text: er opnået ved anvendelsen af aftalen.4. Afgørelser truffet i medfør af stk. 2, litra a), er bindende for parterne, som er forpligtet til at træffe de nødvendige foranstaltninger til deres gennemførelse.AFSNIT IVALMINDELIGE BESTEMMELSERArtikel 15Forsendelse - Små mængderDenne aftale gælder ikke for spiritus og aromatiserede drikkevarer, dera) forsendes gennem en af de kontraherende parters område, ellerb) har oprindelse på en af de kontraherende parters område og forsendes i små mængder mellem de kontraherende parter på de betingelser og efter de procedurer, der er fastsat i protokollen.Artikel 16AnvendelsesområdeDenne aftale gælder på den ene side for de områder, hvor traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab finder anvendelse, og på de betingelser, der er fastsat i nævnte traktat, og på den anden side for Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedoniens område.Artikel 17Manglende opfyldelse af forpligtelser1. De kontraherende parter konsulterer hinanden, hvis en af dem finder, at den anden part har undladt at opfylde en forpligtelse i henhold til denne aftale.2. Den kontraherende part, der ønsker konsultationer, meddeler den anden part alle oplysninger, der er nødvendige for en grundig undersøgelse af den pågældende sag.3. I tilfælde, hvor en forsinkelse kunne medføre fare for folkesundheden eller forringe effektiviteten af foranstaltninger til bekæmpelse af svig, kan der træffes passende midlertidige beskyttelsesforanstaltninger uden forudgående drøftelser, hvis sådanne drøftelser afholdes umiddelbart efter, at de pågældende foranstaltninger er truffet.4. Hvis de kontraherende parter efter drøftelser som omhandlet i stk. 1 og 3 ikke er nået til enighed, kan den part, der anmodede om drøftelserne, eller som traf de i stk. 3 omhandlede foranstaltninger, træffe passende beskyttelsesforanstaltninger med henblik på en korrekt anvendelse af denne aftale.Artikel 18Markedsføring af eksisterende lagre1. Spiritus og aromatiserede drikkevarer, der på tidspunktet for aftalens ikrafttrædelse er blevet produceret, betegnet og præsenteret lovligt i overensstemmelse med de kontraherende parters interne love og administrative bestemmelser, men på en måde, der kan være forbudt ved aftalen, kan sælges af grossister i en periode på et år fra aftalens ikrafttrædelse og af detailhandlere, indtil lagrene er opbrugt. Spiritus og aromatiserede drikkevarer, der er omfattet af denne aftale, må ikke længere produceres uden for deres oprindelsesområde, når aftalen er trådt i kraft.2. Medmindre de kontraherende parter aftaler andet, må spiritus og aromatiserede drikkevarer, der er produceret, betegnet og præsenteret i overensstemmelse med denne aftale, men hvis betegnelse eller præsentation ophører med at være i overensstemmelse med aftalen som følge af en ændring heraf, markedsføres, indtil lagrene er opbrugt.(1) EFT L 160 af 12.6.1989, s. 1. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 3378/94 (EFT L 366 af 31.12.1994, s. 1).(2) EFT L 149 af 14.6.1991, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 2061/96 (EFT L 277 af 30.10.1996, s. 1).protokol til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien om gensidig anerkendelse, beskyttelse og kontrol af betegnelser for spiritus og aromatiserede drikkevarerDE KONTRAHERENDE PARTER ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:I henhold til aftalens artikel 15, litra b), betragtes følgende produkter, for så vidt angår spiritus og aromatiserede drikkevarer, som små mængder:1) mængder i mærkede beholdere, som


text: rummer højst 5 liter og er forsynet med engangslukkeanordning, hvis den samlede transporterede mængde ikke overstiger 10 liter, også selv om den består af flere særskilte partier2) a) højst 10 l, som indgår i rejsendes personlige bagageb) højst 10 l, som indgår i en forsendelse fra en privatperson til en anden privatpersonc) mængder, der indgår i privatpersoners flyttegodsd) mængder, der indføres til videnskabelige eller tekniske forsøg, dog højst 100 litere) mængder, som diplomater, konsuler og lignende indfører som toldfrie varerf) mængder, der indgår i proviant i eller om bord på internationale transportmidler.De i punkt 1) omhandlede fritagelser kan ikke anvendes samtidig med en eller flere af de fritagelser, der er omhandlet i punkt 2).

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
Nr. L 245/2 De Europæiske Fællesskabers Tidende 17. 9 . 80
 AFTALE
 i form af brevveksling om artikel 9 i den supplerende protokol til overenskom
 sten mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og republikken Portugal
 Hr.,
 Jeg har den ære herved at meddele Dem, at Fællesskabet i henhold til artikel 9, stk. 3, i
 den supplerende protokol til overenskomsten mellem Det europæiske økonomiske Fælles
 skab og republikken Portugal, undertegnet den 19 . december 1979, har gennemgået den
 portugisiske lovgivning for vin med oprindelsesbetegnelse og har undersøgt, om den er i
 overensstemmelse med Fællesskabets retsregler på dette område.
 Efter denne gennemgang, der er en betingelse for tilkendelse af de i artikel 9 fastsatte
 toldindrømmelser, kan det fastslås, at den portugisiske lovgivning for vin med oprindelses
 betegnelse svarer til Fællesskabets retsregler, for så vidt angår bestemmelserne vedrørende
 vinene Verde og Dåo.
 Jeg ville være Dem taknemmelig, såfremt De vil bekræfte at Deres regering er indforstået
 med det ovenfor anførte .
 Modtag, hr forsikringen om min mest udmærkede højagtelse.
 På vegne Rådet
 for De europæiske Fællesskaber
 ---pagebreak--- 17. 9 . 80 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 245/ 3
 Hr ,
 Jeg har den ære hermed at anerkende modtagelsen af Deres skrivelse af dags dato med føl
 gende ordlyd :
 »Jeg har den ære herved at meddele Dem, at Fællesskabet i henhold til artikel 9, stk.
 3, i den supplerende protokol til overenskomsten mellem Det europæiske økonomi
 ske Fællesskab og republikken Portugal, undertegnet den 19 . december 1979, har gen
 nemgået den portugisiske lovgivning for vin med oprindelsesbetegnelse og har under
 søgt, om den er i overensstemmelse med Fællesskabets retsregler på dette område.
 Efter denne gennemgang, der er en betingelse for tilkendelse af de i artikel 9 fastsatte
 toldindrømmelser, kan det fastslås, at den portugisiske lovgivning for vin med oprin
 delsesbetegnelse svarer til Fællesskabets retsregler, for så vidt angår bestemmelserne
 vedrørende vinene Verde og Dao.
 Jeg ville være Dem taknemmelig, såfremt De vil bekræfte, at Deres regering er indfor
 stået med det ovenfor anførte.«.
 Jeg har den ære at meddele Dem, at min regering er indforstået med indholdet af den
 pågældende skrivelse.
 Modtag, hr , forsikringen om min mest udmærkede højagtelse .
 For regeringen
 for republikken Portugal


text:
 Vigtig juridisk meddelelse
 |
 22006A0706(02)
 Aftale mellem Republikken Island og Den Europæiske Union om sikkerhedsprocedurer for udveksling af klassificerede oplysninger
 EU-Tidende nr. L 184 af 06/07/2006 s. 0034 - 0037 EU-Tidende nr. L 184 af 06/07/2006 s. 0035 - 0037
 OVERSÆTTELSEAftalemellem Republikken Island og Den Europæiske Union om sikkerhedsprocedurer for udveksling af klassificerede oplysningerREPUBLIKKEN ISLANDpå den ene side, ogDEN EUROPÆISKE UNION, i det følgende benævnt "EU", repræsenteret ved formandskabet for Rådet for Den Europæiske Unionpå den anden sidei det følgende benævnt "parterne",SOM TAGER I BETRAGTNING, at Republikken Island og EU begge som mål har at styrke deres egen sikkerhed på alle måder og yde deres borgere et højt sikkerhedsniveau inden for et område med sikkerhed,SOM TAGER I BETRAGTNING, at Republikken Island og EU er enige om, at der bør etableres konsultationer og samarbejde mellem dem om spørgsmål af fælles sikkerhedsinteresse,SOM TAGER I BETRAGTNING, at der i den forbindelse er et permanent behov for udveksling af klassificerede oplysninger mellem Republikken Island og EU,SOM ERKENDER, at fuldstændig og effektiv konsultation og fuldstændigt og effektivt samarbejde kan nødvendiggøre adgang til Islands og EU’s klassificerede oplysninger og materiale samt udveksling af klassificerede oplysninger og dermed forbundet materiale mellem Republikken Island og EU,SOM ER BEVIDSTE OM, at en sådan adgang til og udveksling af klassificerede oplysninger og dermed forbundet materiale kræver passende sikkerhedsforanstaltninger,ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:Artikel 1Med henblik på at opfylde målet om at styrke hver parts sikkerhed på alle måder finder denne aftale anvendelse på klassificerede oplysninger og klassificeret materiale uanset form, der videregives eller udveksles mellem parterne.Artikel 2Ved klassificerede oplysninger forstås i denne aftale enhver form for oplysninger (dvs. viden, der kan meddeles i en eller anden form) og materiale, der kræver beskyttelse mod uautoriseret videregivelse, og som er blevet kendetegnet som sådan ved en sikkerhedsklassificering (i det følgende benævnt "klassificerede oplysninger").Artikel 3Med henblik på gennemførelsen af denne aftale forstås ved "EU": Rådet for Den Europæiske Union (i det følgende benævnt "Rådet"), generalsekretæren/den højtstående repræsentant og Generalsekretariatet for Rådet samt Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (i det følgende benævnt "Europa-Kommissionen").Artikel 4Hver af parterne:a) beskytter og sikrer klassificerede oplysninger omfattet af denne aftale, som videregives eller udleveres af den anden partb) sikrer, at klassificerede oplysninger omfattet af denne aftale, som videregives eller udleveres, bevarer den sikkerhedsklassificering, som disse oplysninger er blevet tildelt af den videregivende part. Den modtagende part beskytter og sikrer de klassificerede oplysninger efter bestemmelserne i sine egne sikkerhedsforskrifter for oplysninger og materiale med tilsvarende sikkerhedsklassificering som fastsat i de sikkerhedsordninger, der fastlægges i medfør af artikel 11 og 12c) undlader at anvende klassificerede oplysninger omfattet af denne aftale til andre formål end dem, der er fastsat af den part, hvorfra oplysningerne hidrører, og dem, der lå til grund for videregivelsen eller udleveringend) undlader at videregive klassificerede oplysninger omfattet af denne aftale til tredjeparter eller til andre EU-institutioner eller -enheder end dem, der er nævnt i artikel 3, uden forudgående samtykke fra den part, hvorfra oplysningerne hidrører.Artikel 51. Den ene part, "den videregivende part", kan videregive eller udlevere klassificerede oplysninger


text: til den anden part, "den modtagende part", efter princippet om, at kontrollen over oplysningerne ligger hos den part, hvorfra oplysningerne hidrører.2. I forbindelse med udlevering til andre modtagere end parterne i denne aftale træffer den modtagende part afgørelse om videregivelse eller udlevering af klassificerede oplysninger efter at have indhentet samtykke fra den videregivende part efter princippet om, at kontrollen over oplysningerne ligger hos den part, hvorfra oplysningerne hidrører, som fastlagt i denne parts sikkerhedsforskrifter.3. Ved gennemførelsen af stk. 1 og 2 er ingen generisk udlevering tilladt, medmindre der er fastlagt og aftalt procedurer mellem parterne for visse kategorier af oplysninger afhængigt af de operative behov.Artikel 6Hver af parterne og disses enheder, som er defineret i artikel 3, skal råde over en sikkerhedsstruktur og sikkerhedsprogrammer, der er baseret på de grundlæggende principper og minimumsstandarder for sikkerhed, som skal implementeres i de sikkerhedssystemer hos parterne, der fastlægges i medfør af artikel 11 og 12, for at sikre, at der anvendes samme grad af beskyttelse for klassificerede oplysninger omfattet af denne aftale.Artikel 71. Parterne påser, at alle personer, der tjenstligt har brug for, eller som via deres tjenstlige pligter og opgaver får adgang til klassificerede oplysninger, som er videregivet eller udvekslet i medfør af denne aftale, behørigt sikkerhedsgodkendes, før de får adgang til sådanne oplysninger.2. Procedurerne for sikkerhedsgodkendelse udformes på en sådan måde, at det kan afgøres, om en enkeltperson under hensyn til dennes loyalitet, pålidelighed og vederhæftighed må have adgang til klassificerede oplysninger.Artikel 8Parterne yder hinanden gensidig bistand med hensyn til sikkerheden af klassificerede oplysninger omfattet af denne aftale og med hensyn til anliggender af fælles sikkerhedsinteresse. De i artikel 11 omhandlede myndigheder fører indbyrdes sikkerhedskonsultationer og -inspektioner med henblik på at vurdere effektiviteten af de under dem henhørende sikkerhedsordninger, som fastlægges i medfør af artikel 11 og 12.Artikel 91. Med henblik på gennemførelsen af denne aftale gælder følgende:a) For EU’s vedkommendesendes al korrespondance til Rådet på følgende adresse:Council of the European UnionChief Registry OfficerRue de la Loi/Wetstraat, 175B-1048 BruxellesChefen for Rådets Sekretariat for Klassificerede Oplysninger videresender al korrespondance til medlemsstaterne og Europa-Kommissionen, jf. dog stk. 2.b) For Republikken Islands vedkommendesendes al korrespondance til direktøren for den politiske afdeling i Republikken Islands Udenrigsministerium og videresendes, når det er hensigtsmæssigt, via Islands mission i EU på følgende adresse:Mission of Iceland to the European UnionRegistry OfficerRond Point Schuman 11B-1040 Bruxelles2. Undtagelsesvis kan korrespondance fra den ene part, som kun er tilgængelig for bestemte kompetente tjenestemænd, organer eller tjenester hos denne part, af operative grunde stiles til og kun være tilgængelig for bestemte kompetente tjenestemænd, organer eller tjenester hos den anden part, der specifikt er udpeget som modtagere under hensyn til deres kompetence og efter "need-to-know"-princippet. For EU’s vedkommende sendes sådan korrespondance via chefen for Rådets Sekretariat for Klassificerede Oplysninger.Artikel 10Direktøren for Republikken Islands Udenrigsministerium og generalsekretærerne for Rådet og Europa-Kommissionen fører tilsyn med gennemførelsen af denne aftale.Artikel 11Med henblik på gennemførelsen af denne aftale gælder følgende:1) I Island er det Republikken Islands Udenrigsministerium, der handler på vegne af og med referat til Republikken Islands


