text:
Generelle bestemmelser for konstruktionen:
 Punkt 6.15.2, bestemmelser vedrørende den elektriske isolering.
 Punkt 6.15.2.3, bestemmelser vedrørende gennemføring for strømforsyning.
 5.6. Prøvningsforskrifter, som finder anvendelse:
 Overtryksprøvning
 Bilag 15, punkt 4
 Ekstern utæthed
 Bilag 15, punkt 5
 Højtemperaturprøvning
 Bilag 15, punkt 6
 Lavtemperaturprøvning
 Bilag 15, punkt 7
 Forenelighed med LPG
 Bilag 15, punkt 11 (*)
 Korrosionsbestandighed
 Bilag 15, punkt 12 (**)
 Bestandighed over for tørvarme
 Bilag 15, punkt 13 (*)
 Ozonældning
 Bilag 15, punkt 14 (*)
 Krybning
 Bilag 15, punkt 15 (*)
 Temperaturcyklus
 Bilag 15, punkt 16 (*)
 6. Gastæt indeslutning
 6.1. Definition: Se punkt 2.5.7 i dette regulativ.
 6.2. Komponentens klassificering (i henhold til figur 1, punkt 2):
 Ikke relevant.
 6.3. Klassificeringstryk: Ikke relevant.
 6.4. Konstruktivt bestemte temperaturer:
 – 20 °C til 65 °C
 For temperaturer, som falder uden for ovennævnte værdier, finder særlige prøvningsbetingelser anvendelse.
 6.5. Generelle bestemmelser for konstruktionen:
 Punkt 6.15.12, bestemmelser vedrørende påfyldningsenheden.
 6.6. Prøvningsforskrifter, som finder anvendelse:
 Overtryksprøvning
 Bilag 15, punkt 4 (ved 50 kPa)
 Ekstern utæthed
 Bilag 15, punkt 5 (ved 10 kPa)
 Højtemperaturprøvning
 Bilag 15, punkt 6
 Lavtemperaturprøvning
 Bilag 15, punkt 7
 7. Bestemmelser vedrørende godkendelse af trykbegrænseranordningen (sikring)
 7.1. Definition: se punkt 2.5.3.1 i dette regulativ.
 7.2. Komponentens klassificering (i henhold til figur 1, punkt 2): Klasse 3.
 7.3. Klassificeringstryk: 3 000 kPa.
 7.4. Konstruktivt bestemt temperatur:
 Sikringen skal være konstrueret, så den åbner ved en temperatur på 120 ± 10 °C.
 7.5. Generelle bestemmelser for konstruktionen
 Punkt 6.15.2, bestemmelser vedrørende elektrisk isolering
 Punkt 6.15.3.1, bestemmelser vedrørende elektrisk aktiverede ventiler
 Punkt 6.15.7, bestemmelser vedrørende overtryksventil for gasrør.
 7.6. Prøvningsforskrifter, som finder anvendelse:
 Overtryksprøvning
 Bilag 15, punkt 4
 Ekstern utæthed
 Bilag 15, punkt 5
 Højtemperaturprøvning
 Bilag 15, punkt 6
 Lavtemperaturprøvning
 Bilag 15, punkt 7
 Utæthed ved evt. sæde
 Bilag 15, punkt 8
 Forenelighed med LPG
 Bilag 15, punkt 11 (*)
 Korrosionsbestandighed
 Bilag 15, punkt 12 (**)
 Bestandighed over for tørvarme
 Bilag 15, punkt 13 (*)
 Ozonældning
 Bilag 15, punkt 14 (*)
 Krybning
 Bilag 15, punkt 15 (*)
 Temperaturcykluser
 Bilag 15, punkt 16 (*)
 7.7. Forskrifter for trykbegrænseranordning (sikring)
 Trykbegrænseranordning (sikring), som angivet af fabrikanten, skal være forenelig med driftsbetingelserne i følgende prøvninger:
 a)
 Ét prøveeksemplar opbevares i 24 timer ved kontrolleret temperatur på mindst 90 °C og et tryk, som ikke er mindre end prøvningstrykket (3 000 kPa). Efter gennemførelse af denne prøvning må der ikke være utæthed eller synlige tegn på udpresning af noget smelteligt metal, som er anvendt i konstruktionen.
 b)
 Ét prøveeksemplar udmattelsesprøves ved cyklisk trykbelastning med en frekvens på højst 4 cyklusser i minuttet som følger:
 i)
 temperaturen fastholdes på 82 °C under cyklisk trykbelastning fra 300 til 3 000 kPa gennem 10 000 cyklusser
 ii)
 temperaturen fastholdes på – 20 °C under cyklisk trykbelastning fra 300 til 3 000 kPa gennem 10 000 cyklusser.
 Efter afslutning af denne prøvning må der ikke være utæthed eller synlige tegn på udpresning af noget smelteligt metal, som er anvendt i konstruktionen.
 c)
 Blotlagte trykbærende messingkomponenter i trykbegrænseranordninger skal uden spændingskorrosionsrevnedannelse kunne underkastes en mercuronitratprøve som beskrevet i ASTM B154 (***). Trykbegrænseranordningen nedsænkes i 30


text:
minutter i en vandig opløsning af mercuronitrat indeholdende 10 g mercuronitrat og 10 ml salpetersyre pr. liter opløsning. Efter nedsænkningen tæthedsprøves trykbegrænseranordningen ved påføring af et aerostatisk tryk på 3 000 kPa i ét minut, i hvilket tidsrum komponenten kontrolleres for ekstern utæthed. Eventuel utæthed må højst udgøre 200 cm3/h.
 d)
 Blotlagte trykbærende komponenter af rustfrit stål i trykbegrænseranordningen skal være udført i en legeringstype, som er bestandig mod revnedannelse ved chloridinduceret spændingskorrosion.
 (*) Kun for ikke-metalliske dele.
 (**) Kun for metaldele.
 (***) Denne eller en tilsvarende procedure tillades, indtil der foreligger en international standard.
 BILAG 4
 BESTEMMELSER VEDRØRENDE GODKENDELSE AF BRÆNDSTOFPUMPEN
 1. Definition: Se punkt 2.5.5 i dette regulativ.
 2. Komponentens klassificering (i henhold til figur 1, punkt 2):
 Klasse 0 for den del, som er i kontakt med flydende LPG ved et tryk på > 3 000 kPa
 Klasse 1 for den del, som er i kontakt med flydende LPG ved et tryk på ≤ 3 000 kPa.
 3. Klassificeringstryk:
 Komponenter af klasse 0
 Angivet WP
 Komponenter af klasse 1
 3 000 kPa
 4. Konstruktivt bestemte temperaturer:
 – 20 C til 65 °C, når brændstofpumpen er monteret i beholderen.
 – 20 °C til 120 °C, når brændstofpumpen er monteret uden for beholderen.
 For temperaturer, som falder uden for ovennævnte værdier, finder særlige prøvningsbetingelser anvendelse.
 5. Generelle bestemmelser for konstruktionen:
 Punkt 6.15.2, bestemmelser vedrørende den elektriske isolering.
 Punkt 6.15.2.1, bestemmelser vedrørende isoleringsklasse.
 Punkt 6.15.3.2, bestemmelser, som finder anvendelse, når strømforsyningen er afbrudt.
 Punkt 6.15.6.1, bestemmelser vedrørende forhindring af trykopbygning.
 6. Prøvningsforskrifter, som finder anvendelse:
 6.1.
 Brændstofpumpe monteret i beholderen:
 Forenelighed med LPG
 Bilag 15, punkt 11 (*)
 6.2.
 Brændstofpumpe monteret uden for beholderen:
 Overtryksprøvning
 Bilag 15, punkt 4
 Ekstern utæthed
 Bilag 15, punkt 5
 Højtemperaturprøvning
 Bilag 15, punkt 6
 Lavtemperaturprøvning
 Bilag 15, punkt 7.
 Forenelighed med LPG
 Bilag 15, punkt 11 (*)
 Korrosionsbestandighed
 Bilag 15, punkt 12 (**)
 Bestandighed over for tørvarme
 Bilag 15, punkt 13 (*)
 Ozonældning
 Bilag 15, punkt 14 (*)
 Krybning
 Bilag 15, punkt 15 (*)
 Temperaturcyklus
 Bilag 15, punkt 16 (*)
 (*) Kun for ikke-metalliske dele.
 (**) Kun for metaldele.
 BILAG 5
 BESTEMMELSER VEDRØRENDE GODKENDELSE AF LPG-FILTERENHEDEN
 1. Definition: Se punkt 2.14 i dette regulativ
 2. Komponentens klassificering (i henhold til figur 1, punkt 2):
 Filterenheder kan være af klasse 0, 1, 2 eller 2A.
 3. Klassificeringstryk:
 Komponenter af klasse 0
 :
 Angivet WP
 Komponenter af klasse 1
 :
 3 000 kPa
 Komponenter af klasse 2
 :
 450 kPa
 Komponenter af klasse 2A
 :
 120 kPa
 4. Konstruktivt bestemte temperaturer:
 – 20 °C til 120 °C
 For temperaturer, som falder uden for ovennævnte værdier, finder særlige prøvningsbetingelser anvendelse.
 5. Generelle bestemmelser for konstruktionen: (ikke anvendt)
 6. Prøvningsforskrifter, som finder anvendelse:
 6.1.
 For dele af klasse 1:
 Overtryksprøvning
 Bilag 15, punkt 4
 Ekstern utæthed
 Bilag 15, punkt 5
 Højtemperaturprøvning
 Bilag 15, punkt 6
 Lavtemperaturprøvning
 Bilag 15, punkt 7
 Forenelighed med LPG
 Bilag 15, punkt 11 (*)
 Korrosionsbestandighed
 Bilag 15, punkt 12 (**)
 Bestandighed over for tørvarme
 Bilag 15, punkt 13 (*)
 Ozonældning
 Bilag 15, punkt 14

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
(*)
 Krybning
 Bilag 15, punkt 15 (*)
 Temperaturcyklus
 Bilag 15, punkt 16 (*)
 6.2.
 For dele af klasse 2 og/eller 2A:
 Overtryksprøvning
 Bilag 15, punkt 4
 Ekstern utæthed
 Bilag 15, punkt 5
 Højtemperaturprøvning
 Bilag 15, punkt 6
 Lavtemperaturprøvning
 Bilag 15, punkt 7
 Forenelighed med LPG
 Bilag 15, punkt 11 (*)
 Korrosionsbestandighed
 Bilag 15, punkt 1 (*)
 (*) Kun for ikke-metalliske dele.
 (**) Kun for metaldele.
 BILAG 6
 BESTEMMELSER VEDRØRENDE GODKENDELSE AF TRYKREGULATOREN OG FORDAMPEREN
 1. Definition:
 Fordamper: Se punkt 2.6 i dette regulativ
 Trykregulator: se punkt 2.7. i dette regulativ.
 2. Komponentens klassificering (i henhold til figur 1, punkt 2):
 Klasse 0: for den del, som er i kontakt med flydende LPG ved et tryk på > 3 000 kPa.
 Klasse 1: for den del, som er i kontakt med trykket ≤ 3 000 kPa.
 Klasse 2: for den del, som er underkastet et maksimalt reguleret arbejdstryk på 450 kPa.
 Klasse 2A: for den del, som er underkastet et maksimalt reguleret arbejdstryk på 120 kPa.
 3. Klassificeringstryk:
 Komponenter af klasse 0
 :
 Angivet WP
 Komponenter af klasse 1
 :
 3 000 kPa
 Komponenter af klasse 2
 :
 450 kPa
 Komponenter af klasse 2A
 :
 120 kPa
 4. Konstruktivt bestemte temperaturer:
 – 20 °C til 120 °C
 For temperaturer, som falder uden for ovennævnte værdier, finder særlige prøvningsbetingelser anvendelse.
 5. Generelle bestemmelser for konstruktionen:
 Punkt 6.15.2, bestemmelser vedrørende den elektriske isolering.
 Punkt 6.15.3.1, bestemmelser vedrørende ventiler aktiveret af ekstern drivkraft.
 Punkt 6.15.4, varmevekslingsmedie (forskrifter for forenelighed og tryk).
 Punkt 6.15.5, sikkerhed af overtryksomløb.
 Punkt 6.15.6.2, forebyggelse af gasudstrømning.
 6. Prøvningsforskrifter, som finder anvendelse:
 6.1.
 For dele af klasse 1:
 Overtryksprøvning
 Bilag 15, punkt 4
 Ekstern utæthed
 Bilag 15, punkt 5
 Højtemperaturprøvning
 Bilag 15, punkt 6
 Lavtemperaturprøvning
 Bilag 15, punkt 7
 Utæthed ved sæde
 Bilag 15, punkt 8
 Holdbarhed (antal cyklusser skal være 50 000)
 Bilag 15, punkt 9
 Forenelighed med LPG
 Bilag 15, punkt 11 (*)
 Korrosionsbestandighed
 Bilag 15, punkt 12 (**)
 Bestandighed over for tørvarme
 Bilag 15, punkt 13 (*)
 Ozonældning
 Bilag 15, punkt 14 (*)
 Krybning
 Bilag 15, punkt 15 (*)
 Temperaturcyklus
 Bilag 15, punkt 16 (*)
 6.2.
 For dele af klasse 2 og/eller 2A:
 Overtryksprøvning
 Bilag 15, punkt 4
 Ekstern utæthed
 Bilag 15, punkt 5
 Højtemperaturprøvning
 Bilag 15, punkt 6
 Lavtemperaturprøvning
 Bilag 15, punkt 7
 Forenelighed med LPG
 Bilag 15, punkt 11 (*)
 Korrosionsbestandighed
 Bilag 15, punkt 12 (**)
 Bemærkninger:
 Afskæringsventilen kan integreres i fordamperen/regulatoren; i givet fald finder bilag 7 også anvendelse.
 Komponenterne i trykregulatoren/fordamperen (klasse 1, 2 eller 2A) skal være tætte, når afgangen(e) fra den pågældende komponent lukkes.
 Ved overtryksprøvningen skal alle afgange, herunder også fra kølevæskebeholderen, være lukket.
 (*) Kun for ikke-metalliske dele.
 (**) Kun for metaldele.
 BILAG 7
 BESTEMMELSER VEDRØRENDE GODKENDELSE AF AFSKÆRINGSVENTILEN, KONTRAVENTILEN, OVERTRYKSVENTILEN FOR GASRØR OG SERVICEKOBLINGEN
 1. Bestemmelser vedrørende godkendelse af afskæringsventilen
 1.1. Definition: Se punkt 2.8 i dette regulativ
 1.2. Komponentens klassificering (i henhold til figur 1, punkt 2): Klasse 3.
 1.3. Klassificeringstryk: 3 000 kPa eller angivet WP hvis > 3 000 kPa.
 1.4. Konstruktivt bestemte temperaturer:
 –


