text: af sikkerhedsordninger for beskyttelse og sikring af klassificerede oplysninger, der videregives til Bosnien-Hercegovina i medfør af denne aftale.2. I Rådet er det generalsekretariatets sikkerhedskontor, i det følgende benævnt "GSR's sikkerhedskontor", som med direkte referat til og på vegne af Rådets generalsekretær, der handler på vegne af og med referat til Rådet, er ansvarligt for udarbejdelsen af sikkerhedsordninger for beskyttelse og sikring af klassificerede oplysninger, der videregives til EU i medfør af denne aftale.3. I Europa-Kommissionen er det Sikkerhedsdirektoratet, som på vegne af og med referat til Europa-Kommissionen er ansvarligt for udarbejdelsen af sikkerhedsordninger for beskyttelse af klassificerede oplysninger, der videregives eller udveksles internt i Europa-Kommissionen i medfør af denne aftale.Artikel 12De sikkerhedsordninger, der fastlægges i medfør af artikel 11 og i forståelse mellem de tre berørte kontorer, fastsætter standarderne for den gensidige sikkerhedsbeskyttelse af klassificerede oplysninger omfattet af denne aftale. For EU's vedkommende godkendes disse standarder af Rådets sikkerhedsudvalg.Artikel 13De myndigheder, der er omhandlet i artikel 11, fastlægger procedurer for de tilfælde, hvor der foreligger bevis for eller mistanke om lækage af klassificerede oplysninger omfattet af denne aftale.Artikel 14Før klassificerede oplysninger omfattet af denne aftale videregives mellem parterne, skal de i artikel 11 omhandlede ansvarlige sikkerhedsmyndigheder være enige om, at den modtagende part er i stand til at beskytte og sikre de oplysninger, der er omfattet af denne aftale, på en måde, der stemmer overens med de ordninger, der fastlægges i medfør af artikel 11 og 12.Artikel 15Denne aftale er på ingen måde til hinder for, at parterne indgår andre aftaler om videregivelse eller udveksling af klassificerede oplysninger omfattet af denne aftale, idet dog sådanne aftaler ikke må stride mod bestemmelserne i denne aftale.Artikel 16Alle uoverensstemmelser mellem EU og Bosnien-Hercegovina om fortolkningen eller anvendelsen af denne aftale afgøres ved forhandling mellem parterne.Artikel 171. Denne aftale træder i kraft på den første dag i den første måned efter, at parterne har underrettet hinanden om, at de har afsluttet de interne procedurer, som er nødvendige, for at aftalen kan træde i kraft.2. Denne aftale kan på anmodning af en af parterne revideres med henblik på eventuelle ændringer.3. Alle ændringer af denne aftale skal foreligge skriftligt og foretages ved fælles overenskomst mellem parterne. Aftalen træder i kraft ved gensidig underretning, jf. stk. 1.Artikel 18Denne aftale kan opsiges af enhver af parterne ved skriftlig meddelelse til den anden part. Opsigelsen træder i kraft seks måneder efter, at den anden part har modtaget opsigelsen, men har ingen virkning for forpligtelser, der allerede er indgået i henhold til bestemmelserne i denne aftale. Navnlig skal alle klassificerede oplysninger, der er videregivet eller udvekslet i medfør af denne aftale, fortsat beskyttes i overensstemmelse med bestemmelserne heri.TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede befuldmægtigede undertegnet denne aftale.Udfærdiget i Bruxelles, den 5. oktober 2004, i to eksemplarer begge på engelsk.For Bosnien-Hercegovina+++++ TIFF +++++For Den Europæiske Union+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


text:
 20.11.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 304/21
 Kun de originale FN/ECE-tekster har retlig virkning i henhold til folkeretten. Dette regulativs nuværende status og ikrafttrædelsesdato bør kontrolleres i den seneste version af FN/ECE's statusdokument TRANS/WP.29/343, der findes på adressen:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Regulativ nr. 29 fra De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (FN/ECE) — Ensartede forskrifter for beskyttelse af fører og passagerer i et erhvervskøretøjs førerhus
 Omfattende al gældende tekst frem til:
 Ændringsserie 03 — Trådt i kraft: 30. januar 2011
 INDHOLD
 REGULATIV
 1.
 Anvendelsesområde
 2.
 Definitioner
 3.
 Ansøgning om godkendelse
 4.
 Godkendelse
 5.
 Forskrifter
 6.
 Ændring og udvidelse af godkendelsen af en køretøjstype
 7.
 Produktionens overensstemmelse
 8.
 Sanktioner i tilfælde af produktionens manglende overensstemmelses
 9.
 Endeligt ophør af produktionen
 10.
 Overgangsbestemmelser
 11.
 Navn og adresse på de tekniske tjenester, der udfører godkendelsesprøvningerne, og på de administrative myndigheder
 BILAG
 Bilag 1 —
 ECE-typegodkendelsesdokumentation
 Del 1— Model for oplysningsskema
 Del 2— Meddelelse
 Bilag 2 —
 Udformning af godkendelsesmærker
 Bilag 3 —
 Prøvningsmetode
 Tillæg 1: Instruktioner for fastgørelse af køretøjer til prøvestand
 Tillæg 2: Prøvedukke til brug ved kontrol af overlevelsesfrirum
 Bilag 4 —
 Metode til bestemmelse af »H-punkt« og faktisk torsovinkel for siddepladser i motorkøretøjer
 Tillæg 1: Beskrivelse af den tredimensionale H-punkt-maskine
 Tillæg 2: Tredimensionalt referencesystem
 Bilag 5 —
 Referencedata for siddepladser
 1. ANVENDELSESOMRÅDE
 Dette regulativ finder anvendelse på køretøjer i klasse N (1) med separat førerhus for så vidt angår beskyttelsen af personer i førerhuset.
 2. DEFINITIONER
 I denne forordning forstås ved:
 2.1. »godkendelse af et køretøj«: godkendelse af en køretøjstype efter forskrifterne i dette regulativ for så vidt angår beskyttelsen af personer i et køretøjs førerhus ved frontalkollision eller væltning
 2.2. »køretøjstype«: en klasse køretøjer, som ikke indbyrdes afviger på væsentlige punkter såsom:
 2.3. »tværplan«: et lodret plan vinkelret på køretøjets midterplan i længderetningen
 2.4. »længdeplan«: et plan, der er parallelt med køretøjets midterplan i længderetningen
 2.5. »køretøj med førerhus over motor«: en konfiguration, i hvilken over halvdelen af motorens længde er placeret bag det mest fremskudte punkt af forrudens underkant, og hvor ratnavet er placeret i den forreste fjerdedel af køretøjets længde
 2.6. »R-punkt«: siddepladsens referencepunkt som defineret i bilag 4, punkt 2.4
 2.7. »H-punkt«: det punkt, der defineres i bilag 4, punkt 2.3
 2.8. »prøve A«: en frontal kollisionsprøvning, som skal vurdere kabinens modstandsdygtighed ved et frontalsammenstød
 2.9. »prøve B«: en slagprøvning mod førerhusets A-stolper for at vurdere førerhusets modstandsdygtighed i uheld med væltning til 90° og efterfølgende stødpåvirkning
 2.10. »prøve C«: en prøvning af tagets styrke, som skal vurdere kabinens modstandsdygtighed ved omrulning til 180°
 2.11. »A-stolpe«: den forreste og yderste tagstøtte
 2.12. »forrude«: køretøjets glasflade fortil mellem A-stolperne.
 3. ANSØGNING OM GODKENDELSE
 3.1. Ansøgning om godkendelse af en køretøjstype med hensyn til beskyttelsen af personer i førerhuset indgives af køretøjets fabrikant eller dennes behørigt befuldmægtigede repræsentant.
 3.2. Den skal vedlægges tegninger af køretøjer, der viser førerhusets placering på køretøjet og dets fastgørelsesmåde, og tilstrækkeligt detaljerede tegninger vedrørende førerhusets konstruktion, og alle disse tegninger skal fremsendes i tre eksemplarer. En model af oplysningsskemaet vedrørende konstruktionsspecifikationerne findes

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
i bilag 1, del 1.
 4. GODKENDELSE
 4.1. Hvis det køretøj, der søges godkendt efter dette regulativ, opfylder forskrifterne i punkt 5, meddeles godkendelse af den pågældende køretøjstype.
 4.2. Hver godkendt type tildeles et godkendelsesnummer. De første to cifre (i øjeblikket 03, svarende til ændringsserie 03) angiver den serie ændringer, som omfatter de seneste vigtige tekniske ændringer af regulativet på godkendelsens udstedelsestidspunkt. Den samme kontraherende part må ikke tildele det samme nummer til en anden køretøjstype i den i punkt 2.2 anvendte betydning.
 4.3. Meddelelse om godkendelse, udvidelse, nægtelse eller inddragelse af en godkendelse, eller endeligt ophør af produktionen af en køretøjstype i henhold til dette regulativ skal gives de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, ved hjælp af en formular svarende til modellen i bilag 1 til dette regulativ.
 4.4. Ethvert køretøj, som er i overensstemmelse med en type, som er godkendt efter dette regulativ, skal på et let synligt og let tilgængeligt sted, der er angivet i godkendelsesattesten, være påført et internationalt godkendelsesmærke bestående af følgende:
 4.4.1.
 en cirkel, hvori er anbragt bogstavet »E« efterfulgt af kendingsnummeret for det land, der har meddelt godkendelsen (2), og
 4.4.2.
 nummeret på dette regulativ fulgt af bogstavet »R«, en bindestreg og godkendelsesnummeret til højre for cirklen, der er beskrevet i punkt 4.4.1.
 4.5. Er køretøjet i overensstemmelse med en køretøjstype, som i henhold til et eller flere andre af de til overenskomsten vedføjede regulativer er godkendt i samme stat, som har meddelt godkendelse efter dette regulativ, behøver det i punkt 4.4.1 foreskrevne symbol ikke at gentages. I så tilfælde skal yderligere godkendelsesnumre og symboler for alle de regulativer, som godkendelsen er udstedt efter i det land, hvor godkendelsen er udstedt i henhold til dette regulativ, placeres i lodrette kolonner til højre for det symbol, der er beskrevet i punkt 4.4.1.
 4.6. Godkendelsesmærket skal være let læseligt og må ikke kunne fjernes.
 4.7. Godkendelsesmærket skal være påført i nærheden af eller på køretøjets fabrikationsplade.
 4.8. Bilag 2 til dette regulativ indeholder eksempler på sammensætning af godkendelsesmærker.
 5. FORSKRIFTER
 5.1. Generelle forskrifter
 5.1.1. Køretøjets førerhus skal være konstrueret og fastgjort på køretøjet på en sådan måde, at risikoen for kvæstelse af personer i førerhuset i tilfælde af en ulykke i videst muligt omfang fjernes.
 5.1.2. Køretøjer i klasse N1 og køretøjer i klasse N2 med en bruttomasse for køretøjet på ikke over 7,5 t skal prøves med prøve A og C som beskrevet i bilag 3, punkt 5 og 7.
 En køretøjstype, der er blevet godkendt efter regulativ nr. 33 eller regulativ nr. 94, kan formodes at have opfyldt forskrifterne med hensyn til frontalkollision (prøve A).
 5.1.3. Køretøjer i klasse N3 og køretøjer i klasse N2 med en bruttomasse for køretøjet på over 7,5 t skal prøves med prøve A, B og C som beskrevet i bilag 3, punkt 5, 6 og 7.
 5.1.4. Prøve A (frontalkollision) udføres kun med køretøjer med førerhus over motor.
 5.1.5. En, to eller tre førerhuse kan efter fabrikantens valg bruges til at påvise overensstemmelse med punkt 5.1.2