text: regering, som er ansvarligt for udarbejdelsen af sikkerhedsordninger for beskyttelse og sikring af klassificerede oplysninger, der videregives til Republikken Island i medfør af denne aftale.2) I Rådet er det generalsekretariatets sikkerhedskontor (i det følgende benævnt "GSR’s sikkerhedskontor"), som med direkte referat til og på vegne af Rådets generalsekretær, der handler på vegne af og med referat til Rådet, er ansvarligt for udarbejdelsen af sikkerhedsordninger for beskyttelse og sikring af klassificerede oplysninger, der videregives til EU i medfør af denne aftale.3) I Europa-Kommissionen er det sikkerhedsdirektoratet, som på vegne af og med referat til Europa-Kommissionen er ansvarligt for udarbejdelsen af sikkerhedsordninger for beskyttelse af klassificerede oplysninger, der videregives eller udveksles internt i Europa-Kommissionen i medfør af denne aftale.Artikel 12De sikkerhedsordninger, der fastlægges i medfør af artikel 11 og i forståelse mellem de tre berørte ansvarlige sikkerhedsmyndigheder, fastsætter standarderne for den gensidige sikkerhedsbeskyttelse af klassificerede oplysninger omfattet af denne aftale. For EU’s vedkommende godkendes disse standarder af Rådets sikkerhedsudvalg.Artikel 13De ansvarlige sikkerhedsmyndigheder, der er omhandlet i artikel 11, fastlægger procedurer for de tilfælde, hvor der foreligger bevis for eller mistanke om lækage af klassificerede oplysninger omfattet af denne aftale.Artikel 14Før klassificerede oplysninger omfattet af denne aftale videregives mellem parterne, skal de i artikel 11 omhandlede ansvarlige sikkerhedsmyndigheder være enige om, at den modtagende part er i stand til at beskytte og sikre de oplysninger, der er omfattet af denne aftale, på en måde, der stemmer overens med de ordninger, der fastlægges i medfør af artikel 11 og 12.Artikel 15Denne aftale er på ingen måde til hinder for, at parterne indgår andre aftaler om videregivelse eller udveksling af klassificerede oplysninger omfattet af denne aftale, idet sådanne aftaler dog ikke må stride mod bestemmelserne i denne aftale.Artikel 16Alle uoverensstemmelser mellem EU og Republikken Island om fortolkningen eller anvendelsen af denne aftale afgøres ved forhandling mellem parterne.Artikel 171. Denne aftale træder i kraft på den første dag i den første måned efter, at parterne har underrettet hinanden om, at de har afsluttet de nødvendige interne procedurer.2. Denne aftale kan på anmodning af en af parterne revideres med henblik på eventuelle ændringer.3. Alle ændringer af denne aftale skal foreligge skriftligt og foretages ved fælles overenskomst mellem parterne. Aftalen træder i kraft ved gensidig underretning, jf. stk. 1.Artikel 18Denne aftale kan opsiges af enhver af parterne ved skriftlig meddelelse til den anden part. Opsigelsen træder i kraft seks måneder efter, at den anden part har modtaget opsigelsen, men har ingen virkning for forpligtelser, der allerede er indgået i henhold til bestemmelserne i denne aftale. Navnlig skal alle klassificerede oplysninger, der er videregivet eller udvekslet i medfør af denne aftale, fortsat beskyttes i overensstemmelse med bestemmelserne heri.TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede befuldmægtigede undertegnet denne aftale.Udfærdiget i Luxembourg, den tolvte juni to tusind og seks i to eksemplarer, begge på engelsk.For Republikken IslandFor Den Europæiske Union--------------------------------------------------


text:
Nr. L 209/2 De Europæiske Fællesskabers Tidende 12. 8 . 80
 AFTALE
 i form af brevveksling om ændring af visse toldfrie kontingenter åbnet af Det
 forenede Kongerige for 1980 i henhold til protokol nr. 1 til overenskomsten mel
 lem Det europæiske økonomiske Fællesskab og republikken Finland
 Hr. ambassadør,
 I henhold til protokol nr. 1 til overenskomsten mellem Det europæiske økonomiske Fæl
 lesskab og republikken Finland, undertegnet i Bruxelles den 5. oktober 1973, har Det fore
 nede Kongerige siden den 1 . januar 1974 åbnet toldkontingenter for trykpapir og skrivepa
 pir med belægning (ex 48.07 D) samt for sækkepapir (ex 48.01 C II). Det tilladte maksi
 mum for disse kontingenter blev fastsat på grundlag af statistikker for perioden 1968
 1971 .
 Inden for kontingentet for trykpapir og skrivepapir med belægning har Det forenede Kon
 gerige oprettet et underkontingent for mekanisk letvægtspapir med belægning og med en
 vægt på under 65 g pr. m2 (LWC).
 I de senere år er efterspørgselen efter LWC steget betydeligt i Det forenede Kongerige og
 andre steder. Ligesom i 1979 er der for øjeblikket mangel på den omhandlede papirvare i
 Fællesskabet. I betragtning af denne vedvarende mangelsituation foreslås det, at det til
 ladte maksimum for det kontingent, som Det forenede Kongerige kan åbne i 1980 for
 trykpapir og skrivepapir med belægning, forøges med 7 571 t til i alt 28 050 t, dog således
 at forøgelsen kun gælder for underkontingentet for LWC. Til udligning heraf nedsættes
 det tilladte maksimum for kontingentet for sækkepapir for 1980 med 7571 t til 43 488 t.
 Kontingentet for denne type papir har ikke været fuldt udnyttet i de senere år.
 Jeg anmoder Dem venligst om over for mig at bekræfte, at den finske regering er indfor
 stået med det ovenfor anførte.
 Modtag, hr. ambassadør, forsikringen om min mest udmærkede højagtelse.
 For Rådet for
 Det europæiske økonomiske Fællesskab
 ---pagebreak--- 12. 8 . 80 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 209/3
 Hr.
 Jeg anerkender herved modtagelsen af Deres brev af dags dato med følgende ordlyd :
 »I henhold til protokol nr. 1 til overenskomsten mellem Det europæiske økonomiske
 Fællesskab og republikken Finland, undertegnet i Bruxelles den 5. oktober 1973, har
 Det forenede Kongerige siden den 1 . januar 1974 åbnet toldkontingenter for trykpapir
 og skrivepapir med belægning (ex 48.07 D) samt for sækkepapir (ex 48.01 C II). Det
 tilladte maksimum for disse kontingenter blev fastsat på grundlag af statistikker for
 perioden 1968-1971 .
 Inden for kontingentet for trykpapir og skrivepapir med belægning har Det forenede
 Kongerige oprettet et underkontingent for mekanisk letvægtspapir med belægning og
 med en vægt på under 65 g pr. m2 (LWC).
 I de senere år er efterspørgselen efter LWC steget betydeligt i Det forenede Kongerige
 og andre steder. Ligesom i 1979 er der for øjeblikket mangel på den omhandlede pa
 pirvare i Fællesskabet. I betragtning af denne vedvarende mangelsituation foreslås det,
 at det tilladte maksimum for det kontingent, som Det forenede Kongerige kan åbne i
 1980 for trykpapir og skrivepapir med belægning, forøges med 7 571 til i alt


text:
28 050 t,
 dog således at forøgelsen kun gælder for underkontingentet for LWC. Til udligning
 heraf nedsættes det tilladte maksimum for kontingentet for sækkepapir for 1980 med
 7 571 t til 43 488 t. Kontingentet for denne type papir har ikke været fuldt udnyttet i
 de senere år.
 Jeg anmoder Dem venligst om over for mig at bekræfte, at den finske regering er ind
 forstået med det ovenfor anførte.«.
 Jeg skal over for Dem bekræfte, at min regering er indforstået med indholdet af Deres
 brev.
 Modtag, hr forsikringen om min mest udmærkede højagtelse.
 For republikken Finland


text:
 Avis juridique important
 |
 22000A0411(01)
 WIPO-traktat om ophavsret (WCT) - Fælles erklæringer
 EF-Tidende nr. L 089 af 11/04/2000 s. 0008 - 0014
 WIPO-traktat om ophavsret(WCT)Genève (1996)Indholdsfortegnelse>TABELPOSITION>PRÆAMBELDE KONTRAHERENDE PARTER -SOM ØNSKER at forbedre og opretholde beskyttelsen af ophavsmænds rettigheder til deres litterære og kunstneriske værker på en så effektiv og ensartet måde som muligt,SOM ERKENDER behovet for at indføre nye internationale bestemmelser og præcisere fortolkningen af visse gældende bestemmelser med henblik på at opnå hensigtsmæssige løsninger på de problemer, der opstår som følge af en ny udvikling på det økonomiske, sociale, kulturelle og teknologiske område,SOM ERKENDER den væsentlige betydning, som informations- og kommunikationsteknologiens udvikling og konvergens har for frembringelsen og brugen af litterære og kunstneriske værker,SOM UNDERSTREGER den afgørende betydning, som beskyttelsen af ophavsretten har som incitament til frembringelse af litterære og kunstneriske værker,SOM ERKENDER behovet for at opretholde en sådan ligevægt mellem ophavsmændenes rettigheder og almenhedens interesse, navnlig hvad angår undervisning, forskning og adgang til oplysninger, som Bernerkonventionen er udtryk for -ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:Artikel 1Forbindelsen med Bernerkonventionen1. Denne traktat er en særlig aftale som omhandlet i artikel 20 i Bernerkonventionen til værn for litterære og kunstneriske værker, hvad angår de kontraherende parter, der er medlemmer af den ved nævnte konvention oprettede union. Nærværende traktat har ingen forbindelse med andre traktater end Bernerkonventionen, og den medfører ingen indskrænkning af rettigheder eller forpligtelser ifølge andre traktater.2. Denne traktat indskrænker ikke de gældende forpligtelser, som de kontraherende parter indbyrdes har i henhold til Bernerkonventionen til værn for litterære og kunstneriske værker.3. Ved "Bernerkonventionen" forstås i det følgende Paris-akten af 24. juli 1971 om Bernerkonventionen til værn for litterære og kunstneriske værker.4. De kontraherende parter skal iagttage artikel 1 til 21 i og tillægget til Bernerkonventionen.Artikel 2Anvendelsesområdet for den ophavsretlige beskyttelseDen ophavsretlige beskyttelse omfatter udtryksformer, men ikke idéer, procedurer, metoder eller matematiske begreber som sådanne.Artikel 3Anvendelsen af Bernerkonventionens artikel 2 til 6De kontraherende parter lader Bernerkonventionens artikel 2 til 6 finde tilsvarende anvendelse på den i nærværende traktat omhandlede beskyttelse.Artikel 4Edb-programmerEdb-programmer beskyttes som litterære værker i den i Bernerkonventionens artikel 2 omhandlede forstand. Beskyttelsen gælder alle edb-programmer, uanset udtryksmåden og udtryksformen.Artikel 5Samlinger af data (databaser)Samlinger af data eller andet materiale i enhver form, som på grund af udvalget eller arrangementet af deres indhold udgør intellektuelle frembringelser, beskyttes som sådanne. Beskyttelsen omfatter ikke selve dataene eller selve materialet og indskrænker ikke en eventuel bestående ophavsret til de data eller det materiale, der indgår i samlingen.Artikel 6Retten til udbredelse1. Ophavsmændene til litterære og kunstneriske værker har eneret til at tillade, at originalen eller kopier af deres værker gøres tilgængelige for almenheden gennem salg eller anden overdragelse af ejendomsretten.2. Intet i denne traktat indskrænker de kontraherende parters frihed til at fastlægge de eventuelle betingelser, på hvilke den i stk. 1 omhandlede rettighed anses for udtømt, når der første gang er foretaget salg eller anden form for overdragelse af ejendomsretten til originalen eller en kopi af værket med ophavsmandens tilladelse.Artikel 7Retten til udlejning1. Ophavsmænd tili) edb-programmerii) kinematografiske værker ogiii) værker i form af fonogrammer, som