text:
20 °C til 120 °C
 For temperaturer, som falder uden for ovennævnte værdier, finder særlige prøvningsbetingelser anvendelse.
 1.5. Generelle bestemmelser for konstruktionen:
 Punkt 6.15.2, bestemmelser vedrørende den elektriske isolering.
 Punkt 6.15.3.1, bestemmelser vedrørende elektrisk aktiverede ventiler.
 1.6. Prøvningsforskrifter, som finder anvendelse:
 Overtryksprøvning
 Bilag 15, punkt 4
 Ekstern utæthed
 Bilag 15, punkt 5
 Højtemperaturprøvning
 Bilag 15, punkt 6
 Lavtemperaturprøvning
 Bilag 15, punkt 7
 Utæthed ved sæde
 Bilag 15, punkt 8
 Holdbarhed
 Bilag 15, punkt 9
 Forenelighed med LPG
 Bilag 15, punkt 11 (*)
 Korrosionsbestandighed
 Bilag 15, punkt 12 (**)
 Bestandighed over for tørvarme
 Bilag 15, punkt 13 (*)
 Ozonældning
 Bilag 15, punkt 14 (*)
 Krybning
 Bilag 15, punkt 15 (*)
 Temperaturcyklus
 Bilag 15, punkt 16 (*)
 1.7. Hvis den fjernbetjente afskæringsventil lukker under automatisk styrede stopfaser, skal ventilen underkastes følgende antal operationer ved holdbarhedsprøvningen i henhold til punkt 4.7 i bilag 3 under holdbarhedsprøvningen i punkt 9 i bilag 15:
 2. Bestemmelser vedrørende godkendelse af kontraventilen
 2.1. Definition: Se punkt 2.5.9 i dette regulativ.
 2.2. Komponentens klassificering (i henhold til figur 1, punkt 2): Klasse 1.
 2.3. Klassificeringstryk: 3 000 kPa.
 2.4. Konstruktivt bestemte temperaturer:
 – 20 °C til 120 °C
 For temperaturer, som falder uden for ovennævnte værdier, finder særlige prøvningsbetingelser anvendelse.
 2.5. Generelle bestemmelser for konstruktionen:
 Punkt 6.15.2, bestemmelser vedrørende den elektriske isolering.
 Punkt 6.15.3.1, bestemmelser vedrørende elektrisk aktiverede ventiler.
 2.6. Prøvningsforskrifter, som finder anvendelse:
 Overtryksprøvning
 Bilag 15, punkt 4
 Ekstern utæthed
 Bilag 15, punkt 5
 Højtemperaturprøvning
 Bilag 15, punkt 6
 Lavtemperaturprøvning
 Bilag 15, punkt 7
 Utæthed ved sæde
 Bilag 15, punkt 8
 Holdbarhed
 Bilag 15, punkt 9
 Forenelighed med LPG
 Bilag 15, punkt 11 (*)
 Korrosionsbestandighed
 Bilag 15, punkt 12 (**)
 Bestandighed over for tørvarme
 Bilag 15, punkt 13 (*)
 Ozonældning
 Bilag 15, punkt 14 (*)
 Krybning
 Bilag 15, punkt 15 (*)
 Temperaturcyklus
 Bilag 15, punkt 16 (*)
 3. Bestemmelser vedrørende godkendelse af overtryksventilen for gasrør
 3.1. Definition: Se punkt 2.9 i dette regulativ
 3.2. Komponentens klassificering (i henhold til figur 1, punkt 2): Klasse 3.
 3.3. Klassificeringstryk: 3 000 kPa eller angivet WP hvis > 3 000 kPa.
 3.4. Konstruktivt bestemte temperaturer:
 – 20 °C til 120 °C
 For temperaturer, som falder uden for ovennævnte værdier, finder særlige prøvningsbetingelser anvendelse.
 3.5. Generelle bestemmelser for konstruktionen:
 Punkt 6.15.2, bestemmelser vedrørende den elektriske isolering.
 Punkt 6.15.3.1, bestemmelser vedrørende elektrisk aktiverede ventiler.
 Punkt 6.15.7, bestemmelser vedrørende overtryksventil for gasrør
 3.6. Prøvningsforskrifter, som finder anvendelse:
 Overtryksprøvning
 Bilag 15, punkt 4
 Ekstern utæthed
 Bilag 15, punkt 5
 Højtemperaturprøvning
 Bilag 15, punkt 6
 Lavtemperaturprøvning
 Bilag 15, punkt 7
 Utæthed ved sæde
 Bilag 15, punkt 8
 Holdbarhed (med 200 driftscykluser)
 Bilag 15, punkt 9
 Forenelighed med LPG
 Bilag 15, punkt 11 (*)
 Korrosionsbestandighed
 Bilag 15, punkt 12 (**)
 Bestandighed over for tørvarme
 Bilag 15, punkt 13 (*)
 Ozonældning
 Bilag 15, punkt 14 (*)
 Krybning
 Bilag 15, punkt 15 (*)
 Temperaturcyklus
 Bilag 15, punkt 16 (*)
 4. Bestemmelser vedrørende godkendelse af servicekoblingen
 4.1. Definition: Se punkt 2.17 i dette regulativ
 4.2. Komponentens klassificering (i henhold til figur 1, punkt 2): Klasse 1.
 4.3. Klassificeringstryk: 3


text:
000 kPa.
 4.4. Konstruktivt bestemte temperaturer:
 – 20 °C til 120 °C
 For temperaturer, som falder uden for ovennævnte værdier, finder særlige prøvningsbetingelser anvendelse.
 4.5. Generelle bestemmelser for konstruktionen:
 Punkt 6.15.2, bestemmelser vedrørende den elektriske isolering.
 Punkt 6.15.3.1, bestemmelser vedrørende elektrisk aktiverede ventiler.
 4.6. Prøvningsforskrifter, som finder anvendelse:
 Overtryksprøvning
 Bilag 15, punkt 4
 Ekstern utæthed
 Bilag 15, punkt 5
 Højtemperaturprøvning
 Bilag 15, punkt 6
 Lavtemperaturprøvning
 Bilag 15, punkt 7
 Utæthed ved sæde
 Bilag 15, punkt 8
 Holdbarhed (med 6 000 driftscyklusser)
 Bilag 15, punkt 9
 Forenelighed med LPG
 Bilag 15, punkt 11 (*)
 Korrosionsbestandighed
 Bilag 15, punkt 12 (**)
 Bestandighed over for tørvarme
 Bilag 15, punkt 13 (*)
 Ozonældning
 Bilag 15, punkt 14 (*)
 Krybning
 Bilag 15, punkt 15 (*)
 Temperaturcyklus
 Bilag 15, punkt 16 (*)
 (*) Kun for ikke-metalliske dele.
 (**) Kun for metaldele.
 BILAG 8
 BESTEMMELSER VEDRØRENDE GODKENDELSE AF BØJELIGE BRÆNDSTOFSLANGER MED KOBLING
 Anvendelsesområde
 Formålet med dette bilag er at fastsætte bestemmelser for godkendelse af bøjelige slanger til LPG med en indvendig diameter på indtil 20 mm.
 Dette bilag omhandler fire forskellige typer bøjelige slanger:
 a)
 Højtryksgummislanger (klasse 1, f.eks. påfyldningsslange)
 b)
 Lavtryksgummislanger (klasse 2)
 c)
 Syntetiske højtryksslanger (klasse 1)
 d)
 Syntetiske højtryksslanger (klasse 0).
 1. Højtryksgummislanger, klasse 1, påfyldningsslange
 1.1. Generelle specifikationer
 1.1.1. Slangen skal være konstrueret, så den kan modstå et maksimalt driftstryk på 3 000 kPa.
 1.1.2. Slangen skal være konstrueret, så den kan modstå temperaturer mellem – 25 °C og + 80 °C. For driftstemperaturer uden for ovenstående område skal prøvningstemperaturen tilpasses.
 1.1.3. Den indvendige diameter skal være i overensstemmelse med tabel 1 i ISO-standard 1307.
 1.2. Slangers opbygning
 1.2.1. Slangen skal omfatte et glatløbet rør og en kappe af egnet syntetisk materiale, forstærket med et eller flere mellemlag.
 1.2.2. De(t) forstærkende mellemlag skal af en kappe være beskyttet mod korrosion.
 Anvendes korrosionsbestandigt materiale (f.eks. rustfrit stål) til mellemlaget (-lagene), er en kappe ikke nødvendig.
 1.2.3. Foringen og kappen skal være glat og fri for porer, huller og fremmedlegemer.
 En forsætligt frembragt punktering af kappen anses ikke for en fejl.
 1.2.4. Kappen skal forsætligt punkteres for at undgå bobledannelse.
 1.2.5. Når kappen er punkteret, og mellemlaget er udført af ikke-korrosionsbestandigt materiale, skal mellemlaget være beskyttet mod korrosion.
 1.3. Specifikationer og prøvninger for foringen
 1.3.1. Trækbrudstyrke og brudforlængelse
 1.3.1.1. Trækbrudstyrke og brudforlængelse efter ISO 37. Trækbrudstyrke mindst 10 MPa og brudforlængelse mindst 250 %.
 1.3.1.2. Bestandighed over for n-pentan efter ISO 1817 ved følgende vilkår:
 a)
 Medie: n-pentan
 b)
 Temperatur: 23 °C (tolerance i henhold til ISO 1817)
 c)
 Nedsænkningsperiode: 72 timer.
 Forskrifter:
 a)
 Maksimal volumenændring: 20 %
 b)
 Maksimal ændring i trækbrudstyrke: 25 %
 c)
 Maksimal ændring i brudforlængelse: 30 %.
 Efter opbevaring i luft med en temperatur på 40 °C i en periode på 48 timer må massen højst være aftaget 5 % i forhold til den oprindelige værdi.
 1.3.1.3. Ældningsbestandighed efter ISO 188 med følgende vilkår:
 a)
 Temperatur: 70 °C (prøvningstemperatur = maksimal driftstemperatur minus 10 °C)
 b)
 Eksponeringsperiode: 168 timer.
 Forskrifter:
 a)
 Maksimal ændring i trækbrudstyrke: 25 %
 b)
 Maksimal ændring


text:
i brudforlængelse – 30 % og + 10 %.
 1.4. Specifikationer og prøvningsmetode for kappen
 1.4.1. Trækbrudstyrke og brudforlængelse efter ISO 37. Trækbrudstyrke mindst 10 MPa og brudforlængelse mindst 250 %.
 1.4.1.1. Bestandighed over for n-hexan efter ISO 1817 med følgende vilkår:
 a)
 Medie: n-hexan
 b)
 Temperatur: 23 °C (tolerance i henhold til ISO 1817)
 c)
 Nedsænkningsperiode: 72 timer.
 Forskrifter:
 a)
 Maksimal volumenændring på 30 %
 b)
 Maksimal ændring i trækbrudstyrke på 35 %
 c)
 Maksimal ændring i brudforlængelse på 35 %.
 1.4.1.2. Ældningsbestandighed efter ISO 188 med følgende vilkår:
 a)
 Temperatur: 70 °C (prøvningstemperatur = maksimal driftstemperatur minus 10 °C)
 b)
 Eksponeringsperiode: 336 timer.
 Forskrifter:
 a)
 Maksimal ændring i trækbrudstyrke: 25 %
 b)
 Maksimal ændring i brudforlængelse – 30 % og + 10 %.
 1.4.2. Ozonbestandighed
 1.4.2.1. Prøvningen skal udføres i overensstemmelse med ISO-standard 1431/1.
 1.4.2.2. Prøveemnerne, som skal være strakt til en længdetøjning på 20 %, eksponeres for luft ved 40 °C med en ozonkoncentration på 50 dele pr. hundrede millioner i 120 timer.
 1.4.2.3. Der tillades ingen revner i prøveemnerne.
 1.5. Specifikationer for ukoblet slange
 1.5.1. Gastæthed (permeabilitet)
 1.5.1.1. En slange med en fri længde på 1 m sluttes til en beholder fyldt med flydende propan med en temperatur på 23 °C ± 2 °C.
 1.5.1.2. Prøvningen udføres efter metoden i ISO-standard 4080.
 1.5.1.3. Gennemsivningen gennem slangens væg må ikke være over 95 cm3 gas pr. meter slange pr. 24 timer.
 1.5.2. Lavtemperaturbestandighed
 1.5.2.1. Prøvningen gennemføres i overensstemmelse med ISO-standard 4672:1978, metode B.
 1.5.2.2. Prøvningstemperatur: – 25 °C ± 3 °C.
 1.5.2.3. Der tillades ingen revnedannelse eller brud.
 1.5.3. (Ikke anvendt)
 1.5.4. Bøjeprøvning
 1.5.4.1. En tom slange med en længde på ca. 3,5 m skal kunne modstå 3 000 gentagelser af den neden for beskrevne alternerende bøjeprøvning uden brud. Efter prøvningen skal slangen kunne modstå prøvningstrykket som anført i punkt 1.5.5.2 nedenfor.
 Figur 1 (kun anført som eksempel)
 Tekst af billedet
 fremføringsmekanisme
 1,2 m
 masse
 Slangens indvendige diameter
 [mm]
 Bøjningsradius
 [mm]
 (Figur 1)
 Centrumafstand [mm]
 (Figur 1)
 Lodret
 b
 Vandret
 a
 indtil 13
 102
 241
 102
 13 til 16
 153
 356
 153
 16 til 20
 178
 419
 178
 1.5.4.3. Prøvningsmaskinen (figur 1) består af en stålramme forsynet med to træhjul med fælgdiameter ca. 130 mm.
 Hjulene skal have spor langs omkredsen til styring af slangen. Hjulenes radius, målt til bunden af sporet, skal være som angivet i 1.5.4.2 ovenfor.
 De to hjuls langsgående midterplan skal ligge i samme lodrette plan, og afstanden mellem hjulenes centre skal være i overensstemmelse med punkt 1.5.4.2 ovenfor.
 Hvert hjul skal kunne dreje frit omkring sit omdrejningspunkt.
 En fremføringsmekanisme trækker slangen over hjulene med en hastighed af fire hele bevægelser i minuttet.
 1.5.4.4. Når slangen er monteret på hjulene, skal den have en S-lignende form (se figur 1).
 Til den ende, som løber over det øverste hjul, skal der være fastgjort et lod, der er tilstrækkelig tungt til, at slangen ligger fuldstændig an mod hjulene. Den del, som løber over det underste hjul, fastgøres til fremføringsmekanismen.
 Mekanismen skal være indstillet således, at


