text:
2.1. ændres ordet »hovedforpligtede« til »person, der er ansvarlig for proceduren,«.
 4.
 I punkt 2.2. ændres ordet »hovedforpligtede« til »person, der er ansvarlig for proceduren,«.
 5.
 I punkt 2.3. ændres ordet »afgangssted« til »afgangstoldsted« og ordene »den hovedforpligtedes bemyndigede repræsentant« ændres til »bemyndiget repræsentant for den person, der er ansvarlig for proceduren.«.
 6.
 Ordene »samlet kaution« erstattes af »samlet sikkerhedsstillelse« og ordene »den samlede kaution« af »den samlede sikkerhedsstillelse«.
 BILAG F
 Bilag B7-B10 og C1-C6 til tillæg III til konventionen erstattes af følgende bilag:
 »
 BILAG B7
 MODEL AF STEMPLER TIL BRUG VED BEREDSKABSPROCEDUREN
 1. Stempel nr. 1
 NØDPROCEDURE — NSTI
 EU-FORSENDELSE/FÆLLES FORSENDELSE
 INGEN TILGÆNGELIGE DATA I SYSTEMET
 INDLEDT DEN
 (Dato/tidspunkt)
 (dimensioner: 26 × 59 mm)
 2. Stempel nr. 2
 BEREDSKABSPROCEDURE
 EU-FORSENDELSE/FÆLLES FORSENDELSE
 INGEN TILGÆNGELIGE DATA I SYSTEMET
 INDLEDT DEN
 (Dato/tidspunkt)
 (dimensioner: 26 × 59 mm)
 BILAG B8
 TC 10 — GRÆNSEOVERGANGSATTEST
 Tekst af billedet
 TC 10 — GRÆNSEOVERGANGSATTEST
 Identifikation af transportmiddel
 FORSENDELSESANGIVELSE
 REFERENCENUMMER FOR GRÆNSEOVERGANGSTOLD-STEDET
 Art (T1, T2 eller T2F) og nummer
 Referencenummer for afgang-stoldstedet
 FORBEHOLDT TOLDVÆSENET
 Dato for grænseovergangen
 (Underskrift)
 Officielt stempel
 TC 10 — GRÆNSEOVERGANGSATTEST
 Identifikation af transportmiddel
 FORSENDELSESANGIVELSE
 REFERENCENUMMER FOR GRÆNSEOVERGANGSTOLD-STEDET
 Art (T1, T2 eller T2F) og nummer
 Referencenummer for afgang-stoldstedet
 FORBEHOLDT TOLDVÆSENET
 Dato for grænseovergangen
 (Underskrift)
 Officielt stempel
 BILAG B9
 MODEL AF ET SÆRLIGT STEMPEL TIL BRUG FOR GODKENDT AFSENDER
 1
 2
 3
 4
 5
 6
 (dimensioner: 55 × 25 mm)
 1.
 Rigsvåben, symbol eller bogstaver, der betegner landet
 2.
 Referencenummer for afgangstoldstedet
 3.
 Angivelsens nummer
 4.
 Dato
 5.
 Godkendt afsender
 6.
 Godkendelseskode
 BILAG B10
 TC 11 — ANKOMSTBEVIS
 Tekst af billedet
 TC 11 — ANKOMSTBEVIS
 Bestemmelsestoldstedet (sted, navn og referencenummer)
 attesterer, at forsendelsesangivelse T1, T2, T2F (1)
 registreret den (dd/mm/åå) under nr. (MRN-nummer) (2)
 af afgangstoldstedet (sted, navn og referencenummer)
 er blevet afleveret.
 Officielt stempel
 Sted , den (dd/mm/åå)
 (Underskrift)
 (1) Det ikke relevante overstreges
 (2) I tilfælde af midlertidigt driftsnedbrud i det elektroniske forsendelsessystem anføres et nummer, der anvendes i BCP.
 TC 11 — ANKOMSTBEVIS
 Bestemmelsestoldstedet (sted, navn og referencenummer)
 attesterer, at forsendelsesangivelse T1, T2, T2F (1)
 registreret den (dd/mm/åå) under nr. (MRN-nummer) (2)
 af afgangstoldstedet (sted, navn og referencenummer)
 er blevet afleveret.