text: fastlagt i de kontraherende parters nationale lovgivninghar eneret til at tillade kommerciel udlejning til almenheden af originaler eller kopier af deres arbejde.2. Stk. 1 finder dog ikke anvendelse på:i) edb-programmer, hvor selve programmet ikke er den væsentlige genstand for udlejningen, ogii) kinematografiske værker, medmindre den kommercielle udlejning har ført til en udbredt kopiering af sådanne værker og derved i realiteten har udhulet eneretten til reproduktion.3. Uanset stk. 1 kan en kontraherende part, som den 15. april 1994 havde og fortsat har en gældende ordning for rimelige vederlag til ophavsmændene for udlejning af kopier af deres værker i form af fonogrammer, fortsat opretholde en sådan ordning under forudsætning af, at den forretningsmæssige udlejning af værker i form af fonogrammer ikke giver anledning til en faktisk udhuling af ophavsmændenes eneret til reproduktion.Artikel 8Retten til overføring til almenhedenOphavsmænd til litterære og kunstneriske værker har eneret til at tillade overføring af disse til almenheden på en hvilken som helst måde, det være sig ved trådoverføring eller trådløst, herunder også at værkerne gøres tilgængelige for almenheden på en sådan måde, at den enkelte kan få adgang til værkerne fra et sted og på et tidspunkt, som vedkommende selv kan vælge; dette indskrænker ikke anvendelsen af Bernerkonventionens artikel 11, stk. 1, nr. ii), artikel 11bis, stk. 1, nr. i) og ii), artikel 11ter, stk. 1, nr. ii), artikel 14, stk. 1, nr. ii), og artikel 14bis, stk. 1.Artikel 9Beskyttelsestiden for fotografiske værkerMed hensyn til fotografiske værker anvender de kontraherende parter ikke Bernerkonventionens artikel 7, stk. 4.Artikel 10Begrænsninger og undtagelser1. De kontraherende parter kan, med hensyn til de rettigheder, der tilkommer ophavsmændene til litterære og kunstneriske værker i henhold til denne traktat, i deres nationale lovgivning fastsætte begrænsninger eller undtagelser i visse særlige tilfælde, som ikke hindrer en normal udnyttelse af værket, og som ikke på urimelig måde skader ophavsmandens legitime interesser.2. De kontraherende parter indskrænker, når de anvender Bernerkonventionen, eventuelle begrænsninger af eller undtagelser fra de deraf følgende rettigheder til visse særlige tilfælde, som ikke hindrer en normal udnyttelse af værket, og som ikke på urimelig måde skader ophavsmandens legitime interesser.Artikel 11Forpligtelser vedrørende teknologiske foranstaltningerDe kontraherende parter sørger for den nødvendige retlige beskyttelse og for effektive retsmidler over for omgåelse af effektive teknologiske foranstaltninger, som ophavsmændene anvender i forbindelse med udøvelsen af deres rettigheder i henhold til denne traktat eller Bernerkonventionen, og som begrænser handlinger med hensyn til deres værker, som den pågældende ophavsmand ikke har tilladt, eller som ikke er tilladt ifølge lovgivningen.Artikel 12Forpligtelser vedrørende oplysninger om forvaltning af rettigheder1. De kontraherende parter sørger for, at der er hensigtsmæssige og effektive retsmidler til rådighed over for enhver person, som bevidst foretager en af følgende handlinger, og som ved, eller for så vidt angår civilretlige retsmidler burde vide, at handlingen indebærer, muliggør, letter eller skjuler en krænkelse af en rettighed, der er omfattet af denne traktat eller Bernerkonventionen:i) ubeføjet slettelse eller ændring af edb-oplysninger om forvaltning af rettighederii) spredning, import med henblik på spredning, radio- eller fjernsynsudsendelse eller anden overføring til almenheden af værker eller kopier


text: af værker uden tilladelse med viden om, at edb-oplysninger om forvaltning af rettigheder ubeføjet er blevet slettet eller ændret.2. I denne artikel forstås ved "oplysninger om forvaltning af rettigheder" oplysninger, som identificerer værket, ophavsmanden til værket eller indehaveren af en eller anden form for rettigheder vedrørende værket, eller oplysninger om vilkår og betingelser for brug af værket, samt enhver form for numre eller koder, der er udtryk for sådanne oplysninger, når nogle af disse oplysninger er knyttet til en kopi af et værk eller fremtræder i forbindelse med overføring af et værk til almenheden.Artikel 13Tidsmæssig anvendelseDe kontraherende parter anvender Bernerkonventionens artikel 18 på enhver form for beskyttelse, der er omfattet af nærværende traktat.Artikel 14Håndhævelse af rettigheder1. De kontraherende parter forpligter sig til i overensstemmelse med deres retsordener at vedtage de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre anvendelsen af denne traktat.2. De kontraherende parter sørger for, at deres lovgivning indeholder håndhævelsesprocedurer, der giver mulighed for effektivt at skride ind over for enhver form for krænkelse af rettigheder, der er omfattet af denne traktat, herunder foreløbige forholdsregler til hindring af krænkelser og retsmidler, der gennem deres afskrækkende virkning kan forebygge fremtidige krænkelser.Artikel 15Forsamling1. a) De kontraherende parter har en forsamling.b) Hver kontraherende part repræsenteres af én delegeret, som kan bistås af suppleanter, rådgivere og eksperter.c) Hver delegations udgifter afholdes af den kontraherende part, som har udpeget delegationen. Forsamlingen kan anmode Verdensorganisationen for Intellektuel Ejendomsret (i det følgende benævnt "WIPO") om at yde finansiel bistand for at lette deltagelse af delegationer fra kontraherende parter, som i overensstemmelse med den faste praksis, der følges af De Forenede Nationers generalforsamling, anses for at være udviklingslande, eller som er ved at overgå til markedsøkonomi.2. a) Forsamlingen behandler spørgsmål vedrørende opretholdelsen og videreudviklingen samt gennemførelsen og anvendelsen af denne traktat.b) Forsamlingen varetager i forbindelse med beslutninger om, hvorvidt visse mellemstatslige organisationer kan blive parter i denne traktat, den opgave, den er tillagt ved artikel 17, stk. 2.c) Forsamlingen træffer beslutning om indkaldelse af enhver diplomatisk konference med henblik på revision af denne traktat og giver WIPO's generaldirektør de instrukser, der er nødvendige for forberedelsen af en sådan diplomatisk konference.3. a) Enhver kontraherende part, der er en stat, har én stemme og kan kun stemme på egne vegne.b) Enhver kontraherende part, der er en mellemstatslig organisation, kan deltage i afstemninger i stedet for sine medlemsstater med et antal stemmer svarende til det antal af dets medlemsstater, der er parter i denne traktat. En sådan mellemstatslig organisation kan ikke deltage i en afstemning, hvis en af dens medlemsstater udøver sin stemmeret, og omvendt.4. Forsamlingen afholder ordinært møde én gang hvert andet år efter indkaldelse fra WIPO's generaldirektør.5. Forsamlingen fastsætter selv sin forretningsorden, herunder bestemmelser om indkaldelse til ekstraordinære møder, betingelser for beslutningsdygtighed og, under iagttagelse af traktatens bestemmelser, de krævede flertal ved forskellige former for beslutninger.Artikel 16Det Internationale BureauWIPO's Internationale Bureau varetager de administrative opgaver i forbindelse med traktaten.Artikel 17Betingelserne for at blive part i traktaten1. Enhver stat, der er medlem af WIPO, kan blive part i denne


text: traktat.2. Forsamlingen kan beslutte at tillade en mellemstatslig organisation at blive part i denne traktat, hvis den pågældende organisation afgiver en erklæring om, at den har kompetence og egen lovgivning, der er bindende for alle dens medlemsstater, på områder, der er omfattet af denne traktat, og at den i overensstemmelse med sine egne interne procedurer er blevet behørigt bemyndiget til at blive part i denne traktat.3. Det Europæiske Fællesskab, som på den diplomatiske konference, der vedtog denne traktat, har afgivet en erklæring som omhandlet i foregående stykke, kan blive part i denne traktat.Artikel 18Rettigheder og forpligtelser ifølge traktatenMedmindre andet fremgår af særlige bestemmelser i denne traktat, har hver kontraherende part alle de rettigheder, og er hver kontraherende part undergivet alle de forpligtelser, der følger af traktaten.Artikel 19Undertegnelse af traktatenDenne traktat er indtil den 31. december 1997 åben for undertegnelse for enhver stat, der er medlem af WIPO, og for Det Europæiske Fællesskab.Artikel 20Traktatens ikrafttrædelseDenne traktat træder i kraft tre måneder efter det tidspunkt, hvor tredive stater har deponeret deres ratifikations- eller tiltrædelsesinstrumenter hos WIPO's generaldirektør.Artikel 21Den faktiske dato for en parts deltagelse i traktatenDenne traktat er bindendei) for de 30 stater, der er omhandlet i artikel 20, fra den dato, hvor traktaten træder i kraftii) for enhver anden stat fra tre måneder efter den dato, på hvilken den pågældende stat har deponeret sit instrument hos WIPO's generaldirektøriii) for Det Europæiske Fællesskab fra tre måneder efter datoen for deponeringen af dets ratifikations- eller tiltrædelsesinstrument, hvis et sådant instrument deponeres efter traktatens ikrafttrædelse i henhold til artikel 20, eller fra tre måneder efter traktatens ikrafttrædelse, hvis instrumentet deponeres inden traktatens ikrafttrædelseiv) for enhver anden mellemstatslig organisation, der har fået tilladelse til at blive part i denne traktat, fra tre måneder efter datoen for deponeringen af dens tiltrædelsesinstrument.Artikel 22Ingen forbehold over for traktatenForbehold over for denne traktat tillades ikke.Artikel 23Opsigelse af traktatenDenne traktat kan opsiges af enhver kontraherende part ved meddelelse herom til WIPO's generaldirektør. Enhver opsigelse får virkning ét år efter den dato, på hvilken WIPO's generaldirektør har modtaget meddelelsen.Artikel 24Traktatens officielle sprog1. Denne traktat undertegnes i ét originaleksemplar på engelsk, arabisk, kinesisk, fransk, russisk og spansk, idet udgaverne på disse sprog alle har samme gyldighed.2. Officielle tekster på andre sprog end dem, der er nævnt i stk. 1, udarbejdes af WIPO's generaldirektør på anmodning af en interesseret part og efter samråd med alle interesserede parter. I dette stykke forstås ved "interesseret part" enhver stat, der er medlem af WIPO, hvis dens officielle sprog eller et af dens officielle sprog berøres, og Det Europæiske Fællesskab og enhver anden mellemstatslig organisation, der måtte blive part i denne traktat, hvis et af vedkommende organisations officielle sprog berøres.Artikel 25DepositarWIPO's generaldirektør er depositar for denne traktat.FælleserklæringerVedrørende artikel 1, stk. 4Ret til reproduktion, således som anført i artikel 9 i Bernerkonventionen og de deri hjemlede undtagelser, finder fuldt ud anvendelse på det digitale område, navnlig når der er tale om brug af værker i digital form. Lagring af beskyttede værker i digital form på et elektronisk medium


text: sidestilles med reproduktion i henhold til Bernerkonventionens artikel 9.Vedrørende artikel 3Ved anvendelsen af nærværende traktats artikel 3 skal udtrykket "unionsland" i artikel 2 til 6 i Bernerkonventionen forstås som en kontraherende part i nærværende traktat, når de nævnte artikler i Bernerkonventionen anvendes i forbindelse med den i nærværende traktat omhandlede beskyttelse. Udtrykket "et land uden for unionen" i nævnte artikler i Bernerkonventionen skal under de samme omstændigheder forstås som et land, der ikke er kontraherende part i nærværende traktat, og udtrykket "denne konvention" i artikel 2, stk. 8, artikel 2bis, stk. 2, og artikel 3, 4 og 5 i Bernerkonventionen skal forstås som en henvisning til Bernerkonventionen og nærværende traktat. Endelig skal henvisninger til "statsborgere i et af unionslandene" i Bernerkonventionens artikel 3 til 6, når disse artikler anvendes i forbindelse med nærværende traktat, for så vidt angår en mellemstatslig organisation, der er kontraherende part i nærværende traktat, forstås som statsborgere i et af de lande, der er medlemmer af den pågældende organisation.Vedrørende artikel 4Beskyttelsen af edb-programmer i henhold til nærværende traktats artikel 4 sammenholdt med artikel 2 har et tilsvarende omfang som Bernerkonventionens artikel 2 og svarer til bestemmelserne herom i TRIPs-aftalen.Vedrørende artikel 5Beskyttelsen af samlinger af data (databaser) i henhold til nærværende traktats artikel 5 sammenholdt med artikel 2 har et tilsvarende omfang som Bernerkonventionens artikel 2 og svarer til bestemmelserne herom i TRIPs-aftalen.Vedrørende artikel 6 og 7I forbindelse med retten til udbredelse og retten til udlejning skal der ved udtrykkene "kopier" og "originaler eller kopier" i disse artikler udelukkende forstås fikserede kopier, der kan bringes i omsætning som rørlige ting.Vedrørende artikel 7Forpligtelsen i artikel 7, stk. 1, indebærer ikke, at en kontraherende part skal meddele eneret til kommerciel udlejning til ophavsmænd, som ifølge den pågældende parts lovgivning ikke indrømmes rettigheder vedrørende fonogrammer. Forpligtelsen svarer til artikel 14, stk. 4, i TRIPs-aftalen.Vedrørende artikel 8Den blotte tilvejebringelse af fysiske faciliteter, der muliggør eller anvendes til en overføring, udgør ikke i sig selv en overføring som omhandlet i denne traktat eller Bernerkonventionen. Artikel 8 er ikke til hinder for, at en kontraherende part kan anvende artikel 11bis, stk. 2.Vedrørende artikel 10Artikel 10 giver med hensyn til digitalteknologi de kontraherende parter mulighed for en videreførelse og en rimelig udvidelse af de begrænsninger og undtagelser i deres nationale lovgivning, der anses for at være acceptable under Bernerkonventionen. Bestemmelserne skal fortolkes således, at de også giver de kontraherende parter tilladelse til at fastsætte nye undtagelser og begrænsninger, som er rimelige i forbindelse med digitale net.Artikel 10, stk. 2, medfører hverken nogen indskrænkning eller nogen udvidelse af anvendelsesområdet for de begrænsninger og undtagelser, der er tilladt ifølge Bernerkonventionen.Vedrørende artikel 12Udtrykket "krænkelse af en rettighed, der er omfattet af denne traktat eller Bernerkonventionen" omfatter såvel de forskellige former for eneret som retten til vederlag.De kontraherende parter kan ikke påberåbe sig denne artikel som begrundelse for at udarbejde eller indføre ordninger for forvaltning af rettigheder, som indebærer krav om formaliteter, der ikke er tilladt ifølge Bernerkonventionen eller denne traktat, eller som begrænser de frie varebevægelser eller


text:
 Avis juridique important
 |
 21994A0103(14)
 Aftale om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde - Protokol 13 om ikke-anvendelse af antidumping- og udligningsforanstaltninger
 EF-Tidende nr. L 001 af 03/01/1994 s. 0175 - 0175
 PROTOKOL 13 om ikke-anvendelse af antidumping- og udligningsforanstaltninger Artikel 26 i aftalen anvendes kun paa de omraader, der er omfattet af bestemmelserne i aftalen, og paa hvilke gaeldende faellesskabsret i fuldt omfang er integreret i aftalen.Desuden beroerer anvendelsen af naevnte artikel ikke saadanne foranstaltninger, som de kontraherende parter maatte indfoere for at hindre omgaaelse af foelgende foranstaltninger rettet mod tredjelande:-antidumpingforanstaltninger-udligningstold-foranstaltninger mod uretmaessig handelspraksis, som kan tilskrives tredjelande.