text:
eller 5.1.3. Begge faser i prøve C, hvis denne skal udføres, skal dog udføres på samme førerhus.
 5.1.6. Hverken prøve A, B eller C behøves at udføres, hvis fabrikanten ved hjælp af en computersimulation eller beregninger af styrken af førerhusets bestanddele eller på anden måde kan påvise til den tekniske tjenestes tilfredshed, at førerhuset ikke blive udsat for en deformation, der er farlig for personer i førerhuset (gennemtrængning ind i overlevelsesfrirummet), hvis det udsættes for prøvningsbetingelserne.
 5.2. Påkrævet overlevelsesfrirum efter en eller flere prøvninger
 5.2.1. Efter at have gennemgået alle de prøvninger, der er omhandlet i punkt 5.1.2 eller 5.1.3, skal køretøjets førerhus have et overlevelsesfrirum, hvor den dukke, der er defineret i bilag 3, tillæg 2, kan være placeret på sædet, mens dette er i midterposition, uden at prøvedukken er i berøring med ikke-eftergivende dele med en Shore-hårdhed på 50 eller derover. Der tages ikke hensyn til ikke-eftergivende dele, som kan flyttes væk fra prøvedukken uden brug af værktøj og ved anvendelse af en kraft på under 100 N. For at lette monteringen, kan prøvedukken indføres i førerhuset i adskilt stand og derefter samles inde i førerhuset. Med henblik herpå justeres sædet til bageste position og prøvedukken samles fuldstændigt og placeres således, at dens H-punkt er sammenfaldende med R-punktet. Sædet flyttes derefter fremad til mellempositionen, så overlevelsesfrirummet kan vurderes der. Som alternativ til prøvedukken defineret i bilag 3, tillæg 2, kan der anvendes en 50-percentil hybrid II eller III mandlig dukke med eller uden måleinstrumenter som beskrevet i regulativ nr. 94.
 5.2.2. Det således definerede rum kontrolleres for hvert sæde leveret af fabrikanten.
 5.3. Andre betingelser
 5.3.1. Under prøvningerne accepteres det, at de komponenter, med hvilke førerhuset er fastgjort til chassisrammen, deformeres eller knækker, forudsat at førerhuset forbliver på chassisrammen.
 5.3.2. Ingen døre må være åbne under prøvningerne, men det er ikke påkrævet, at dørene kan åbnes efter prøvningen.
 6. ÆNDRING OG UDVIDELSE AF GODKENDELSEN AF EN KØRETØJSTYPE
 6.1. Enhver ændring af køretøjstypen skal meddeles den administrative myndighed, der har godkendt køretøjstypen. Denne myndighed kan så enten:
 6.1.1.
 vurdere, at de foretagne ændringer ikke har en væsentlig negativ virkning, og at køretøjet under alle omstændigheder stadig opfylder forskrifterne, eller
 6.1.2.
 kræve en yderligere prøvningsrapport fra den tekniske tjeneste, som er ansvarlig for udførelse af prøvningerne.
 6.2. Godkendelse eller afslag på godkendelse skal sammen med detaljer om ændringerne meddeles i henhold til fremgangsmåden beskrevet i afsnit 4.3 til de kontraherende parter i overenskomsten, der anvender dette regulativ.
 6.3. Den kompetente myndighed, som meddeler udvidelse af en godkendelse, tildeler udvidelsen et serienummer og underretter de andre parter i 1958-overenskomsten, der anvender dette regulativ, ved hjælp af en meddelelsesformular svarende til modellen i bilag 1 til dette regulativ.
 7. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE
 Procedurerne til sikring af produktionens overensstemmelse skal være i overensstemmelse med dem, der er fastlagt i overenskomstens tillæg 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), idet der gælder følgende forskrifter:
 7.1. Et køretøj, der er godkendt i henhold til dette regulativ, skal være således fremstillet, at det svarer til den godkendte type, idet det skal opfylde


text:
de forskrifter, der er fastlagt i punkt 5.
 7.2. Den kompetente myndighed, der har meddelt godkendelse, kan til hver en tid efterprøve de metoder, der anvendes til kontrol af overensstemmelsen i de enkelte produktionsanlæg. Der foretages normalt en inspektion hvert andet år.
 8. SANKTIONER I TILFÆLDE AF PRODUKTIONENS MANGLENDE OVERENSSTEMMELSE
 8.1. Godkendelser meddelt for en køretøjstype efter dette regulativ kan inddrages, hvis kravene i punkt 7.1 ikke er opfyldt.
 8.2. Hvis en part i overenskomsten, som anvender dette regulativ, inddrager en godkendelse, som den tidligere har meddelt, skal den straks underrette de øvrige parter i overenskomsten, som anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en meddelelsesformular svarende til modellen i bilag 1 til dette regulativ.
 9. ENDELIGT OPHØR AF PRODUKTIONEN
 Hvis indehaveren af godkendelsen helt ophører med at fremstille en køretøjstype, der er godkendt i henhold til dette regulativ, skal han meddele dette til den myndighed, der har meddelt godkendelsen. Ved modtagelse af den pågældende meddelelse underretter myndigheden de øvrige parter i 1958-overenskomsten, som anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en anmeldelsesformular, som er i overensstemmelse med modellen i bilag 1 til dette regulativ.
 10. OVERGANGSBESTEMMELSER
 10.1. Fra den officielle ikrafttrædelsesdato for 02-ændringsserien kan ingen kontraherende part, som anvender dette regulativ, nægte at meddele ECE-godkendelse i henhold til dette regulativ som ændret ved 02-ændringsserien.
 10.2. Fra den 1. oktober 2002 meddeler de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, kun ECE-godkendelser, såfremt dette regulativs forskrifter, som ændret ved ændringsserie 02, er overholdt.
 10.3. Fra den 1. oktober 2006 kan de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, nægte at anerkende godkendelser, som ikke er udstedt i overensstemmelse med ændringsserie 02 til dette regulativ.
 10.4. Efter den officielle ikrafttrædelsesdato for ændringsserie 03 kan ingen af parterne i aftalen om anvendelsen af regulativet nægte at udstede ECE-godkendelser i henhold til dette regulativ som ændret ved ændringsserie 03.
 10.5. Fra 72 måneder efter den officielle ikrafttrædelsesdato for ændringsserie 03 til dette regulativ må kontraherende parter, som anvender dette regulativ, kun meddele ECE-godkendelse af nye typer førerhuse efter dette regulativ, hvis de opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved ændringsserie 03.
 10.6. Kontraherende parter, der anvender dette regulativ, må ikke nægte at meddele udvidelse af godkendelser til den forudgående ændringsserie til dette regulativ.
 10.7. Kontraherende parter, der anvender dette regulativ, skal fortsat udstede godkendelser for de typer køretøjer, som opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved den forudgående ændringsserie i en periode på 72 måneder efter ikrafttrædelsen af ændringsserie 03.
 10.8. Ingen kontraherende part, som anvender dette regulativ, kan nægte at meddele national eller regional typegodkendelse af en køretøjstype, der er godkendt i henhold til dette regulativ som ændret ved ændringsserie 03.
 10.9. Selv efter ikrafttrædelsen af ændringsserie 03 til dette regulativ skal godkendelser efter de forudgående ændringsserier til regulativet forblive gyldige, og de kontraherende parter, som anvender dette regulativ, skal fortsat acceptere dem.
 11. NAVN OG ADRESSE PÅ DE TEKNISKE TJENESTER, DER UDFØRER GODKENDELSESPRØVNINGERNE, OG PÅ DE ADMINISTRATIVE MYNDIGHEDER
 De kontraherende parter, der anvender dette regulativ, meddeler til FN's sekretariat navn og


text:
adresse på de tekniske tjenester, der udfører godkendelsesprøvningerne, og på de administrative myndigheder, som meddeler godkendelse, og til hvem formularer om attestering af godkendelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelser, som er udstedt i andre stater, skal fremsendes.
 (1) Som fastlagt i bilag 7 til den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3) (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend. 2, som senest ændret ved Amend. 4).
 (2) 1 for Tyskland, 2 for Frankrig, 3 for Italien, 4 for Nederlandene, 5 for Sverige, 6 for Belgien, 7 for Ungarn, 8 for Tjekkiet, 9 for Spanien, 10 for Serbien, 11 for Det Forenede Kongerige, 12 for Østrig, 13 for Luxembourg, 14 for Schweiz, 15 (ubenyttet), 16 for Norge, 17 for Finland, 18 for Danmark, 19 for Rumænien, 20 for Polen, 21 for Portugal, 22 for Den Russiske Føderation, 23 for Grækenland, 24 for Irland, 25 for Kroatien, 26 for Slovenien, 27 for Slovakiet, 28 for Belarus, 29 for Estland, 30 (ubenyttet), 31 for Bosnien-Hercegovina, 32 for Letland, 33 (ubenyttet), 34 for Bulgarien, 35 (ubenyttet), 36 for Litauen, 37 for Tyrkiet, 38 (ubenyttet), 39 for Aserbajdsjan, 40 for Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, 41 (ubenyttet), 42 for Den Europæiske Union (godkendelser meddeles af medlemsstaterne under anvendelse af deres respektive UNECE-symboler), 43 for Japan, 44 (ubenyttet), 45 for Australien, 46 for Ukraine, 47 for Sydafrika, 48 for New Zealand, 49 for Cypern, 50 for Malta, 51 for Republikken Korea, 52 for Malaysia, 53 for Thailand, 54 og 55 (ubenyttet) og 56 for Montenegro, 57 (ubenyttet) og 58 for Tunesien. De efterfølgende numre tildeles andre stater i den kronologiske orden, i hvilken de ratificerer eller tiltræder overenskomsten om ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer samt udstyr og dele, som kan monteres og/eller benyttes på hjulkøretøjer, samt vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser, der er meddelt på grundlag af sådanne forskrifter, hvorefter FN's generalsekretær giver de kontraherende parter i overenskomsten meddelelse herom.
 BILAG 1
 ECE-TYPEGODKENDELSESDOKUMENTATION
 Del 1
 MODEL FOR OPLYSNINGSSKEMA
 I henhold til regulativ nr. 29 om typegodkendelse af førerhus
 Følgende oplysninger skal, såfremt det er relevant, indsendes i tre eksemplarer og omfatte en indholdsfortegnelse. Eventuelle tegninger skal forelægges i en passende målestok på A4-ark eller foldet til denne størrelse. Eventuelle fotografier skal ligeledes være tilstrækkeligt detaljerede.
 1. Generelt ...
 1.1. Fabriksmærke (firmabetegnelse): ...
 1.2. Type: ...
 1.3. Typeidentifikationsmærker som markeret på køretøjet: ...
 1.3.3. Mærkets placering: ...
 1.4. Køretøjets klasse (1): ...
 1.5. Fabrikantens navn og adresse: ...
 1.6. Adresse(r) på samlefabrik(ker): ...
 2. Køretøjets almindelige specifikationer ...
 2.1. Fotografier og/eller tegninger af et repræsentativt køretøj: ...
 2.2. Målskitse for hele køretøjet: ...
 2.3. Antal aksler og hjul: ...
 2.6. Motorens placering og arrangement: ...
 2.7. Førerhus (førerhus over motor (frembygget) eller med motorhjelm) (2): ...
 2.8. Højre- eller venstrestyring: ...
 3. Masse og dimensioner (i kg og mm); der henvises eventuelt til tegning ...
 3.1. Teknisk tilladt totalmasse som oplyst af fabrikanten: ...
 3.2. Teknisk tilladt totalmasse for køretøjets foraksel eller foraksler: ...
 4. Førerhus ...
 4.1. Type førerhus: (normalt/med soveplads/med soveplads over førerhus) (3):...
 4.2. Materialer og konstruktion: ...
 4.3.


text:
Dørudformning og antal døre: ...
 4.4. Tegninger af dørhængsler og lukkemekanismer og deres placering i dørene: ...
 4.5. Antal sæder: ...
 4.6. R-punkter: ...
 4.7. Detaljeret beskrivelse af køretøjets førerhus, herunder mål, indretning og anvendte materialer samt fastgøring til en eventuel chassisramme: ...
 4.8. Tegninger af førerhuset og de dele i førerhusets indvendige indretning og udrustning, der har betydning for den tiloversværende plads: ...
 5. Styreapparat ...
 5.1. Skematisk(e) diagram(mer) over styreapparatets betjeningsorgan(er): ...
 5.2. Eventuelle indstillingsmuligheder og indstillingsmåde for styreapparatets betjeningsorgan: ...
 Del 2
 MEDDELELSE
 (største format: A4 (210 × 297 mm))
 Udstedt af
 :
 Myndighedens navn
 ...
 ...
 ...
 vedrørende: (4)
 :
 Meddelelse af godkendelse
 Udvidelse af godkendelse
 Nægtelse af godkendelse
 Inddragelse af godkendelse
 Endeligt ophør af produktionen
 for en køretøjstype for så vidt angår beskyttelse af personer i førerhuset i henhold til regulativ nr. 29.
 Godkendelse nr. ... Udvidelse nr. ...
 1. Køretøjets handelsbetegnelse eller mærke: ...
 2. Køretøjstype: ...
 3. Fabrikantens navn og adresse: ...
 4. Navn og adresse på fabrikantens eventuelle repræsentant: ...
 5. Kort beskrivelse af førerhusets konstruktion og fastgørelsesmetode: ...
 6. Køretøjet indleveret til godkendelse den: ...
 7. Teknisk tjeneste, som forestår godkendelsesprøvningerne: ...
 8. Prøvningsrapportens dato: ...
 9. Prøvningsrapportens nummer: ...
 10. Godkendelse meddelt/nægtet/udvidet/inddraget (4) ...
 11. Godkendelsesmærkets placering på køretøjet: ...
 12. Sted: ...
 13. Dato: ...
 14. Underskrift: ...
 Fortegnelsen over de dokumenter, som er indleveret til den administrative tjeneste, som har meddelt godkendelse, er vedføjet denne meddelelse og kan udleveres på anmodning.
 (1) Som defineret i bilag 7 til den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3). TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend. 2, senest ændret ved Amend. 4).
 (2) Ved førerhus over motor forstås en konfiguration, i hvilken over halvdelen af motorens længde er placeret bag det mest fremskudte punkt af forrudens underkant, og hvor ratnavet er placeret i den forreste fjerdedel af køretøjets længde.
 (3) Det ikke gældende overstreges (i nogle tilfælde skal intet overstreges, f.eks. hvis flere muligheder er gældende).
 (4) Det ikke gældende overstreges.
 BILAG 2
 UDFORMNING AF GODKENDELSESMÆRKER
 MODEL A
 (jf. punkt 4.4 i dette regulativ)
 Ovenstående godkendelsesmærke påført et køretøj viser, at køretøjstypen, hvad angår beskyttelsen af personer i et erhvervskøretøjs førerhus, er godkendt i Nederlandene (E 4) med godkendelsesnummeret 032439. De to første cifre i godkendelsesnummeret angiver, at regulativ nr. 29 allerede indeholdt ændringsserie 03 på godkendelsestidspunktet.
 MODEL B
 Ovennævnte godkendelsesmærke, der er påmonteret et køretøj, viser, at den pågældende køretøjstype er godkendt i Nederlandene (E 4), i henhold til regulativ nr. 29 og 24 (1). (I sidstnævnte regulativ er den korrigerede værdi af absorptionskoefficienten 1,30 m–1 Godkendelsesnumrene angiver at regulativ 29 og 24 på godkendelsestidspunktet omfattede ændringsserie 03.
 (1) Det andet tal er kun anført som et eksempel.
 BILAG 3
 PRØVNINGSMETODE
 1. Døre
 Før prøvningen skal førerhusets døre være lukkede, men ikke låste.
 2. Motor
 Ved prøve A monteres motoren, eller en model med tilsvarende masse, mål og monteringsmåde, i køretøjet.
 3. Førerhus
 Førerhuset skal være udstyret med styremekanisme, rat, instrumentbræt samt sæder til fører og passager. Rat og sæder skal være justeret til stillingen beregnet til