text:
slangens vandring udgør i alt 1,2 m i begge retninger.
 1.5.5. Hydraulisk prøvningstryk og bestemmelse af det minimale sprængtryk
 1.5.5.1. Prøvningen udføres efter metoden i ISO-standard 1402.
 1.5.5.2. Prøvningstrykket på 6 750 kPa påføres i 10 minutter, uden utæthed.
 1.5.5.3. Sprængtrykket må ikke være under 10 000 kPa.
 1.6. Slangekoblinger
 1.6.1. Slangekoblinger skal være udført i stål eller messing, og overfladen skal være korrosionsbestandig.
 1.6.2. Slangekoblingerne skal være påkrympet.
 1.6.2.1. Overløbermøtrikken skal have U.N.F.-gevind.
 1.6.2.2. Tætningskonussen med overløbermøtrik skal være af typen med en halv lodret vinkel på 45°.
 1.6.2.3. Koblingerne kan være af typen med overløbsmøtrik eller af lynkoblingstypen.
 1.6.2.4. Det skal være umuligt at frakoble lynkoblingen uden særlige forholdsregler eller anvendelse af specialværktøj.
 1.7. Samling af slange og koblinger
 1.7.1. Slangekoblingerne skal være således konstrueret, at kappen ikke behøver fjernes, medmindre slangens forstærkning består af korrosionsbestandigt materiale.
 1.7.2. Slangen skal underkastes trykstødprøvning i henhold til ISO-standard 1436.
 1.7.2.1. Prøvningen udføres med strømmende olie ved en temperatur på 93 °C og et tryk på mindst 3 000 kPa.
 1.7.2.2. Slangen underkastes 150 000 impulser.
 1.7.2.3. Efter trykstødprøvningen skal slangen kunne modstå prøvningstrykket som anført i punkt 1.5.5.2 ovenfor.
 1.7.3. Gastæthed
 1.7.3.1. Den komplette slange (slange med koblinger) skal kunne modstå fem minutters eksponering for et gastryk på 3 000 kPa uden utæthed.
 1.8. Mærkning
 1.8.1. Hver slange skal med højst 0,5 meters mellemrum være forsynet med følgende let læselige og ikke-sletbare identifikationsmærker, bestående af tegn, figurer eller symboler:
 1.8.1.1.
 Fabrikantens firmabetegnelse eller fabriksmærke.
 1.8.1.2.
 Produktionsår og -måned.
 1.8.1.3.
 Størrelse og type.
 1.8.1.4.
 Identifikationsmærket »L.P.G. klasse 1«.
 1.8.2. Hver kobling skal være påført samlefabrikkens firmabetegnelse eller fabriksmærke.
 2. Lavtryksgummislanger af klasse 2
 2.1. Generelle specifikationer
 2.1.1. Slangen skal være konstrueret, så den kan modstå et maksimalt driftstryk på 450 kPa.
 2.1.2. Slangen skal være konstrueret, så den kan modstå temperaturer mellem – 25 °C og + 125 °C. For driftstemperaturer uden for ovenstående område skal prøvningstemperaturen tilpasses.
 2.2. Slangers opbygning
 2.2.1. Slangen skal omfatte et glatløbet rør og en kappe af egnet syntetisk materiale, forstærket med et eller flere mellemlag.
 2.2.2. De(t) forstærkende mellemlag skal af en kappe være beskyttet mod korrosion.
 Anvendes korrosionsbestandigt materiale (f.eks. rustfrit stål) til de(t) forstærkende mellemlag, er en kappe ikke nødvendig.
 2.2.3. Foringen og kappen skal være glat og fri for porer, huller og fremmedlegemer.
 En forsætligt frembragt punktering af kappen anses ikke for en fejl.
 2.3. Specifikationer og prøvninger for foringen
 2.3.1. Trækbrudstyrke og brudforlængelse
 2.3.1.1. Trækbrudstyrke og brudforlængelse efter ISO 37. Trækbrudstyrke mindst 10 MPa og brudforlængelse mindst 250 %.
 2.3.1.2. Bestandighed over for n-pentan efter ISO 1817 med følgende vilkår:
 a)
 Medie: n-pentan
 b)
 Temperatur: 23 °C (tolerance i henhold til ISO 1817)
 c)
 Nedsænkningsperiode: 72 timer.
 Forskrifter:
 a)
 Maksimal volumenændring: 20 %
 b)
 Maksimal ændring i trækbrudstyrke: 25 %
 c)
 Maksimal ændring i brudforlængelse: 30 %.
 Efter opbevaring i luft med en temperatur på 40 °C i en periode på 48 timer må massen højst være aftaget 5 % i forhold til den oprindelige værdi.
 2.3.1.3. Ældningsbestandighed efter ISO 188


text:
med følgende vilkår:
 a)
 Temperatur: 115 °C (prøvningstemperatur = maksimal driftstemperatur minus 10 °C)
 b)
 Eksponeringsperiode: 168 timer.
 Forskrifter:
 a)
 Maksimal ændring i trækbrudstyrke: 25 %
 b)
 Maksimal ændring i brudforlængelse – 30 % og + 10 %.
 2.4. Specifikationer og prøvningsmetode for kappen
 2.4.1.1. Trækbrudstyrke og brudforlængelse efter ISO 37. Trækbrudstyrke mindst 10 MPa og brudforlængelse mindst 250 %.
 2.4.1.2. Bestandighed over for n-hexan efter ISO 1817 med følgende vilkår:
 a)
 Medie: n-hexan
 b)
 Temperatur: 23 °C (tolerance i henhold til ISO 1817)
 c)
 Nedsænkningsperiode: 72 timer.
 Forskrifter:
 a)
 Maksimal volumenændring på 30 %
 b)
 Maksimal ændring i trækbrudstyrke på 35 %
 c)
 Maksimal ændring i brudforlængelse på 35 %.
 2.4.1.3. Ældningsbestandighed efter ISO 188 med følgende vilkår:
 a)
 Temperatur: 115 °C (prøvningstemperatur = maksimal driftstemperatur minus 10 °C)
 b)
 Eksponeringsperiode: 336 timer.
 Forskrifter:
 a)
 Maksimal ændring i trækbrudstyrke: 25 %
 b)
 Maksimal ændring i brudforlængelse – 30 % og + 10 %.
 2.4.2. Ozonbestandighed
 2.4.2.1. Prøvningen skal udføres i overensstemmelse med ISO-standard 1431/1.
 2.4.2.2. Prøveemnerne, som skal være strakt til en længdetøjning på 20 %, eksponeres for luft ved 40 °C med en ozonkoncentration på 50 dele pr. hundrede millioner i 120 timer.
 2.4.2.3. Der tillades ingen revner i prøveemnerne.
 2.5. Specifikationer for ukoblet slange
 2.5.1. Gastæthed (permeabilitet)
 2.5.1.1. En slange med en fri længde på 1 m sluttes til en beholder fyldt med flydende propan med en temperatur på 23 °C ± 2 °C.
 2.5.1.2. Prøvningen udføres efter metoden i ISO-standard 4080.
 2.5.1.3. Gennemsivningen gennem slangens væg må ikke være over 95 cm3 gas pr. meter slange pr. 24 timer.
 2.5.2. Lavtemperaturbestandighed
 2.5.2.1. Prøvningen gennemføres i overensstemmelse med ISO-standard 4672-1978, metode B.
 2.5.2.2. Prøvningstemperatur: – 25 °C ± 3 °C
 2.5.2.3. Der tillades ingen revnedannelse eller brud.
 2.5.3. Bøjeprøvning
 2.5.3.1. En tom slange med en længde ca. 3,5 m skal kunne modstå 3 000 gentagelser af den nedenfor foreskrevne alternerende bøjningsprøve uden brud. Efter prøvning skal slangen kunne modstå prøvningstrykket som anført i punkt 2.5.4.2.
 Figur 2 (kun anført som eksempel)
 Tekst af billedet
 1,2 m
 masse
 fremføringsmekanisme
 Slangens indvendige diameter
 [mm]
 Bøjningsradius
 [mm]
 (Figur 2)
 Centrumafstand [mm]
 (Figur 2)
 Lodret
 b
 Vandret
 a
 indtil 13
 102
 241
 102
 13 til 16
 153
 356
 153
 16 til 20
 178
 419
 178
 2.5.3.3. Prøvningsmaskinen (figur 2) består af en stålramme forsynet med to træhjul med fælgdiameter ca. 130 mm.
 Hjulene skal have spor langs omkredsen til styring af slangen. Hjulenes radius, målt til bunden af sporet, skal være som angivet i 2.5.3.2 ovenfor.
 De to hjuls langsgående midterplan skal ligge i samme lodrette plan, og afstanden mellem hjulenes centre skal være i overensstemmelse med punkt 2.5.3.2 ovenfor.
 Hvert hjul skal kunne dreje frit omkring sit omdrejningspunkt.
 En fremføringsmekanisme trækker slangen over hjulene med en hastighed af fire hele bevægelser i minuttet.
 2.5.3.4. Når slangen er monteret på hjulene, skal den have en S-lignende form (se figur 2).
 Til den ende, som løber over det øverste hjul, skal der være fastgjort et lod, der er tilstrækkelig tungt til, at


text:
slangen ligger fuldstændig an mod hjulene. Den del, som løber over det underste hjul, fastgøres til fremføringsmekanismen.
 Mekanismen skal være indstillet således, at slangens vandring udgør i alt 1,2 m i begge retninger.
 2.5.4. Hydraulisk prøvningstryk og bestemmelse af det minimale sprængtryk
 2.5.4.1. Prøvningen udføres efter metoden i ISO-standard 1402.
 2.5.4.2. Prøvningstrykket på 1 015 kPa påføres i 10 minutter, uden utæthed.
 2.5.4.3. Sprængtrykket må ikke være under 1 800 kPa.
 2.6. Slangekoblinger
 2.6.1. Koblingerne skal være udført i ikke-korroderende materiale.
 2.6.2. Sprængtrykket af den monterede kobling må aldrig være mindre end rørets eller slangens sprængtryk.
 Utæthedstrykket af den monterede kobling må aldrig være mindre end rørets eller slangens utæthedstryk.
 2.6.3. Slangekoblingerne skal være påkrympet.
 2.6.4. Koblingerne kan være af typen med overløbsmøtrik eller af lynkoblingstypen.
 2.6.5. Det skal være umuligt at frakoble lynkoblingen uden særlige forholdsregler eller anvendelse af specialværktøj.
 2.7. Samling af slange og koblinger
 2.7.1. Hvis slange og koblinger ikke samles af indehaveren af godkendelsen, skal godkendelsen bestå af:
 a)
 slange
 b)
 slangekoblinger og
 c)
 monteringsvejledning.
 Monteringsvejledningen skal være affattet på det sprog, der tales i det land, hvor eftermonteringssystemet skal leveres, eller i det mindste på engelsk. Den skal indeholde detaljerede specifikationer for udstyr, der anvendes i forbindelse med samleprocessen.
 2.7.2. Slangekoblingerne skal være således konstrueret, at kappen ikke behøver fjernes, medmindre slangens forstærkning består af korrosionsbestandigt materiale.
 2.7.3. Slangen skal underkastes trykstødprøvning i henhold til ISO-standard 1436.
 2.7.3.1. Prøvningen udføres med strømmende olie ved en temperatur på 93 °C og et tryk på mindst 1 015 kPa.
 2.7.3.2. Slangen underkastes 150 000 impulser.
 2.7.3.3. Efter trykstødprøvningen skal slangen kunne modstå prøvningstrykket som anført i punkt 2.5.4.2 ovenfor.
 2.7.4. Gastæthed
 2.7.4.1. Den komplette slange (slange med koblinger) skal kunne modstå fem minutters eksponering for et gastryk på 1 015 kPa uden utæthed.
 2.8. Mærkning
 2.8.1. Hver slange skal med højst 0,5 meters mellemrum være forsynet med følgende let læselige og ikke-sletbare identifikationsmærker, bestående af tegn, figurer eller symboler:
 2.8.1.1.
 Fabrikantens firmabetegnelse eller fabriksmærke.
 2.8.1.2.
 Produktionsår og -måned.
 2.8.1.3.
 Størrelse og type.
 2.8.1.4.
 Identifikationsmærket »L.P.G. klasse 2«.
 2.8.2. Hver kobling skal være påført samlefabrikkens firmabetegnelse eller fabriksmærke.
 3. Syntetiske højtryksslanger af klasse 1
 3.1. Generelle specifikationer
 3.1.1. Formålet med dette bilag er at fastsætte bestemmelser for godkendelse af bøjelige slanger til LPG med en indvendig diameter på indtil 10 mm.
 3.1.2. Dette punkt omfatter, ud over generelle specifikationer og prøvninger af syntetiske slanger, også forskrifter og prøvninger, som finder anvendelse på særlige materialetyper eller syntetiske slanger.
 3.1.3. Slangen skal være konstrueret, så den kan modstå et maksimalt driftstryk på 3 000 kPa.
 3.1.4. Slangen skal være konstrueret, så den kan modstå temperaturer mellem – 25 °C og + 125 °C. For driftstemperaturer uden for ovenstående område skal prøvningstemperaturen tilpasses.
 3.1.5. Den indvendige diameter skal være i overensstemmelse med tabel 1 i ISO-standard 1307.
 3.2. Slangers opbygning
 3.2.1. Den syntetiske slange skal omfatte et termoplastisk rør og en kappe af egnet termoplastisk materiale, som er olie- og vejrbestandig og forstærket med et eller flere mellemlag. Anvendes korrosionsbestandigt materiale


text:
(f.eks. rustfrit stål) til de(t) forstærkende mellemlag, er en kappe ikke nødvendig.
 3.2.2. Foringen og kappen skal være fri for porer, huller og fremmedlegemer.
 En forsætligt frembragt punktering af kappen anses ikke for en fejl.
 3.3. Specifikationer og prøvninger for foringen
 3.3.1. Trækbrudstyrke og brudforlængelse
 3.3.1.1. Trækbrudstyrke og brudforlængelse efter ISO 37. Trækbrudstyrke mindst 20 MPa og brudforlængelse mindst 200 %.
 3.3.1.2. Bestandighed over for n-pentan efter ISO 1817 med følgende vilkår:
 a)
 Medie: n-pentan
 b)
 Temperatur: 23 °C (tolerance i henhold til ISO 1817)
 c)
 Nedsænkningsperiode: 72 timer.
 Forskrifter:
 a)
 Maksimal volumenændring: 20 %
 b)
 Maksimal ændring i trækbrudstyrke: 25 %
 c)
 Maksimal ændring i brudforlængelse: 30 %.
 Efter opbevaring i luft med en temperatur på 40 °C i en periode på 48 timer må massen højst være aftaget 5 % i forhold til den oprindelige værdi.
 3.3.1.3. Ældningsbestandighed i henhold til ISO 188 ved følgende vilkår:
 a)
 Temperatur: 115 °C (prøvningstemperatur = maksimal driftstemperatur minus 10 °C)
 b)
 Eksponeringsperiode: 336 timer.
 Forskrifter:
 a)
 Maksimal ændring i trækbrudstyrke på 35 %
 b)
 Maksimal ændring i brudforlængelse – 30 % og + 10 %.
 3.3.2. Trækbrudstyrke og brudforlængelse specifikt for polyamid 6-materiale.
 3.3.2.1. Trækbrudstyrke og brudforlængelse efter ISO 527-2 med følgende vilkår:
 a)
 Type prøveemne: type 1 BA
 b)
 Trækhastighed: 20 mm/min
 Materialet skal konditioneres ved 23 °C og 50 % relativ luftfugtighed i mindst 21 dage før prøvning.
 Forskrifter:
 a)
 Trækbrudstyrken må ikke være mindre end 20 MPa.
 b)
 Brudforlængelsen må ikke være under 50 %.
 3.3.2.2. Bestandighed over for n-pentan efter ISO 1817 med følgende vilkår:
 a)
 Medie: n-pentan
 b)
 Temperatur: 23 °C (tolerance i henhold til ISO 1817)
 c)
 Nedsænkningsperiode: 72 timer.
 Forskrifter:
 a)
 Maksimal volumenændring på 2 %
 b)
 Maksimal ændring i trækbrudstyrke på 10 %
 (c)
 Maksimal ændring i brudforlængelse på 10 %.
 Efter opbevaring i luft med en temperatur på 40 °C i en periode på 48 timer må massen højst være aftaget 5 % i forhold til den oprindelige værdi.
 3.3.2.3. Ældningsbestandighed efter ISO 188 med følgende vilkår:
 a)
 Temperatur: 115 °C (prøvningstemperatur = maksimal driftstemperatur minus 10 °C)
 b)
 Eksponeringsperiode: 24 og 336 timer.
 Efter ældning konditioneres prøveemnerne ved 23 °C og 50 % relativ luftfugtighed i mindst 21 dage, før trækprøvningen udføres i henhold til stk. 3.3.2.1 ovenfor.
 Forskrifter:
 a)
 Maksimalt 35 % ændring i trækbrudstyrke efter 336 timers ældning i forhold til trækbrudstyrken af det materiale, som er ældet i 24 timer.
 b)
 Maksimalt 25 % ændring i brudforlængelse efter 336 timers ældning i forhold til brudforlængelsen af det materiale, som er ældet i 24 timer.
 3.4. Specifikationer og prøvningsmetode for kappen
 3.4.1.1. Trækbrudstyrke og brudforlængelse efter ISO 37. Trækbrudstyrke mindst 20 MPa og brudforlængelse mindst 250 %.
 3.4.1.2. Bestandighed over for n-hexan efter ISO 1817 med følgende vilkår:
 a)
 Medie: n-hexan
 b)
 Temperatur: 23 °C (tolerance i henhold til ISO 1817)
 c)
 Nedsænkningsperiode: 72 timer.
 Forskrifter:
 a)
 Maksimal volumenændring på 30 %
 b)
 Maksimal ændring i trækbrudstyrke på 35 %
 c)
 Maksimal ændring i brudforlængelse på 35 %.
 3.4.1.3.