text:
 29.12.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 346/44
 DEN BLANDEDE LANDBRUGSKOMITÉS AFGØRELSE Nr. 4/2005
 af 19. december 2005
 om ændring af appendiks 1 til bilag 9 til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om handel med landbrugsprodukter
 (2005/956/EF)
 DEN BLANDEDE LANDBRUGSKOMITÉ HAR —
 under henvisning til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om handel med landbrugsprodukter, særlig artikel 11, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om handel med landbrugsprodukter (i det følgende benævnt »aftalen«) trådte i kraft den 1. juni 2002.
 (2)
 Bilag 9 har til formål at fremme handelen med økologiske landbrugsprodukter og fødevarer fra Fællesskabet og Schweiz.
 (3)
 Ifølge artikel 8, stk. 2, i bilag 9 til aftalen undersøger arbejdsgruppen løbende udviklingen i parternes love og administrative bestemmelser og udarbejder bl.a. forslag, som den forelægger for Den Blandede Landbrugskomité med henblik på tilpasning og ajourføring af de pågældende appendikser.
 (4)
 Appendiks 1 til bilag 9 til aftalen vedrører de bestemmelser, der gælder for afsætning af økologiske landbrugsprodukter og fødevarer fra Fællesskabet og Schweiz.
 (5)
 Appendiks 1 til bilag 9 til aftalen bør tilpasses for at tage hensyn til udviklingen i bestemmelserne i Fællesskabet og i Schweiz —
 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Appendiks 1 til bilag 9 til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om handel med landbrugsprodukter erstattes af teksten i bilaget til denne afgørelse.
 Artikel 2
 Denne afgørelse træder i kraft den 1. januar 2006.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 19. december 2005.
 På vegne af Den Blandede Landbrugskomité
 Leder af EF’s delegation
 Aldo LONGO
 Leder af den schweiziske delegation
 Christian HÄBERLI
 Sekretær for Den Blandede Landbrugskomité
 Remigi WINZAP
 BILAG
 »APPENDIKS 1
 Gældende EF-bestemmelser
 Rådets forordning (EØF) nr. 2092/91 af 24. juni 1991 om økologisk produktionsmetode for landbrugsprodukter og om angivelse heraf på landbrugsprodukter og levnedsmidler (EFT L 198 af 22.7.1991, s. 1), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2254/2004 (EUT L 385 af 29.12.2004, s. 20).
 Kommissionens forordning (EØF) nr. 94/92 af 14. januar 1992 om nærmere regler for indførsel fra tredjelande som omhandlet i forordning (EØF) nr. 2092/91 om økologisk produktionsmetode for landbrugsprodukter og om angivelse heraf på landbrugsprodukter og levnedsmidler (EFT L 11 af 17.1.1992, s. 14), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 746/2004 (EUT L 122 af 26.4.2004, s. 10).
 Kommissionens forordning (EØF) nr. 207/93 af 29. januar 1993 om fastlæggelse af indholdet af bilag VI til Rådets forordning (EØF) nr. 2092/91 om økologisk produktionsmetode for landbrugsprodukter og om angivelse heraf på landbrugsprodukter og levnedsmidler og om gennemførelsesbestemmelser til artikel 5, stk. 4, i nævnte forordning (EFT L 25 af 2.2.1993, s. 5), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2020/2000 (EFT L 241 af 26.9.2000, s. 39).
 Kommissionens forordning (EF) nr. 1788/2001 af 7. september 2001 om gennemførelsesbestemmelser til bestemmelserne for kontrolattesten for import fra tredjelande under artikel 11 i Rådets forordning (EØF) nr. 2092/91 om økologisk produktionsmetode for landbrugsprodukter og om angivelse heraf på landbrugsprodukter og levnedsmidler (EFT L 243 af


text:
13.9.2001, s. 3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 746/2004 (EUT L 122 af 26.4.2004, s. 10).
 Kommissionens forordning (EF) nr. 223/2003 af 5. februar 2003 om kravene til mærkning ved økologisk produktion af foderstoffer, foderblandinger og fodermidler og om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 2092/91 (EUT L 31 af 6.2.2003, s. 3).
 Kommissionens forordning (EF) nr. 1452/2003 af 14. august 2003 om videreførelse af undtagelsen i artikel 6, stk. 3, litra a), i Rådets forordning (EØF) nr. 2092/91 for bestemte arter af frø og vegetativt formeringsmateriale og om fastlæggelse af procedureregler og kriterier for denne undtagelse (EUT L 206 af 15.8.2003, s. 17).
 Gældende bestemmelser i Schweiz
 »Ordonnance« af 22. september 1997 om økologisk landbrug og økologiske produkters og fødevarers betegnelse (»Ordonnance« om økologisk landbrug), senest ændret den 10. november 2004 (RO 2004 4891).
 »Ordonnance« af 22. september 1997 om økologisk landbrug, udstedt af Département fédéral de l’économie, senest ændret den 10. november 2004 (RO 2004 4895).
 Udelukket fra ækvivalensordningen
 Schweiziske produkter, hvis bestanddele er fremstillet i forbindelse med omlægning til økologisk landbrug.
 Produkter fra den schweiziske gedeproduktion, når dyrene er omfattet af undtagelsen i artikel 39d i »ordonnance« 910.18 om økologisk landbrug og økologiske produkters og levnedsmidlers betegnelse.«


text:
 21.8.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 223/49
 AFGØRELSE TRUFFET AF DET BLANDEDE EØS-UDVALG
 Nr. 51/2008
 af 25. april 2008
 om ændring af bilag IX (Finansielle tjenesteydelser) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Bilag IX til aftalen blev ændret ved afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalg nr. 10/2008 af 1. februar 2008 (1).
 (2)
 Kommissionens henstilling 2007/657/EF af 11. oktober 2007 om det elektroniske net af officielt udpegede mekanismer til central opbevaring af regulerede oplysninger, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/109/EF (2) bør indarbejdes i aftalen —
 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende punkt indsættes efter punkt 42 (Kommissionens henstilling 2004/384/EF) i bilag IX til aftalen:
 »43.
 32007 H 0657: Kommissionens henstilling 2007/657/EF af 11. oktober 2007 om det elektroniske net af officielt udpegede mekanismer til central opbevaring af regulerede oplysninger, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/109/EF (EUT L 267 af 12.10.2007, s.16).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af henstilling 2007/657/EF, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 26. april 2008, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1 (3).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 25. april 2008.
 På vegne af Det Blandede EØS-udvalg
 Alan SEATTER
 Formand
 (1) EUT L 154 af 12.6.2008, s. 20.
 (2) EUT L 267 af 12.10.2007, s. 16.
 (3) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
26. 11 . 73 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr.L 325/ 11
 AFTALE
 mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og De forenede Nationers Hjælpeorga
 nisation for Palæstina-flygtninge vedrørende levering af mel af blød hvede og ris som
 fødevarehjælp
 RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER,
 på den ene side,
 DE FORENEDE NATIONERS HJÆLPEORGANISATION FOR PALÆSTINA
 FLYGTNINGE,
 på den anden side,
 HAR VEDTAGET at indgå denne aftale og har med henblik herpå som befuldmægtigede
 udpeget:
 RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER :
 DE FORENEDE NATIONERS HJÆLPEORGANISATION FOR PALÆSTINA
 FLYGTNINGE :
 SOM ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE BESTEMMELSER :
 Artikel 1 gelse fastsættes i bilag II, som udgør en integrerende
 del af denne aftale .
 Inden for rammerne af sit program for fødeva
 rehjælp i form af korn for året 1971 / 1972 leverer
 Det europæiske økonomiske Fællesskab, herefter Artikel IV
 benævnt » Fællesskabet«, som gave til De forenede Modtagerorganisationen forpligter sig til at træffe alle
 Nationers hjælpeorganisation for Palæstina-flygtnin nødvendige foranstaltninger med henblik på trans
 ge, herefter benævnt » modtagerorganisationen « en port og forsikring af de leverede varer fra lossehav
 mængde på 13 130 tons blød hvede i form af 8 695 nene til bestemmelsesstederne.
 tons mel af blød hvede og en mængde på 3 870 tons
 afskallet ris i form af 3 000 tons forarbejdet ris.
 Artikel V
 Modtagerorganisationen forpligter sig til at anvende
 Artikel II
 de som fødevarehjælp modtagne varer som forbru
 gervarer og til gratis at uddele dem til Palæstina
 Leveringerne foretages cif libanesisk eller israelsk flygtninge.
 lossehavn, i nye jutesække med en nettovægt på 50
 kilogram.
 Artikel VI
 Modtagerorganisationen forpligter sig til at give
 Artikel III Fællesskabet meddelelse om gennemførelsesbetingel
 serne for denne aftale. Med henblik herpå giver det
 Fællesskabets og modtagerorganisationens forpligtel navnlig Kommissionen for De europæiske Fællesska
 ser og ansvar navnlig vedrørende levering og overta ber følgende oplysninger:
 ---pagebreak--- Nr. L 325 / 12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 26 . 11 . 73
 — senest tredive dage efter losningen : datoerne for Artikel VII
 skibenes ankomst til bestemmelseshavnene ; de
 lossede varers mængde og tilstand ; datoerne for På begæring af en af de kontraherende parter rådfø
 losningernes afslutning; rer disse sig med hinanden om alle spørgsmål vedrø
 rende anvendelsen af denne aftale.
 Artikel VIII
 — hver tredje måned indtil de som hjælp modtagne
 mængder er fuldstændig opbrugt : opgørelse over Denne aftale er affattet i to eksemplarer på dansk,
 modtagernes antal ; distribuerede mængder; distri engelsk, fransk, italiensk, nederlandsk og tysk, og
 butionssteder; tidsforløb og distributionsmåde. hver af disse tekster har gyldighed.
 BILAG
 Bestemmelser fastsat i Artikel III i aftalen
 Artikel 1
 Levering har fundet sted, og risikoen overgår fra Fællesskabet til modtagerorganisationen,
 når varen faktisk er anbragt på kajen eller i givet fald i kornskib i lossehavnen eller på
 lægter.
 Modtagerorganisationen afholder alle omkostninger efter leveringen, herunder omkostninger
 ved modtagelsen af varen.
 Eventuelle udgifter for overliggedage i lossehavnen på grund af forsinkelser, som modtager
 organisationen er ansvarlig for, afholdes af denne. Beløbenes størrelse og de nærmere retnings
 linier, der er fastsat i kontrakten mellem Fællesskabets i artikel


text:
5 omhandlede befuld-'
 mægtigede og fragtføreren, må på forhånd aftales mellem denne befuldmægtigede og organisa
 sationens i artikel 5 omhandlede ladningsmodtager.
 Artikel 2
 Fællesskabet giver så hurtigt som muligt efter ombordbringelsen af varen meddelelse til
 modtagerorganisationen med angivelse af skib, tidspunkt for lastning, varens mængde og
 kvalitet, konstateret ved lastningen, lossehavn og tempo for losning pr. dag i denne havn.
 Artikel 3
 Fællesskabet giver modtagerorganisationen meddelelse om det forventede tidspunkt for
 skibets ankomst til lossehavnen mindst ti fulde dage før dette tidspunkt.
 Fællesskabet lader i certepartiet indsætte en klausul om, at kaptajnen er forpligtet til mindst
 tooghalvfjerds timer i forvejen at oplyse modtagerorganisationen om det sandsynlige tidspunkt
 for skibets ankomst til lossehavnen.
 Artikel 4
 Ved levering af varerne er en tolerance på 5 °/o under den varemængde, som skal leveres
 ifølge artikel I i aftalen, tilladt.
 ---pagebreak--- 26. 11 . 73 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 325 / 13
 Artikel 5
 Fællesskabet udpeger til gennemførelsen af bestemmelserne i dette bilag en befuldmægtiget,
 hvis navn og adresse det rettidig meddeler modtagerorganisationen.
 Modtagerorganisationen udpeger i hver lossehavn en ladningsmodtager, hvis navn og adresse
 den forud for aftalens gennemførelse meddeler Fællesskabet.
 Meddelelse om undertegnelse af aftalen vedrørende levering af fødevarehjælp mellem
 Det europæiske økonomiske Fællesskab og De forenede Nationers hjælpeorganisation
 for Palæstina-flygtninge (UNRWA)
 Aftalen mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og UNRWA vedrørende leve
 ring af mel af blød hvede og ris som fødevarehjælp, som Rådet besluttede at indgå
 den 16. juli 1973 , er blevet undertegnet i Bruxelles den 19 . oktober 1973 ,
 for Rådet for De europæiske Fællesskaber af Otto Møller, ministerråd, stedfortrædende
 repræsentant, samt J. Durieux, direktør i generaldirektoratet for udviklingsbistand
 i Kommissionen for De europæiske Fællesskaber,
 for UNRWA af Ralph Owren, repræsentant for denne organisation i Europa.