text:
normal brug som foreskrevet af fabrikanten.
 4. Forankring af førerhuset
 Ved prøve A skal førerhuset monteres på et køretøj. Ved prøve B og C skal førerhuset efter fabrikantens valg monteres enten på køretøjet eller på en separat ramme. Køretøjet eller rammen skal fastgøres på den måde, der er foreskrevet i tillæg 1 til dette bilag.
 5. Frontalkollision (prøve A)
 Figur 1
 Frontalkollision (prøve A)
 5.1. Slaganordningen skal være fremstillet af stål, og massen skal være jævnt fordelt; dens masse må ikke være under 1 500 kg. Anslagsfladen, der skal være rektangulær og flad, skal være 2 500 mm bred og 800 mm høj (se b og h i fig. 1). Kanterne skal være afrundede til en krumningsradius på 10 mm ± 5 mm.
 5.2. Anslagsaggregatet skal have en stiv konstruktion. Slaganordningen skal være frit ophængt mellem to bjælker, der er stift fastgjort til den, og har en indbyrdes afstand på mindst 1 000 mm (se f i fig. 1). Stolperne må ikke have en længde på under 3 500 mm fra ophængningsaksen til slaganordningens geometriske centrum (L i fig. 1).
 5.3. Slaganordningen skal være placeret således, at det i dens lodrette position gælder:
 5.3.1.
 at anslagsfladen er i berøring med den køretøjets forreste del
 5.3.2.
 at tyngdepunktet er c = 50 + 5/– 0 mm under førersædets R-punkt, og
 5.3.3.
 at tyngdepunktet befinder sig i køretøjets midterplan i længderetningen.
 5.4. Slaganordningen skal ramme førerhuset forfra i retning mod førerhusets bagside. Slagretningen skal være horisontal og skal være parallel med køretøjets midterplan i længderetningen.
 5.5. Anslagsenergien skal være:
 5.5.1.
 29,4 kJ for køretøjer i klasse N1 og for køretøjer i klasse N2 med en bruttomasse på ikke over 7,5 t.
 5.5.2.
 55 kJ for køretøjer i klasse N3 og for køretøjer i klasse N2 med en bruttomasse på over 7,5 t.
 6. Slagprøve mod stolpe (prøve B)
 Figur 2
 Slagprøve mod stolpe (prøve B)
 6.1. Slaganordningen skal være af stiv konstruktion, og massen skal være jævnt fordelt; dens masse skal være mindst 1 000 kg. Slaganordningen skal være cylindrisk med en cylinderdiamter på 600 ± 50 mm og have en længde b på mindst 2 500 mm. Kanterne skal være afrundede til en krumningsradius på mindst 1,5 mm.
 6.2. Anslagsaggregatet skal have en stiv konstruktion. Slaganordningen skal være frit ophængt mellem to bjælker, der er stift fastgjort til den, og har en indbyrdes afstand f på mindst 1 000 mm. Stolperne må ikke have en længde L på under 3 500 mm fra ophængningsaksen til slaganordningens geometriske centrum.
 6.3. Slaganordningen skal være placeret således, at det, når dens ophængning er i dens lodrette position, gælder at:
 6.3.1.
 anslagsfladen er i berøring med den førerhusets forreste del
 6.3.2.
 at midterlinjen i længderetningen er vandret og vinkelret på førerhusets vertikale midterplan i længderetningen
 6.3.3.
 at dens tyngdepunkt befinder sig midtvejs mellem den nederste og øverste forruderamme som målt langs forruden og langs førerhusets vertikale midterplan i længderetningen
 6.3.4.
 at tyngdepunktet befinder sig i førerhusets midterplan i længderetningen
 6.3.5.
 at dens længde er jævnt


text:
fordelt over køretøjets bredde og at den overlapper den fulde bredde af begge A-stolper.
 6.4. Slaganordningen skal ramme førerhuset forfra i retning mod førerhusets bagside. Slagretningen skal være horisontal og skal være parallel med køretøjets midterplan i længderetningen.
 6.5. Anslagsenergien skal være 29,4 kJ.
 7. Prøvning af tagets styrke (prøve C)
 Figur 3
 Prøvning af tagets styrke (prøve C)
 7.1. For køretøjer i klasse N2 med bruttomasse på over 7,5 t og for køretøjer i klasse N3 skal begge prøvninger som beskrevet i punkt 7.3 og 7.4 udføres på samme førerhus i nævnte rækkefølge.
 7.2. For køretøjer i klasse N2 med en bruttomasse på ikke over 7,5 t og køretøjer i klasse N1 er det kun prøvningen beskrevet i punkt 7.4, der skal udføres.
 7.3. Dynamisk forbelastning af køretøjer i klasse N2 med bruttomasse på over 7,5 t og køretøjer i klasse N3 (se P1 i fig. 3).
 7.3.1. Slaganordningen skal være af stiv konstruktion, og massen skal være jævnt fordelt; dens masse skal være mindst 1 500 kg.
 7.3.2. Slaganordningens slagflade skal være rektangulær og flad. Den skal være tilstrækkelig stor til, at der, når den er anbragt i henhold til punkt 7.3.3, ikke er nogen berøring mellem førerhuset og slaganordningens kanter.
 7.3.3. Slaganordningen og/eller førerhuset skal være anbragt således, at det på anslagstidspunktet gælder:
 7.3.3.1.
 at slaganordningens anslagsflade befinder sig i en vinkel på 20° i forhold til førerhusets midterlinje i længderetningen. Enten slaganordningen eller førerhuset kan skråtstilles (tiltes)
 7.3.3.2.
 at slaganordningens anslagsflade skal dække førerhusets overside i hele længden
 7.3.3.3.
 at slaganordningens midterlinje i længderetningen er vandret og parallel med førerhusets midterplan i længderetningen.
 7.3.4. Slaganordningen skal ramme førerhusets overside på en sådan måde, at forskrifterne i punkt 7.3.3 er opfyldt på anslagstidspunktet. Anslagsretningen skal være vinkelret på slaganordningens overflade og vinkelret på førerhusets midterlinje i længderetningen. Enten slaganordningen eller førerhuset kan være i bevægelse, hvis blot forskrifterne for positionering er opfyldt.
 7.3.5. Anslagsenergien skal mindst være 17,6 kJ.
 7.4. Prøvning af tagets styrke (se P2 i fig. 3)
 7.4.1. Belastningsanordningen skal være fremstillet af stål, og massen skal være jævnt fordelt.
 7.4.2. Anordningens belastningsflade skal være rektangulær og flad. Den skal være tilstrækkelig stor til at der, når den er anbragt i henhold til punkt 7.4.4, ikke er nogen berøring mellem førerhuset og anordningens kanter.
 7.4.3. Der kan være et lineært lejesystem mellem anordningen og den konstruktion, der bærer den, for at muliggøre en sidelæns bevægelse af førerhusets tag væk fra den side, hvor anslaget fandt sted ved forbelastningen i henhold til punkt 6.3.
 7.4.4. Belastningsanordningen skal være anbragt således, at det under prøvningen gælder:
 7.4.4.1.
 at den er parallel med chassiset x-y-plan
 7.4.4.2.
 at den bevæger sig parallelt med chassisets lodrette akse
 7.4.4.3.
 at dens belastningsflade dækker hele arealet af førerhusets tag.
 7.4.5. Der påføres en statisk belastning af førerhusets af tag med belastningsanordningen svarende til den højest tilladte masse for køretøjets foraksel eller foraksler, dog mindst 98 kN.
 Tillæg 1
 INSTRUKTIONER FOR FASTGØRELSE AF KØRETØJER TIL PRØVESTAND
 1. Frontalkollisioner
 Prøve A udføres på et


text:
førerhus monteret på køretøjet på følgende måde (se fig. 1)
 1.1. Forankringskæder eller -tove
 Hver forankringskæde eller -tov skal være af stål og skal kunne modstå en trækkraft på mindst 10 tons.
 1.2. Blokering af chassisrammen
 Chassisrammens elementer i længderetningen skal hvile på træklodser i hele bredden og over en længde på mindst 150 mm. Klodsernes forkant må ikke befinde sig foran førerhusets bageste punkt eller bagved midterpunktet for akselafstanden. På fabrikantens anmodning skal chassisrammen opstilles i den stilling, den har, når den er belastet.
 1.3. Fastgørelse i længderetningen
 Chassisrammens bevægelse i bagudgående retning skal begrænses af kæder eller tove A fastgjort symmetrisk til chassisrammens forende i forhold til længdeaksen, idet fastgørelsespunkterne skal have en indbyrdes afstand på mindst 600 mm. Kæderne og tovene må, når de er spændt, ikke udgøre en vinkel på mere end 25° i forhold til vandret, og projiceringen af dem på et horisontalt plan må ikke udgøre en vinkel på mere end 10° med køretøjets længdeakse. Kæder og tove må ikke krydse hinanden.
 1.4. Fastgørelse i sideretningen
 Bevægelse i sideretningen skal begrænses af kæder eller tove B fastgjort symmetrisk til chassisrammen i forhold til dennes længdeakse. Fastgørelsespunkterne på chassiset må ikke befinde sig mere end 5 m eller mindre end 3 m fra køretøjets forende. Kæderne og tovene må, når de er spændt, ikke udgøre en vinkel på mere end 20° i forhold til vandret, og projiceringen af dem på et horisontalt plan må ikke udgøre en vinkel på under 25° eller over 45° med køretøjets længdeakse.
 1.5. Tilspænding af kæder eller tove og fastgørelse bagtil
 Kæden eller tovet C skal til at begynde med belastes med ca. 1 kN. De fire kæder eller tove A og B trækkes derefter stramme, og kæde eller tov C udsættes for en trækspænding på ikke under 10 kN. Kæde eller tov C's vinkel med vandret på ikke være over 15°. En lodret blokeringskraft på ikke under 500 N påføres i punkt D mellem chassisrammen og jorden.
 1.6. Ækvivalent montering
 På fabrikantens anmodning kan prøvningen foretages med førerhuset monteres på en speciel ramme, forudsat at denne metode påvises at være ækvivalent med en montering på køretøjet.
 2. Slagprøve mod forstolpe
 2.1. Førerhuset monteret på køretøj (se fig. 1)
 Der skal træffes foranstaltninger til at sikre, at køretøjet ikke forskubber sig mærkbart under prøvningen. Med henblik herpå trækkes håndbremsen, køretøjet sættes i gear og der fastkiles stopklodser ved forhjulene.
 2.2. Førerhus monteret på ramme
 Der skal træffes foranstaltninger til at sikre, at førerhuset ikke forskubber sig mærkbart under prøvningen.
 3. Tagets styrke
 3.1. Førerhus monteret på køretøj
 Der skal træffes foranstaltninger til at sikre, at køretøjet ikke forskubber sig mærkbart under prøvningen. Med henblik herpå trækkes håndbremsen, køretøjet sættes i gear og der fastkiles stopklodser ved forhjulene. Deformation af de forskellige affjedringskomponenter (fjedre, dæk osv.) skal forhindres ved hjælp af stive elementer.
 3.2. Førerhus monteret på ramme
 Der skal træffes foranstaltninger til at sikre, at rammen ikke forskubber sig mærkbart under prøvningen.
 Figur 1
 Frontalkollision
 Tillæg 2
 PRØVEDUKKE TIL BRUG