text:
Ældningsbestandighed efter ISO 188 med følgende vilkår:
 a)
 Temperatur: 115 °C (prøvningstemperatur = maksimal driftstemperatur minus 10 °C)
 b)
 Eksponeringsperiode: 336 timer.
 Forskrifter:
 a)
 Maksimal ændring i trækbrudstyrke: 25 %
 b)
 Maksimal ændring i brudforlængelse – 30 % og + 10 %.
 3.4.2. Ozonbestandighed
 3.4.2.1. Prøvningen skal udføres i overensstemmelse med ISO-standard 1431/1.
 3.4.2.2. Prøveemnerne, som skal være strakt til en længdetøjning på 20 %, eksponeres i 120 timer for luft ved 40 °C og relativ fugtighed 50 % ± 10 % med en ozonkoncentration på 50 dele pr. hundrede millioner.
 3.4.2.3. Der tillades ingen revner i prøveemnerne.
 3.4.3. Specifikationer og prøvningsmetode for kappen af polyamid 6-materiale
 3.4.3.1. Trækbrudstyrke og brudforlængelse efter ISO 527-2 med følgende vilkår:
 a)
 Type prøveemne: type 1 BA
 b)
 Trækhastighed: 20 mm/min.
 Materialet skal konditioneres ved 23 °C og 50 % relativ luftfugtighed i mindst 21 dage før prøvning.
 Forskrifter:
 a)
 Trækbrudstyrken må ikke være mindre end 20 MPa.
 b)
 Brudforlængelsen må ikke være under 100 %.
 3.4.3.2. Bestandighed over for n-hexan efter ISO 1817 med følgende vilkår:
 a)
 Medie: n-hexan
 b)
 Temperatur: 23 °C (tolerance i henhold til ISO 1817)
 c)
 Nedsænkningsperiode: 72 timer.
 Forskrifter:
 a)
 Maksimal volumenændring på 2 %
 b)
 Maksimal ændring i trækbrudstyrke på 10 %
 c)
 Maksimal ændring i brudforlængelse på 10 %.
 3.4.3.3. Ældningsbestandighed efter ISO 188 med følgende vilkår:
 a)
 Temperatur: 115 °C (prøvningstemperatur = maksimal driftstemperatur minus 10 °C)
 b)
 Eksponeringsperiode: 24 og 336 timer.
 Efter ældning konditioneres prøveemnerne i mindst 21 dage, før trækprøvningen udføres i henhold til punkt 3.3.1.1 ovenfor.
 Forskrifter:
 a)
 Maksimalt 20 % ændring i trækbrudstyrke efter 336 timers ældning i forhold til trækbrudstyrken af det materiale, som er ældet i 24 timer.
 b)
 Maksimalt 50 % ændring i brudforlængelse efter 336 timers ældning i forhold til brudforlængelsen af det materiale, som er ældet i 24 timer.
 3.5. Specifikationer for ukoblet slange
 3.5.1. Gastæthed (permeabilitet)
 3.5.1.1. En slange med en fri længde på 1 m sluttes til en beholder fyldt med flydende propan med en temperatur på 23 °C ± 2 °C.
 3.5.1.2. Prøvningen udføres efter metoden i ISO-standard 4080.
 3.5.1.3. Gennemsivningen gennem slangens væg må ikke være over 95 cm3 gas pr. meter slange pr. 24 timer.
 3.5.2. Lavtemperaturbestandighed
 3.5.2.1. Prøvningen udføres i overensstemmelse med den metode, der er beskrevet i ISO-standard 4672, metode B.
 3.5.2.2. Prøvningstemperatur: – 25 °C ± 3 °C.
 3.5.2.3. Der tillades ingen revnedannelse eller brud.
 3.5.3. Højtemperaturbestandighed
 3.5.3.1. Et stykke slange, som er under et tryk på 3 000 kPa, og hvis længde er mindst 0,5 m, anbringes i ovn ved en temperatur på 125 °C ± 2 °C i 24 timer.
 3.5.3.2. Der tillades ingen utæthed.
 3.5.3.3. Efter prøven skal slangen kunne modstå prøvningstrykket på 6 750 kPa i 10 minutter. Der tillades ingen utæthed.
 3.5.4. Bøjeprøvning
 3.5.4.1. En tom slange med en længde ca. 3,5 m skal kunne modstå 3 000 gentagelser af den nedenfor foreskrevne alternerende bøjningsprøve uden brud. Efter prøvningen skal slangen kunne modstå prøvningstrykket som anført i punkt 3.5.5.2 nedenfor.
 Figur 3


text:
(kun anført som eksempel)
 Tekst af billedet
 1,2 m
 masse
 fremføringsmekanisme
 3.5.4.2. Prøvningsmaskinen (figur 3) består af en stålramme forsynet med to træhjul med fælgbredde ca. 130 mm.
 Hjulene skal have spor langs omkredsen til styring af slangen. Hjulenes radius, målt til bunden af sporet, skal være 102 mm.
 De to hjuls langsgående midterplan skal ligge i samme lodrette plan. Afstanden mellem hjulenes centrum skal være 241 mm lodret og 102 mm vandret.
 Hvert hjul skal kunne dreje frit omkring sit omdrejningspunkt.
 En fremføringsmekanisme trækker slangen over hjulene med en hastighed af fire hele bevægelser i minuttet.
 3.5.4.3. Når slangen er monteret på hjulene, skal den have en S-lignende form (se figur 3).
 Til den ende, som løber over det øverste hjul, skal der være fastgjort et lod, der er tilstrækkelig tungt til, at slangen ligger fuldstændig an mod hjulene. Den del, som løber over det underste hjul, fastgøres til fremføringsmekanismen.
 Mekanismen skal være indstillet således, at slangens vandring udgør i alt 1,2 m i begge retninger.
 3.5.5. Hydraulisk prøvningstryk og bestemmelse af det minimale sprængtryk
 3.5.5.1. Prøvningen udføres efter metoden i ISO-standard 1402.
 3.5.5.2. Prøvningstrykket på 6 750 kPa påføres i 10 minutter, uden utæthed.
 3.5.5.3. Sprængtrykket må ikke være under 10 000 kPa.
 3.6. Slangekoblinger
 3.6.1. Slangekoblinger skal være udført i stål eller messing, og overfladen skal være korrosionsbestandig.
 3.6.2. Koblingerne skal være af den påkrympede type og bestå af en slangekobling eller banjobolt. Pakningen skal være bestandig mod LPG og opfylde forskrifterne i punkt 3.3.1.2 ovenfor.
 3.6.3. Banjobolten skal være i overensstemmelse med DIN 7643.
 3.7. Samling af slange og koblinger
 3.7.1. Slangen skal underkastes trykstødprøvning i henhold til ISO-standard 1436.
 3.7.1.1. Prøvningen udføres med strømmende olie ved en temperatur på 93 °C og et tryk på mindst 3 000 kPa.
 3.7.1.2. Slangen underkastes 150 000 impulser.
 3.7.1.3. Efter impulsprøven skal slangen kunne modstå prøvningstrykket som anført i punkt 3.5.5.2 ovenfor.
 3.7.2. Gastæthed
 3.7.2.1. Den komplette slange (slange med koblinger) skal kunne modstå fem minutters eksponering for et gastryk på 3 000 kPa uden utæthed.
 3.8. Mærkning
 3.8.1. Hver slange skal med højst 0,5 meters mellemrum være forsynet med følgende let læselige og ikke-sletbare identifikationsmærker, bestående af tegn, figurer eller symboler:
 3.8.1.1.
 Fabrikantens firmabetegnelse eller fabriksmærke.
 3.8.1.2.
 Produktionsår og -måned.
 3.8.1.3.
 Størrelse og type.
 3.8.1.4.
 Identifikationsmærket »L.P.G. klasse 1«.
 3.8.2. Hver kobling skal være påført samlefabrikkens firmabetegnelse eller fabriksmærke.
 4. Syntetiske højtryksslanger af klasse 0
 4.1. Generelle specifikationer
 4.1.1. Formålet med dette bilag er at fastsætte bestemmelser for godkendelse af bøjelige slanger til LPG med en indvendig diameter på indtil 10 mm.
 4.1.2. Dette punkt omfatter, ud over generelle specifikationer og prøvninger af syntetiske slanger, også forskrifter og prøvninger, som finder anvendelse på særlige materialetyper eller syntetiske slanger.
 4.1.3. Slangen skal være konstrueret, så den kan modstå et maksimalt driftstryk svarende til WP.
 4.1.4. Slangen skal være konstrueret, så den kan modstå temperaturer mellem – 25 °C og + 125 °C. For driftstemperaturer uden for ovenstående område skal prøvningstemperaturen tilpasses.
 4.1.5. Den indvendige diameter skal være i


text:
overensstemmelse med tabel 1 i ISO-standard 1307.
 4.2. Slangers opbygning
 4.2.1. Den syntetiske slange skal omfatte et termoplastisk rør og en kappe af egnet termoplastisk materiale, som er olie- og vejrbestandig og forstærket med et eller flere mellemlag. Anvendes korrosionsbestandigt materiale (f.eks. rustfrit stål) til de(t) forstærkende mellemlag, er en kappe ikke nødvendig.
 4.2.2. Foringen og kappen skal være fri for porer, huller og fremmedlegemer.
 En forsætligt frembragt punktering af kappen anses ikke for en fejl.
 4.3. Specifikationer og prøvninger for foringen
 4.3.1. Trækbrudstyrke og brudforlængelse
 4.3.1.1. Trækbrudstyrke og brudforlængelse efter ISO 37. Trækbrudstyrke mindst 20 MPa og brudforlængelse mindst 200 %.
 4.3.1.2. Bestandighed over for n-pentan efter ISO 1817 med følgende vilkår:
 a)
 Medie: n-pentan
 b)
 Temperatur: 23 °C (tolerance i henhold til ISO 1817)
 c)
 Nedsænkningsperiode: 72 timer.
 Forskrifter:
 a)
 Maksimal volumenændring: 20 %
 b)
 Maksimal ændring i trækbrudstyrke: 25 %
 c)
 Maksimal ændring i brudforlængelse: 30 %.
 Efter opbevaring i luft med en temperatur på 40 °C i en periode på 48 timer må massen højst være aftaget 5 % i forhold til den oprindelige værdi.
 4.3.1.3. Ældningsbestandighed efter ISO 188 med følgende vilkår:
 a)
 Temperatur: 115 °C (prøvningstemperatur = maksimal driftstemperatur minus 10 °C)
 b)
 Eksponeringsperiode: 336 timer.
 Forskrifter:
 a)
 Maksimal ændring i trækbrudstyrke på 35 %
 b)
 Maksimal ændring i brudforlængelse – 30 % og + 10 %.
 4.3.2. Trækbrudstyrke og brudforlængelse specifikt for polyamid 6-materiale.
 4.3.2.1. Trækbrudstyrke og brudforlængelse efter ISO 527-2 med følgende vilkår:
 a)
 Type prøveemne: type 1 BA
 b)
 Trækhastighed: 20 mm/min.
 Materialet skal konditioneres ved 23 °C og 50 % relativ luftfugtighed i mindst 21 dage før prøvning.
 Forskrifter:
 a)
 Trækbrudstyrken må ikke være mindre end 20 MPa.
 b)
 Brudforlængelsen må ikke være under 50 %.
 4.3.2.2. Bestandighed over for n-pentan efter ISO 1817 med følgende vilkår:
 a)
 Medie: n-pentan
 b)
 Temperatur: 23 °C (tolerance i henhold til ISO 1817)
 c)
 Nedsænkningsperiode: 72 timer.
 Forskrifter:
 a)
 Maksimal volumenændring på 2 %
 b)
 Maksimal ændring i trækbrudstyrke på 10 %
 c)
 Maksimal ændring i brudforlængelse på 10 %.
 Efter opbevaring i luft med en temperatur på 40 °C i en periode på 48 timer må massen højst være aftaget 5 % i forhold til den oprindelige værdi.
 4.3.2.3. Ældningsbestandighed efter ISO 188 med følgende vilkår:
 a)
 Temperatur: 115 °C (prøvningstemperatur = maksimal driftstemperatur minus 10 °C)
 b)
 Eksponeringsperiode: 24 og 336 timer.
 Efter ældning konditioneres prøveemnerne ved 23 °C og 50 % relativ luftfugtighed i mindst 21 dage, før trækprøvningen udføres i henhold til stk. 4.3.2.1.
 Forskrifter:
 a)
 Maksimalt 35 % ændring i trækbrudstyrke efter 336 timers ældning i forhold til trækbrudstyrken af det materiale, som er ældet i 24 timer.
 b)
 Maksimalt 25 % ændring i brudforlængelse efter 336 timers ældning i forhold til brudforlængelsen af det materiale, som er ældet i 24 timer.
 4.4. Specifikationer og prøvningsmetode for kappen
 4.4.1.1. Trækbrudstyrke og brudforlængelse efter ISO 37. Trækbrudstyrke mindst 20 MPa og brudforlængelse mindst 250 %.
 4.4.1.2. Bestandighed over for n-hexan efter ISO 1817 med følgende vilkår:
 a)
 Medie: n-hexan