 Officielt stempel
 Sted , den (dd/mm/åå)
 (Underskrift)
 (1) Det ikke relevante overstreges
 (2) I tilfælde af midlertidigt driftsnedbrud i det elektroniske forsendelsessystem anføres et nummer, der anvendes i BCP.
 BILAG C1
 KAUTIONSERKLÆRING — ENKELT SIKKERHEDSSTILLELSE
 I. Kautionserklæring
 1.
 Undertegnede (1) ...
 ...
 med bopæl (forretningssted) i (2)
 ...
 ...
 indestår ved garantistedet
 ...
 med indtil et maksimalt beløb af
 ...
 som selvskyldnerkautionist over for Den Europæiske Union bestående af Kongeriget Belgien, Republikken Bulgarien, Den Tjekkiske Republik, Kongeriget Danmark, Forbundsrepublikken Tyskland, Republikken Estland, Irland, Den Hellenske Republik, Republikken Kroatien, Kongeriget Spanien, Den Franske Republik, Irland, Den Italienske Republik, Republikken Cypern, Republikken Letland, Republikken Litauen, Storhertugdømmet Luxembourg, Ungarn, Republikken Malta, Kongeriget Nederlandene, Republikken Østrig, Republikken Polen, Den Portugisiske Republik, Rumænien, Republikken Slovenien, Den Slovakiske Republik, Republikken Finland, Kongeriget Sverige, Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland samt Republikken Island, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, Kongeriget Norge, Republikken Serbien, Det Schweiziske Forbund, Republikken Tyrkiet


text:
(3), Fyrstendømmet Andorra og Republikken San Marino (4) for de beløb, som den hovedforpligtede (5)
 ...
 måtte skylde eller kommer til at skylde de nævnte lande i told og andre afgifter (6) for de nedenfor anførte varer, der er dækket af følgende toldaktion (7):
 ...
 ...
 Beskrivelse af varerne:
 ...
 ...
 ...
 ...
 2.
 Undertegnede forpligter sig til efter første skriftlige påkrav fra de kompetente myndigheder i de i punkt 1 nævnte lande at betale de krævede beløb, uden at kunne udskyde betalingen ud over en frist på 30 dage fra påkravet, medmindre undertegnede eller enhver anden, hvem det måtte vedrøre, inden udløbet af denne frist på en for toldmyndighederne fyldestgørende måde godtgør, at den særlige procedure, bortset fra proceduren vedrørende særligt anvendelsesformål, er afsluttet, at toldkontrollen af varer med særligt anvendelsesformål eller den midlertidige opbevaring er ophørt korrekt, eller i tilfælde af andre aktioner end særlige procedurer og midlertidig opbevaring at varernes situation er blevet regulariseret.
 De kompetente myndigheder kan efter anmodning fra undertegnede af grunde, der skønnes gyldige, forlænge den frist, inden for hvilken undertegnede skal betale de krævede beløb, ud over de 30 dage fra påkravet om betaling. Udgifterne som følge af tilståelsen af denne yderligere frist, navnlig renter, skal beregnes således, at de svarer til det beløb, der ville være blevet forlangt på det pågældende lands valuta- og finansmarked.
 3.
 Denne kautionserklæring er bindende fra den dag, hvor den godkendes af garantistedet. Undertegnede hæfter for betalingen af gæld, der opstår under toldaktionen inden for denne forpligtelses rammer, når disse forsendelser er påbegyndt før det tidspunkt, hvor tilbagekaldelsen eller ophævelsen har fået virkning; dette gælder også, når betalingen først kræves senere.
 4.
 Med henblik på denne kautionserklæring vælger undertegnede en processuel bopæl (8) i hvert af de under punkt 1 nævnte lande hos:
 Land
 Efternavn og fornavn eller firmanavn og fuldstændig adresse
 Undertegnede anerkender, at alle postforsendelser og forkyndelser og alle formaliteter eller procesforanstaltninger, der vedrører denne kautionserklæring, og som foretages skriftligt til en valgt processuel bopæl, er forpligtende for ham eller hende.