text:
VED KONTROL AF OVERLEVELSESFRIRUM
 BILAG 4
 METODE TIL BESTEMMELSE AF »H-PUNKT« OG FAKTISK TORSOVINKEL FOR SIDDEPLADSER I MOTORKØRETØJER
 1. Formål
 Den i dette bilag beskrevne metode anvendes til bestemmelse af H-punkt og faktisk torsovinkel for en eller flere siddepladser i et motorkøretøj og til eftervisning af sammenhængen mellem målte data og de konstruktivt bestemte specifikationer, som er angivet af fabrikanten (1).
 2. Definitioner
 I dette bilag forstås ved:
 2.1. »referencedata«: en eller flere af følgende specifikationer for siddepladsen:
 2.1.1.
 H-punktet og R-punktet og disses indbyrdes relation
 2.1.2.
 faktisk torsovinkel og konstruktivt bestemt torsovinkel og disses indbyrdes relation.
 2.2. »3-D H-punkt-maskine«: den anordning, som anvendes til bestemmelse af H-punkt og faktisk torsovinkel. Denne anordning beskrives i tillæg 1 til dette bilag
 2.3. »H-punkt«: omdrejningscentrum for torso og lår i 3-D H-punkt-maskinen, når denne er anbragt i køretøjets sæde i overensstemmelse med punkt 4. H-punktet er beliggende i midtpunktet af anordningens centerlinje, som forbinder sigtepunkterne for H-punktet på hver side af 3-D H-punkt-maskinen. Punktet »H« svarer teoretisk til punktet »R« (med hensyn til tolerancer henvises til punkt 3.2.2). Når H-punktet er bestemt efter fremgangsmåden i punkt 4, betragtes H-punktet som fastliggende i forhold til sædehyndens konstruktion og flytter sammen med denne, når sædet justeres
 2.4. »R-punktet« eller »sædets referencepunkt«: et konstruktivt bestemt punkt, som fastlægges af køretøjsfabrikanten for hver siddeplads, og er bestemt i forhold til det tredimensionale referencesystem
 2.5. »torsolinje«: midteraksen af 3-D H-punkt-maskinens målestok, når denne er ført helt tilbage
 2.6. »faktisk torsovinkel«: vinklen mellem en lodret linje gennem H-punktet og torsolinjen, målt med 3-D H-punkt-maskinens rygvinkelkvadrant. Den faktiske torsovinkel svarer teoretisk til den konstruktivt bestemte torsovinkel (vedrørende tolerancer henvises til punkt 3.2.2)
 2.7. »konstruktivt bestemt torsovinkel«: vinklen mellem en lodret linje gennem R-punktet og torsolinjen i en position svarende til ryglænets konstruktivt bestemte placering, som er fastlagt af køretøjets fabrikant
 2.8. »midterplan af passager/fører« (C/LO): midterplanet af 3-D H-punkt-maskinen, som er anbragt på hver af de foreskrevne siddepladser; det repræsenteres af H-punktets koordinat på Y-aksen. For enkeltsæder falder sædets midterplan sammen med passagerens/førerens midterplan. For de øvrige sæder angives førerens/passagerens midterplan af fabrikanten
 2.9. »tredimensionalt referencesystem«: et system svarende til det, der er beskrevet i tillæg 2 til dette bilag
 2.10. »referencemærker«: fysiske punkter (huller, overflader, mærker eller fordybninger) på karrosseriets overflade som defineret af fabrikanten
 2.11. »køretøjets måleposition«: køretøjets stilling, bestemt ved referencepunkternes koordinater i det tredimensionale referencesystem.
 3. Forskrifter
 3.1. Datapræsentation
 For hver siddeplads, for hvilken der kræves referencedata til at godtgøre overensstemmelsen med dette regulativs bestemmelser, skal alle nedenstående data eller et passende udvalg heraf forelægges i den form, der er angivet i tillæg 3 til dette bilag:
 3.1.1.
 koordinaterne for R-punktet i forhold til det tredimensionale referencesystem
 3.1.2.
 den konstruktivt bestemte torsovinkel
 3.1.3.
 alle angivelser, som er nødvendige for indstilling af sædet (såfremt det er indstilleligt) i den i punkt 4.3 fastlagte måleposition.
 3.2. Forhold mellem måleværdier og konstruktivt bestemte specifikationer
 3.2.1.
 H-punktets koordinater og værdien af den faktiske torsovinkel, som fremkommer ved den i punkt 4 beskrevne fremgangsmåde, sammenholdes med henholdsvis R-punktets koordinater og


text:
værdien af den konstruktivt bestemte torsovinkel angivet af køretøjets fabrikant.
 3.2.2.
 For den pågældende siddeplads anses den indbyrdes beliggenhed af R-punktet og H-punktet og forholdet mellem den konstruktivt bestemte torsovinkel og den faktiske torsovinkel for tilfredsstillende, såfremt H-punktet, bestemt ved sine koordinater, ligger inden for et kvadrat, hvis sidelængde er 50 mm, og hvis diagonaler skærer hinanden i R-punktet, og såfremt den faktiske torsovinkel er inden for 5° fra den konstruktivt bestemte torsovinkel.
 3.2.3.
 Er disse betingelser opfyldt, anvendes R-punktet og den konstruktivt bestemte torsovinkel til påvisning af, at dette regulativs bestemmelser er overholdt.
 3.2.4.
 Opfylder H-punktet og den faktiske torsovinkel ikke forskrifterne i punkt 3.2.2, bestemmes H-punktet og den faktiske torsovinkel yderligere to gange (tre gange i alt). Hvis resultaterne af to af disse tre operationer opfylder kravene, finder bestemmelserne i punkt 3.2.3 anvendelse.
 3.2.5.
 Såfremt resultaterne af mindst to af de i punkt 3.2.4 beskrevne gennemførelser ikke opfylder forskrifterne i punkt 3.2.2, eller såfremt efterprøvning ikke kan finde sted, fordi køretøjets fabrikant har undladt at give oplysning om R-punktets beliggenhed eller om den konstruktivt bestemte torsovinkel, finder det geometriske tyngdepunkt af de tre målte punkter eller gennemsnittet af de tre målte vinkler anvendelse og anses for at gælde i alle tilfælde, hvor der henvises til R-punkt eller konstruktivt bestemt torsovinkel i dette regulativ.
 4. Metode til bestemmelse af H-punkt og faktisk torsovinkel
 4.1. Køretøjets konditioneres efter fabrikantens skøn ved en temperatur på 20 ± 10 °C for at sikre, at sædematerialet har rumtemperatur. Har prøvesædet aldrig været benyttet, skal en 70 til 80 kg tung person eller genstand anbringes på sædet to gange ét minut for at komprimere dets sædehynde og ryglæn. Hvis fabrikanten anmoder herom, skal alle sæder være ubelastet i et tidsrum på mindst 30 minutter før montering af 3-D H-punkt-maskinen.
 4.2. Køretøjet skal være i den i punkt 2.11 fastlagte måleposition.
 4.3. Er sædet justerbart, indstilles det i den bageste normale køreposition, som angives af køretøjets fabrikant, idet kun sædets indstilling i længderetningen tages i betragtning, og idet der ses bort fra indstilling til andet formål end normal kørsel. Findes der andre former for indstilling af sædet (højde, vinkel, ryglæn osv.), vælges den indstilling, som foreskrives af køretøjets fabrikant. Affjedrede sæder skal i lodret retning være stift fastgjort i den normale kørestilling angivet af fabrikanten.
 4.4. Det område af sædet, som berøres af 3-D H-punkt-maskinen, skal være dækket af bomuldsmusselin af tilstrækkelig størrelse og passende vævning, beskrevet som almindeligt bomuldsstof med 18,9 tråde pr. cm2 og vægt 0,228 kg/m2, eller af strikket eller uvævet stof med tilsvarende egenskaber.
 Foretages prøvningen på et sæde uden for køretøjet, skal det gulv, som sædet er anbragt på, have samme væsentlige egenskaber (2) som bunden i det køretøj, hvor sædet påtænkes anvendt.
 4.5. 3-D H-punkt-maskinens sæde og ryglæn anbringes således, at passagerens/førerens midterplan (C/LO) falder sammen med 3-D H-punkt-maskinens midterplan. På producentens anmodning kan 3-D H-punkt-maskinen flyttes, så den er inden for C/LO, hvis 3-D H-punkt-maskinen er anbragt så yderligt, at sædets kant ikke gør det muligt at bringe


text:
3-D H-punkt-maskinen i niveau.
 4.6. Fod-/underbensenhederne fastgøres til sædeskålen, enten enkeltvis eller ved hjælp af T-stykket med underben. En linje gennem sigtekornene for H-punktet skal være parallel med jorden og vinkelret på sædets langsgående midterplan.
 4.7. 3-D H-punkt-maskinens fod- og benposition indstilles som følger:
 4.7.1.
 Omhandlet siddeplads: fører og den yderste forsædepassager
 4.7.1.1.
 De to fod-/benenheder føres fremad, så fødderne indtager deres naturlige stilling på gulvet, om nødvendigt mellem betjeningspedalerne. Den venstre fod skal om muligt anbringes omtrent lige så langt til venstre for 3-D H-punkt-maskinens midterplan, som den højre fod er til højre. Den libelle, som kontrollerer 3-D H-punkt-maskinens indstilling i tværretningen, bringes i vater, om nødvendigt ved efterindstilling af sædeskålen, eller ved at ben-/fodenhederne stilles bagud. Linjen gennem sigtekornene for H-punktet holdes vinkelret på sædets langsgående midterplan.
 4.7.1.2.
 Hvis det venstre ben ikke kan holdes parallelt med højre ben, og venstre fod ikke kan understøttes af konstruktionen, flyttes venstre fod, indtil den er understøttet. Sigtepunkternes indbyrdes indstilling skal bibeholdes.
 4.7.2.
 Omhandlet siddeplads: yderplads på bagsæde
 For bagsæder og ekstrasæder anbringes benene som foreskrevet af fabrikanten. Hvis de dele af gulvet, som fødderne derved støtter mod, har forskellig højde, benyttes som reference den fod, som først kommer i berøring med forsædet, og den anden fod anbringes således, at libellen til angivelse af sædets indstilling i tværretningen er i vater.
 4.7.3.
 Andre omhandlede siddepladser
 Hertil benyttes den generelle metode i punkt 4.7.1, bortset fra at fødderne anbringes som foreskrevet af køretøjets fabrikant.
 4.8. Der påsættes vægtlodder for underben og lår, og 3-D H-punkt-maskinen bringes i vater.
 4.9. Ryglænsskålen skubbes frem mod det forreste stop, og 3-D H-punkt-maskinen trækkes fri af ryglænet ved hjælp af T-stykket. 3-D H-punkt-maskinen justeres på sædet med en af følgende metoder:
 4.9.1.
 Hvis 3-D H-punkt-maskinen er tilbøjelig til at glide tilbage, benyttes følgende metode: Man lader 3-D H-punkt-maskinen glide tilbage, indtil T-stykket ikke længere behøver at belastes for at begrænse bevægelsen fremad-vandret, dvs. indtil sædets skål ligger an mod ryglænet. Om nødvendigt korrigeres underbenets position.
 4.9.2.
 Hvis 3-D H-punkt-maskinen ikke er tilbøjelig til at glide tilbage, benyttes følgende metode: 3-D H-punkt-maskinen skubbes tilbage med et bagudrettet vandret tryk på T-stykket, indtil sædeskålen ligger an mod ryglænet (se fig. 2 i tillæg 1 til dette bilag).
 4.10. Der påføres en belastning på 100 ± 10 N på 3-D H-punkt-maskinens ryglænsskål og sædeskål i skæringspunktet mellem hoftevinkelkvadranten og T-stykkets hus. Belastningens retning holdes langs en linje mellem ovennævnte skæringspunkt og et punkt lige over lårbjælkens hus (se fig. 2 i tillæg 1 til dette bilag). Derefter føres rygskålen forsigtigt tilbage til ryglænet. Under den resterende del af proceduren skal man omhyggeligt forhindre 3-D H-punkt-maskinen i at glide fremad.
 4.11. Vægtlodderne svarende til højre og venstre balde monteres, derefter skiftevis de otte torsovægtlodder. 3-D H-punkt-maskinen holdes i vater.
 4.12. Rygskålen vippes frem, så ryglænet aflastes. 3-D H-punkt-maskinen rokkes fra side til side gennem en vinkel på 10° (5° på hver side af det lodrette midterplan) gennem tre hele cyklusser for at udløse eventuel opstået friktion mellem 3-D H-punkt-maskinen og