text:
b)
 Temperatur: 23 °C (tolerance i henhold til ISO 1817)
 c)
 Nedsænkningsperiode: 72 timer.
 Forskrifter:
 a)
 Maksimal volumenændring på 30 %
 b)
 Maksimal ændring i trækbrudstyrke på 35 %
 c)
 Maksimal ændring i brudforlængelse på 35 %.
 4.4.1.3. Ældningsbestandighed efter ISO 188 med følgende vilkår:
 a)
 Temperatur: 115 °C (prøvningstemperatur = maksimal driftstemperatur minus 10 °C)
 b)
 Eksponeringsperiode: 336 timer.
 Forskrifter:
 a)
 Maksimal ændring i trækbrudstyrke: 25 %
 b)
 Maksimal ændring i brudforlængelse – 30 % og + 10 %.
 4.4.2. Ozonbestandighed
 4.4.2.1. Prøven skal gennemføres i overensstemmelse med ISO-standard 1431/1-1:2004/Amd 1:2009.
 4.4.2.2. Prøveemnerne, som skal være strakt til en længdetøjning på 20 %, eksponeres i 120 timer for luft ved 40 °C og relativ fugtighed 50 % ± 10 % med en ozonkoncentration på 50 dele pr. hundrede millioner.
 4.4.2.3. Der tillades ingen revner i prøveemnerne.
 4.4.3. Specifikationer og prøvningsmetode for kappen af polyamid 6-materiale
 4.4.3.1. Trækbrudstyrke og brudforlængelse efter ISO 527-2 med følgende vilkår:
 a)
 Type prøveemne: type 1 BA
 b)
 Trækhastighed: 20 mm/min.
 Materialet skal konditioneres ved 23 °C og 50 % relativ luftfugtighed i mindst 21 dage før prøvning.
 Forskrifter:
 a)
 Trækbrudstyrken må ikke være mindre end 20 MPa.
 b)
 Brudforlængelsen må ikke være under 100 %.
 4.4.3.2. Bestandighed over for n-hexan efter ISO 1817 med følgende vilkår:
 a)
 Medie: n-hexan
 b)
 Temperatur: 23 °C (tolerance i henhold til ISO 1817)
 c)
 Nedsænkningsperiode: 72 timer.
 Forskrifter:
 a)
 Maksimal volumenændring på 2 %
 b)
 Maksimal ændring i trækbrudstyrke på 10 %
 c)
 Maksimal ændring i brudforlængelse på 10 %.
 4.4.3.3. Ældningsbestandighed efter ISO 188 med følgende vilkår:
 a)
 Temperatur: 115 °C (prøvningstemperatur = maksimal driftstemperatur minus 10 °C)
 b)
 Eksponeringsperiode: 24 og 336 timer.
 Efter ældning konditioneres prøveemnerne i mindst 21 dage, før trækprøvningen udføres i henhold til punkt 4.3.1.1 ovenfor.
 Forskrifter:
 a)
 Maksimalt 20 % ændring i trækbrudstyrke efter 336 timers ældning i forhold til trækbrudstyrken af det materiale, som er ældet i 24 timer.
 b)
 Maksimalt 50 % ændring i brudforlængelse efter 336 timers ældning i forhold til brudforlængelsen af det materiale, som er ældet i 24 timer.
 4.5. Specifikationer for ukoblet slange
 4.5.1. Gastæthed (permeabilitet)
 4.5.1.1. En slange med en fri længde på 1 m sluttes til en beholder fyldt med flydende propan med en temperatur på 23 °C ± 2 °C.
 4.5.1.2. Prøvningen udføres efter metoden i ISO-standard 4080.
 4.5.1.3. Gennemsivningen gennem slangens væg må ikke være over 95 cm3 gas pr. meter slange pr. 24 timer. Gennemsivning med flydende LPG måles og skal være mindre end gasudsivningen (95 cm3/h)
 4.5.2. Lavtemperaturbestandighed
 4.5.2.1. Prøvningen udføres i overensstemmelse med den metode, der er beskrevet i ISO-standard 4672, metode B.
 4.5.2.2. Prøvningstemperatur: – 25 °C ± 3 °C.
 4.5.2.3. Der tillades ingen revnedannelse eller brud.
 4.5.3. Højtemperaturbestandighed
 4.5.3.1. Et stykke slange, som bringes under et tryk svarende til WP, og hvis længde er mindst 0,5 m, anbringes i ovn ved en temperatur på 125 °C ± 2 °C i 24 timer.
 4.5.3.2. Der tillades ingen utæthed.
 4.5.3.3. Efter prøven skal slangen kunne modstå 2,25 gange


text:
WP i 10 minutter. Der tillades ingen utæthed.
 4.5.4. Bøjeprøvning
 4.5.4.1. En tom slange med en længde ca. 3,5 m skal kunne modstå 3 000 gentagelser af den nedenfor foreskrevne alternerende bøjningsprøve uden brud.
 Efter prøvningen skal slangen kunne modstå prøvningstrykket som anført i punkt 4.5.5.2 nedenfor.
 Figur 4 (kun anført som eksempel)
 Tekst af billedet
 masse
 1,2 m
 fremføringsmekanisme
 4.5.4.2. Prøvningsmaskinen (figur 4) består af en stålramme forsynet med to træhjul med fælgbredde ca. 130 mm.
 Hjulene skal have spor langs omkredsen til styring af slangen. Hjulenes radius, målt til bunden af sporet, skal være 102 mm.
 De to hjuls langsgående midterplan skal ligge i samme lodrette plan. Afstanden mellem hjulenes centrum skal være 241 mm lodret og 102 mm vandret.
 Hvert hjul skal kunne dreje frit omkring sit omdrejningspunkt.
 En fremføringsmekanisme trækker slangen over hjulene med en hastighed af fire hele bevægelser i minuttet.
 4.5.4.3. Når slangen er monteret på hjulene, skal den have en S-lignende form (se figur 4).
 På den ende, som løber over det øverste hjul, anbringes en tilstrækkeligt stor vægt til, at slangen ligger fuldstændig an mod hjulene. Den del, som løber over det underste hjul, fastgøres til fremføringsmekanismen.
 Mekanismen skal være indstillet således, at slangens vandring udgør i alt 1,2 m i begge retninger.
 4.5.5. Hydraulisk prøvningstryk og bestemmelse af det minimale sprængtryk
 4.5.5.1. Prøvningen udføres efter metoden i ISO-standard 1402.
 4.5.5.2. Prøvningstrykket på 2,25 gange WP påføres i 10 minutter, uden utæthed.
 4.5.5.3. Sprængtrykket må ikke være under 10 000 kPa og mindst 2,25 gange WP.
 4.6. Slangekoblinger
 4.6.1. Slangekoblinger skal være udført i stål eller messing, og overfladen skal være korrosionsbestandig.
 4.6.2. Koblingerne skal være af den påkrympede type og bestå af en slangekobling eller banjobolt. Pakningen skal være bestandig mod LPG og opfylde forskrifterne i punkt 4.3.1.2 ovenfor.
 4.6.3. Banjobolten skal være i overensstemmelse med DIN 7643.
 4.7. Samling af slange og koblinger
 4.7.1. Slangen skal underkastes trykstødprøvning i henhold til ISO-standard 1436.
 4.7.1.1. Prøven udføres med strømmende olie ved en temperatur på 93 °C og et tryk mindst svarende til WP.
 4.7.1.2. Slangen underkastes 150 000 impulser.
 4.7.1.3. Efter trykstødprøvning skal slangen kunne modstå prøvningstrykket som anført i punkt 4.5.5.2.
 4.7.2. Gastæthed
 4.7.2.1. Den komplette slange (slange med koblinger) skal kunne modstå fem minutters eksponering for et gastryk på 1,5 WP uden utæthed.
 4.8. Mærkning
 4.8.1. Hver slange skal med højst 0,5 meters mellemrum være forsynet med følgende let læselige og ikke-sletbare identifikationsmærker, bestående af tegn, figurer eller symboler:
 4.8.1.1.
 Fabrikantens firmabetegnelse eller fabriksmærke.
 4.8.1.2.
 Produktionsår og -måned.
 4.8.1.3.
 Størrelse og type.
 4.8.1.4.
 Identifikationsmærket »L.P.G. klasse 0«.
 4.8.2. Hver kobling skal være påført samlefabrikkens firmabetegnelse eller fabriksmærke.
 BILAG 9
 BESTEMMELSER VEDRØRENDE GODKENDELSE AF PÅFYLDNINGSENHEDEN
 1. Definition: Se punkt 2.16 i dette regulativ
 2. Komponentens klassificering (i henhold til figur 1, punkt 2 i dette regulativ):
 Påfyldningsenhed: Klasse 3
 Kontraventil: Klasse 3
 3. Klassificeringstryk: 3 000 kPa.
 4. Konstruktivt bestemte temperaturer:
 – 20 °C til 65 °C
 For temperaturer, som falder uden for ovennævnte værdier, finder særlige prøvningsbetingelser anvendelse.
 5.


text:
Generelle bestemmelser for konstruktionen:
 Punkt 6.15.2, bestemmelser vedrørende den elektriske isolering.
 Punkt 6.15.10, bestemmelser vedrørende påfyldningsenheden.
 6. Prøvningsforskrifter, som finder anvendelse:
 Overtryksprøvning
 Bilag 15, punkt 4
 Ekstern utæthed
 Bilag 15, punkt 5
 Højtemperaturprøvning
 Bilag 15, punkt 6
 Lavtemperaturprøvning
 Bilag 15, punkt 7
 Prøvning for utæthed ved sæde
 Bilag 15, punkt 8
 Holdbarhed (med 6 000 driftscyklusser)
 Bilag 15, punkt 9.
 Forenelighed med LPG
 Bilag 15, punkt 11 (*)
 Korrosionsbestandighed
 Bilag 15, punkt 12 (**)
 Bestandighed over for tørvarme
 Bilag 15, punkt 13
 Ozonældning
 Bilag 15, punkt 14
 Krybning
 Bilag 15, punkt 15 (*)
 Temperaturcyklus
 Bilag 15, punkt 16 (*)
 Slagprøvning
 Punkt 7 i dette bilag
 7. Slagprøvningsforskrifter for påfyldningsenhed af Euro-typen
 7.1. Generelle forskrifter
 Der foretages en slagprøvning 10 J af påfyldningsenheden.
 7.2. Prøvningsforskrifter
 En hærdet stålmasse på 1 kg slippes fra 1 meters højde, således at der opnås en kollisionshastighed på 4,4 m/s. Dette gøres ved at montere massen i et pendul.
 Påfyldningsenheden skal være monteret vandret på en massiv genstand. Massen skal ramme midt i den fremspringende del af påfyldningsenheden.
 7.3. Fortolkning af prøvningen
 Påfyldningsenheden skal bestå den eksterne tæthedsprøvning og tæthedsprøvning ved sædet ved rumtemperatur.
 7.4. Omprøvning
 Hvis påfyldningsenheden ikke består prøvningen, foretages slagprøvning af 2 eksemplarer af samme komponent. Er prøvningsresultatet nu tilfredsstillende, ses der bort fra den første prøvning. Er prøvningsresultatet nu tilfredsstillende, ses der bort fra den første prøvning.
 Bemærkninger:
 a)
 Der foretages overtryksstyrkeprøvning af hver enkelt kontraventil.
 b)
 Bemærkninger: Der foretages overtryksstyrkeprøvning af hver enkelt kontraventil. Under holdbarhedsprøvningen anvendes en særlig dyse, som er beregnet til påfyldningsenheden Der gennemføres 6 000 cyklusser efter følgende procedure:
 i)
 dysen forbindes til konnektoren, og påfyldningsenheden åbnes
 ii)
 holdes i åben tilstand i mindst 3 sekunder
 iii)
 der slukkes for påfyldningsenheden, og dysen afmonteres.
 Figur 1
 Forbindelsesområde for bajonetpåfyldningsenhed
 Figur 2
 Tilslutningsområde for skålpåfyldningsenhed
 Figur 3
 Forbindelsesområde for påfyldningsenheden af Euro-typen til lette køretøjer
 Figur 4
 Forbindelsesområde for ACME-påfyldningsenhed
 Figur 5
 Forbindelsesområde for påfyldningsenheden af Euro-typen til tunge køretøjer
 Dimensioner i millimeter
 Signaturforklaring:
 1
 Dyseforseglingsoverflade
 2
 Mindste ventilvandring
 3
 Generel tolerance
 (*) Kun for ikke-metalliske dele.
 (**) Kun for metaldele.
 BILAG 10
 BESTEMMELSER VEDRØRENDE GODKENDELSE AF LPG-BEHOLDERE
 Forklaring af symboler og begreber, som anvendes i dette bilag
 Ph
 =
 hydraulisk prøvningstryk, kPa
 Pr
 =
 beholderens sprængtryk, målt i sprængprøvning, kPa
 Re
 =
 mindste flydespænding, N/mm2, som garanteres af materialestandarden
 Rm
 =
 mindste trækbrudstyrke, N/mm2, som garanteres af materialestandarden
 Rmt
 =
 faktisk trækbrudstyrke, N/mm2
 a
 =
 beregnet mindste vægtykkelse af cylindrisk svøb, mm
 b
 =
 beregnet minimumtykkelse af konkave endebunde, mm
 D
 =
 nominel yderdiameter af beholder, mm
 R
 =
 indvendig radius af konkav endebund af cylindrisk standardbeholder, mm
 r
 =
 indvendigt fremspring af konkav endebund af cylindrisk standardbeholder, mm
 H
 =
 udvendig højde af konkav del af beholderens endebund, mm
 h
 =
 højde af cylindrisk del af konkav endebund, mm
 L
 =
 længde af beholderens belastede svøb, mm
 A
 =
 grundmaterialets brudforlængelse (procent)
 V0
 =
 beholderens begyndelsesrumfang i det øjeblik, hvor trykket øges i sprængprøvningen, dm3
 V
 =
 slutvolumen af beholderen ved brud, dm3
 g
 =
 tyngdeaccelerationen,