 Undertegnede anerkender domstolenes kompetence på de steder, hvor han eller hun har valgt processuel bopæl.
 Undertegnede forpligter sig til ikke at ændre sine processuelle bopæle eller, hvis han eller hun er nødt til at ændre en eller flere af disse adresser, forinden at underrette garantistedet herom.
 Udfærdiget i ..., den ...
 ...
 (Underskrift) (9)
 II. Garantistedets godkendelse
 Garantistedet ...
 ...
 ...
 Kautionserklæring godkendt den ...til dækning af den toldaktion, der foregik i henhold til toldangivelse/angivelse til midlertidig opbevaring
 nr. ...udstedt den ... (10)
 ...
 (Stempel og underskrift)
 BILAG C2
 KAUTIONSERKLÆRING — ENKELT SIKKERHEDSSTILLELSE VED SIKKERHEDSDOKUMENTER
 I. Kautionserklæring
 1.
 Undertegnede (11)
 ...
 ...,
 med bopæl (forretningssted) i (12)
 ...
 ...,
 indestår ved garantistedet
 ...
 som selvskyldnerkautionist over for Den Europæiske Union bestående af Kongeriget Belgien, Republikken Bulgarien, Den Tjekkiske Republik, Kongeriget Danmark, Forbundsrepublikken Tyskland, Republikken Estland, Den Hellenske Republik, Republikken Kroatien, Kongeriget Spanien, Den Franske Republik, Irland, Den Italienske Republik, Republikken Cypern, Republikken Letland, Republikken Litauen, Storhertugdømmet Luxembourg, Ungarn, Republikken Malta, Kongeriget Nederlandene, Republikken Østrig,

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
Republikken Polen, Den Portugisiske Republik, Rumænien, Republikken Slovenien, Den Slovakiske Republik, Republikken Finland, Kongeriget Sverige, Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland samt Republikken Island, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, Kongeriget Norge, Republikken Serbien, Det Schweiziske Forbund, Republikken Tyrkiet, Fyrstendømmet Andorra og Republikken San Marino (13) for de beløb, som den person, der er ansvarlig for proceduren, måtte skylde eller komme til at skylde de nævnte lande i told og andre afgifter i forbindelse med import eller eksport af varer, der er henført under proceduren for EU-forsendelse eller for fælles forsendelse, og som undertegnede har forpligtet sig til at udstede sikkerhedsdokumenter for enkelt sikkerhedsstillelse for med indtil et maksimalt beløb på 10 000 EUR for hvert sikkerhedsdokument.
 2.
 Undertegnede forpligter sig til efter første skriftlige påkrav fra de kompetente myndigheder i de i punkt 1 nævnte lande at betale det krævede beløb indtil 10 000 EUR for hvert sikkerhedsdokument for enkelt sikkerhedsstillelse, uden at kunne udskyde betalingen ud over en frist på 30 dage fra påkravet, medmindre undertegnede eller enhver anden, hvem det måtte vedrøre, inden udløbet af denne frist på en for de kompetente myndigheder fyldestgørende måde godtgør, at forsendelsen er afsluttet.
 De kompetente myndigheder kan efter anmodning fra undertegnede af grunde, der skønnes gyldige, forlænge den frist, inden for hvilken undertegnede skal betale de krævede beløb, ud over de 30 dage fra påkravet om betaling. Udgifterne som følge af tilståelsen af denne yderligere frist, navnlig renter, skal beregnes således, at de svarer til det beløb, der ville være blevet forlangt på det pågældende lands valuta- og finansmarked.
 3.
 Denne kautionserklæring er bindende fra den dag, hvor den accepteres af garantistedet. Undertegnede hæfter for betalingen af beløb, der forfalder i anledning af EU-forsendelser eller fælles forsendelser inden for denne forpligtelses rammer, når disse forsendelser er påbegyndt før det tidspunkt, hvor tilbagekaldelsen eller ophævelsen har fået virkning; dette gælder også, når betalingen først kræves senere.