text:
 8.4.2020
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 112/1
 AFGØRELSE Nr. 1/2015 TRUFFET AF DEN BLANDEDE VETERINÆRKOMITÉ, DER ER NEDSAT VED AFTALEN MELLEM DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB OG DET SCHWEIZISKE FORBUND OM HANDEL MED LANDBRUGSPRODUKTER
 af 17. december 2015
 om ændring af appendiks 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 10 og 11 til bilag 11 til aftalen [2020/498]
 DEN BLANDEDE VETERINÆRKOMITÉ HAR —
 under henvisning til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om handel med landbrugsprodukter (1), særlig artikel 19, stk. 3, i bilag 11, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om handel med landbrugsprodukter (i det følgende benævnt »landbrugsaftalen«) trådte i kraft den 1. juni 2002.
 (2)
 I henhold til artikel 19, stk. 1, i bilag 11 til landbrugsaftalen skal Den Blandede Veterinærkomité, der er nedsat ved landbrugsaftalen, behandle alle spørgsmål vedrørende nævnte bilag og dets gennemførelse samt varetage de opgaver, der er fastsat i det. I henhold til artikel 19, stk. 3, i nævnte bilag kan Den Blandede Veterinærkomité beslutte at ændre appendikserne, blandt andet for at tilpasse eller ajourføre dem.
 (3)
 Appendiks 1, 2, 3, 4, 5, 6 og 11 til bilag 11 til landbrugsaftalen blev ændret første gang ved afgørelse nr. 2/2003 truffet af Den Blandede Veterinærkomité (2).
 (4)
 Appendiks 1, 2, 3, 5, 6 og 10 til bilag 11 til landbrugsaftalen blev senest ændret ved afgørelse nr. 1/2013 truffet af Den Blandede Veterinærkomité (3).
 (5)
 En række bestemmelser i EU-lovgivningen og den schweiziske lovgivning er blevet ændret eller ajourført siden den seneste ændring af appendiks 1, 2, 3, 5, 6 og 10 til bilag 11 til landbrugsaftalen, jf. Den Blandede Veterinærkomités afgørelse nr. 1/2013. I betragtning af ændringernes omfang bør henvisningerne til lovgivningen ajourføres.
 (6)
 Office vétérinaire fédéral blev overført til indenrigsministeriet den 1. januar 2013 og blev en del af et nyt kontor sammen med Division Sécurité alimentaire de l'Office fédéral de la santé publique den 1. januar 2014. Det nye kontor har betegnelsen Office fédéral de la sécurité alimentaire et des affaires vétérinaires. Efter sammenlægningen måtte flere retsakter ændres.
 (7)
 Schweiz har forelagt Den Blandede Veterinærkomité en plan over de foranstaltninger, som påtænkes iværksat med henblik på godkendelse af schweiziske virksomheder, i overensstemmelse med artikel 3 i Rådets direktiv 2009/158/EF (4). I henhold til aftalen har Den Blandede Veterinærkomité beføjelse til at anerkende planen.
 (8)
 Schweiz har frem til den 31. december 2014 adgang til fritagelse fra trikinundersøgelsen af slagtekroppe og kød af tamsvin, der er blevet holdt med henblik på opfedning og slagtning på små slagterier. Sådanne slagtekroppe og kød samt kødprodukter heraf er forsynet med et særligt sundhedsstempel, og handel med Den Europæiske Unions medlemsstater med disse produkter må ikke finde sted, jf. bestemmelserne i artikel 9a i bekendtgørelse fra DFI af 23. november 2005 om animalske fødevarer (RS 817.022.108). Kommissionens forordning (EU) nr. 216/2014 (5) ændrer de særlige bestemmelser om offentlig kontrol af trikiner i kød og tillader forskudt anvendelse af visse bestemmelser. Med henblik på en gradvis


text:
tilpasning af de schweiziske myndigheders aktuelle praksis bør adgangen til fritagelse fra trikinundersøgelsen forlænges frem til den 31. december 2016.
 (8a)
 For at undgå en afbrydelse i eksisterende og velfungerende praksis og for at sikre retlig kontinuitet, som ikke vil medføre forudsigelige negative konsekvenser, er det hensigtsmæssigt at lade afgørelsen finde anvendelse med tilbagevirkende kraft fra den 1. januar 2015.
 (9)
 Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
 (10)
 Bestemmelserne i appendiks 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 10 og 11 til bilag 11 til landbrugsaftalen bør ændres i overensstemmelse hermed —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Appendiks 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 10 og 11 til bilag 11 til landbrugsaftalen ændres som anført i bilag I-IX til denne afgørelse.
 Artikel 2
 Det dossier, som Schweiz i overensstemmelse med artikel 3 i direktiv 2009/158/EF har forelagt for Den Blandede Veterinærkomité, vedrørende de foranstaltninger, som påtænkes iværksat med henblik på godkendelse af schweiziske virksomheder, er i overensstemmelse med bestemmelserne i direktiv 2009/158/EF.
 Artikel 3
 Denne afgørelse, der er udfærdiget i to eksemplarer, undertegnes af de to formænd eller andre personer, der er bemyndiget til at handle på vegne af landbrugsaftalens parter.
 Artikel 4
 Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
 Den finder anvendelse med tilbagevirkende kraft fra den 1. januar 2015.
 Undertegnet i Bern, den 17. december 2015.
 På vegne af Det Schweiziske Forbund
 Lorenzo TERZI
 På vegne af Den Europæiske Union
 Hans WYSS
 (1) EFT L 114 af 30.4.2002, s. 132.
 (2) Afgørelse nr. 2/2003 truffet af Den Blandede Veterinærkomité, der er nedsat ved aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om handel med landbrugsprodukter den 25. november 2003 om ændring af appendiks 1, 2, 3, 4, 5, 6 og 11 i bilag 11 til aftalen (2004/78/EF) (EUT L 23 af 28.1.2004, s. 27).
 (3) Afgørelse nr. 1/2013 truffet af Den Blandede Veterinærkomité, der er nedsat ved aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om handel med landbrugsprodukter den 22. februar 2013 om ændring af appendiks 1, 2, 3, 5, 6, og 10 i bilag 11 til aftalen (2013/479/EU) (EUT L 264 af 5.10.2013, s. 1).
 (4) Rådets direktiv 2009/158/EF af 30. november 2009 om dyresundhedsmæssige betingelser for samhandelen inden for Fællesskabet med fjerkræ og rugeæg samt for indførsel heraf fra tredjelande (EUT L 343 af 22.12.2009, s. 74)
 (5) Kommissionens forordning (EU) nr. 216/2014 af 7. marts 2014 om ændring af forordning (EF) nr. 2075/2005 om særlige bestemmelser om offentlig kontrol af trikiner i kød (EUT L 69 af 8.3.2014, s. 85).
 BILAG I
 Appendiks 1 til bilag 11 til landbrugsaftalen affattes således:
 »APPENDIKS 1
 BEKÆMPELSESFORANSTALTNINGER/ANMELDELSE AF SYGDOMME
 I. Mund- og klovesyge
 A. RETSFORSKRIFTER (*1)
 Den Europæiske Union
 Schweiz
 Rådets direktiv 2003/85/EF af 29. september 2003 om EF-foranstaltninger til bekæmpelse af mund- og klovesyge, om ophævelse af direktiv 85/511/EØF og beslutning 84/531/EØF og 91/665/EØF og om ændring af direktiv 92/46/EØF (EUT L 306 af 22.11.2003, s. 1)
 1.
 Lov af 1. juli 1966 om epizootier (LFE; RS 916.40),


text:
særlig artikel 1-10b (mål for bekæmpelsen, foranstaltninger mod meget smitsomme epizootier) og artikel 57 (tekniske gennemførelsesforanstaltninger, internationalt samarbejde)
 2.
 Bekendtgørelse af 27. juni 1995 om epizootier (OFE; RS 916.401), særlig artikel 2 (meget smitsomme epizootier), 49 (håndtering af mikroorganismer, der er patogene for dyr), 73 og 74 (rengøring, desinfektion og desinfestering), 77-98 (fælles bestemmelser om meget smitsomme epizootier) og 99-103 (særlige foranstaltninger til bekæmpelse af mund- og klovesyge)
 3.
 Bekendtgørelse af 28. juni 2000 om indenrigsministeriets opbygning (Org DFI; RS 172.212.1), særlig artikel 12 (referencelaboratorium, registrering, kontrol og udlevering af mund- og klovesygevaccine)
 B. GENNEMFØRELSESBESTEMMELSER
 1.
 Kommissionen og Office fédéral de la sécurité alimentaire et des affaires vétérinaires meddeler hinanden, hvis de har til hensigt at iværksætte nødvaccination. I særligt hastende tilfælde meddeles det, hvilken afgørelse der er truffet, og hvilke regler der gælder for iværksættelsen af den. Under alle omstændigheder føres der hurtigst muligt konsultationer i Den Blandede Veterinærkomité.
 2.
 I henhold til artikel 97 i bekendtgørelsen om epizootier har Schweiz en beredskabsplan, der er offentliggjort på Office fédéral de la sécurité alimentaire et des affaires vétérinaires' websted.
 3.
 Det fælles referencelaboratorium til identifikation af mund- og klovesygevirus er: The Pirbright Institute, Pirbright Laboratory, Ash Road, Pirbright, Surrey, GU24 0NF, Det Forenede Kongerige. Schweiz afholder de udgifter, som påhviler landet til de foranstaltninger, som følger af denne udpegning. Laboratoriets funktioner og opgaver er beskrevet i bilag XVI til direktiv 2003/85/EF.
 II. Klassisk svinepest
 A. RETSFORSKRIFTER (*2)
 Den Europæiske Union
 Schweiz
 Rådets direktiv 2001/89/EF af 23. oktober 2001 om EF-foranstaltninger til bekæmpelse af klassisk svinepest (EFT L 316 af 1.12.2001, s. 5)
 1.
 Lov af 1. juli 1966 om epizootier (LFE; RS 916.40), særlig artikel 1-10b (mål for bekæmpelsen, foranstaltninger mod meget smitsomme epizootier) og artikel 57 (tekniske gennemførelsesforanstaltninger, internationalt samarbejde)
 2.
 Bekendtgørelse af 27. juni 1995 om epizootier (OFE; RS 916.401), særlig artikel 2 (meget smitsomme epizootier), 40 og 47 (bortskaffelse af animalske biprodukter), 49 (håndtering af mikroorganismer, der er patogene for dyr), 73 og 74 (rengøring, desinfektion og desinfestering), 77-98 (fælles bestemmelser om meget smitsomme epizootier) og 116-121 (konstatering af svinepest ved slagtning, særlige foranstaltninger til bekæmpelse af svinepest)
 3.
 Bekendtgørelse af 28. juni 2000 om indenrigsministeriets opbygning (Org DFI; RS 172.212.1), særlig artikel 12 (referencelaboratorium)
 4.
 Bekendtgørelse af 25. maj 2011 om bortskaffelse af animalske biprodukter (OESPA; RS 916.441.22)
 B. GENNEMFØRELSESBESTEMMELSER
 1.
 Kommissionen og Office fédéral de la sécurité alimentaire et des affaires vétérinaires meddeler hinanden, hvis de har til hensigt at iværksætte nødvaccination. Der føres hurtigst muligt konsultationer i Den Blandede Veterinærkomité.
 2.
 I henhold til artikel 117, stk. 5, i bekendtgørelse om epizootier udsteder Office fédéral de la sécurité alimentaire et des affaires vétérinaires om nødvendigt tekniske gennemførelsesbestemmelser om stempling og behandling af kød fra beskyttelses- og overvågningszoner.
 3.
 I henhold til artikel 121 i bekendtgørelse om epizootier har Schweiz en beredskabsplan for udryddelse af klassisk svinepest hos vildsvin i overensstemmelse med artikel 15 og 16 i direktiv 2001/89/EF.
 4.
 I henhold til artikel 97 i bekendtgørelsen om epizootier har Schweiz en beredskabsplan, der er