text:
sædet.
 Under den rokkende bevægelse skal 3-D H-punkt-maskinens T-stykke være tilbøjeligt til at flytte sig fra den foreskrevne vandrette og lodrette indstilling. T-stykket må derfor fastholdes, ved at man påfører det en passende sideværts belastning under den rokkende bevægelse. Det må sikres, at der ved fastholdelse af T-stykket og den rokkende bevægelse af 3-D H-punkt-maskinen ikke utilsigtet påføres nogen udvendig lodret eller frem- og tilbagerettet belastning.
 3-D H-punkt-maskinens fødder må ikke holdes tilbage eller blokeres under dette trin. Ændrer fødderne stilling, skal man foreløbig lade dem forblive i denne stilling.
 Derefter føres rygskålen forsigtigt tilbage til ryglænet, og det kontrolleres, at begge libeller står i nulstilling. Har fødderne flyttet sig under den rokkende bevægelse af 3-D H-punkt-maskinen, skal de justeres på følgende måde:
 Hver fod løftes skiftevis mindst muligt fri af bunden, indtil der ikke fremkommer nogen yderligere flytning af fødderne. Under denne løftning skal fødderne kunne dreje frit, og der må ikke påføres nogen fremadgående eller sideværts belastning. Når hver fod føres tilbage i sænket stilling, skal hælen være i berøring med den del af konstruktionen, der er beregnet til dette.
 Kontrollér, at libellen for sideværts indstilling er i nulstilling. Om nødvendigt påføres rygskålen foroven en tilstrækkelig sideværts belastning til at bringe 3-D H-punkt-maskinens sædeskål i vater på sædet.
 4.13. Idet T-stykket holdes for at undgå, at 3-D H-punkt-maskinen glider fremad på sædehynden, gør man således:
 a)
 rygskålen føres tilbage til ryglænet
 b)
 der påføres en vekslende afbrudt vandret bagudrettet belastning på højst 25 N på rygvinkelstangen i en højde omtrent svarende til midten af torsovægtlodderne, indtil hoftevinkelkvadranten viser, at der er nået en stabil stilling efter ophør af belastningen. Det må nøje sikres, at 3-D H-punkt-maskinen ikke påføres nogen ydre nedadrettet eller sideværts belastning. Er det nødvendigt igen at bringe 3-D H-punkt-maskinen i niveau, drejer man rygskålen fremad og i vater og gentager proceduren fra punkt 4.12.
 4.14. Foretag alle målinger:
 4.14.1.
 H-punktets koordinater måles i forhold til det tredimensionale referencesystem.
 4.14.2.
 Den faktiske torsovinkel aflæses på 3-D H-punkt-maskinens rygvinkelkvadrant med måleanordningen ført helt tilbage.
 4.15. Ønskes installationen af 3-D H-punkt-maskinen gentaget, skal alle sæder være ubelastet i mindst 30 minutter, før geninstallation finder sted. 3-D H-punkt-maskinen må ikke efterlades i belastet stand på sædet længere end den tid, det tager at udføre prøvningen.
 4.16. Hvis sæderne i samme række kan anses for at svare til hinanden (bænkesæde, identiske sæder osv.), bestemmes for hver sæderække kun ét H-punkt og én faktisk torsovinkel, idet den i dette bilags tillæg 1 beskrevne 3-D H-punkt-maskine anbringes på en siddeplads, som er repræsentativ for rækken. Denne plads skal være:
 4.16.1.
 for forreste sæderække: førersædet
 4.16.2.
 for bagsæderække(r): en yderplads.
 (1) Hvis »H-punktet« for nogen siddeplads bortset fra forsæderne ikke kan bestemmes ved hjælp af den »tredimensionale H-punkt-maskine« eller dertil hørende metoder, kan det af fabrikanten angivne »R-punkt« efter den kompetente myndigheds skøn anvendes som referencepunkt.
 (2) Hældning, højdeforskel med et sædebeslag, overfladestruktur osv.
 Tillæg 1
 BESKRIVELSE AF DEN TREDIMENSIONALE H-PUNKT-MASKINE
 (1)
 (3-D H-punkt-maskine)
 1. Ryglæns- og sædeskål
 Ryglæns- og sædeskålene er udført


text:
i armeret plast og metal; de simulerer den menneskelige krops torso og lår og er mekanisk hængslet i H-punktet. Til måling af den faktiske torsovinkel er der til målestokken fastgjort en kvadrant, som er hængslet i H-punktet. En indstillelig lårbjælke, fastgjort til sædeskålen, fastlægger lårets centerlinje og fungerer som grundlinje for hoftevinkelkvadranten.
 2. Krops- og benelementer
 Underbenselementerne er forbundet med sædeskålen ved det T-stykke, som samler knæene og er en sideværts forlængelse af den indstillelige lårbjælke. Underbenselementerne er forsynet med kvadranter til måling af knævinklerne. Sko- og fodenhederne er kalibreret til måling af fodvinklen. Til den rumlige orientering af maskinen findes to libeller. Vægtlodder svarende til de forskellige kropselementer er anbragt i de respektive tyngdepunkter, så de giver samme indtrængning i sædet som den, der bevirkes af en mandsperson på 76 kg. Det kontrolleres, at alle 3-D H-punkt-maskinens led kan bevæge sig frit uden at støde på bemærkelsesværdig friktion.
 Figur 1
 Betegnelser for 3-D H-punkt-maskinens elementer
 Figur 2
 Dimensioner for 3-D H-punkt-maskinens elementer og vægtfordeling
 (1) Vedrørende nærmere enkeltheder i konstruktionen af 3-D H-punkt-maskinen henvises til Society of Automobile Engineers (SAE), 400 Commonwealth Drive, Warrendale, Pennsylvania 15096, USA. Maskinen svarer til den, der er beskrevet i ISO Standard 6549: 1980.
 Tillæg 2
 TREDIMENSIONALT REFERENCESYSTEM
 1.
 Det tredimensionale referencesystem er defineret ved tre ortogonale planer, som fastlægges af køretøjets fabrikant (jf. illustrationen) (1).
 2.
 Køretøjets målestilling fastlægges ved, at køretøjet anbringes på underlaget, således at referencemærkernes koordinater svarer til de værdier, der angives af fabrikanten.
 3.
 Koordinaterne til R-punktet og H-punktet fastlægges i forhold til de referencemærker, som angives af køretøjets fabrikant.
 (1) Referencesystemet svarer til ISO-standard 4130:1978.
 BILAG 5
 REFERENCEDATA FOR SIDDEPLADSER
 1. Kodning af referencedata
 Referencedata er angivet fortløbende for hver siddeplads. Siddepositionerne identificeres med en tocifret kode. Det første tegn er et arabertal, som angiver sæderækken, regnet fra køretøjets forende til bagenden. Det andet tegn er et stort bogstav, som angiver sædets placering i rækken, set i køretøjets normale fremadrettede køreretning; der anvendes følgende bogstaver:
 L
 =
 venstre
 C
 =
 midt
 R
 =
 højre
 2. Beskrivelse af køretøjets målestilling
 2.1. Referencemærkernes koordinater
 X ...
 Y ...
 Z ...
 3. Fortegnelse over referencedata
 3.1. Siddeplads: ...
 3.1.1. R-punktets koordinater
 X ...
 Y ...
 Z ...
 3.1.2. Konstruktivt bestemt torsovinkel: ...
 3.1.3. Forskrifter for sædeindstilling (1)
 vandret: ...
 lodret: ...
 vinkelindstilling: ...
 torsovinkel: ...
 Bemærkning: Referencedata for yderligere siddepladser angives under 3.2, 3.3, osv.
 (1) Det ikke gældende overstreges.


text:
 Avis juridique important
 |
 21986D0225(01)
 Afgørelse nr. 2/85 truffet af Den blandede Komité EØF- Østrig af 4. december 1985 om supplering af bilag II og III til protokol nr. 3 angående definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og angående metoderne for administrativt samarbejde ved tilføjelse af alternative procentregler for varer henhørende under kapitel 84 til 92 i Toldsamarbejdsrådets nomenklatur
 EF-Tidende nr. L 047 af 25/02/1986 s. 0002 - 0002
 AFGOERELSE Nr. 2/85 TRUFFET AF DEN BLANDEDE KOMITÉ EOEF-OESTRIG den 4. december 1985 om supplering af bilag II og III til protokol nr. 3 angaaende definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og angaaende metoderne for administrativt samarbejde ved tilfoejelse af alternative procentregler for varer henhoerende under kapitel 84 til 92 i Toldsamarbejdsraadets nomenklatur DEN BLANDEDE KOMITÉ HAR - under henvisning til overenskomsten mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og republikken OEstrig, undertegnet i Bruxelles den 22. juli 1972, under henvisning til protokol nr. 3, angaaende definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og angaaende metoderne for administrativt samarbejde, i det foelgende benaevnt protokol nr. 3, saerlig artikel 28, og ud fra foelgende betragtninger: Erfaringen viser, at oprindelsesreglerne i protokol nr. 3 i praksis har skabt vanskeligheder for de varer, som henhoerer under kapitel 84 til 92 i Toldsamarbejdsraadets nomenklatur, i det foelgende benaevnt TSRN; paa grund af den indbyrdes afhaengighed mellem industrigrenene i Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og OEstrig og fordi frihandelen mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og OEstrig kendetegnes ved gensidighed og betydning for begge parter, er det noedvendigt at forenkle disse regler; det er oenskeligt, at der fastsaettes forenklede regler, der som helhed har samme virkning som de eksisterende regler; da det imidlertid er muligt, at saadanne forenklede regler for nogle varers vedkommende kan faa en mere restriktiv virkning, er det noedvendigt at fastsaette, at de forenklede regler anvendes som et alternativ til de eksisterende regler; de mest enkle alternative regler er identiske procentregler for liste A og B; de valgte procentsatser boer vaere forskellige for de enkelte varer for ikke at aendre den samlede oekonomiske virkning; af hensyn til overskueligheden er det oenskeligt, at saadanne alternative procentregler for liste A og B samles i to varelister alt efter hvilken procentregel, der skal anvendes; en beskyttelsesklausul er noedvendig for at undgaa, at de alternative procentregler foraarsager, eller truer med at foraarsage, alvorlig skade for hver af de kontraherende parters producenter - TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:Artikel 11. Liste A og B i bilag II og III til protokol nr. 3 aendres ved tilfoejelse af foelgende regler:a) de i liste I i bilaget anfoerte varer opnaar oprindelsesstatus ved bearbejdning, forarbejdning eller samling, ved hvilken vaerdien af de anvendte varer, som ikke har oprindelsesstatus, ikke overstiger 40 % af den faerdige vares vaerdi;b)de i liste II i bilaget anfoerte varer opnaar oprindelsesstatus ved bearbejdning, forarbejdning eller samling, ved hvilken vaerdien af de anvendte varer, som ikke har oprindelsesstatus, ikke overstiger 30 % af den faerdige vares vaerdi.Dog anvendes der for visse varer en lavere procentsats og/eller saerlige betingelser. 2. De i stk. 1 anfoerte


text: regler supplerer, men traeder ikke i stedet for reglerne i liste A og B. 3. Eksportoeren kan selv afgoere, om han vil benytte de i stk. 1 anfoerte regler eller benytte enhver anden i liste A og B indeholdt regel. De i stk. 1 anfoerte regler kan imidlertid kun anvendes for en bestemt vares vedkommende som alternativ til, men ikke i tilslutning til de i disse lister indeholdte regler. Artikel 2Hvis det konstateres, at en vare paa grund af de alternative regler indfoeres til en af de kontraherende parters omraade i saadanne maengder og paa saadanne vilkaar, at dette foraarsager, eller truer med at foraarsage, alvorlig skade for den paagaeldende kontraherende parts producenter af tilsvarende eller direkte konkurrende varer, kan denne kontraherende part suspendere anvendelsen af disse regler for de paagaeldende varer. Saadanne afgoerelser skal omgaaende meddeles Den blandede Komité sammen med alle noedvendige oplysninger. Med forbehold af allerede trufne bevarende foranstaltninger skal Den blandede Komité omgaaende undersoege situationen med henblik paa at finde en for de kontraherende parter acceptabel loesning. Artikel 3Denne afgoerelse traeder i kraft den 1. marts 1986. Udfaerdiget i Bruxelles, den 4. december 1985. Paa Den blandede Komités vegne G. GIOLA Formand BILAG ILISTE I Faerdigvarer, som omfattes af 40 %-reglen i artikel 1, litra a) >TABELPOSITION> (1) Mindst 50 % af vaerdien af de ved samlingen af symaskinehovedet (uden motor) anvendte varer skal have oprindelsesstatus, og traadspaendings-, griber- og zig-zag-syningsmekanismerne skal have oprindelsesstatus.>TABELPOSITION>BILAG IILISTE II Faerdigvarer, som omfattes af 30 %-reglen i artikel 1, litra b)>TABELPOSITION> (1) 25 %-reglen skal anvendes. (2) For saa vidt angaar roterende fortraengningspumper anvendes 25 %-reglen. (3) For saa vidt angaar ventilatorer, blaesere o.lign. anvendes 25 %-reglen.>TABELPOSITION> (4) 25 %-reglen anvendes. (5) For pos. 85.14 og 85.15 anvendes 25 %-reglen, og vaerdien af anvendte transistorer, som ikke har oprindelsesstatus, maa ikke overstige 3 % af den faerdige vares vaerdi. (6)For halvleder komponenter og elektroniske mikrokredsloeb, pos. ex 85.21, anvendes 25 %-reglen.>TABELPOSITION>