 4.
 Med henblik på denne kautionserklæring vælger undertegnede en processuel bopæl (14) i hvert af de under punkt 1 nævnte lande hos:
 Land
 Efternavn og fornavn eller firmanavn og fuldstændig adresse
 Undertegnede anerkender, at alle postforsendelser og forkyndelser og alle formaliteter eller procesforanstaltninger, der vedrører denne kautionserklæring, og som foretages skriftligt til en valgt processuel bopæl, er forpligtende for ham eller hende.
 Undertegnede anerkender domstolenes kompetence på de steder, hvor han eller hun har valgt processuel bopæl.
 Undertegnede forpligter sig til ikke at ændre sine processuelle bopæle eller, hvis han eller hun er nødt til at ændre en eller flere af disse adresser, forinden at underrette garantistedet herom.
 Udfærdiget i ...
 den ...
 ...
 (Underskrift) (15)
 II. Garantistedets godkendelse
 Garantistedet
 ...
 ...
 Kautionserklæring godkendt den ...
 ...
 ...
 (Stempel og underskrift)
 BILAG C3
 DOKUMENT FOR ENKELT SIKKERHEDSSTILLELSE
 Tekst af billedet
 (Forside)
 TC 32 — SIKKERHEDSDOKUMENT (ENKELT SIKKERHEDSSTILLELSE) A 000 000
 Udstedt af:
 (Navn eller firmanavn og adresse)
 (Kautionserklæring, godkendt af garantitoldstedet den )
 Dette dokument er udstedt den , og er gyldigt indtil et beløb på 10 000 EUR for en EU-forsendelse/fælles forsendelse, der begynder senest


text:
den og for hvilken den person, der er ansvarlig for procedure, er
 (Navn eller firmanavn og adresse)
 (Underskrift af den person, der er ansvarlig for procedure (*)
 (*) Underskrift uden forbindende
 (Kautionistens underskrift og stempel)
 (Bagside)
 Udfyldes af afgangstoldstedet
 Forsendelse gennemført ved forsendelsesangivelse T1, T2, T2F (*),
 Registreret den under nr.
 ved toldstedet
 (Officielt stempel) (*)
 (*) Det ikke relevante overstreges
 Underskrift
 (Forside)
 TC 32 — SIKKERHEDSDOKUMENT (ENKELT SIKKERHEDSSTILLELSE) A 000 000
 Udstedt af:
 (Navn eller firmanavn og adresse)
 (Kautionserklæring, godkendt af garantitoldstedet den )
 Dette dokument er udstedt den , og er gyldigt indtil et beløb på 10 000 EUR for en EU-forsendelse/fælles forsendelse, der begynder senest den og for hvilken den person, der er ansvarlig for procedure, er
 (Navn eller firmanavn og adresse)
 (Underskrift af den person, der er ansvarlig for procedure (*)
 (*) Underskrift uden forbindende
 (Kautionistens underskrift og stempel)
 (Bagside)
 Udfyldes af afgangstoldstedet
 Forsendelse gennemført ved forsendelsesangivelse T1, T2, T2F (*),
 Registreret den under nr.
 ved toldstedet
 (Officielt stempel) (*)
 (*) Det ikke relevante overstreges
 Underskrift
 Tekniske krav til sikkerhedsdokumenter
 Sikkerhedsdokumentet trykkes på træfrit, skrivefast papir, der skal veje mindst 55 g/m2. Det skal have et rødt guillocheret bundtryk, som gør al forfalskning med mekaniske eller kemiske midler synlig. Papiret skal være hvidt.
 Det skal måle 148 × 105 mm.
 På sikkerhedsdokumentet skal der være angivet navn og adresse på trykkeriet eller et mærke, hvormed det kan identificeres, og et identifikationsnummer.
 BILAG C4
 KAUTIONSERKLÆRING — SAMLET SIKKERHEDSSTILLELSE
 I. Kautionserklæring
 1.
 Undertegnede (16)
 ...
 ...
 med bopæl (forretningssted) i (17)
 ...