text:
m/s2
 c
 =
 formfaktor
 Z
 =
 spændingsreduktionsfaktor.
 1. Tekniske forskrifter
 1.1. Dette bilag vedrører følgende beholdere:
 LPG-1: metalbeholdere
 LPG-4: helkompositbeholdere
 1.2. Dimensioner
 For størrelser uden toleranceangivelse finder de generelle tolerancer i EN 22768-1 anvendelse.
 1.3. Materialer
 1.3.1. Belastede svøb på beholdere skal være udført i stål som foreskrevet i Euronorm EN 10120 (andre materialer kan dog anvendes, forudsat beholderen har samme sikkerhedsegenskaber, hvilket skal certificeres af de typegodkendende myndigheder, som meddeler typegodkendelse).
 1.3.2. Med betegnelsen grundmateriale henvises til materialets tilstand, før nogen specifik omdannelse med henblik på fabrikationsprocessen har fundet sted.
 1.3.3. Alle komponenter, som udgør beholderens krop, og alle dens påsvejste dele skal være udført i materialer, som er indbyrdes forenelige.
 1.3.4. Tilsatsmaterialet skal være foreneligt med grundmaterialet, således at det danner svejsninger med egenskaber svarende til dem, der foreskrives for grundmateriale (EN 288-39).
 1.3.5. Beholderens fabrikant skal indhente og fremlægge:
 a)
 for metalbeholdere: kemiske støbeanalysecertifikater
 b)
 for beholdere af helkomposit: analysecertifikater for kemisk modstandsevne i forbindelse med prøvning udført efter forskrifterne i tillæg 6
 c)
 mekaniske materialeegenskaber for stål og andre materialer, som anvendes til produktion af trykbærende dele.
 1.3.6. Inspektionsmyndighederne skal have mulighed for at foretage uafhængige analyser. Sådanne analyser skal udføres enten på materialeprøver, som forelægges af beholderfabrikanten, eller på færdige beholdere.
 1.3.7. Resultaterne af metallurgiske og mekaniske prøvninger og analyser af grund- og tilsatsmaterialer, som er udført på svejsninger, skal af fabrikanten stilles til rådighed for inspektionsmyndighederne, sammen med en beskrivelse af de svejsemetoder og -processer, som kan anses for repræsentative for de i produktionen udførte svejsninger.
 1.4. Konstruktivt bestemte temperaturer og tryk
 1.4.1. Konstruktivt bestemt temperatur
 Beholderens konstruktivt bestemte driftstemperatur skal være fra – 20 °C til 65 °C. For ekstreme driftstemperaturer, som overskrider de anførte grænser, finder særlige prøvningsbetingelser anvendelse efter aftale med den kompetente myndighed.
 1.4.2. Konstruktivt bestemt tryk
 Beholderens konstruktivt bestemte arbejdstryk skal være: 3 000 kPa.
 1.5. Procedurerne for varmebehandling af metalbeholdere foretages efter følgende forskrifter:
 1.5.1.
 Varmebehandling udføres på beholderens dele eller på den færdige beholder.
 1.5.2.
 De af beholderens dele, som er deformeret mere end 5 %, skal underkastes en varmebehandling i form af normalisering.
 1.5.3.
 Beholder med vægtykkelse ≥ 5 mm skal underkastes følgende varmebehandling:
 1.5.3.1.
 Varmvalset, normaliseret materiale: spændingsudglødning eller normalisering
 1.5.3.2.
 Materiale af anden art: normalisering.
 1.5.4.
 Fabrikanten skal forelægge metoden for den anvendte varmebehandling.
 1.5.5.
 Lokal varmebehandling af en færdig beholder er ikke tilladt.
 1.6. Dimensionering af trykbærende dele
 1.6.1. Dimensionering af trykbærende dele for metalbeholdere.
 1.6.1.1. Vægtykkelsen af beholderens cylindriske del skal mindst være den, der fremgår af formlen:
 1.6.1.1.1.
 Beholdere uden langsgående søm:
 1.6.1.1.2.
 Beholdere med langsgående søm:
 a)
 z = 0,85 når fabrikanten røntgenfotograferer hvert knudepunkt mellem svejsninger, 100 mm af den tilstødende langsgående søm og 50 mm (25 mm på hver side af knudepunktet) af den tilstødende rundtgående søm.
 Sådan prøvning skal for hver maskine foretages ved begyndelsen og slutningen af hvert arbejdsskift ved kontinuerlig produktion.
 b)
 z = 1 når hvert knudepunkt mellem svejsninger, 100 mm af den tilstødende langsgående søm og 50 mm (25 mm på hver side


text:
af knudepunktet) af den tilstødende rundtgående søm røntgenfotograferes punktvis.
 Denne prøvning skal udføres på 10 % af beholderproduktionen: de undersøgte beholdere skal udtages på tilfældig måde. Findes der ved disse røntgenundersøgelser uacceptable fejl som defineret i punkt 2.4.1.4 i dette bilag, skal der træffes de nødvendige foranstaltninger til at undersøge den pågældende produktionsserie og eliminere fejlene.
 1.6.1.2. Dimensionering og beregning af endebunde (se figurerne i tillæg 4 til dette bilag).
 1.6.1.2.1. Beholderens endebunde skal være i ét stykke, skal indeslutte trykket og være torisfærisk eller elliptisk af form (eksempler er givet i tillæg 5 til dette bilag).
 1.6.1.2.2. Beholderen skal opfylde følgende forskrifter:
 Torisfæriske endebunde
 samtidigt gældende grænser: 0,003 D ≤ b ≤ 0,08 D
 r ≥ 0,1 D
 R ≤ D
 H ≥ 0,18 D
 r ≥ 2 b
 h ≥ 4 b
 h ≤ 0,15 D (gælder ikke beholdere svarende til dem, der er vist i tillæg 2 til dette bilag, figur 2a)
 Elliptiske endebunde
 samtidigt gældende grænser: 0,003 D ≤ b ≤ 0,08 D
 H ≥ 0,18 D
 h ≥ 4 b
 h ≤ 0,15 D (gælder ikke beholdere svarende til dem, der er vist i tillæg 2 til dette bilag, figur 2a)
 1.6.1.2.3. Tykkelsen af sådanne hvælvede endebunde må ikke samlet være mindre end hvad der beregnes af følgende formel:
 Formfaktoren C, der skal anvendes til fulde endebunde, er givet i tabellen og i graferne i tillæg 4 til dette bilag.
 Vægtykkelsen af endebundenes cylindriske kant må ikke være mindre end eller afvige mere end 15 % fra mindste vægtykkelse af svøbet.
 1.6.1.3. Den nominelle vægtykkelse af den cylindriske del og af den hvælvede del af endebunden må under ingen omstændigheder være mindre end:
 med et minimum på 1,5 mm.
 1.6.1.4. Beholderens svøb kan være fremstillet af en, to eller tre dele. Er svøbet fremstillet af to eller tre dele, skal de langsgående sømme være forskudt/drejet mindst 10 gange tykkelsen af beholderens væg (10 × a). Endebundene skal være i ét stykke og konvekse.
 1.6.2. Dimensionering af trykbærende dele for helkompositbeholdere.
 Trykket i beholderen beregnes for hver beholdertype. De tryk, der anvendes til disse beregninger, skal være det konstruktivt bestemte tryk og sprængprøvningstrykket. I beregningerne anvendes passende analyseteknikker til bestemmelse af spændingsfordelingen i hele beholderen.
 1.7. Opbygning og udførelse
 1.7.1. Generelle forskrifter
 1.7.1.1. Fabrikanten skal gennem et passende kvalitetsstyringssystem godtgøre, at han råder over og vedligeholder sådanne produktionsfaciliteter og -processer, at de producerede beholdere opfylder forskrifterne i dette bilag.
 1.7.1.2. Fabrikanten skal gennem passende overvågning sikre, at uforarbejdede materialer og pressede dele, som anvendes til fremstilling af beholderne, er fri for defekter, som kan bringe beholdernes anvendelsessikkerhed i fare.
 1.7.2. Trykbærende komponenter
 1.7.2.1. Fabrikanten skal beskrive de anvendte svejsemetoder og processer og angive, hvilke kontroller der foretages under produktionen.
 1.7.2.2. Tekniske forskrifter for svejsninger
 Stuksvejsninger skal udføres ved automatisk svejsning.
 Stuksvejsninger af det belastede svøb må ikke være beliggende i et område, hvor profilen ændrer sig.
 Foldesvejsninger må ikke være overlejret over stuksvejsninger og skal være beliggende i en afstand af mindst 10 mm fra disse.


text:
De svejsninger, som indgår i beholderens svøb, skal opfylde følgende betingelser (jf. figurerne, der er vist som eksempler i tillæg 1 til dette bilag):
 langsgående svejsning: denne svejsning udføres som en stuksvejsning i hele vægmaterialets tværsnit
 rundtgående svejsning: denne svejsning udføres som en stuksvejsning i hele vægmaterialets tværsnit. En forkrøppet svejsning anses for en speciel form for stuksvejsning
 Svejsninger på boltet ventilplade eller -ring skal udføres i henhold til tillæg 1, figur 3.
 Svejsninger til fastgørelse af flanger eller monteringsbeslag til beholderen skal enten være stuksvejsning eller foldesvejsninger.
 Svejste monteringsbeslag skal være svejst med rundtgående svejsninger. Svejsningernes styrke skal være tilstrækkelig til at modstå vibrationer, bremsekræfter og udvendige kræfter på mindst 30 g i alle retninger.
 For stuksvejsninger må skævheden af samlingsfladerne ikke udgøre over en femtedel af vægtykkelsen (1/5 a).
 1.7.2.3. Inspektion af svejsninger
 Fabrikanten skal sikre, at svejsningerne udviser ubrudt indsmeltning uden afvigelse af svejsesømmen, og at de er fri for fejl, som kan bringe beholdernes anvendelsessikkerhed i fare.
 På beholdere i to dele skal der foretages røntgenkontrol af rundtgående stuksvejsninger langs 100 mm, bortset fra svejsninger som er i overensstemmelse med den forkrøppede svejsning på side 1 af tillæg 1 til dette bilag. Der foretages røntgenkontrol af én beholder, som udtages ved begyndelsen og slutningen af hvert skift ved kontinuerlig produktion, og, ved afbrydelser i produktionen på over 12 timer, desuden af den første svejste beholder.
 1.7.2.4. Urundhed
 Urundheden af beholderens cylindriske svøb må højst svare til en forskel mellem den største og mindste udvendige diameter i samme tværsnit på 1 % af gennemsnittet af disse diametre.
 1.7.3. Fittings
 1.7.3.1. Beslag skal være produceret og fastgjort på beholderens hus på en sådan måde, at de ikke medfører farlig spændingskoncentration eller er årsag til ansamling af vand.
 1.7.3.2. Beholderens stativ skal være tilstrækkeligt stærkt og fremstillet af metal, som er foreneligt med den type stål, der er anvendt til beholderen. Stativets form skal give beholderen den fornødne stabilitet.
 Stativets overkant skal være svejst på beholderen på en sådan måde, at det ikke medfører indtrængen af vand mellem stativet og beholderen.
 1.7.3.3. Beholderen skal være påført et monteringsmærke, som sikrer, at den monteres korrekt.
 1.7.3.4. Når der er anvendt identifikationsskilte, skal disse være monteret på beholderens belastede svøb og må ikke være aftagelige. Der skal træffes alle nødvendige korrosionsforebyggende foranstaltninger.
 1.7.3.5. Beholderen skal være forberedt til montering af en gastæt indeslutning eller en form for beskyttelsesanordning over beholderens udstyr.
 1.7.3.6. Ethvert andet materiale kan dog anvendes til stativet, forudsat at dets styrke er sikret, at det ikke indebærer risiko for beholderen, og at tæring er udelukket.
 1.7.4. Brandsikkerhed
 1.7.4.1. En beholder, som er repræsentativ for den pågældende type beholder, alt det udstyr, den er monteret med, og eventuel tilføjet isolering eller beskyttelse skal gennemgå en brandprøvning som foreskrevet i punkt 2.6 i dette bilag.
 2. Prøvning
 Tabel 1 og 2 nedenfor giver et overblik over de prøvninger, der skal foretages på LPG-beholdere, på prototyper samt under fremstillingsprocessen, i overensstemmelse med deres sammensætning. Alle prøvninger skal finde sted ved en


text:
rumtemperatur på 20 ± 5 °C, medmindre andet er angivet.
 Tabel 1
 Overblik over prøvninger, der skal foretages af metalbeholdere
 Påkrævede prøvninger
 Fremstilling
 Batch-prøvning
 Antal beholdere, der skal prøves mhp. typegodkendelse
 Beskrivelse af prøvningen
 Trækprøvning
 1 pr. batch
 2 (1)
 Se punkt 2.1.2.2
 Bøjeprøvning
 1 pr. batch
 2 (1)
 Se punkt 2.1.2.3
 Sprængprøvning
 2
 Se punkt 2.2
 Hydraulisk prøvning
 Hver enkelt beholder
 100 %
 Se punkt 2.3
 Brandprøvning
 1
 Se punkt 2.6
 Røntgenundersøgelse
 1 pr. batch
 100 %
 Se punkt 2.4.1
 Makroskopisk undersøgelse
 1 pr. batch
 2 (1)
 Se punkt 2.4.2
 Inspektion af svejsninger
 1 pr. batch
 100 %
 Se punkt 1.7.2.3
 Visuel inspektion af beholderens dele
 1 pr. batch
 100 %
 Tabel 2
 Overblik over prøvninger, der skal foretages af helkompositbeholdere
 Påkrævede prøvninger
 Fremstilling
 Batch-prøvning
 Antal beholdere, der skal prøves mhp. typegodkendelse
 Beskrivelse af prøvningen
 Sprængprøvning
 1 pr. batch
 3
 Se punkt 2.2
 Hydraulisk prøvning
 Hver enkelt beholder
 Alle beholdere
 Se punkt 2.3
 Cyklisk trykbelastning ved omgivende temperatur
 1 for hver 5 batch
 3
 Se punkt 2.3.6.1
 Cyklisk trykbelastning ved høj temperatur
 1
 Se punkt 2.3.6.2
 Ekstern tæthedsprøvning
 1
 Se punkt 2.3.6.3
 Gennemsivningsprøvning
 1
 Se punkt 2.3.6.4
 Cyklisk LPG-prøvning
 1
 Se punkt 2.3.6.5
 Højtemperaturkrybeprøvning
 1
 Se punkt 2.3.6.6
 Brandprøvning
 1
 Se punkt 2.6
 Slagprøvning
 1
 Se punkt 2.7
 Faldprøvning
 1
 Se punkt 2.8
 Vridningsprøvning på studs
 1
 Se punkt 2.9
 Prøvning i surt miljø
 1
 Se punkt 2.10
 Ultraviolet strålingsprøvning
 1
 Se punkt 2.11
 2.1. Mekanisk prøvning
 2.1.1. Generelle forskrifter
 2.1.1.1. Hyppighed af mekanisk prøvning
 2.1.1.1.1. Prøvning af metalbeholdere foretages med følgende hyppighed: 1 beholder fra hvert batch under fremstillingen og 1 til typeprøvning, jf. tabel 1.
 Prøveemner, som ikke er flade, trykkes flade ved koldpresning.
 På alle prøveemner indeholdende en svejsesøm fjernes overskydende materiale fra svejsningen.
 De i tabel 1 angivne prøvninger foretages på metalbeholderene.
 Prøveemner fra beholdere med en enkelt rundtgående svejsesøm (to sektioner) udtages de steder, der er vist i figur 1 i tillæg 2:
 Prøveemner fra beholdere med en langsgående og rundtgående svejsesøm (tre eller flere sektioner) udtages de steder, der er vist i figur 2 i tillæg 2.
 2.1.1.1.2. Prøvning af helkompositbeholdere foretages med følgende hyppighed:
 a)
 Produktion: 1 beholder fra hver batch
 b)
 Typeprøvning: jf. tabel 2.
 2.1.1.2. Alle mekaniske prøvninger til kontrol af egenskaberne af grundmetal og svejsninger af belastede svøb til beholdere udføres på prøveemner udtaget af færdige beholdere.
 2.1.2. De forskellige typer prøvninger og bedømmelse af prøvningsresultaterne
 2.1.2.1. Hvert prøveeksemplar af beholderen gennemgår følgende prøvninger:
 2.1.2.1.1.
 For beholdere med langsgående og rundtgående svejsesøm (tre sektioner), på prøveemner udtaget de steder, der er vist i figur 1 i tillæg 2 til dette bilag:
 a)
 Én trækprøvning på grundmateriale; prøveemnet udtages i længderetningen (er dette ikke muligt, kan det tages i rundtgående retning);
 b)
 Én trækprøvning på grundmateriale fra bunden
 c)
 Én trækprøvning vinkelret på den langsgående svejsesøm
 d)
 Én trækprøvning vinkelret på den rundtgående svejsesøm
 e)
 Én bøjeprøvning på den langsgående svejsesøm, hvor inderfladen er under spænding
 f)
 Én bøjeprøvning på den langsgående svejsesøm, hvor yderfladen er under spænding
 g)
 Én