text:
 Avis juridique important
 |
 22003D0080
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalg nr. 80/2003 af 20. juni 2003 om ændring af bilag XI (tjenesteydelser på telekommunikationsområdet) til EØS-aftalen
 EU-Tidende nr. L 257 af 09/10/2003 s. 0031 - 0032
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalgnr. 80/2003af 20. juni 2003om ændring af bilag XI (tjenesteydelser på telekommunikationsområdet) til EØS-aftalenDET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR -under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt "aftalen", særlig artikel 98, ogud fra følgende betragtninger:(1) Bilag XI til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 168/2002 truffet af Det Blandede EØS-udvalg den 6. december 2002(1).(2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/58/EF af 12. juli 2002 om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor (direktiv om databeskyttelse inden for elektronisk kommunikation)(2) skal indarbejdes i aftalen.(3) Direktiv 2002/58/EF ophæver med virkning fra den 31. oktober 2003 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/66/EF af 15. december 1997(3), som er indarbejdet i aftalen, og som følgelig skal ophæves ifølge aftalen -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Bilag XI til aftalen ændres således:1) Følgende punkt indsættes efter punkt 5h (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/31/EF):"5ha. 32002 L 0058: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/58/EF af 12. juli 2002 om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor (direktiv om databeskyttelse inden for elektronisk kommunikation) (EFT L 201 af 31.7.2002, s. 37).Direktivets bestemmelser gælder i forbindelse med aftalen med følgende tilpasninger:a) I artikel 1, stk. 3, erstattes udtrykket 'traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab' med udtrykket 'EØS-aftalen'.b) I artikel 15, stk. 1, erstattes udtrykket 'fællesskabsrettens generelle principper, herunder principperne i EU-traktatens artikel 6, stk. 1 og 2,' med udtrykket 'generelle principper i EØS-lovgivningen'.Procedurer for Liechtensteins, Islands og Norges associering i henhold til artikel 101 i aftalen:Den person, der af hver EFTA-stat udpeges til at deltage som observatør i møderne i arbejdsgruppen vedrørende beskyttelse af fysiske personer med hensyn til behandling af personoplysninger, kan under samme vilkår og betingelser, som er anført i punkt 5e (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF), også deltage i møderne, når arbejdsgruppen om beskyttelse af fysiske personer med hensyn til behandling af personoplysninger udfører de opgaver, der er fastsat i artikel 30 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF vedrørende de spørgsmål, der er omfattet af dette direktiv, dvs. beskyttelsen af grundlæggende rettigheder og frihedsrettigheder og legitime interesser i den elektroniske kommunikationssektor."2. Teksten i punkt 5f (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/66/EF) udgår med virkning fra den 31. oktober 2003.Artikel 2Teksterne til direktiv 2002/58/EF på islandsk og norsk, som offentliggøres i EØS-tillægget til Den Europæiske Unions Tidende, er autentiske.Artikel 3Denne afgørelse træder i kraft den 21. juni 2003, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle fornødne meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1(4).Artikel 4Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.Udfærdiget i Bruxelles, den 20. juni 2003.På Det Blandede EØS-udvalgs vegneP. WesterlundFormand(1) EUT L 38 af 13.2.2003, s. 30.(2) EFT L 201 af 31.7 2002, s. 37.(3) EFT


text:
 12.12.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 350/1
 AFGØRELSE Nr. 3/2006 TRUFFET AF AVS-EF-AMBASSADØRUDVALGET
 den 27. september 2006
 om finansforordningen for Det Tekniske Center for Samarbejde på Landbrugsområdet og i Landdistrikterne (TCL)
 (2006/877/EF)
 AVS-EF-AMBASSADØRUDVALGET HAR —
 under henvisning til partnerskabsaftalen mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000 (1) (i det følgende benævnt »aftalen«), særlig artikel 3, stk. 4, litra b) og d), i bilag III hertil,
 under henvisning til den interne aftale af 18. september 2000 mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om finansiering og forvaltning af Fællesskabets bistand i henhold til finansprotokollen til partnerskabsaftalen mellem staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, undertegnet den 23. juni 2000 i Cotonou, Benin, samt om finansiel bistand til de oversøiske lande og territorier, på hvilke EF-traktatens fjerde del finder anvendelse (2),
 under henvisning til finansforordning af 27. marts 2003 for den 9. Europæiske Udviklingsfond (3),
 under henvisning til forslag fra Kommissionen udarbejdet i samarbejde med Det Tekniske Center for Samarbejde på Landbrugsområdet og i Landdistrikterne, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 I henhold artikel 3, stk. 4, litra b), i aftalens bilag III skal ambassadørudvalget efter undertegnelsen af aftalen udstede finansforordningen for Det Tekniske Center for Samarbejde på Landbrugsområdet og i Landdistrikterne (i det følgende benævnt »centret«).
 (2)
 I henhold til artikel 3, stk. 4, litra d), i aftalens bilag III skal ambassadørudvalget fastlægge procedurerne for vedtagelse af centrets budget —
 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
 KAPITEL I
 ALMINDELIGE PRINCIPPER
 AFDELING 1
 Principperne om enhed, et realistisk budget, balance og én regningsenhed
 Artikel 1
 1. Alle centrets indtægts- og udgiftsposter optages i overslag baseret på et årligt arbejdsprogram med omkostningsberegning, der udarbejdes for hvert regnskabsår og optages i budgettet.
 2. Indtægter og udgifter på budgettet skal balancere.
 Artikel 2
 Budgettet opstilles og gennemføres i euro, og regnskaberne aflægges i euro. Af hensyn til forvaltningen kan centret dog gennemføre transaktioner i AVS-landenes og EU-medlemsstaternes nationale valutaer.
 Artikel 3
 1. Indtægterne omfatter bidraget fra Den Europæiske Udviklingsfond (i det følgende benævnt »EUF«), skat på lønninger og andre af centret betalte vederlag samt diverse indtægter.
 2. Indtægterne kan også omfatte bidrag fra andre donorer til centrets budget.
 3. Centret kan også på tredjeparters vegne forvalte midler, som er bestemt til samfinansiering af aktiviteter, der er omhandlet i bilag III til aftalen. De finansielle regler for forvaltningen af disse midler er fastsat i artikel 34 i denne afgørelse.
 Artikel 4
 Udgiftsoverslagene omfatter aktions- og interventionsudgifter. Der sondres tydeligt mellem disse i budgettet.
 Artikel 5
 1. Regnskabsåret begynder den 1. januar og slutter den 31. december.
 2. Bevillingerne på budgettet godkendes for ét regnskabsår.
 Dog fremføres bevillinger, som der behørigt er indgået forpligtelser for i løbet af et regnskabsår, men som ikke er betalt senest den 31. december i det pågældende år, automatisk til det følgende regnskabsår. Således fremførte bevillinger skal tydeligt fremgå af


text:
regnskaberne for det pågældende år.
 De frigjorte bevillinger ved udgangen af et regnskabsår tilbageføres til det femårige rammebeløb, der er afsat til centret ved aftalen.
 3. Ved udløbet af hver finansprotokol til aftalen overføres bevillinger, som der er indgået forpligtelser for, men som ikke er betalt, automatisk til næste finansprotokol til aftalen. Bevillinger, som der er indgået forpligtelser for, men som ikke er betalt ved aftalens udløb, fremføres kun i overgangsperioden mellem aftalen og den næste aftale, eller om nødvendigt i afregningsperioden på tolv måneder.
 4. Hvis budgettet for et givet regnskabsår ikke er vedtaget ved begyndelsen af dette, kan direktøren for at sikre centrets kontinuitet tillade afholdelse af månedlige udgifter, forudsat at de ikke overstiger en tolvtedel af de tilsvarende bevillinger under hver artikel for sig, der er godkendt på budgettet for det foregående regnskabsår.
 Hvad angår kvartalsmæssige interventionsudgifter, som skal betales på forhånd og godkendes over budgettet for det foregående regnskabsår, kan der indgås forpligtelser under hver artikel for sig, forudsat at de ikke overstiger en fjerdel af de tilsvarende bevillinger, der er godkendt på budgettet for det foregående regnskabsår.
 AFDELING 2
 Principper om forsvarlig økonomisk forvaltning
 Artikel 6
 1. Budgetbevillinger skal anvendes i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning, dvs. i overensstemmelse med principperne om sparsommelighed, produktivitet og effektivitet.
 2. I henhold til princippet om sparsommelighed skal midlerne stilles til rådighed på det rette tidspunkt, i den rigtige mængde og kvalitet og så omkostningseffektivt som muligt.
 I henhold til princippet om produktivitet skal forholdet mellem de anvendte ressourcer og de opnåede resultater være direkte proportionalt.
 I henhold til princippet om effektivitet skal de opstillede specifikke mål og de forventede resultater nås.
 3. Målene bør være klart defineret og deres gennemførelse kontrolleres ved hjælp af målelige indikatorer. Projekter, som finansieres med midler fra EUF, bør forhåndsevalueres. Resultatet af sådanne evalueringer medtages i den dokumentation, der forelægges for Kommissionen til godtgørelse af det årlige EUF-bidrag, som centret har anmodet om.
 KAPITEL II
 BUDGETTETS OPSTILLING
 Artikel 7
 1. Inden for rammerne af det overordnede strategidokument og det samlede budget, der ved finansprotokollen er afsat til centret, udarbejder direktøren et udkast til årligt arbejdsprogram og et budgetforslag. Disse udkast godkendes af bestyrelsen senest den 1. juli i året før gennemførelsen og forelægges ambassadørudvalget til vedtagelse.
 2. Centret fremsender en kopi af udkastet til det årlige arbejdsprogram og budgetforslaget til Kommissionen, som iværksætter Fællesskabets godkendelsesprocedurer.
 3. Der skal kunne indgås forpligtelser på budgettet fra den dato, hvor fællesskabsmyndigheden vedtager afgørelsen om finansiering af det EUF-bidrag, som centret har anmodet om. Centret orienteres om afgørelsen.
 Artikel 8
 1. Betalingsbetingelserne i tilknytning til bidraget fra EUF fastsættes i en tilskudsaftale mellem Kommissionen og centret.
 2. Centret tilbagebetaler på basis af reviderede regnskaber den del af bidraget fra de foregående regnskabsår til EUF, som svarer til annullerede bevillinger.
 3. Budgettet opdeles i afsnit (budgetposter), kapitler, artikler og konti alt efter indtægternes eller udgifternes art eller formål.
 Artikel 9
 Om fornødent fremlægger direktøren et udkast til tillægs- eller ændringsbudget, som opstilles i samme form og


text:
efter samme procedurer som det budget, der indeholdt de oprindelige overslag.
 KAPITEL III
 GENNEMFØRELSE AF BUDGETTET
 Artikel 10
 1. Direktøren har ansvaret for budgettets gennemførelse inden for rammerne af de tildelte bevillinger. Direktøren aflægger beretning til bestyrelsen.
 2. Direktøren anvender budgetbevillingerne i overensstemmelse med de i artikel 6 omhandlede principper om forsvarlig økonomisk forvaltning.
 Artikel 11
 1. Enhver indtægt og udgift skal krediteres eller debiteres en artikel på budgettet.
 Der må ikke indgås forpligtelser eller anvises betalinger for udgifter, der overstiger de godkendte bevillinger for det pågældende regnskabsår eller bevillinger, der fremføres fra forrige regnskabsår.
 2. Indtægter og udgifter opføres med deres fulde beløb i regnskaberne uden indbyrdes modregning.
 Uanset denne regel trækkes følgende fra de afsatte beløb:
 a)
 bøder pålagt en part i en kontrakt
 b)
 justering af fejlagtigt betalte beløb, forudsat at denne kan foretages ved fradrag, når der foretages en efterfølgende fastsættelse under det kapitel, den artikel og det regnskabsår, hvorunder den overskydende betaling blev foretaget
 c)
 værdien af køretøjer, udstyr og anlæg, som tages i bytte ved køb af nye genstande af samme art; nettokøbsprisen opføres i regnskaberne som anskaffelsespris med henblik på værdiansættelse af beholdningerne
 d)
 rabatter fratrukket fakturaer og opgørelser.
 Ligeledes kan følgende beløb uanset denne regel genanvendes på samme post som den oprindelige udgift:
 a)
 tilbagebetaling af fejlagtigt betalte beløb
 b)
 udbetalte forsikringsydelser
 c)
 provenu ved salg af køretøjer, udstyr og anlæg, som er fuldt afskrevet ved udskiftningen
 d)
 provenu ved salg af publikationer og film
 e)
 valutakursforskelle, som konstateres ved budgetgennemførelsen, og for hvilke der kompenseres. Slutresultatet, hvad enten det er positivt eller negativt, skal figurere i regnskabet.
 Artikel 12
 Overførsler mellem afsnit skal godkendes af bestyrelsen. Overførsler fra et kapitel til et andet og fra en artikel til en anden inden for et kapitel besluttes af direktøren, der underretter bestyrelsen herom.
 Artikel 13
 Centrets indtægter indbetales på en eller flere konti, der oprettes i centrets navn.
 KAPITEL IV
 FINANSKONTROL
 Artikel 14
 1. Bestyrelsen udpeger en finansinspektør, der forinden skal godkende forpligtelser og anvisninger for alle udgifter, indtægter og forskud.
 2. Finansinspektøren skal have dokumenteret erfaring med internationale organisationers finansielle regler og revision.
 3. Finansinspektøren ansættes på samme vilkår som centrets personale. I administrativ henseende refererer han til centrets direktør. Det er dog bestyrelsen, der på baggrund af et begrundet forslag fra direktøren vedtager forholdsregler i forbindelse med disciplinært ansvar, suspension, udtræden af tjenesten eller retsforfølgelse.
 4. Finansinspektørens kontrol fører til accept eller afvisning af godkendelsen. Godkendelsen skal sikre, at:
 a)
 udgifter og indtægter svarer til budgettet og er i overensstemmelse med reglerne
 b)
 principperne om forsvarlig økonomisk forvaltning i artikel 6 er blevet fulgt.
 Kontrollen udføres i overensstemmelse med interne procedureregler, som direktøren forelægger bestyrelsen til godkendelse.
 5. Afslag på godkendelse skal begrundes skriftligt over for direktøren. Medmindre et afslag er begrundet med utilstrækkelige midler, kan direktøren ved en begrundet afgørelse og på eget ansvar se bort fra finansinspektørens afslag på godkendelse. Direktøren underretter skriftligt bestyrelsen om enhver sådan beslutning på næste bestyrelsesmøde.
 6. Finansinspektøren skal have adgang til alle bilag