 ...
 indestår ved garantistedet
 ...
 med indtil et maksimalt beløb af ...
 som selvskyldnerkautionist over for Den Europæiske Union bestående af Kongeriget Belgien, Republikken Bulgarien, Den Tjekkiske Republik, Kongeriget Danmark, Forbundsrepublikken Tyskland, Republikken Estland, Irland, Den Hellenske Republik, Kongeriget Spanien, Den Franske Republik, Republikken Kroatien, Den Italienske Republik, Republikken Cypern, Republikken Letland, Republikken Litauen, Storhertugdømmet Luxembourg, Ungarn, Republikken Malta, Kongeriget Nederlandene, Republikken Østrig, Republikken Polen, Den Portugisiske Republik, Rumænien, Republikken Slovenien, Den Slovakiske Republik, Republikken Finland, Kongeriget Sverige og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland samt Republikken Island, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, Kongeriget Norge, Republikken Serbien, Det Schweiziske Forbund, Republikken Tyrkiet (18), Fyrstendømmet Andorra og Republikken San Marino (19)
 for de beløb, som den person, der stiller denne sikkerhed (20): ..., måtte skylde eller komme til at skylde de nævnte lande i told og andre afgifter (21), som kan være eller er opstået for de varer, der er omfattet af de i punkt 1a og/eller 1b anførte toldaktioner.
 Maksimumsbeløbet for sikkerhedsstillelsen er sammensat af et beløb på:
 ...
 a)
 svarende til 100 %/50 %/30 % (22) af den del af referencebeløbet, der svarer til et beløb for toldskyld og andre afgifter, som måtte være opstået, svarende til summen af de i punkt 1a anførte beløb,
 og
 ...
 b)
 svarende til 100 %/30 % (22) af den del af referencebeløbet, der svarer til et beløb for toldskyld og andre afgifter, som er opstået, svarende til summen af de i punkt 1b anførte beløb.
 1a.
 De beløb,


text:
som udgør den del af referencebeløbet, der svarer til et beløb for toldskyld og i givet fald andre afgifter, som måtte være opstået, er for hvert af de nedenfor anførte formål (23):
 a)
 midlertidig opbevaring — ....
 b)
 EU-forsendelsesprocedure/fælles forsendelsesprocedure — ...
 c)
 toldoplagsprocedure — ...
 d)
 procedure for midlertidig indførsel med fuld fritagelse for importafgifter — ...
 e)
 procedure for aktiv forædling — ...
 f)
 procedure for særligt anvendelsesformål — ...
 g)
 hvis andet — angiv den anden form for aktion — ....
 1b.
 De beløb, som udgør den del af referencebeløbet, der svarer til et beløb for toldskyld og i givet fald andre afgifter, som er opstået, er for hvert af de nedenfor anførte formål (24):
 a)
 overgang til fri omsætning i henhold til normal toldangivelse uden betalingshenstand — ...
 b)
 overgang til fri omsætning i henhold til normal toldangivelse med betalingshenstand — ...
 c)
 overgang til fri omsætning under en toldangivelse, der er indgivet i henhold til artikel 66 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013 af 9. oktober 2013 om EU-toldkodeksen
 d)
 overgang til fri omsætning under en toldangivelse, der er indgivet i henhold til artikel 182 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013 af 9. oktober 2013 om EU-toldkodeksen
 e)
 procedure for midlertidig indførsel med delvis fritagelse for importafgifter — ...
 f)
 procedure for særligt anvendelsesformål — ... (24)
 g)
 hvis andet — angiv den anden form for aktion — ....
 2.
 Undertegnede forpligter sig til efter første skriftlige påkrav fra de kompetente myndigheder i de i punkt 1 nævnte lande at betale de krævede beløb, uden at kunne udskyde betalingen ud over en frist på 30 dage fra påkravet op til loftet over det ovennævnte maksimumsbeløb, medmindre undertegnede eller enhver anden, hvem det måtte vedrøre, inden udløbet af denne frist på en for toldmyndighederne fyldestgørende måde godtgør, at den særlige procedure, bortset fra proceduren vedrørende særligt anvendelsesformål, er afsluttet, at toldkontrollen af varer med særligt anvendelsesformål eller den midlertidige opbevaring er ophørt korrekt, eller i tilfælde af andre aktioner end særlige procedurer at varernes situation er blevet regulariseret.