text:
bøjeprøvning på den rundtgående svejsesøm, hvor inderfladen er under spænding
 h)
 Én bøjeprøvning på den rundtgående svejsesøm, hvor yderfladen er under spænding og
 i)
 Én makroskopisk undersøgelse af et svejst tværsnit.
 (m1, m2) Mindst to makroskopiske undersøgelser af snit af ventilflange/-plade for ventiler monteret i sidevæggen som omhandlet i punkt 2.4.2 nedenfor.
 2.1.2.1.2.
 For beholdere, som kun har rundtgående svejsesømme (to sektioner), på prøveemner udtaget de steder, der er vist i figur 2a og 2b i tillæg 2 til dette bilag:
 De prøvninger, der er angivet i punkt 2.1.2.1.1 ovenfor bortset fra c), e) og f), som ikke finder anvendelse. Prøveemnet til trækprøvning af grundmateriale tages fra a) eller b) som nævnt i punkt 2.1.2.1.1 ovenfor.
 2.1.2.1.3.
 Prøveemner, som ikke er tilstrækkeligt flade, skal trykkes flade ved koldpresning.
 2.1.2.1.4.
 På alle prøveemner indeholdende en svejsesøm bortbearbejdes overskydende materiale fra svejsningen.
 2.1.2.2. Trækprøvning
 2.1.2.2.1. Trækprøvning af grundmetal
 2.1.2.2.1.1. Trækprøvningen udføres efter Euronorm EN 876, EN 895 og EN 10002-1.
 2.1.2.2.1.2. De målte værdier af flydespænding, trækbrudstyrke og brudforlængelse skal opfylde metallets egenskaber, jf. punkt 1.3 i dette bilag.
 2.1.2.2.2. Trækprøvning af svejsesømme
 2.1.2.2.2.1. Trækprøvning vinkelret på svejsesømmen udføres på et prøveemne med reduceret tværsnit, 25 mm bredt i en længde svarende til 15 mm ud over kanterne af svejsningen, som vist i figur 2 i tillæg 3 til dette bilag.
 Uden for dette midterste afsnit skal prøveemnets bredde tiltage gradvis.
 2.1.2.2.2.2. Værdien for trækbrudstyrke skal opfylde minimumskravene i EN 10120.
 2.1.2.3. Bøjeprøvning
 2.1.2.3.1. Trækprøvningen udføres efter standarderne ISO 7438:2005, ISO 7799:1985 og ISO 5173:2009 samt Amd 1:2011 for svejste dele. Bøjeprøvning udføres på inderfladen under spænding og yderfladen under spænding.
 2.1.2.3.2. Der må ikke opstå revner i prøveemnet, når det bøjes således omkring en dorn, at afstanden mellem de indvendige kanter højst er dornens diameter + 3a (se figur 1 i tillæg 3 i dette bilag).
 2.1.2.3.3. Forholdet (n) mellem dornens diameter og prøveemnets tykkelse må ikke være større end angivet i følgende tabel:
 Faktisk trækbrudstyrke Rt i (N/mm2)
 Værdi (n)
 til og med 440
 2
 over 440 til og med 520
 3
 over 520
 4
 2.1.2.4. Omprøvning af trækprøvning og bøjningsprøvning
 2.1.2.4.1. Omprøvning er tilladt for trækprøvning og bøjningsprøvning. En ekstra prøvning skal omfatte to prøveemner, udtaget af samme beholder.
 Falder resultaterne af disse prøvninger tilfredsstillende ud, ses der bort fra resultatet af den første prøvning.
 Hvis kun den ene eller ingen af omprøvningerne opfylder kravene, kasseres batchen.
 2.2. Sprængprøvning under hydraulisk tryk
 2.2.1. Prøvningsbetingelser
 Beholdere, som underkastes denne prøvning, skal være forsynet med de påskrifter, som det er hensigten at påføre på den del af beholderen, som er underkastet trykket.
 2.2.1.1. Til sprængprøvningen under hydraulisk tryk skal der anvendes udstyr, med hvilket trykket gradvis kan øges, indtil beholderen sprænges, og ændringen af trykket registreres som funktion af tiden. Den maksimale gennemstrømningshastighed under prøvningen bør ikke udgøre over 3 % af beholderens kapacitet pr. minut.
 2.2.2. Fortolkning af prøvningen
 2.2.2.1. Som kriterier for fortolkning af sprængprøvningen skal gælde følgende:
 2.2.2.1.1.
 Beholderens rumudvidelse, som er lig med: rumfang vand tilført mellem


text:
det tidspunkt, da trykket begynder at stige og sprængtidspunktet.
 2.2.2.1.2.
 Undersøgelsen af bruddet og formen af dets kanter.
 2.2.2.1.3.
 Sprængtryk
 2.2.3. Acceptkriterier for prøvningen
 2.2.3.1. Det målte sprængtryk (Pr) må under ingen omstændigheder være mindre end 2,25 × 3 000 = 6 750 kPa.
 2.2.3.2. Den specifikke ændring i metalbeholderens volumen på sprængtidspunktet skal være mindst:
 20 %, hvis metalbeholderens længde er større end diameteren
 17 %, hvis metalbeholderens længde er lig med diameteren eller mindre.
 8 %, når der er tale om en speciel metalbeholder som vist i tillæg 5 til dette bilag, side 1, figur A, B og C.
 2.2.3.3. Sprængprøvningen må ikke medføre fragmentering af beholderen.
 2.2.3.3.1. Hovedbruddet må ikke udvise skørhed, dvs. bruddets kanter må ikke være radiære, men skal danne en vinkel med diametralplanet og udvise reduktion af areal i hele tykkelsen.
 2.2.3.3.2. For metalbeholdere må bruddet ikke afsløre en i forvejen tilstedeværende defekt i metallet. Svejsningen skal være mindst lige så stærk som det oprindelige metal, og helst stærkere.
 For helkompositbeholdere må bruddet ikke medføre defekter i konstruktionen.
 2.2.3.4. Omprøvning af sprængprøvningen
 Omprøvning er tilladt for sprængprøvningen. Der skal udføres endnu en sprængprøvning på to beholdere, som sammen med den første beholder er produceret successivt inden for samme batch.
 Falder resultaterne af disse prøvninger tilfredsstillende ud, ses der bort fra resultatet af den første prøvning.
 Hvis kun den ene eller ingen af omprøvningerne opfylder kravene, kasseres batchen.
 2.3. Hydraulisk prøvning
 2.3.1. Beholderne, som er repræsentative for den type beholder, som søges godkendt, (uden udstyr, men med afgangene lukket) skal kunne modstå et indvendigt hydraulisk tryk på 3 000 kPa, uden at der opstår utæthed eller blivende deformation, i henhold til følgende forskrifter:
 2.3.2. Vandtrykket i beholderen skal stige jævnt, indtil prøvningstrykket på 3 000 kPa er nået.
 2.3.3. Beholderen skal være underkastet prøvningstrykket så længe, at det kan fastslås, at trykket ikke falder, og at beholderen med sikkerhed er tæt.
 2.3.4. Efter prøvningen må beholderen ikke udvise noget tegn på blivende deformation.
 2.3.5. Eventuelle prøvede beholdere, som ikke holder prøvningen, kasseres.
 2.3.6. Yderligere hydrauliske prøvninger, der skal foretages af helkompositbeholdere
 2.3.6.1. Cyklisk trykbelastning ved omgivende temperatur
 2.3.6.1.1. Prøvningsforskrifter
 Den færdige beholder underkastes 20 000 trykcykluser efter følgende procedure:
 a)
 Beholderen fyldes op med en ikke-korrosiv væske som olie, inhiberet vand eller glycol
 b)
 Beholderens tryk bringes til at svinge mellem henholdsvis højst 300 kPa og mindst 3 000 kPa med en frekvens på højst 10 cykluser i minuttet.
 Denne cyklus foretages mindst 10 000 gange og fortsættes til 20 000 gange, med mindre der inden da forekommer utæthed.
 c)
 Antal gennemførte cyklusser indtil svigt indtræder, og lokaliseringen af det sted, hvor svigtet begynder, skal registreres.
 2.3.6.1.2. Fortolkning af prøvningen
 Beholderen må ikke svigte eller blive utæt, før de 10 000 cykluser er gennemført.
 Efter 10 000 cyklusser, må beholderen svigte eller blive utæt.
 2.3.6.1.3. Omprøvning
 Omprøvning er tilladt for cyklisk trykbelastningsprøvning ved omgivende temperatur.
 Der foretages endnu en prøvning på to beholdere, som sammen med den første beholder er produceret successivt inden for samme


text:
batch.
 Falder resultaterne af disse prøvninger tilfredsstillende ud, ses der bort fra resultatet af den første prøvning.
 Hvis kun den ene eller ingen af omprøvningerne opfylder kravene, kasseres batchen.
 2.3.6.2. Cyklisk trykbelastning ved høj temperatur
 2.3.6.2.1. Prøvningsforskrifter
 De færdige beholdere skal klare prøvningscyklussen, uden at udvise tegn på brud, utæthed eller optrævling af fibre:
 a)
 Beholderen fyldes op med en ikke-korrosiv væske som olie, inhiberet vand eller glycol
 b)
 Konditionering i 48 timer ved 0 kPa, 65 °C og 95 % relativ fugtighed eller derover.
 c)
 Hydrostatisk trykbelastning med 3 600 cykluser og højst 10 cykluser pr. minut, mellem henholdsvis højst 300 kPa og mindst 3 000 kPa ved 65 °C og 95 % relativ fugtighed.
 Efter cyklisk trykbelastning ved høj temperatur gennemgår beholderne den eksterne tæthedsprøvning og bringes derefter under hydrostatisk trykbelastning indtil svigt, jf. forskrifterne for sprængprøvning.
 2.3.6.2.2. Fortolkning af prøvningen
 Beholderen skal opfylde kravene til den eksterne tæthedsprøvning, jf. punkt 2.3.6.3 nedenfor.
 Beholderen skal opnå et tryk på mindst 85 % af sprængtrykket.
 2.3.6.2.3. Omprøvning
 Omprøvning er tilladt for cyklisk trykbelastningsprøvning ved høj temperatur.
 Der foretages endnu en prøvning på to beholdere, som sammen med den første beholder er produceret successivt inden for samme batch.
 Falder resultaterne af disse prøvninger tilfredsstillende ud, ses der bort fra resultatet af den første prøvning.
 Hvis kun den ene eller ingen af omprøvningerne opfylder kravene, kasseres batchen.
 2.3.6.3. Ekstern tæthedsprøvning
 2.3.6.3.1. Prøvningsforskrifter
 Mens beholderen er under et tryk på 3 000 kPa, nedsænkes den i sæbevand for at afsløre utætheder (bobleprøvning).
 2.3.6.3.2. Fortolkning af prøvningen
 Beholderen må ikke udvise utætheder.
 2.3.6.3.3. Omprøvning
 Omprøvning er tilladt for den eksterne tæthedsprøvning.
 Der foretages endnu en prøvning på to beholdere, som sammen med den første beholder er produceret successivt inden for samme batch.
 Falder resultaterne af disse prøvninger tilfredsstillende ud, ses der bort fra resultatet af den første prøvning. Hvis kun den ene eller ingen af omprøvningerne opfylder kravene, kasseres batchen.
 2.3.6.4. Gennemsivningsprøvning
 2.3.6.4.1. Prøvningsforskrifter
 Alle prøvninger udføres ved 40 °C på en beholder, som påfyldes propan af handelskvalitet til 80 % af beholderens vandkapacitet.
 Prøvningens varighed skal være mindst 8 uger indtil konstruktionens stationære gennemsivning er observeret i mindst 500 timer.
 Derefter måles hastigheden af beholderens vægttab.
 Masseændringen pr. antal dage registreres med en graf.
 2.3.6.4.2. Fortolkning af prøvningen
 Massetabets hastighed skal være mindre end 0,15 g/time.
 2.3.6.4.3. Omprøvning
 Omprøvning er tilladt for gennemsivningsprøvningen.
 Der foretages endnu en prøvning på to beholdere, som sammen med den første beholder er produceret successivt inden for samme batch.
 Falder resultaterne af disse prøvninger tilfredsstillende ud, ses der bort fra resultatet af den første prøvning. Hvis kun den ene eller ingen af omprøvningerne opfylder kravene, kasseres batchen.
 2.3.6.5. Cyklisk LPG-prøvning
 2.3.6.5.1. Prøvningsforskrifter
 En beholder, som har bestået gennemsivningsprøvningen, skal gennemgå en cyklisk trykbelastningsprøvning ved omgivende temperatur, jf. forskrifterne i punkt 2.3.6.1 i dette bilag.
 Beholderen skæres ud i snit, og grænsefladen mellem foring og endestuds inspiceres.
 2.3.6.5.2. Fortolkning af prøvningen
 Beholderen skal opfylde forskrifterne for den cykliske trykbelastningsprøvning ved omgivende temperatur.
 Inspektionen af grænsefladen mellem foring og