text:
offentliggjort på Office fédéral de la sécurité alimentaire et des affaires vétérinaires' websted.
 5.
 Gennemførelsen af kontrol på stedet sorterer under Den Blandede Veterinærkomité, jf. især artikel 21 i direktiv 2001/89/EF og artikel 57 i lov om epizootier.
 6.
 I henhold til artikel 89, stk. 2, i bekendtgørelse om epizootier udsteder Office fédéral de la sécurité alimentaire et des affaires vétérinaires om nødvendigt tekniske gennemførelsesbestemmelser om serologisk kontrol af svin i beskyttelses- og overvågningszoner i overensstemmelse med kapitel IV i bilaget til Kommissionens beslutning 2002/106/EF (*).
 7.
 Det fælles referencelaboratorium for klassisk svinepest er: Institut für Virologie der Tierärztlichen Hochschule Hannover, 15 Bünteweg 17, 30559 Hannover, Tyskland. Schweiz afholder de udgifter, som påhviler landet til de foranstaltninger, som følger af denne udpegning. Laboratoriets funktioner og opgaver er beskrevet i bilag IV til direktiv 2001/89/EF.
 III. Afrikansk svinepest
 A. RETSFORSKRIFTER (*3)
 Den Europæiske Union
 Schweiz
 Rådets direktiv 2002/60/EF af 27. juni 2002 om specifikke bestemmelser for bekæmpelse af afrikansk svinepest og om ændring af direktiv 92/119/EØF for så vidt angår Teschener syge og afrikansk svinepest (EFT L 192 af 20.7.2002, s. 27)
 1.
 Lov af 1. juli 1966 om epizootier (LFE; RS 916.40), særlig artikel 1-10b (mål for bekæmpelsen, foranstaltninger mod meget smitsomme epizootier) og artikel 57 (tekniske gennemførelsesforanstaltninger, internationalt samarbejde)
 2.
 Bekendtgørelse af 27. juni 1995 om epizootier (OFE; RS 916.401), særlig artikel 2 (meget smitsomme epizootier), 40 og 47 (bortskaffelse af animalske biprodukter), 49 (håndtering af mikroorganismer, der er patogene for dyr), 73 og 74 (rengøring, desinfektion og desinfestering), 77-98 (fælles bestemmelser om meget smitsomme epizootier) og 116-121 (konstatering af svinepest ved slagtning, særlige foranstaltninger til bekæmpelse af svinepest)
 3.
 Bekendtgørelse af 28. juni 2000 om indenrigsministeriets opbygning (Org DFI; RS 172.212.1), særlig artikel 12 (referencelaboratorium)
 4.
 Bekendtgørelse af 25. maj 2011 om bortskaffelse af animalske biprodukter (OESPA; RS 916.441.22)
 B. GENNEMFØRELSESBESTEMMELSER
 1.
 EU-referencelaboratoriet for afrikansk svinepest er: Centro de Investigación en Sanidad Animal, 28130 Valdeolmos, Madrid, Spanien. Schweiz afholder de udgifter, som påhviler landet til de foranstaltninger, som følger af denne udpegning. Laboratoriets funktioner og opgaver er beskrevet i bilag V til direktiv 2002/60/EF.
 2.
 I henhold til artikel 97 i bekendtgørelsen om epizootier har Schweiz en beredskabsplan, der er offentliggjort på Office fédéral de la sécurité alimentaire et des affaires vétérinaires' websted.
 3.
 I henhold til artikel 89, stk. 2, i bekendtgørelse om epizootier udsteder Office fédéral de la sécurité alimentaire et des affaires vétérinaires om nødvendigt tekniske gennemførelsesbestemmelser i overensstemmelse med bestemmelserne i Kommissionens beslutning 2003/422/EF (**) for så vidt angår diagnosticeringsprocedurerne for afrikansk svinepest.
 4.
 Gennemførelsen af kontrol på stedet sorterer under Den Blandede Veterinærkomité, jf. især artikel 20 i direktiv 2002/60/EF og artikel 57 i lov om epizootier.
 IV. Hestepest
 A. RETSFORSKRIFTER (*4)
 Den Europæiske Union
 Schweiz
 Rådets direktiv 92/35/EØF af 29. april 1992 om fastsættelse af regler for kontrol med og foranstaltninger til bekæmpelse af hestepest (EFT L 157 af 10.6.1992, s. 19)
 1.
 Lov af 1. juli 1966 om epizootier (LFE; RS 916.40), særlig artikel 1-10b (mål for bekæmpelsen, foranstaltninger mod meget


text:
smitsomme epizootier) og artikel 57 (tekniske gennemførelsesforanstaltninger, internationalt samarbejde)
 2.
 Bekendtgørelse af 27. juni 1995 om epizootier (OFE; RS 916.401), særlig artikel 2 (meget smitsomme epizootier), 49 (håndtering af mikroorganismer, der er patogene for dyr), 73 og 74 (rengøring, desinfektion og desinfestering), 77-98 (fælles bestemmelser om meget smitsomme epizootier) og 112-112f (særlige foranstaltninger til bekæmpelse af hestepest)
 3.
 Bekendtgørelse af 28. juni 2000 om indenrigsministeriets opbygning (Org DFI; RS 172.212.1), særlig artikel 12 (referencelaboratorium)
 4.
 Bekendtgørelse af 25. maj 2011 om bortskaffelse af animalske biprodukter (OESPA; RS 916.441.22)
 B. GENNEMFØRELSESBESTEMMELSER
 1.
 Hvis der i Schweiz udvikler sig en epizooti, som er af særlig alvorlig karakter, mødes Den Blandede Veterinærkomité for at undersøge situationen. De schweiziske myndigheder forpligter sig til at træffe de foranstaltninger, der er nødvendige på baggrund af resultaterne af undersøgelsen.
 2.
 Det fælles referencelaboratorium for hestepest er: Laboratorio de Sanidad y Producción Animal, Ministerio de Agricultura, Pesca y Alimentación, 28110 Algete, Madrid, Spanien. Schweiz afholder de udgifter, som påhviler landet til de foranstaltninger, som følger af denne udpegning. Laboratoriets funktion og opgaver er beskrevet i bilag III til direktiv 92/35/EØF.
 3.
 Gennemførelsen af kontrol på stedet sorterer under Den Blandede Veterinærkomité, jf. især artikel 16 i direktiv 92/35/EØF og artikel 57 i lov om epizootier.
 4.
 I henhold til artikel 97 i bekendtgørelsen om epizootier har Schweiz en beredskabsplan, der er offentliggjort på Office fédéral de la sécurité alimentaire et des affaires vétérinaires' websted.
 V. Aviær influenza
 A. RETSFORSKRIFTER (*5)
 Den Europæiske Union
 Schweiz
 Rådets direktiv 2005/94/EF af 20. december 2005 om fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af aviær influenza og om ophævelse af direktiv 92/40/EØF (EUT L 10 af 14.1.2006, s. 16)
 1.
 Lov af 1. juli 1966 om epizootier (LFE; RS 916.40), særlig artikel 1-10b (mål for bekæmpelsen, foranstaltninger mod meget smitsomme epizootier) og artikel 57 (tekniske gennemførelsesforanstaltninger, internationalt samarbejde)
 2.
 Bekendtgørelse af 27. juni 1995 om epizootier (OFE; RS 916.401), særlig artikel 2 (meget smitsomme epizootier), 49 (håndtering af mikroorganismer, der er patogene for dyr), 73 og 74 (rengøring, desinfektion og desinfestering), 77-98 (fælles bestemmelser om meget smitsomme epizootier) og 122-122f (særlige foranstaltninger til bekæmpelse af aviær influenza)
 3.
 Bekendtgørelse af 28. juni 2000 om indenrigsministeriets opbygning (Org DFI; RS 172.212.1), særlig artikel 12 (referencelaboratorium)
 B. GENNEMFØRELSESBESTEMMELSER
 1.
 EU-referencelaboratoriet for aviær influenza er: Animal Health and Veterinary Laboratory Agency AHVLA Corporate Headquarters (Weybridge), Woodham Lane, New Haw, Addlestone, Surrey, KT15 3NB, Det Forenede Kongerige. Schweiz afholder de udgifter, som påhviler landet til de foranstaltninger, som følger af denne udpegning. Laboratoriets funktioner og opgaver er beskrevet i bilag VII, punkt 2, til direktiv 2005/94/EF.
 2.
 I henhold til artikel 97 i bekendtgørelsen om epizootier har Schweiz en beredskabsplan, der er offentliggjort på Office fédéral de la sécurité alimentaire et des affaires vétérinaires' websted.
 3.
 Gennemførelsen af kontrol på stedet sorterer under Den Blandede Veterinærkomité, jf. især artikel 60 i direktiv 2005/94/EF og artikel 57 i lov om epizootier.
 VI. Newcastle disease
 A. RETSFORSKRIFTER (*6)
 Den Europæiske Union
 Schweiz
 Rådets direktiv 92/66/EØF af 14. juli 1992 om fællesskabsforanstaltninger til


text:
bekæmpelse af Newcastle disease (EFT L 260 af 5.9.1992, s. 1)
 1.
 Lov af 1. juli 1966 om epizootier (LFE; RS 916.40), særlig artikel 1-10b (mål for bekæmpelsen, foranstaltninger mod meget smitsomme epizootier) og artikel 57 (tekniske gennemførelsesforanstaltninger, internationalt samarbejde)
 2.
 Bekendtgørelse af 27. juni 1995 om epizootier (LFE; RS 916.401), særlig artikel 2 (meget smitsomme epizootier), 40-47 (bortskaffelse af animalske biprodukter), 49 (håndtering af mikroorganismer, der er patogene for dyr), 73 og 74 (rengøring, desinfektion og desinfestering), 77-98 (fælles bestemmelser om meget smitsomme epizootier) og 123-125 (særlige foranstaltninger til bekæmpelse af Newcastle disease)
 3.
 Bekendtgørelse af 28. juni 2000 om indenrigsministeriets opbygning (Org DFI; RS 172.212.1), særlig artikel 12 (referencelaboratorium)
 4.
 Bekendtgørelse af 25. maj 2011 om bortskaffelse af animalske biprodukter (OESPA; RS 916.441.22)
 B. GENNEMFØRELSESBESTEMMELSER
 1.
 EU-referencelaboratoriet for Newcastle disease er: Animal Health and Veterinary Laboratory Agency AHVLA Corporate Headquarters (Weybridge), Woodham Lane, New Haw, Addlestone, Surrey, KT15 3NB, Det Forenede Kongerige. Schweiz afholder de udgifter, som påhviler landet til de foranstaltninger, som følger af denne udpegning. Laboratoriets funktioner og opgaver er beskrevet i bilag V til direktiv 92/66/EØF.
 2.
 I henhold til artikel 97 i bekendtgørelsen om epizootier har Schweiz en beredskabsplan, der er offentliggjort på Office fédéral de la sécurité alimentaire et des affaires vétérinaires' websted.
 3.
 De oplysninger, der omhandles i artikel 17 og 19 i direktiv 92/66/EØF, sorterer under Den Blandede Veterinærkomité.
 4.
 Gennemførelsen af kontrol på stedet sorterer under Den Blandede Veterinærkomité, jf. især artikel 22 i direktiv 92/66/EØF og artikel 57 i lov om epizootier.
 VII. Sygdomme hos fisk og bløddyr
 A. RETSFORSKRIFTER (*7)
 Den Europæiske Union
 Schweiz
 Rådets direktiv 2006/88/EF af 24. oktober 2006 om dyresundhedsbestemmelser for akvakulturdyr og produkter deraf og om forebyggelse og bekæmpelse af visse sygdomme hos vanddyr (EUT L 328 af 24.11.2006, s. 14)
 1.
 Lov af 1. juli 1966 om epizootier (LFE; RS 916.40), særlig artikel 1-10 (foranstaltninger mod epizootier) og 57 (tekniske gennemførelsesbestemmelser, internationalt samarbejde)
 2.
 Bekendtgørelse af 27. juni 1995 om epizootier (OFE; RS 916.401), særlig artikel 3 og 5 (relevante epizootier), 21-23 (registrering af akvakulturbrug, kontrol med bestanden og andre forpligtelser, sundhedsovervågning), 61 (forpligtelser for forpagtere af en fiskerettighed og for organer, der overvåger fiskeri), 62-76 (generelle bekæmpelsesforanstaltninger), 277-290 (fælles og særlige foranstaltninger vedrørende sygdomme hos akvakulturdyr, diagnoselaboratorium)
 B. GENNEMFØRELSESBESTEMMELSER
 1.
 For øjeblikket opdrættes der ikke flade østers i Schweiz. Hvis der udbryder bonamiose eller marteiliose, forpligter Office fédéral de la sécurité alimentaire et des affaires vétérinaires sig til at træffe de nødvendige nødforanstaltninger i overensstemmelse med EU-reglerne på grundlag af artikel 57 i lov om epizootier.
 2.
 Vedrørende bekæmpelsen af sygdomme hos fisk og bløddyr anvender Schweiz bekendtgørelsen om epizootier, særlig artikel 61 (forpligtelser for ejere og forpagtere af en fiskerettighed og for organer, der overvåger fiskeri), 62-76 (generelle bekæmpelsesforanstaltninger), 277-290 (særlige foranstaltninger vedrørende sygdomme hos vanddyr, diagnoselaboratorium) og 291 (epizootier under overvågning).
 3.
 EU-referencelaboratoriet for krebsdyrssygdomme er: Centre for Environment, Fisheries & Aquaculture Science (CEFAS), Weymouth Laboratory, Det Forenede Kongerige. EU-referencelaboratoriet for fiskesygdomme er: Veterinærinstituttet, Danmarks Tekniske Universitet, Hangøvej 2, 8200