 De kompetente myndigheder kan efter anmodning fra undertegnede af grunde, der skønnes gyldige, forlænge den frist, inden for hvilken undertegnede skal betale de krævede beløb, ud over de 30 dage fra påkravet om betaling. Udgifterne som følge af tilståelsen af denne yderligere frist, navnlig renter, skal beregnes således, at de svarer til det beløb, der ville være blevet forlangt på det pågældende lands valuta- og finansmarked.
 Dette beløb kan kun reduceres med de beløb, der allerede er betalt på grundlag af denne kautionserklæring, såfremt kravene til undertegnede stilles i forbindelse med en toldaktion, der er påbegyndt før modtagelsen af påkravet eller senest 30 dage efter denne modtagelse.
 3.
 Denne kautionserklæring er bindende fra den dag, hvor den accepteres af garantistedet. Undertegnede hæfter for betalingen af gæld, der opstår under toldaktionen inden for denne forpligtelses rammer, når disse forsendelser er påbegyndt før det tidspunkt, hvor tilbagekaldelsen eller ophævelsen har fået virkning; dette gælder også, når


text:
betalingen først kræves senere.
 4.
 Med henblik på denne kautionserklæring vælger undertegnede en processuel bopæl (25) i hvert af de under punkt 1 nævnte lande hos:
 Land
 Efternavn og fornavn eller firmanavn og fuldstændig adresse
 Undertegnede anerkender, at alle postforsendelser og forkyndelser og alle formaliteter eller procesforanstaltninger, der vedrører denne kautionserklæring, og som foretages skriftligt til en valgt processuel bopæl, er forpligtende for ham eller hende.
 Undertegnede anerkender domstolenes kompetence på de steder, hvor han eller hun har valgt processuel bopæl.
 Undertegnede forpligter sig til ikke at ændre sine processuelle bopæle eller, hvis han eller hun er nødt til at ændre en eller flere af disse adresser, forinden at underrette garantistedet herom.
 Udfærdiget i ...,
 den ...
 ...
 (Underskrift) (26)
 II. Garantistedets godkendelse
 Garantistedet
 ...
 Kautionserklæring accepteret den
 ...
 ...
 (Stempel og underskrift)
 BILAG C5
 ATTEST FOR SAMLET SIKKERHEDSSTILLELSE
 TC 31 ATTEST FOR SAMLET SIKKERHEDSSTILLELSE
 Forside
 1.
 Gyldig til og med
 Dag
 Måned
 År
 2.
 Nummer
 3.
 Den person, der er ansvarlig for proceduren (efternavn og fornavn, hhv. firma, fuldstændig adresse og land)
 4.
 Kautionist (efternavn og fornavn, hhv. firma, fuldstændig adresse og land)
 5.
 Garantitoldsted (referencenummer)
 6.
 Referencebeløb
 Valutakode
 i tal:
 i bogstaver:
 7.
 Garantitoldstedet attesterer, at den ovennævnte person, der er ansvarlig for proceduren, har tilvejebragt en samlet sikkerhedsstillelse, der gælder for EU-forsendelser/fælles forsendelser, hvor der benyttes de nedenfor anførte toldområder, hvis navne ikke er overstreget:
 DEN EUROPÆISKE UNION, ISLAND — DEN TIDLIGERE JUGOSLAVISKE REPUBLIK MAKEDONIEN — NORGE — SERBIEN — SCHWEIZ — TYRKIET — ANDORRA (*1) — SAN MARINO (*1)
 8.
 Særlige påtegninger
 9.
 Gyldigheden forlænget til og med
 dd/mm/åå
 (sted) ...
 dato ...
 (Garantitoldstedets underskrift og stempel)
 (sted) ...
 den ...
 (Garantitoldstedets underskrift og stempel)
 Bagside
 10.