text:
og anden dokumentation vedrørende udgifter eller indtægter, der skal kontrolleres. Finansinspektøren kan udføre kontrol på stedet.
 7. Finansinspektøren udfører sine arbejdsopgaver i fuldstændig uafhængighed. Finansinspektøren modtager ingen instrukser og hindres på ingen måde i udførelsen af sine arbejdsopgaver.
 8. Direktøren kan anmode finansinspektøren om en udtalelse om spørgsmål i forbindelse med analyse, tilrettelæggelse og forbedring af centrets interne procedurer. Direktøren kan endvidere bede finansinspektøren om at gennemgå dokumenter for at kontrollere, om transaktioner finansieret over budgettet er gennemført korrekt.
 9. Ved udgangen af hvert regnskabsår og senest den 30. april året efter udarbejder finansinspektøren en årsberetning med en vurdering af finansforvaltningen og gennemførelsen af budgettet. Beretningen sendes til direktøren, som forelægger den med sine egne bemærkninger for bestyrelsen på næste bestyrelsesmøde.
 KAPITEL V
 BUDGETTETS ADMINISTRATION
 Artikel 15
 1. Centrets budget administreres i overensstemmelse med princippet om, at anvisningsberettigede og regnskabsførere varetager særskilte funktioner. Bevillingerne administreres af den anvisningsberettigede, som er den eneste, der har beføjelse til at indgå udgiftsforpligtelser, konstatere tilstedeværelsen af udestående fordringer og udstede indtægts- og betalingsordrer.
 2. Inkasseringer og betalinger foretages af regnskabsføreren.
 3. Den anvisningsberettigede kan ikke fungere som regnskabsfører.
 Artikel 16
 1. Forud for enhver foranstaltning, der kan give anledning til udgifter for centret, skal der foreligge et forpligtelsesforslag ledsaget af bilag, som fremsendes til finansinspektøren med henblik på forudgående godkendelse.
 2. Der kan indgås en foreløbig forpligtelse vedrørende faste tilbagevendende udgifter.
 3. Der føres regnskab med forpligtelser og betalingsordrer. Der føres regnskab med forpligtelser og anvisninger.
 Artikel 17
 1. Formålet med den anvisningsberettigedes fastsættelse af udgifter er at:
 a)
 kontrollere kreditors adkomst
 b)
 fastslå og kontrollere fordringens tilstedeværelse og størrelse
 c)
 kontrollere, at fordringen er forfalden.
 2. Enhver afholdelse af udgifter skal baseres på bilag, der godtgør kreditors ret til betaling for faktisk levering af tjenesteydelser og varer samt udført arbejde eller på anden dokumentation til støtte for betalingen.
 Alle betalingsbeslutninger skal godkendes af den kompetente anvisningsberettigede.
 Artikel 18
 1. Anvisning er den handling, hvorved den anvisningsberettigede ved udstedelse af en betalingsordre giver regnskabsføreren instruks om at betale en udgiftspost, som han har godkendt.
 2. Betalingsordren skal være ledsaget af de originale bilag, som skal være forsynet med eller ledsaget af den anvisningsberettigedes godkendelse, hvorved det bekræftes, at de beløb, der skal betales, er korrekte, og at leverancerne har fundet sted, eller at tjenesteydelsen er leveret.
 3. Genparter af bilagene, som den anvisningsberettigede har godkendt som ægte kopier, kan i nogle tilfælde accepteres i stedet for originalerne.
 4. Betalingsordrerne sendes til regnskabsføreren med henblik på betaling.
 5. Om fornødent ledsages betalingsordren til regnskabsføreren af en attestering af, at de pågældende aktiver er blevet registreret i beholdningen.
 Artikel 19
 1. Betaling er den endelige handling, hvorved centret frigøres for sin forpligtelse over for sine kreditorer.
 2. Betalingen foretages af regnskabsføreren inden for rammerne af de disponible midler.
 3. Hvis der foreligger en materiel fejl, hvis den frigørende kvitterings gyldighed anfægtes, eller hvis de formkrav, der er foreskrevet i denne finansforordning, er tilsidesat, suspenderer regnskabsføreren betalingen. Regnskabsføreren underretter straks den anvisningsberettigede og finansinspektøren herom med en


text:
begrundelse for suspensionen.
 Direktøren kan i tilfælde af suspension skriftligt og på eget ansvar kræve, at betalingen foretages. Direktøren underretter skriftligt bestyrelsen om enhver sådan beslutning på næste bestyrelsesmøde.
 Artikel 20
 1. Betalinger foretages som hovedregel over en bank- eller postgirokonto, helst ved bankoverførsel eller, hvis det er velbegrundet, ved check. Betalingerne foretages i euro undtagen i behørigt begrundede undtagelsestilfælde, som centret godkender.
 2. Checks og bankoverførsler eller postgirooverførsler kræver to underskrifter: regnskabsførerens og den anvisningsberettigedes eller en repræsentants.
 3. I behørigt begrundede tilfælde kan direktøren tillade kontant betaling. I forbindelse med disse betalinger skal der udstedes en kvittering.
 4. Sker administrationen af indtægter og udgifter via edb, kan der anvendes datamatisk eller elektronisk underskrift.
 5. Hvis de faktiske valutakurser ikke foreligger, skal de omregningskurser, der benyttes til beregning i euro af de betalinger, der skal foretages, eller af de indtægter, der skal inkasseres i lokale AVS-valutaer, være dem, der gjaldt den første hverdag i den måned, i hvilken den faktiske transaktionsdato faldt, som opgjort af centrets bank eller posthus.
 Artikel 21
 1. Med henblik på betaling af visse udgiftskategorier, som defineret i gennemførelsesbestemmelserne til forretningsordenen, kan der oprettes forskudsforvaltninger på de af centret fastsatte betingelser.
 2. Enhver beslutning om at oprette en forskudsforvaltning træffes af direktøren på forslag af det medlem af personalet, der beskæftiger sig med den pågældende sag. Alle forslag skal godkendes af regnskabsføreren og finansinspektøren, inden de fremsendes til direktøren.
 3. I enhver beslutning om at oprette en forskudsforvaltning skal angives:
 a)
 forskudsbestyrerens navn
 b)
 forskudsbestyrerens ansvar
 c)
 forskuddets maksimale størrelse
 d)
 art og maksimal størrelse for hver udgiftspost
 e)
 regler og frister for forelæggelse af bilag.
 4. Den anvisningsberettigede og regnskabsføreren træffer de nødvendige foranstaltninger til at frigive de godkendte forskudsbetalinger med det nøjagtige beløb inden for de fastsatte frister.
 Artikel 22
 1. Direktøren er anvisningsberettiget for de bevillinger, der er opført på centrets budget.
 2. Direktøren kan delegere nogle af sine arbejdsopgaver til sit personale. I hver beslutning om delegering af beføjelser skal det fastsættes, hvor længe bemyndigelsen gælder, og hvor omfattende den er.
 Artikel 23
 1. Direktøren udnævner en regnskabsfører, som har ansvaret for:
 a)
 korrekt gennemførelse af betalinger, inkassering af indtægter og inddrivelse af fordringer
 b)
 udarbejdelse og forelæggelse af årsregnskabet i overensstemmelse med artikel 25
 c)
 regnskabsføring i overensstemmelse med artikel 25
 d)
 gennemførelse af regnskabsreglerne og -metoderne samt kontoplanen med udgangspunkt i regler fastlagt af Kommissionens regnskabsfører.
 e)
 udformning og godkendelse af regnskabssystemer og, når det er relevant, af de systemer, som den anvisningsberettigede har udformet med henblik på at levere eller dokumentere regnskabsmæssige oplysninger
 f)
 likviditetsstyring efter fælles aftale med direktøren.
 2. Regnskabsføreren modtager fra den anvisningsberettigede, som garanterer pålideligheden heraf, alle oplysninger, der er nødvendige for opstillingen af regnskaber, der nøjagtigt viser centrets finansielle aktiver og budgetgennemførelse.
 3. Regnskabsføreren er den eneste, der har beføjelse til at forvalte midler og værdier, jf. stk. 1 og artikel 21. Regnskabsføreren er ansvarlig for deres opbevaring.
 4. Regnskabsføreren kan med henblik på udførelsen af sine arbejdsopgaver med direktørens samtykke delegere visse


text:
arbejdsopgaver til sit nærmeste personale. I fuldmagtsdokumentet fastlægges de opgaver, som overføres til disse personer, samt rettigheder og forpligtelser.
 Artikel 24
 1. I forbindelse med inddrivelse af ethvert forfaldent beløb til centret udsteder den anvisningsberettigede en indtægtsordre. Indtægtsordrer skal godkendes af finansinspektøren.
 2. Regnskabsføreren har ansvaret for de indtægtsordrer, som den anvisningsberettigede har sendt til ham.
 3. Der udstedes en kvittering for alle kontante betalinger til regnskabsføreren eller forskudsbestyreren.
 KAPITEL VI
 REGNSKABER, UDARBEJDELSE OG EFTERPRØVNING AF ÅRSREGNSKABET, REVISION, REVISIONSRETTEN, OLAF
 Artikel 25
 1. Regnskaberne føres i euro, under anvendelse af dobbelt bogholderi og på grundlag af kalenderåret. De skal vise alle indtægter og udgifter fra 1. januar til 31. december hvert år og omfatte de originale bilag.
 Regnskaberne afsluttes ved regnskabsårets udgang for at gøre det muligt at udarbejde centrets årsregnskab.
 2. Posteringer foretages på grundlag af et regnskabssystem, som omfatter en kontoplan, der tydeligt adskiller de konti, som gør det muligt at opstille balancen, fra de konti, som gør det muligt at opstille resultatopgørelsen. Disse posteringer registreres i bøger eller på kort, som gør det muligt at opstille en samlet månedlig balance. Alle forskud opføres på en versurkonto og udlignes senest ved udgangen af det følgende regnskabsår, medmindre der er tale om stående forskud.
 3. Centret opstiller senest den 30. april i år N+1 en balance og en resultatopgørelse.
 Balancen viser centrets aktiver og passiver pr. 31. december i det foregående regnskabsår.
 Resultatopgørelsen omfatter:
 a)
 en indtægtsoversigt, der omfatter:
 —
 indtægtsoverslag for kalenderåret
 —
 ændringer i indtægtsoverslagene
 —
 fordringer, der opstår i løbet af kalenderåret
 —
 beløb, der endnu ikke er blevet inddrevet ved kalenderårets udløb
 —
 andre indtægter
 b)
 en udgiftsoversigt, der omfatter:
 —
 en sammenfattende oversigt over bevillinger, der er indgået forpligtelser for, bevillinger, der er fremført fra år N, og bevillinger, der er bortfaldet
 —
 en sammenfattende oversigt over bevillinger, der er fremført fra år N-1, og bevillinger, der er bortfaldet
 —
 en sammenfattende oversigt over bevillinger, der er indgået forpligtelser for, og betalingsordrer for år N
 —
 en sammenfattende oversigt over bevillinger, der er indgået forpligtelser for, og betalingsordrer for år N-1
 c)
 noter til årsregnskabet, der omfatter:
 —
 de benyttede regnskabsprincipper
 —
 detaljerede noter og beregninger til forklaring af posterne i oversigterne
 —
 alle forklaringer, der er nødvendige af hensyn til regnskabernes gennemsigtighed.
 4. Hvert kvartal udarbejdes der en oversigt, som sendes til ambassadørudvalget, og som viser situationen for gennemførelsen af det igangværende budget og brugen af de fremførte bevillinger; denne oversigt attesteres af finansinspektøren og sendes til bestyrelsen.
 Artikel 26
 1. Bestyrelsen udpeger for en periode på højst tre år et revisionsfirma af international standard, som vælges efter offentligt udbud og på anbefaling af centrets direktør.
 2. Revisorerne har til opgave at revidere centrets regnskaber og kontante beholdninger, efterprøve, at fortegnelserne og balancerne er udarbejdet på en tilfredsstillende måde og i god tro, og påse, at oplysningerne om centrets regnskaber er korrekte.
 3. Formålet med revisionen, som sker på basis af regnskabsbilag og om nødvendigt på stedet, er at fastslå, at alle forfaldne