text:
endestuds må ikke udvise tegn på eventuelle forringelser, f.eks. udmattelsesrevner eller elektrostatisk udladning.
 2.3.6.5.3. Omprøvning
 Omprøvning er tilladt for cyklisk LPG-prøvning.
 Der foretages endnu en prøvning på to beholdere, som sammen med den første beholder er produceret successivt inden for samme batch.
 Falder resultaterne af disse prøvninger tilfredsstillende ud, ses der bort fra resultatet af den første prøvning.
 Hvis kun den ene eller ingen af omprøvningerne opfylder kravene, kasseres batchen.
 2.3.6.6. Højtemperaturkrybeprøvning
 2.3.6.6.1. Generelt
 Denne prøvning finder kun anvendelse på helkompositbeholdere med harpiksmatrix, som har en glasovergangstemperatur (Tg), der er lavere end den konstruktivt bestemte temperatur + 50 °C.
 2.3.6.6.2. Prøvningsforskrifter
 Én færdig beholder prøves som følger:
 a)
 Beholderen bringes under tryk på 3 000 kPa og holdes på en temperatur som angivet i tabel 3 alt efter prøvningsperiodens varighed:
 Tabel 3
 Prøvningstemperatur og varighed af højtemperaturkrybeprøvningen
 T (°C)
 Eksponeringstid (timer)
 100
 200
 95
 350
 90
 600
 85
 1 000
 80
 1 800
 75
 3 200
 70
 5 900
 65
 11 000
 60
 21 000
 b)
 Beholderen skal gennemgå en ekstern tæthedsprøvning.
 2.3.6.6.3. Fortolkning af prøvningen
 Den maksimalt tilladelige volumenforøgelse er 5 %. Beholderen skal opfylde forskrifterne for den eksterne tæthedsprøvning, jf. punkt 2.4.3 i dette bilag og sprængprøvningen, jf. punkt 2.2 i dette bilag.
 2.3.6.6.4. Omprøvning
 Omprøvning er tilladt for højtemperaturkrybeprøvning.
 Der foretages endnu en prøvning på to beholdere, som sammen med den første beholder er produceret successivt inden for samme batch.
 Falder resultaterne af disse prøvninger tilfredsstillende ud, ses der bort fra resultatet af den første prøvning.
 Hvis kun den ene eller ingen af omprøvningerne opfylder kravene, kasseres batchen.
 2.4. Ikke-destruktiv prøvning
 2.4.1. Røntgenundersøgelse
 2.4.1.1. Svejsesømme skal røntgenkontrolleres i overensstemmelse med ISO specifikation R 1106, idet klassifikation B anvendes.
 2.4.1.2. Anvendes indikator af trådtypen, må den mindste synlige tråds diameter ikke være over 0,10 mm.
 Anvendes en indikator af den aftrappede og hullede type, må diameteren af det mindste synlige hul ikke være over 0,25 mm.
 2.4.1.3. Røntgenbillederne af svejsesømmene skal bedømmes på grundlag af de originale film i henhold til den i ISO-standard 2504, punkt 6, anbefalede praksis.
 2.4.1.4. Følgende defekter er ikke acceptable:
 Revner, mangelfulde svejsninger eller ufuldstændig indsmeltning af svejsningen.
 2.4.1.4.1. For beholdere med vægtykkelse ≥ 4 mm anses nedenstående fremmedlegemer for acceptable:
 Ethvert fremmedlegeme af gas, som ikke måler over a/4 mm.
 Ethvert fremmedlegeme af gas, som måler over a/4 mm, men ikke over a/3 mm, og som er over 25 mm fra andre fremmedlegemer af gas, som måler over a/4 mm men højst a/3 mm.
 Aflange fremmedlegemer eller en vilkårlig gruppe af afrundede fremmedlegemer på række, når den repræsenterede længde (langs en sømlængde på 12a) ikke er over 6 mm;
 Fremmedlegemer bestående af gas langs et vilkårligt stykke svejsesøm på 100 mm, hvor det samlede areal af alle figurerne ikke er over 2a mm2.
 2.4.1.4.2. For beholdere med vægtykkelse < 4 mm anses nedenstående fremmedlegemer for acceptable:
 Ethvert fremmedlegeme af gas, som ikke måler over a/2 mm.
 Ethvert fremmedlegeme af gas, som måler over a/2 mm, men ikke over a/1,5 mm, og som


text:
er over 25 mm fra andre fremmedlegemer af gas, som måler over a/2 mm men højst a/1,5 mm.
 Aflange fremmedlegemer eller en vilkårlig gruppe af afrundede fremmedlegemer på række, når den repræsenterede længde (langs en sømlængde på 12a) ikke er over 6 mm;
 Fremmedlegemer bestående af gas langs et vilkårligt stykke svejsesøm på 100 mm, hvor det samlede areal af alle figurerne ikke er over 2a mm2.
 2.4.2. Makroskopisk undersøgelse
 Ved makroskopisk undersøgelse skal svejsningen over hele tværsnittet vise fuldstændig smeltning på den overflade, som er behandlet med en vilkårlig syre ved den makroskopiske præparation, og må ikke vise fejl ved samlingen, nævneværdige fremmedlegemer eller andre fejl.
 I tvivlstilfælde foretages mikroskopisk undersøgelse af det suspekte område.
 2.5. Undersøgelse af svejsningens yderside (ved metalbeholdere).
 2.5.1. Denne undersøgelse foretages, når svejsningen er fuldført.
 Den undersøgte svejste overflade skal være velbelyst og fri for fedt, støv, glødeskal eller beskyttende lag af enhver art.
 2.5.2. Sammensmeltningen af det svejste metal med grundmetallet skal være glat og uden ætsning. Der må ikke være revner, fordybninger eller porøse pletter i den svejste overflade og overfladen, som støder op til væggen. Den svejste overflade skal være jævn og plan. Hvor der er anvendt stuksøm, må den overskydende tykkelse højst udgøre en fjerdedel af svejsesømmens bredde.
 2.6. Brandprøvning
 2.6.1. Generelt
 Brandprøvningen er tilrettelagt med henblik på at godtgøre, om beholderen, komplet med det for konstruktionen foreskrevne brandsikringssystem, er sikret mod sprængning ved afprøvning under de foreskrevne brandbetingelser. Fabrikanten skal beskrive det komplette brandsikringssystems funktion, herunder det konstruktivt bestemte fald til atmosfærisk tryk. Kravene til denne prøvning anses for at være opfyldt, hvis beholderen har følgende egenskaber til fælles med stambeholderen:
 a)
 samme typegodkendelsesindehaver
 b)
 samme form (cylindrisk, særlig form)
 c)
 samme materiale
 d)
 samme eller større pladetykkelse
 e)
 samme eller mindre diameter (for cylindriske beholdere)
 f)
 samme eller mindre højde (for beholdere med særlig fom)
 g)
 samme eller mindre eksterne overflade
 h)
 samme konfiguration af udstyr, som er monteret på beholderen (2).
 2.6.2. Opstilling af beholderen
 a)
 Beholderen anbringes i den af fabrikanten angivne position med beholderens bund ca. 100 mm over brandkilden.
 b)
 Der anvendes afskærmning, som forhindrer, at flammerne kommer i direkte kontakt med en eventuel smeltesikring (PRD). Afskærmningen må ikke være i direkte kontakt med smeltesikringen (PRD).
 c)
 Forekommer der under prøvningen svigt af en ventil, fitting eller rørkomponent, som ikke tilhører det til konstruktionen påtænkte beskyttelsessystem, anses resultatet for ugyldigt.
 d)
 Beholdere med en længde på under 1,65 m: Beholderens midte skal være anbragt over midten af flammekilden.
 e)
 Beholdere med en længde på 1,65 m eller mere: Er beholderen forsynet med trykbegrænseranordning i den ene side, skal flammekilden begynde i beholderens modsatte side. Har beholderen trykbegrænseranordning i begge sider eller flere end ét sted på beholderens langside, skal midten af flammekilden være anbragt midt mellem de trykbegrænseranordninger, som er adskilt af den største vandrette afstand.
 2.6.3. Brandkilde
 En homogen flammekilde med en længde på 1,65 m skal give direkte ildpåvirkning af beholderen hele vejen rundt om denne.
 Ethvert brændstof kan anvendes til flammekilden,


text:
forudsat at det frembringer en homogen varme, som er tilstrækkelig til at opretholde de foreskrevne prøvningstemperaturer, indtil beholderen udluftes. Flammeopstillingen skal være registreret tilstrækkelig detaljeret til at sikre, at varmetilførslen til beholderen er reproducerbar. Forekommer der svigt eller ujævnhed i flammekilden under prøvningen, anses resultatet for ugyldigt.
 2.6.4. Temperatur- og trykmåling
 Under brandprøvningen skal følgende måles:
 a)
 flammetemperaturen lige under beholderen langs beholderens bund i mindst to punkter med indbyrdes afstand højst 0,75 m
 b)
 vægtemperaturen nederst i beholderen
 c)
 vægtemperaturen inden for 25 mm fra trykbegrænseranordningen
 d)
 vægtemperaturen på beholderens overside i midten af flammekilden.
 e)
 trykket inden i beholderen.
 Der anvendes metalafskærmning, som forhindrer, at flammerne kommer i direkte kontakt med termoelementerne. I stedet kan termoelementerne indsættes i metalklodser med en sidelængde på højst 25 mm2. Termoelementernes temperaturer og beholdertrykket registreres med et interval på højst 2 sekunder under prøvningen.
 2.6.5. Generelle prøvningsforskrifter
 a)
 Beholderen fyldes op til 80 % af sin volumen med LPG (brændstof af handelskvalitet) og prøves i vandret stilling ved arbejdstryk.
 b)
 Straks efter antændelse skal flammerne nå beholderens overflade i en længde af 1,65 m af flammezonen langs beholderen.
 c)
 Inden for 5 minutter efter antændelsen skal mindst ét termoelement vise en brandtemperatur lige under beholderen på mindst 590 °C. Denne temperatur skal opretholdes under resten af prøvningen, dvs. indtil der ikke længere er overtryk i beholderen.
 d)
 Kravene til prøvningsforholdene mindskes ikke pga. omgivende forhold (f.eks. regn, let/stærk vind osv.)
 2.6.6. Prøvningsresultater:
 a)
 Såfremt beholderen sprænger, regnes prøvningsresultatet ugyldigt.
 b)
 Hvis trykket under prøvningen overstiger 3 700 kPa, dvs. 136 % af indstillingstrykket for overtryksventilen (2 700 kPa), anses prøvningsresultatet for ugyldigt.
 Et tryk på mellem 3 000 og 3 700 kPa betyder, at prøvningsresultatet anses for ugyldigt, hvis der konstateres synlig plastisk deformation.
 c)
 Såfremt beskyttelsessystemet ikke overholder fabrikantens specifikationer, og det fører til mildere prøvningsbetingelser, anses prøvningsresultatet for ugyldigt.
 d)
 For kompositbeholdere accepteres LPG-udslip fra overfladen, såfremt der er tale om et kontrolleret udslip. Ved udslip af gasholdig LPG inden for 2 minutter efter prøvningens påbegyndelse eller en udslipsmængde på over 30 liter pr. minut anses prøvningsresultatet for ugyldigt.
 e)
 Resultaterne angives i et prøvningsresumé og skal for hver beholder som minimum omfatte følgende data:
 i)
 beskrivelse af beholderkonfigurationen
 ii)
 foto af beholderopstillingen og trykbegrænseranordningen
 iii)
 anvendt metode, herunder tidsinterval mellem målingerne
 iv)
 tidsforløb fra brandens antændelse til ventilation af LPG påbegyndes samt det faktiske tryk
 v)
 tidsforløb, indtil atmosfærisk tryk nås
 vi)
 tryk- og temperaturdiagrammer.
 2.7. Slagprøvning
 2.7.1. Generelt
 Fabrikanten kan vælge, om alle slagprøvninger skal udføres på den samme beholder eller på hver sin beholder.
 2.7.2. Prøvningsforskrifter
 Den væske, der anvendes til denne prøvning, skal være en blanding af vand og glycol eller en anden væske med et lavt frysepunkt, som ikke ændrer beholdermaterialets egenskaber.
 En beholder med denne væske påfyldt til en vægt svarende til 80 %-påfyldning med LPG med en referencemasse på 0,568 kg/l slynges parallelt på længdeakslen (x-aksen i figur 1) af det køretøj, hvori den påtænkes monteret, med hastigheden V 50 km/h mod en


text:
massiv kile, som er fastgjort horisontalt, vinkelret på beholderens bevægelse.
 Kilen skal være monteret således, at beholderens tyngdepunkt rammer kilens centrum.
 Kilen skal have en vinkel α på 90 grader og anslagspunktet skal være rundt med en maksimal radius på 2,5 mm.
 Længden af kilen L skal mindst svare til beholderens bredde med hensyn til dens bevægelse under prøvningen. Kilens højde H skal være mindst 600 mm.
 Figur 1
 Beskrivelse af slagprøvningsproceduren
 Såfremt en beholder kan monteres i mere end én position i køretøjet, prøves hver indstilling.
 Derefter foretages ekstern tæthedsprøvning af beholderen, jf. dette bilags punkt 2.3.6.3.
 2.7.3. Fortolkning af prøvningen
 Beholderen skal opfylde kravene til den eksterne tæthedsprøvning, jf. dette bilags punkt 2.3.6.3.
 2.7.4. Omprøvning
 Omprøvning er tilladt for slagprøvningen.
 Der foretages endnu en prøvning på to beholdere, som sammen med den første beholder er produceret successivt inden for samme batch.
 Falder resultaterne af disse prøvninger tilfredsstillende ud, ses der bort fra resultatet af den første prøvning.
 Hvis kun den ene eller ingen af omprøvningerne opfylder kravene, kasseres batchen.
 2.8. Faldprøvning
 2.8.1. Prøvningsforskrifter
 En færdig beholder faldprøves ved omgivende temperatur uden indvendigt overtryk eller påmonterede ventiler. Som faldunderlag for beholderne anvendes et glat, vandret betonunderlag eller gulv.
 Faldhøjden skal være 2 m (målt til beholderens laveste punkt).
 Den samme tomme beholder slippes:
 a)
 i horisontal stilling
 b)
 vertikalt på hver ende
 c)
 i en vinkel på 45°.
 Efter faldprøvningen skal beholderne gennemgå en cyklisk trykbelastningsprøvning ved omgivende temperatur, jf. forskrifterne i punkt 2.3.6.1 i dette bilag.
 2.8.2. Fortolkning af prøvningen
 Beholderne skal opfylde kravene til cyklisk trykbelastningsprøvning ved omgivende temperatur, jf. forskrifterne i punkt 2.3.6.1 i dette bilag.
 2.8.3. Omprøvning
 Omprøvning er tilladt for faldprøvningen.
 Der foretages endnu en prøvning på to beholdere, som sammen med den første beholder er produceret successivt inden for samme batch.
 Falder resultaterne af disse prøvninger tilfredsstillende ud, ses der bort fra resultatet af den første prøvning.
 Hvis kun den ene eller ingen af omprøvningerne opfylder kravene, kasseres batchen.
 2.9. Vridningsprøvning på studs
 2.9.1. Prøvningsforskrifter
 Beholderens krop fastholdes, så den ikke kan dreje, og hver endestuds af beholderen påføres et vridningsmoment på to gange det af fabrikanten oplyste moment for montering af ventil- eller trykbegrænseranordning, først i gevindsamlingens tilspændingsretning, derefter i den modsatte retning og derefter igen i tilspændingsretningen.
 Beholderen skal herefter gennemgå en ekstern tæthedsprøvning, jf. forskrifterne i dette bilags punkt 2.3.6.3.
 2.9.2. Fortolkning af prøvningen
 Beholderen skal opfylde kravene til den eksterne tæthedsprøvning, jf. dette bilags punkt 2.3.6.3.
 2.9.3. Omprøvning
 Omprøvning er tilladt for vridningsprøvning på studs.
 Der foretages endnu en prøvning på to beholdere, som sammen med den første beholder er produceret successivt inden for samme batch.
 Falder resultaterne af disse prøvninger tilfredsstillende ud, ses der bort fra resultatet af den første prøvning.
 Hvis kun den ene eller ingen af omprøvningerne opfylder kravene, kasseres batchen.
 2.10. Prøvning i surt miljø
 2.10.1. Prøvningsforskrifter
 En færdig beholder eksponeres i 100 timer for en 30 % svovlsyreopløsning (batterisyre med specifik vægtfylde 1,219), ved et tryk på 3 000 kPa. Under prøvningen skal mindst