 Personer, der er bemyndiget til at underskrive angivelser til EU-forsendelse/fælles forsendelse for den person, der er ansvarlig for proceduren
 11.
 Efternavn, fornavn og underskriftsprøve for den bemyndigede person
 12.
 Underskrift af den person, der er ansvarlig for proceduren (*2)
 11.
 Efternavn, fornavn og underskriftsprøve for den bemyndigede person
 12.
 Underskrift af den person, der er ansvarlig for proceduren (*2)
 BILAG C6
 ATTEST FOR FRITAGELSE FOR SIKKERHEDSSTILLELSE
 TC33 — ATTEST FOR FRITAGELSE FOR SIKKERHEDSSTILLELSE
 Forside
 1.
 Gyldig til og med
 Dag
 Måned
 År
 2.
 Nummer
 3.
 Den person, der er ansvarlig for proceduren (efternavn og fornavn, hhv. firma, fuldstændig adresse og land)
 4.
 Garantitoldsted (referencenummer)
 5.
 Referencebeløb
 Valutakode
 i tal:
 i bogstaver:
 6.
 Garantitoldstedet attesterer, at den ovennævnte person, der er ansvarlig for proceduren, har opnået fritagelse for sikkerhedsstillelse til at dække sine EU-forsendelser/fælles forsendelser, hvor der benyttes de nedenfor anførte toldområder, hvis navne ikke er overstreget:
 DEN EUROPÆISKE UNION, ISLAND, DEN TIDLIGERE JUGOSLAVISKE REPUBLIK MAKEDONIEN, NORGE, SERBIEN, SCHWEIZ, TYRKIET, ANDORRA (*3), SAN MARINO (*3)
 7.
 Særlige påtegninger
 8.
 Gyldigheden forlænget til og med
 dd/mm/åå
 (sted) ...
 dato ...
 (Garantitoldstedets underskrift og stempel)
 (sted) ...
 den ...
 (Garantitoldstedets underskrift og stempel)
 Bagside
 9.
 Personer, der er bemyndiget til at underskrive angivelser til EU-forsendelse/fælles forsendelse for den person, der er ansvarlig for proceduren
 10.
 Efternavn, fornavn og underskriftsprøve for den bemyndigede


text:
person
 11.
 Underskrift af den person, der er ansvarlig for proceduren (*4)
 10.
 Efternavn, fornavn og underskriftsprøve for den bemyndigede person
 11.
 Underskrift af den person, der er ansvarlig for proceduren (*4)
 «
 (1) Efternavn og fornavn eller firmanavn.
 (2) Fuldstændig adresse.
 (3) Navnet på den eller de stater, på hvis område sikkerhedsstillelsen ikke kan anvendes, overstreges.
 (4) Henvisningen til Fyrstendømmet Andorra og Republikken San Marino gælder kun for EU-forsendelser.
 (5) Efternavn og fornavn eller firmanavn og fuldstændig adresse på den person, der stiller sikkerheden.
 (6) Gælder for de andre skyldige afgifter i forbindelse med import eller eksport af varer, hvor sikkerhedsstillelsen bliver anvendt til at henføre varer under EU-forsendelsesproceduren/den fælles forsendelsesprocedure eller kan anvendes i mere end én medlemsstat.
 (7) Indsæt en af følgende toldaktioner:
 a)
 midlertidig opbevaring
 b)
 EU-forsendelsesprocedure/fælles forsendelsesprocedure
 c)
 toldoplagsprocedure
 d)
 procedure for midlertidig indførsel med fuld fritagelse for importafgifter
 e)
 procedure for aktiv forædling
 f)
 procedure for særligt anvendelsesformål
 g)
 overgang til fri omsætning i henhold til normal toldangivelse uden betalingshenstand
 h)
 overgang til fri omsætning i henhold til normal toldangivelse med betalingshenstand
 i)
 overgang til fri omsætning under en toldangivelse, der er indgivet i henhold til artikel 166 i forordning (EU) nr. 952/2013 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013 om EU-toldkodeksen (EUT L 269 af 10.10.2013, s. 1).
 j)
 overgang til fri omsætning under en toldangivelse, der er indgivet i henhold til artikel 182 i forordning (EU) nr. 952/2013
 k)
 procedure for midlertidig indførsel med delvis fritagelse for importafgifter
 l)
 hvis andet — angiv den anden form for aktion.