text:
indtægter er modtaget og alle udgifter afholdt på en lovlig og korrekt måde, og at den økonomiske forvaltning har været forsvarlig.
 4. Revisorerne attesterer, at årsregnskaberne er opstillet korrekt i overensstemmelse med internationale regnskabsstandarder og giver et sandfærdigt billede af centrets økonomiske situation.
 5. Revisorerne udarbejder senest den 30. juni efter regnskabsårets afslutning en beretning. Beretningen sendes til direktøren, som sender den med sine egne bemærkninger til bestyrelsen, der forelægger den for ambassadørudvalget med sine egne anbefalinger.
 På grundlag af denne rapport og årsregnskabet meddeler ambassadørudvalget direktøren decharge for budgettets gennemførelse.
 6. Revisorerne rådgiver centret med hensyn til risikostyring ved at afgive uafhængige udtalelser om forvaltnings- og kontrolsystemernes kvalitet og ved at fremsætte henstillinger til forbedring af betingelserne for transaktionernes gennemførelse og til fremme af en forsvarlig økonomisk forvaltning.
 Revisorerne er ansvarlige for:
 a)
 at vurdere hensigtsmæssigheden af og effektiviteten i centrets interne forvaltningssystemer og arbejde under gennemførelsen af programmer og fastlæggelse af nødvendige forholdsregler i lyset af de dermed forbundne risici,
 og
 b)
 at vurdere hensigtsmæssigheden og kvaliteten af de interne systemer for kontrol med gennemførelsen af budgettet.
 7. Revisorerne reviderer alle centrets aktiviteter og enheder. De har fuldstændig og ubegrænset adgang til alle oplysninger, der er nødvendige for udførelsen af deres opgaver.
 Artikel 27
 Kommissionen (på Fællesskabets vegne), Revisionsretten og Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) kan efterprøve den finansiering, som centret modtager fra EUF, i henhold til finansforordningen vedrørende 9. EUF.
 Revisionsretten kan efterprøve, at indtægterne er modtaget og udgifterne afholdt på en lovlig og korrekt måde, og at bestemmelserne i aftalen og finansforordningen vedrørende 9. EUF er overholdt.
 KAPITEL VII
 DE ANVISNINGSBERETTIGEDES, REGNSKABSFØRERNES OG FORSKUDSBESTYRERNES ANSVAR
 Artikel 28
 Anvisningsberettigede, der fastlægger udestående fordringer, udsteder indtægtsordrer, indgår en udgiftsforpligtelse eller undertegner en betalingsordre uden at efterkomme bestemmelserne i denne finansforordning, er disciplinært og eventuelt også økonomisk ansvarlige. Det samme er tilfældet, hvis de undlader at udarbejde et dokument, hvorved der konstateres en fordring, eller hvis de undlader at udstede indtægtsordrer eller uden begrundelse udsteder dem med forsinkelse.
 Dette disciplinære og eventuelt også økonomiske ansvar kan kun gøres gældende over for den anvisningsberettigede, hvis fejlen er forsætlig eller skyldes grov forsømmelighed.
 Artikel 29
 1. Regnskabsføreren er disciplinært og eventuelt også økonomisk ansvarlige for betalinger, som han foretager i strid med artikel 19.
 Regnskabsføreren er disciplinært og økonomisk ansvarlige for tab eller beskadigelse af midler, værdier og dokumenter, som han har ansvaret for, dersom dette tab eller denne beskadigelse er forsætlig eller skyldes grov forsømmelighed.
 På de samme betingelser er regnskabsføreren ansvarlig for den korrekte gennemførelse af ordrer, som han har modtaget vedrørende brug og forvaltning af bank- og postgirokonti, særlig:
 a)
 hvis han modtager eller betaler beløb, der ikke er i overensstemmelse med de tilsvarende indtægts- eller betalingsordrer
 b)
 hvis han foretager betalinger til en anden person end den berettigede.
 2. Forskudsbestyrerne er disciplinært og eventuelt også økonomisk ansvarlige i følgende tilfælde:
 a)
 hvis de ikke kan fremlægge passende dokumentation for de betalinger, de har foretaget
 b)
 hvis de foretager betalinger til en anden person end


text:
den berettigede.
 De er disciplinært og økonomisk ansvarlige for tab eller beskadigelse af midler, værdier og dokumenter, som de har ansvaret for, dersom dette tab eller denne beskadigelse er forsætlig eller skyldes grov forsømmelighed.
 Artikel 30
 1. Regnskabsførerne og forskudsbestyrerne forsikrer sig mod de risici, der er omhandlet i artikel 29.
 Centret dækker de dermed forbundne forsikringsudgifter. Det skal specificere, hvilket personale der fungerer som regnskabsførere og forskudsbestyrere, samt de betingelser, hvorunder det vil dække de pågældende ansattes udgifter til forsikring mod de risici, der knytter sig til deres arbejdsopgaver.
 2. Der afsættes en særlig godtgørelse til regnskabsførere og forskudsbestyrere. Disse godtgørelsers størrelse fastsættes i en forordning, der udarbejdes af centret og godkendes af bestyrelsen. Godtgørelserne krediteres hver måned en konto, som centret opretter for hver af disse ansatte, med henblik på opbygning af en garantifond til dækning af et eventuelt kasse- eller bankunderskud, som den pågældende kan gøres ansvarlig for, for så vidt et sådant underskud ikke er dækket ved hjælp af erstatninger fra forsikringsselskaber.
 Kreditsaldoen på disse garantifonde udbetales til de pågældende efter afslutningen af deres ansættelse som regnskabsfører eller forskudsbestyrer, og efter at der er meddelt dem endelig decharge for deres forvaltning.
 3. Direktøren meddeler senest to år efter årsregnskabets fremsendelse til ambassadørudvalget regnskabsføreren og forskudsbestyreren decharge på grundlag af de eksterne revisorers rapport.
 Artikel 31
 De anvisningsberettigedes, regnskabsførernes og forskudsbestyrernes økonomiske og disciplinære ansvar fastsættes i henhold til centrets personalevedtægt.
 Artikel 32
 Ansatte har ikke ret til at behandle sager i forbindelse med budgetgennemførelsen, hvis deres egne interesser derved kommer i konflikt med centrets. Skulle en sådan situation opstå, afstår den ansatte fra enhver handling og underretter sin overordnede herom.
 Der foreligger en interessekonflikt, når den ansatte i forbindelse med budgetgennemførelsen ikke kan udøve sit hverv upartisk og objektivt på grund af familiemæssige eller personlige forhold, nationalt eller politisk tilhørsforhold, økonomiske interesser, eller når der af anden grund er sammenfald mellem hans og modtagerens interesser.
 KAPITEL VIII
 ALMINDELIGE OG ENDELIGE BESTEMMELSER
 Artikel 33
 Kontrakter indgås i overensstemmelse med de almindelige forskrifter vedrørende tjenesteydelser, anlægsarbejder og leverancer som fastlagt ved AVS-EF-Ministerrådets afgørelse nr. 2/2002 af 7. oktober 2002 om gennemførelsen af artikel 28, 29 og 30 i bilag IV til Cotonou-aftalen (4).
 Reglerne for gennemførelse af ovennævnte almindelige forskrifter fastsættes i en intern forordning, der godkendes af bestyrelsen efter udtalelse fra Kommissionen.
 Artikel 34
 1. Centret kan ifølge sit mandat også forvalte bevillinger på tredjeparts vegne. Listen over disse midler opføres i et bilag til centrets budget.
 2. Denne finansforordning finder anvendelse på forvaltningen af disse midler.
 3. Der føres særskilte regnskaber vedrørende forvaltningen af disse midler på tredjeparters vegne.
 4. Årsregnskabet for hver fond, der forvaltes af centret på en tredjeparts vegne, skal omfatte en balance og en resultatopgørelse med angivelse af situationen den 31. december i det pågældende regnskabsår. De påtegnes i overensstemmelse med bestemmelserne i den aftale, der er indgået mellem centret og tredjeparten.
 Hvis der ikke findes sådanne bestemmelser, foretages påtegningen af centrets eksterne revisorer.
 5. Dette årsregnskab knyttes som bilag til centrets


text:
årsregnskab.
 Artikel 35
 1. Der føres en løbende fortegnelse over løsøre og fast ejendom, der tilhører centret. Kun løsøre med en værdi på 350 EUR eller derover optages i fortegnelsen. Nummeret i fortegnelsen noteres på hver faktura, før denne betales.
 2. Ethvert salg af løsøre og udstyr til en købsværdi pr. enhed på mere end 350 EUR skal annonceres på passende måde.
 3. Der udarbejdes en rapport, som både underskrives af direktøren og den person, der er ansvarlig for udstyret, når et formuegode eller en artikel, der er opført i fortegnelsen, afhændes, kasseres eller forsvinder ved tab, tyveri eller af anden grund.
 4. Den fysiske og regnskabsmæssige fortegnelse skal afstemmes ved udløbet af hvert regnskabsår. Afstemningen påtegnes af de eksterne revisorer.
 Artikel 36
 AVS-staterne, medlemsstaterne og Fællesskabet træffer hver især de fornødne foranstaltninger til gennemførelse af denne afgørelse.
 Artikel 37
 Centrets finansforordning, der blev godkendt ved AVS-EØF-Ambassadørudvalgets afgørelse nr. 2/91 af 19. april 1991, ophæves.
 Artikel 38
 Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 27. september 2006.
 På Ambassadørudvalgets vegne
 R. MAKONGO
 Formand
 (1) EFT L 317 af 15.12.2000, s. 3. Senest ændret ved aftale undertegnet i Luxembourg den 25.6.2005 (EUT L 287 af 28.10.2005, s. 4).
 (2) EFT L 317 af 15.12.2000, s. 355.
 (3) EUT L 83 af 1.4.2003, s. 1.
 (4) EFT L 320 af 23.11.2002, s. 1.


text:
Nr. L 382 / 26 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31 . 12 . 82
 DEN BLANDEDE KOMITES AFGØRELSE Nr. 1 /82
 af 6. september 1982
 om ændring, vedrørende pos. 84.59, af liste A til protokol nr. 3 angående definitionen af
 begrebet »varer med oprindelsesstatus« og angående metoder for administrativt
 samarbejde
 DEN BLANDEDE KOMITE HAR — bindelse at skabe et retligt grundlag, og det er derfor
 nødvendigt at forlænge fravigelsesperioden allerede
 nu —
 under henvisning til overenskomsten mellem Det
 europæiske økonomiske Fællesskab og kongeriget
 Sverige, undertegnet i Bruxelles den 22 . juli 1972,
 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE :
 under henvisning til protokol nr. 3 angående defini
 tionen af begrebet » varer med oprindelsesstatus« og
 angående metoderne for administrativt samarbejde, Artikel 1
 herefter benævnt protokol nr. 3 , særlig artikel 28 , og
 I liste A, der er knyttet som bilag til protokol nr. 3 ,
 ud fra følgende betragtninger : affattes fodnoten vedrørende position 84.59 således :
 » Disse bestemmelser skal indtil den 31 . decem
 Den i protokol nr. 3 , liste A, anførte fodnote, som
 tillader, at der for kernebrændstofelementer sker fra ber 1988 ikke gælde for brændstofelementer
 vigelse af oprindelsesbestemmelsen , der gælder for henhørende under pos . 84.59«.
 kapitel 84 i Toldsamarbejdsrådets nomenklatur
 (TSRN), gælder kun til den 31 . december 1984 ; ker
 nebrændstofelementer under pos . 84.59 fremstillet Artikel 2
 af uran uden oprindelsesstatus og beriget i Fælles
 skabet opfylder endnu ikke de grundlæggende krav i
 Denne afgørelse træder i kraft den 1 . oktober 1982.
 oprindelsesbestemmelserne , der gælder for kapi
 tel 84, og vil sandsynligvis ikke gøre det i en over
 skuelig fremtid, hvorfor det er nødvendigt at for
 Udfærdiget i Bruxelles , den 6 . september 1982 .
 længe fravigelsen for endnu et tidsrum ;
 inden for kernebrændstofindustrien indgås kontrak På Den blandede Komités vegne
 ter for lange tidsrum ad gangen og i særdeles god tid Pierre DUCHATEAU
 forud for den dato, hvor de første leverancer skal
 finde sted ; det er endvidere tilrådeligt i denne for Formand


text:
 22.11.2018
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 297/52
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 41/2017
 af 3. februar 2017
 om ændring af bilag XVI (Indkøb) til EØS-aftalen [2018/1775]
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2016/1804 af 10. oktober 2016 om nærmere regler for anvendelsen af artikel 34 og 35 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/25/EU om fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester (1) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Gennemførelsesafgørelse (EU) 2016/1804 ophæver Kommissionens beslutning 2005/15/EF af 7. januar 2005 (2), som er indarbejdet i EØS-aftalen, og som derfor skal udgå af EØS-aftalen.
 (3)
 Bilag XVI til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 I bilag XVI til EØS-aftalen foretages følgende ændringer:
 1)
 Følgende punkt indsættes efter punkt 6 g (Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/1986):
 »6h.
 32016 D 1804: Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2016/1804 af 10. oktober 2016 om nærmere regler for anvendelsen af artikel 34 og 35 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/25/EU om fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester (EUT L 275 af 12.10.2016, s. 39).«
 2)
 Teksten til punkt 6b (Kommissionens beslutning 2005/15/EF) udgår.
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af gennemførelsesafgørelsen (EU) 2016/1804, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 4. februar 2017, forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (*1).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 3. februar 2017.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Claude MAERTEN
 Formand
 (1) EUT L 275 af 12.10.2016, s. 39.
 (2) EUT L 7 af 11.1.2005, s. 7.
 (*1) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 Avis juridique important
 |
 22003X0318(06)
 Indgåelse af et aftalememorandum med Polen om deltagelse i Det Europæiske Fællesskabs sjette rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration som bidrag til realiseringen af det europæiske forskningsrum og til innovation (2002-2006)
 EU-Tidende nr. C 064 af 18/03/2003 s. 0020 - 0020
 Indgåelse af et aftalememorandum med Polen om deltagelse i Det Europæiske Fællesskabs sjette rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration som bidrag til realiseringen af det europæiske forskningsrum og til innovation (2002-2006)(2003/C 64/13)Aftalememorandummet mellem Europa-Kommissionen på Det Europæiske Fællesskabs vegne og regeringen for Polen om deltagelse i Det Europæiske Fællesskabs sjette rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration som bidrag til realiseringen af det europæiske forskningsrum og til innovation (2002-2006) blev undertegnet den 29. oktober 2002.Aftalememorandummets fulde tekst på engelsk findes på følgende netside:http://europa.eu.int/comm/ enlargement/pas/ocp/ocp_index.htm