 EKSEMPLER PÅ UDFORMNING AF GODKENDELSESMÆRKER
 Figur 1
 Mærkning af enkeltlygter
 Model A
 Frivilligt
 a = 5 mm (min)
 Anordningen med ovenstående godkendelsesmærke er en baklygte godkendt i Nederlandene (E4) i henhold til regulativ nr. 23 under godkendelsesnummer 221. Godkendelsesnummeret angiver, at godkendelsen er meddelt efter forskrifterne i regulativ 23 i dets oprindelige form eller eventuelt som ændret ved supplement 1 og/eller 2. Pilen angiver, til hvilken side de fotometriske specifikationer er opfyldt i en vinkel på op til 45° H.
 Anmærkning: Godkendelsesnummeret og det ekstra symbol anbringes tæt ved cirklen og enten over eller under bogstavet »E« eller til venstre eller til højre for dette. Godkendelsesnummerets og serienummerets cifre skal være på samme side af bogstavet »E« og vende samme vej. Brug af romertal som godkendelsesnummer bør undgås for at forebygge forveksling med andre symboler.
 Figur 2
 Forenklet mærkning af sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden indbyggede lygter
 (De lodrette og vandrette linjer angiver belysningsanordningens form skematisk.
 De hører ikke med til godkendelsesmærket)
 Model B
 Model C
 Model D
 Anmærkning: De tre eksempler på godkendelsesmærker (model B, C og D) viser tre mulige varianter af mærkningen af en belysningsanordning, når der indgår to eller flere sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden indbyggede lygter i samme aggregat. Det viste godkendelsesmærke angiver, at anordningen er godkendt i Nederlandene (E 4) under godkendelsesnummer 3333 og omfatter:
 en refleksanordning af klasse IA, godkendt i henhold til ændringsserie 02 til regulativ nr. 3
 en bageste retningsviserblinklygte af kategori 2a, godkendt i henhold til ændringsserie 01 til regulativ nr. 6
 en rød baglygte (R), godkendt i henhold til ændringsserie 01 til regulativ nr. 7
 en tågebaglygte (F), godkendt


text:
i henhold til regulativ nr. 38 i dettes oprindelige version
 en baklygte (AR), godkendt i henhold til regulativ nr. 23 i dettes oprindelige form
 en stoplygte med to lysstyrker (S2), godkendt i henhold til ændringsserie 01 til regulativ nr. 7.
 Model E
 Mærkning af uafhængige lygter
 Ovenstående eksempel svarer til mærkning af et lygteglas, der er bestemt til brug i forskellige typer lygter: De viste godkendelsesmærker angiver, at anordningen er godkendt i Spanien (E9) under godkendelsesnummer 1432 og omfatter:
 en tågebaglygte (F), godkendt i henhold til regulativ nr. 38 i dettes oprindelige version
 en bageste retningsviserblinklygte af kategori 2a, godkendt i henhold til ændringsserie 01 til regulativ nr. 6
 en baklygte (AR), godkendt i henhold til regulativ nr. 23 i dettes oprindelige version
 en rød (side)baglygte (R), godkendt i henhold til ændringsserie 02 til regulativ nr. 7
 en stoplygte med én lysstyrke (S1), godkendt i henhold til ændringsserie 02 til regulativ nr. 7.
 Figur 3
 Lyskildemoduler
 Lyskildemodulet, forsynet med den ovenfor viste identifikationskode, er blevet godkendt sammen med en lygte, som er godkendt i Italien (E 3) med godkendelsesnummer 17325.
 Figur 4
 Mærkning af manøvreringslygter
 Anordningen med ovenstående godkendelsesmærke er en manøvreringslygte godkendt i Tyskland (E 1) i henhold til regulativ nr. 23 under godkendelsesnummer 2207.
 Godkendelsesnummeret angiver, at godkendelsen er meddelt i henhold til kravene i regulativ nr. 23 i dets oprindelige udgave.
 Anmærkning: Godkendelsesnummeret og det ekstra symbol anbringes tæt ved cirklen og enten over eller under bogstavet »E« eller til venstre eller til højre for dette. Godkendelsesnummerets og serienummerets cifre skal være på samme side af bogstavet »E« og vende samme vej. Brug af romertal som godkendelsesnummer bør undgås for at forebygge forveksling med andre symboler.
 BILAG 3
 FOTOMETRISKE MÅLINGER
 1. Generelt om målemetoder
 1.1. Ved fotometriske målinger skal forstyrrende tilbagekastninger undgås ved en passende blænding.
 1.2. Såfremt måleresultaterne anfægtes, udføres målinger således, at:
 1.2.1. måleafstanden er således, at loven om omvendt proportionalitet med afstandens kvadrat finder anvendelse
 1.2.2. måleapparatet er således, at modtagerens vinkelåbning set fra signallysets referencecentrum ligger mellem 10' og 1°
 1.2.3. kravet til styrke for en bestemt observationsretning anses for at være opfyldt, når dette krav er opfyldt i en retning, der ikke afviger med mere end en kvart grad fra observationsretningen.
 1.3. Hvis anordningen kan monteres på køretøjet i mere end én position eller inden for et område med forskellige positioner, gentages de fotometriske målinger for hver enkelt position og for de yderste positioner i den referenceakse for området, der er angivet af fabrikanten.
 2. For baklygter udtrykkes målepunkterne som vinkelgrader med referenceaksen og minimumslysstyrkeværdier
 2.1. Retningerne H = 0° og V = 0° svarer til referenceaksen. På køretøjet er disse vandrette og parallelle med køretøjets vandrette midterplan og orienteret i det påbudte synlighedsfelts retning. De går igennem referencecentret. Værdierne i tabellen giver for de forskellige måleretninger minimumslysstyrkerne i cd.
 2.2. Hvis det ved en visuel inspektion af lygten viser sig, at der er betydelig lokal variation, skal der foretages en kontrol for at sikre, at lysstyrken, målt mellem to af de