text:
Århus, Danmark. EU-referencelaboratoriet for bløddyrssygdomme er: Laboratoire IFREMER, BP 133, 17390 La Tremblade, Frankrig. Schweiz afholder de udgifter, som påhviler landet til de foranstaltninger, som følger af disse udpegninger. Laboratoriernes funktioner og opgaver er beskrevet i bilag VI, del I, til direktiv 2006/88/EF.
 4.
 Gennemførelsen af kontrol på stedet sorterer under Den Blandede Veterinærkomité, jf. især artikel 58 i direktiv 2006/88/EF og artikel 57 i lov om epizootier.
 VIII. Transmissible spongiforme encephalopatier
 A. RETSFORSKRIFTER (*8)
 Den Europæiske Union
 Schweiz
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 999/2001 af 22. maj 2001 om fastsættelse af regler for forebyggelse af, kontrol med og udryddelse af visse transmissible spongiforme encephalopatier (EFT L 147 af 31.5.2001, s. 1)
 1.
 Bekendtgørelse af 23. april 2008 om beskyttelse af dyr (OPAn; RS 455.1), særlig artikel 184 (bedøvelsesmetoder)
 2.
 Bekendtgørelse af 18. april 2007 om import, transit og eksport af dyr og animalske produkter (OITE; RS 916.443.10)
 3.
 Lov af 9. oktober 1992 om fødevarer og brugsgenstande (LDAl; RS 817.0), særlig artikel 24 (kontrol og prøveudtagning) og 40 (fødevarekontrol)
 4.
 Bekendtgørelse af 23. november 2005 fra DFI om animalske fødevarer (RS 817.022.108), særlig artikel 4 og 7 (dele af slagtekroppen, som det er forbudt at anvende)
 5.
 Bekendtgørelse af 27. juni 1995 om epizootier (OFE; RS 916.401), særlig artikel 6 (definitioner og forkortelser), 34 (næringsbevis), 61 (anmeldepligt), 130 (overvågning af den schweiziske bestand), 175-181 (transmissible spongiforme encephalopatier), 297 (gennemførelse i landet), 301 (kantondyrlægens opgaver), 302 (embedsdyrlæger) og 312 (diagnoselaboratorier)
 6.
 Bekendtgørelse fra ministeriet for økonomi, uddannelse og forskning (DEFR) af 26. oktober 2011 om fodermiddelkataloget (OLALA; RS 916.307.1), særlig artikel 21 (tolerance, prøveudtagning, analysemetoder og transport), bilag 1.2, nr. 15 (produkter af landdyr), nr. 16 (fisk og andre havdyr samt produkter og biprodukter heraf), og bilag 4.1 (stoffer, der ikke eller kun i begrænset omfang må bringes i omsætning eller anvendes)
 7.
 Bekendtgørelse af 25. maj 2011 om bortskaffelse af animalske biprodukter (OESPA; RS 916.441.22)
 B. GENNEMFØRELSESBESTEMMELSER
 1.
 EU-referencelaboratoriet for transmissible spongiforme encephalopatier er: Animal Health and Veterinary Laboratory Agency AHVLA Corporate Headquarters (Weybridge), Woodham Lane, New Haw, Addlestone, Surrey, KT15 3NB, Det Forenede Kongerige. Schweiz afholder de udgifter, som påhviler landet til de foranstaltninger, som følger af denne udpegning. Laboratoriets funktioner og opgaver er beskrevet i kapitel B i bilag X til forordning (EF) nr. 999/2001.
 2.
 I henhold til artikel 57 i lov om epizootier har Schweiz en beredskabsplan for gennemførelse af foranstaltningerne til bekæmpelse af transmissible spongiforme encephalopatier.
 3.
 I henhold til artikel 12 i forordning (EF) nr. 999/2001 indføres der i EU's medlemsstater officielle begrænsninger med hensyn til flytning af ethvert dyr, som mistænkes for at være smittet med en transmissibel spongiform encephalopati, indtil resultaterne af en klinisk og epidemiologisk undersøgelse, der udføres af den kompetente myndighed, er kendt, eller dyret aflives med henblik på laboratorieundersøgelse under officielt tilsyn.
 I henhold til artikel 179b og 180a i bekendtgørelse om epizootier forbyder Schweiz slagtning af dyr, der er mistænkt for at være smittet med en transmissibel spongiform encephalopati. Dyr under mistanke skal slås ned uden


text:
blodsudgydelse og forbrændes, og deres hjerne skal undersøges på det schweiziske referencelaboratorium for transmissible spongiforme encephalopatier.
 I henhold til artikel 10 i bekendtgørelse om epizootier identificerer Schweiz kvæg ved hjælp af et ensartet, klart og permanent identifikationssystem, så hvert enkelt kreaturs mor og oprindelsesbesætning kan spores, og det kan fastslås, at dyrene ikke er direkte afkom af hundyr, der mistænkes for at være smittet med, eller køer, der er smittet med transmissible spongiforme encephalopatier.
 I henhold til artikel 179c i bekendtgørelse om epizootier slår Schweiz senest ved slutningen af produktionsfasen dyr, der er smittet med BSE, alle kreaturer, som er født inden for et år før og et år efter det smittede dyr, og som i denne periode indgik i besætningen, samt alt direkte afkom af køer, som er smittet med BSE, og som er født inden for de sidste to år, før diagnosen blev stillet, ned.
 4.
 I henhold til artikel 180b i bekendtgørelse om epizootier slår Schweiz dyr, der er smittet med scrapie, deres mødre, direkte afkom af smittede mødre samt alle andre får og alle andre geder i flokken ned, med undtagelse af:
 —
 får med mindst én ARR-allel og ingen VRQ-alleler og
 —
 dyr på under 2 måneder, der udelukkende er bestemt til slagtning. Hele hovedet og organer fra bughulen af disse dyr bortskaffes i henhold til bestemmelserne i bekendtgørelse om bortskaffelse af animalske biprodukter (OESPA; RS 916.441.22).
 Hvis det drejer sig om racer bestående af få dyr, kan man i undtagelsestilfælde undlade at slå flokken ned. I så fald sættes flokken under officielt veterinærtilsyn i 2 år, og der foretages en klinisk undersøgelse af dyrene i flokken to gange om året. Hvis der i denne periode er dyr, der sendes til slagtning, undersøges deres hoveder og tonsiller på det schweiziske referencelaboratorium for transmissible spongiforme encephalopatier.
 Disse foranstaltninger revideres ud fra resultaterne af sundhedsovervågningen af dyrene. Overvågningsperioden forlænges især i tilfælde af, at der påvises et nyt tilfælde af sygdom i flokken.
 Hvis man finder BSE hos et får eller en ged, forpligter Schweiz sig til at anvende foranstaltningerne i bilag VII til forordning (EF) nr. 999/2001.
 5.
 I henhold til artikel 7 i forordning (EF) nr. 999/2001 forbyder EU's medlemsstater, at husdyr, der holdes, opfedes eller opdrættes med henblik på produktion af fødevarer, fodres med forarbejdede animalske proteiner. EU's medlemsstater håndhæver et totalforbud mod at anvende animalske proteiner i foder til drøvtyggere.
 I henhold til artikel 27 i bekendtgørelse om bortskaffelse af animalske biprodukter (OESPA) har Schweiz indført totalforbud mod at anvende animalske proteiner i foder til husdyr.
 6.
 I henhold til artikel 6 i forordning (EF) nr. 999/2001 og i overensstemmelse med kapitel A i bilag III til samme forordning gennemfører EU's medlemsstater et årligt program for overvågning af BSE. Planen indbefatter en hurtigtest for BSE, som skal foretages på alle kreaturer på over 24 måneder, der nødslagtes, er døde på bedriften eller konstateret syge ved det levende syn, og på alle dyr på over 30 måneder, der slagtes til konsum.
 De hurtigtest for


text:
BSE, som Schweiz anvender, er nævnt i kapitel C i bilag X til forordning (EF) nr. 999/2001.
 I henhold til artikel 176 i bekendtgørelse om epizootier foretager Schweiz obligatorisk en hurtigtest for BSE på alle kreaturer på over 48 måneder, der er døde, slået ned til andre formål end slagtning, eller som er transporteret syge eller forulykkede til slagteriet.
 7.
 I henhold til artikel 6 i forordning (EF) nr. 999/2001 og i overensstemmelse med kapitel A i bilag III til samme forordning gennemfører EU's medlemsstater et årligt program for overvågning af scrapie.
 I henhold til bestemmelserne i artikel 177 i bekendtgørelsen om epizootier har Schweiz indført et program til overvågning af transmissible spongiforme encephalopatier hos får og geder på over 12 måneder. Dyr, der nødslagtes, er døde på bedriften eller konstateret syge ved det levende syn, og dyr, der slagtes til konsum, er blevet undersøgt i perioden fra juni 2004 til juli 2005. Da alle prøver har vist sig at være negative for så vidt angår BSE, foregår der fortsat en overvågning på stikprøvebasis af de klinisk mistænkte dyr, de nødslagtede dyr og de dyr, der er døde på bedriften.
 Anerkendelse af ligheden af lovgivningerne på området for overvågning af transmissible spongiforme encephalopatier hos får og geder vil blive taget op til fornyet overvejelse i Den Blandede Veterinærkomité.
 8.
 De oplysninger, der omhandles i artikel 6 og i kapitel B i bilag III og i bilag IV (3.III) til forordning (EF) nr. 999/2001, skal meddeles Den Blandede Veterinærkomité.
 9.
 Gennemførelsen af kontrol på stedet sorterer under Den Blandede Veterinærkomité, jf. især artikel 21 i forordning (EF) nr. 999/2001 og artikel 57 i lov om epizootier.
 C. SUPPLERENDE OPLYSNINGER
 1.
 Siden den 1. januar 2003 har Schweiz i henhold til bekendtgørelse af 10. november 2004 om tilskud til dækning af omkostningerne ved bortskaffelse af animalske biprodukter (RS 916.407) indført et tilskud til bedrifter, hvor der fødes kvæg, og slagterier, hvor der slagtes kvæg, når de overholder den gældende lovgivnings procedurer for anmeldelse af flytninger af dyr.
 2.
 I henhold til artikel 8 i forordning (EF) nr. 999/2001 og i overensstemmelse med punkt 1 i bilag XI til samme forordning fjerner og destruerer EU's medlemsstater specificeret risikomateriale.
 På listen over specificeret risikomateriale, der fjernes hos kvæg, står kraniet uden underkæbe og med hjerne og øjne og rygmarv fra kvæg på over 12 måneder, rygsøjlen uden halens ryghvirvler, lænde-, bryst- og halshvirvlernes torn- og tværtappe og crista sacralis mediana og korsbensvingerne, men inklusive dorsalrodsganglier og rygmarv fra kvæg på over 24 måneder samt tonsillerne, tarmene fra duodenum til rektum og mesenterium fra kvæg uanset alder.
 På listen over specificeret risikomateriale, der fjernes hos får og geder, står kraniet med hjerne og øjne, tonsiller og rygmarv fra får og geder på over 12 måneder, eller som har en frembrudt, blivende fortand, samt milt og ileum fra får og geder uanset alder.
 I henhold til artikel 179d i bekendtgørelse om epizootier og artikel 4 i bekendtgørelse om animalske fødevarer sørger Schweiz for at fjerne specificeret


text:
risikomateriale fra fødevare- og foderkæden. På listen over specificeret risikomateriale, der fjernes hos kvæg, står bl.a. rygsøjlen på dyr på over 30 måneder, tonsiller, tarmene fra duodenum til rektum og mesenterium fra dyr uanset alder.
 I henhold til artikel 180c i bekendtgørelse om epizootier og artikel 4 i bekendtgørelse om animalske fødevarer sørger Schweiz for at fjerne specificeret risikomateriale fra fødevare- og foderkæden. På listen over specificeret risikomateriale, der fjernes hos får og geder, står bl.a. hjernen med hjerneskal, rygmarv med dura mater og tonsiller fra dyr på over 12 måneder, eller som har en frembrudt, blivende fortand, milt og ileum fra dyr uanset alder.
 3.
 Ved Europa-Parlamentet og Rådets forordning (EF) nr. 1069/2009 (***) og Kommissionens forordning (EU) nr. 142/2011 (****) fastsættes sundhedsbestemmelser for animalske biprodukter, som ikke er bestemt til konsum i EU's medlemsstater.
 I henhold til artikel 22 i bekendtgørelse om bortskaffelse af animalsk affald forbrænder Schweiz animalsk affald i kategori 1, herunder specificeret risikomateriale og dyr, der er døde på bedriften.
 IX. Bluetongue hos får
 A. RETSFORSKRIFTER (*9)
 Den Europæiske Union
 Schweiz
 Rådets direktiv 2000/75/EF af 20. november 2000 om vedtagelse af specifikke bestemmelser vedrørende foranstaltninger til bekæmpelse og udryddelse af bluetongue hos får (EFT L 327 af 22.12.2000, s. 74)
 1.
 Lov af 1. juli 1966 om epizootier (LFE; RS 916.40), særlig artikel 1-10 (mål for bekæmpelsen, foranstaltninger mod meget smitsomme epizootier) og artikel 57 (tekniske gennemførelsesforanstaltninger, internationalt samarbejde)
 2.
 Bekendtgørelse af 27. juni 1995 om epizootier (OFE; RS 916.401), særlig artikel 2 (meget smitsomme epizootier), 73 og 74 (rengøring, desinfektion og desinfestering), 77-98 (fælles bestemmelser om meget smitsomme epizootier) og 239a-239h (særlige foranstaltninger til bekæmpelse af bluetongue hos får)
 3.
 Bekendtgørelse af 28. juni 2000 om indenrigsministeriets opbygning (Org DFI; RS 172.212.1), særlig artikel 12 (referencelaboratorium)
 B. GENNEMFØRELSESBESTEMMELSER
 1.
 EU-referencelaboratoriet for bluetongue er: The Pirbright Institute, Pirbright Laboratory, Ash Road, Pirbright, Surrey, GU24 0NF, Det Forenede Kongerige. Schweiz afholder de udgifter, som påhviler landet til de foranstaltninger, som følger af denne udpegning. Laboratoriets funktioner og opgaver er beskrevet i kapitel B i bilag II til direktiv 2000/75/EF.
 2.
 I henhold til artikel 97 i bekendtgørelsen om epizootier har Schweiz en beredskabsplan, der er offentliggjort på Office fédéral de la sécurité alimentaire et des affaires vétérinaires' websted.
 3.
 Gennemførelsen af kontrol på stedet sorterer under Den Blandede Veterinærkomité, jf. især artikel 17 i direktiv 2000/75/EF og artikel 57 i lov om epizootier.
 X. Zoonoser
 A. RETSFORSKRIFTER (*10)
 Den Europæiske Union
 Schweiz
 1.
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2160/2003 af 17. november 2003 om bekæmpelse af salmonella og andre bestemte fødevarebårne zoonotiske agenser (EUT L 325 af 12.12.2003, s. 1)
 2.
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/99/EF af 17. november 2003 om overvågning af zoonoser og zoonotiske agenser, om ændring af Rådets beslutning 90/424/EØF og om ophævelse af Rådets direktiv 92/117/EØF (EUT L 325 af 12.12.2003, s. 31)
 1.
 Lov af 1. juli 1966 om epizootier (LFE; RS 916.40)
 2.
 Bekendtgørelse af 27. juni 1995 om epizootier (OFE; RS 916.401), særlig artikel 291a-291e (særlige bestemmelser vedrørende


text:
zoonoser)
 3.
 Forbundslov af 9. oktober 1992 om fødevarer og brugsgenstande (LDAI; RS 817.0)
 4.
 Bekendtgørelse af 23. november 2005 om fødevarer og brugsgenstande (ODAlOUs; RS 817.02)
 5.
 Bekendtgørelse fra DFI af 23. november 2005 om hygiejne (OHyg, RS 817.024.1)
 6.
 Forbundslov af 18. december 1970 om bekæmpelse af overførbare sygdomme hos mennesker (lov om epidemier; RS 818.101)
 7.
 Forbundslov af 13. januar 1999 om anmeldelse af overførbare sygdomme hos mennesker (bekendtgørelse om anmeldelse; RS 818.141.1)
 B. GENNEMFØRELSESBESTEMMELSER
 1.
 EU-referencelaboratorierne er følgende:
 —
 EU-referencelaboratoriet til analyse og undersøgelse af zoonoser (salmonella):
 Rijksinstituut voor Volksgezondheid en Milieu (RIVM)
 3720 BA Bilthoven
 Nederlandene
 —
 EU-referencelaboratoriet til kontrol med marine biotoksiner:
 Agencia Española de Seguridad Alimentaria (AESA)
 36200 Vigo
 Spanien
 —
 EU-referencelaboratoriet for kontrol af bakteriologisk og viral kontaminering af toskallede bløddyr:
 The laboratory of the Centre for Environment, Fisheries and Aquaculture Science (CEFAS) Weymouth
 Dorset DT4 8UB
 Det Forenede Kongerige
 —
 EU-referencelaboratoriet for Listeria monocytogenes:
 AFSSA — Laboratoire d'études et de recherches sur la qualité des aliments et sur les procédés agroalimentaires (LERQAP)
 94700 Maisons-Alfort
 Frankrig
 —
 EU-referencelaboratorium for koagulase-positive stafylokokker, herunder Staphylococcus aureus:
 AFSSA — Laboratoire d'études et de recherches sur la qualité des aliments et sur les procédés agroalimentaires (LERQAP)
 94700 Maisons-Alfort
 Frankrig
 —
 EU-referencelaboratoriet for Escherichia coli, herunder verotoksinproducerende E. coli (VTEC):
 Istituto Superiore di Sanità (ISS)
 00161 Rom
 Italien
 —
 EU-referencelaboratoriet for Campylobacter:
 Statens Veterinärmedicinska Anstalt (SVA)
 751 89 Uppsala
 Sverige
 —
 EU-referencelaboratoriet for parasitter (navnlig Trichinella, Echinococcus og Anisakis)
 Istituto Superiore di Sanità (ISS)
 00161 Rom
 Italien
 —
 EU-referencelaboratoriet for antibiotikaresistens:
 Danmarks Fødevareforskning (DFVF)
 1790 København V
 Danmark
 2.
 Schweiz afholder de udgifter, som påhviler landet til de foranstaltninger, som følger af disse udpegninger. Laboratoriernes funktioner og opgaver er beskrevet i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 882/2004 af 29. april 2004 om offentlig kontrol med henblik på verifikation af, at foderstof- og fødevarelovgivningen samt dyresundheds- og dyrevelfærdsbestemmelserne overholdes (EUT L 165 af 30.4.2004, s. 1).
 3.
 Hvert år inden udgangen af maj forelægger Schweiz Kommissionen en rapport om tendenser i og kilder til zoonoser, zoonotiske agenser og antimikrobiel resistens, som omfatter de data, der i henhold til artikel 4, 7 og 8 i direktiv 2003/99/EF er indsamlet i løbet af det foregående år. Rapporten skal også indeholde de oplysninger, der er omhandlet i artikel 3, stk. 2, litra b), i forordning (EF) nr. 2160/2003. Kommissionen fremsender rapporten til Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet med henblik på offentliggørelse af den sammenfattende rapport om tendenser i og kilder til zoonoser, zoonotiske agenser og antimikrobiel resistens i Den Europæiske Union.
 XI. Andre sygdomme
 A. RETSFORSKRIFTER (*11)
 Den Europæiske Union
 Schweiz
 Rådets direktiv 92/119/EØF af 17. december 1992 om generelle fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af visse dyresygdomme samt om specifikke foranstaltninger vedrørende blæreudslæt hos svin (EFT L 62 af 15.3.1993, s. 69)
 1.
 Lov af 1. juli 1966 om epizootier (LFE; RS 916.40), særlig artikel 1-10 (mål for bekæmpelsen, foranstaltninger mod meget smitsomme epizootier) og artikel 57 (tekniske gennemførelsesforanstaltninger, internationalt samarbejde)
 2.
 Bekendtgørelse af 27. juni 1995 om epizootier (OFE; RS 916.401), særlig


text:
artikel 2 (meget smitsomme epizootier), 49 (håndtering af mikroorganismer, der er patogene for dyr), 73 og 74 (rengøring, desinfektion og desinfestering), 77-98 (fælles bestemmelser om meget smitsomme epizootier) og 104-105 (særlige foranstaltninger til bekæmpelse af blæreudslæt hos svin)
 3.
 Bekendtgørelse af 28. juni 2000 om indenrigsministeriets opbygning (Org DFI; RS 172.212.1), særlig artikel 12 (referencelaboratorium)
 B. GENNEMFØRELSESBESTEMMELSER
 1.
 I de tilfælde, der er nævnt i artikel 6 i direktiv 92/119/EØF, foregår underretningen i Den Blandede Veterinærkomité.
 2.
 Det fælles referencelaboratorium for smitsom blæreudslet hos svin er: The Pirbright Institute, Pirbright Laboratory, Ash Road, Pirbright, Surrey, GU24 0NF, Det Forenede Kongerige. Schweiz afholder de udgifter, som påhviler landet til de foranstaltninger, som følger af denne udpegning. Laboratoriets funktion og opgaver er beskrevet i bilag III til direktiv 92/119/EØF.
 3.
 I henhold til artikel 97 i bekendtgørelse om epizootier har Schweiz en beredskabsplan. Denne plan er omfattet af teknisk gennemførelsesbestemmelse nr. 95/65 udstedt af Office fédéral de la sécurité alimentaire et des affaires vétérinaires.
 4.
 Gennemførelsen af kontrol på stedet sorterer under Den Blandede Veterinærkomité, jf. især artikel 22 i direktiv 92/119/EØF og artikel 57 i lov om epizootier.
 XII. Anmeldelse af sygdomme
 A. RETSFORSKRIFTER (*12)
 Den Europæiske Union
 Schweiz
 Rådets direktiv 82/894/EØF af 21. december 1982 om anmeldelse af dyresygdomme inden for Fællesskabet (EFT L 378 af 31.12.1982, s. 58).
 1.
 Lov af 1. juli 1966 om epizootier (LFE; RS 916.40), særlig artikel 11 (pligt til at udvise rettidig omhu og anmeldepligt) og 57 (tekniske gennemførelsesbestemmelser, internationalt samarbejde)
 2.
 Bekendtgørelse af 27. juni 1995 om epizootier (OFE; RS 916.401), særlig artikel 2-5 (relevante sygdomme), 59-65 og 291 (anmeldepligt, anmeldelse), 292-299 (overvågning, gennemførelse, administrativ bistand)
 B. GENNEMFØRELSESBESTEMMELSER
 Kommissionen integrerer i samarbejde med Office fédéral de la sécurité alimentaire et des affaires vétérinaires Schweiz i systemet for anmeldelse af dyresygdomme som nævnt i direktiv 82/894/EØF.
 (*)
 Kommissionens beslutning 2002/106/EF af 1. februar 2002 om godkendelse af en diagnostisk manual med beskrivelse af diagnosticeringsprocedurer, prøvetagningsmetoder og kriterier for evaluering af laboratorieprøver til bekræftelse af klassisk svinepest (EFT L 39 af 9.2.2002, s. 71).
 (**)
 Kommissionens beslutning 2003/422/EF af 26. maj 2003 om godkendelse af en diagnostisk manual for afrikansk svinepest (EUT L 143 af 11.6.2003, s. 35).
 (***)
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1069/2009 af 21. oktober 2009 om sundhedsbestemmelser for animalske biprodukter og afledte produkter, som ikke er bestemt til konsum, og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1774/2002 (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 1).
 (****)
 Kommissionens forordning (EU) nr. 142/2011 af 25. februar 2011 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1069/2009 om sundhedsbestemmelser for animalske biprodukter og afledte produkter, som ikke er bestemt til konsum, og om gennemførelse af Rådets direktiv 97/78/EF for så vidt angår visse prøver og genstande, der er fritaget for veterinærkontrol ved grænsen som omhandlet i samme direktiv (EUT L 54 af 26.2.2011, s. 1).«
 (*1) Alle henvisninger til retsakter skal, medmindre andet er anført, forstås som henvisninger til den pågældende retsakt som ændret frem til den 31. december 2014.
 (*2) Alle henvisninger


text:
til retsakter skal, medmindre andet er anført, forstås som henvisninger til den pågældende retsakt som ændret frem til den 31. december 2014.
 (*3) Alle henvisninger til retsakter skal, medmindre andet er anført, forstås som henvisninger til den pågældende retsakt som ændret frem til den 31. december 2014.
 (*4) Alle henvisninger til retsakter skal, medmindre andet er anført, forstås som henvisninger til den pågældende retsakt som ændret frem til den 31. december 2014.
 (*5) Alle henvisninger til retsakter skal, medmindre andet er anført, forstås som henvisninger til den pågældende retsakt som ændret frem til den 31. december 2014.
 (*6) Alle henvisninger til retsakter skal, medmindre andet er anført, forstås som henvisninger til den pågældende retsakt som ændret frem til den 31. december 2014.
 (*7) Alle henvisninger til retsakter skal, medmindre andet er anført, forstås som henvisninger til den pågældende retsakt som ændret frem til den 31. december 2014.
 (*8) Alle henvisninger til retsakter skal, medmindre andet er anført, forstås som henvisninger til den pågældende retsakt som ændret frem til den 31. december 2014.
 (*9) Alle henvisninger til retsakter skal, medmindre andet er anført, forstås som henvisninger til den pågældende retsakt som ændret frem til den 31. december 2014.
 (*10) Alle henvisninger til retsakter skal, medmindre andet er anført, forstås som henvisninger til den pågældende retsakt som ændret frem til den 31. december 2014.
 (*11) Alle henvisninger til retsakter skal, medmindre andet er anført, forstås som henvisninger til den pågældende retsakt som ændret frem til den 31. december 2014.
 (*12) Alle henvisninger til retsakter skal, medmindre andet er anført, forstås som henvisninger til den pågældende retsakt som ændret frem til den 31. december 2014.
 BILAG II
 Appendiks 2 til bilag 11 til landbrugsaftalen affattes således:
 »APPENDIKS 2
 DYRESUNDHED: HANDEL OG AFSÆTNING
 I. Kvæg og svin
 A. RETSFORSKRIFTER (*1)
 Den Europæiske Union
 Schweiz
 Rådets direktiv 64/432/EØF af 26. juni 1964 om veterinærpolitimæssige problemer ved handel inden for Fællesskabet med kvæg og svin (EFT 121 af 29.7.1964, s. 1977/64)
 1.
 Bekendtgørelse af 27. juni 1995 om epizootier (OFE; RS 916.401), særlig artikel 27-31 (markeder, dyrskuer), 34-37b (handel), 73 og 74 (rengøring, desinfektion og desinfestering), 116-121 (klassisk svinepest og afrikansk svinepest), 135-141 (Aujeszkys sygdom), 150-157 (kvægbrucellose), 158-165 (tuberkulose), 166-169 (enzootisk kvægleukose), 170-174 (IBR/IPV), 175-181 (spongiforme encephalopatier), 186-189 (genitalinfektioner hos kvæg), 207-211 (brucellose hos svin) og 301 (godkendelse af opdrætsenheder, insemineringscentre, sædbanker, embryonoverførselsenheder, markeder og andre lignende virksomheder eller arrangementer)
 2.
 Bekendtgørelse af 18. april 2007 om import, transit og eksport af dyr og animalske produkter (OITE; RS 916.443.10)
 B. GENNEMFØRELSESBESTEMMELSER
 1.
 I henhold til artikel 301, stk. 1, litra i), i bekendtgørelse om epizootier godkender kantondyrlægen opdrætsenheder, markeder og andre lignende virksomheder eller arrangementer som defineret i artikel 2 i direktiv 64/432/EØF. Ved anvendelsen af dette bilag opstiller Schweiz i overensstemmelse med artikel 11, 12 og 13 i direktiv 64/432/EØF en liste over godkendte samlesteder samt over transportfirmaer og handlende.
 2.
 Den underretning, der er nævnt i artikel 11, stk. 3, i direktiv 64/432/EØF, finder sted i Den Blandede Veterinærkomité.
 3.
 Ved anvendelsen af dette