 (8) Indeholder lovgivningen i et af disse lande ikke bestemmelser om valg af en processuel bopæl, skal kautionisten i dette land udpege procesfuldmægtige, og den i punkt 4, andet afsnit, omhandlede anerkendelse og den i punkt 4, fjerde afsnit, omhandlede forpligtelse skal aftales i overensstemmelse hermed. Afgørelser af retstvister i forbindelse med denne sikkerhedsstillelse henhører under domstolene ved kautionistens og procesfuldmægtigenes bopæl (forretningssted).
 (9) Over underskriften skal vedkommende med håndskrift anføre: »For overtagelse af sikkerhedsstillelse til et beløb af ...«, og beløbet anføres med bogstaver.
 (10) Udfyldes af det sted, hvor varerne blev henført under proceduren eller var under midlertidig opbevaring.
 (11) Efternavn og fornavn eller firmanavn.
 (12) Fuldstændig adresse.
 (13) Henvisningen til Fyrstendømmet Andorra og Republikken San Marino gælder kun for EU-forsendelser.
 (14) Indeholder lovgivningen i et af disse lande ikke bestemmelser om valg af en processuel bopæl, skal kautionisten i dette land udpege procesfuldmægtige, og den i punkt 4, andet afsnit, omhandlede anerkendelse og den i punkt 4, fjerde afsnit, omhandlede forpligtelse skal aftales i overensstemmelse hermed. Afgørelser af retstvister i forbindelse med denne sikkerhedsstillelse henhører under domstolene ved kautionistens og procesfuldmægtigenes bopæl (forretningssted).
 (15) Over underskriften skal vedkommende med håndskrift anføre: »For overtagelse af sikkerhedsstillelsen«.
 (16) Efternavn og fornavn eller firmanavn.
 (17) Fuldstændig adresse.
 (18) Navnet på den eller de lande, på hvis område sikkerhedsstillelsen ikke kan anvendes, overstreges.
 (19) Henvisningen til Fyrstendømmet Andorra og Republikken San Marino gælder kun for EU-forsendelser.
 (20) Efternavn og fornavn eller firmanavn og fuldstændig adresse


text:
på den person, der stiller sikkerheden.
 (21) Gælder for de andre skyldige afgifter i forbindelse med import eller eksport af varer, hvor sikkerhedsstillelsen bliver anvendt til at henføre varer under EU-forsendelsesproceduren/den fælles forsendelsesprocedure eller kan anvendes i mere end én medlemsstat eller én kontraherende part.
 (22) Det ikke gældende overstreges.
 (23) Andre procedurer end den fælles forsendelsesprocedure gælder kun i Unionen.
 (24) For beløb, der er opført i en toldangivelse for proceduren for særligt anvendelsesformål.
 (25) Indeholder lovgivningen i et af disse lande ikke bestemmelser om valg af en processuel bopæl, skal kautionisten i dette land udpege procesfuldmægtige, og den i punkt 4, andet afsnit, omhandlede anerkendelse og den i punkt 4, fjerde afsnit, omhandlede forpligtelse skal aftales i overensstemmelse hermed. Afgørelser af retstvister i forbindelse med denne sikkerhedsstillelse henhører under domstolene ved kautionistens og procesfuldmægtigenes bopæl (forretningssted).
 (26) Over underskriften skal vedkommende med håndskrift anføre: »For overtagelse af sikkerhedsstillelse til et beløb af ...«, og beløbet anføres med bogstaver.
 (*1) Udelukkende for EU-forsendelser.
 (*2) Er den person, der er ansvarlig for proceduren, en juridisk person, skal den pågældende i rubrik 12 efter sin underskrift anføre sit efternavn og fornavn samt sin stilling i firmaet.
 (*3) Udelukkende for EU-forsendelser.
 (*4) Er den person, der er ansvarlig for proceduren, en juridisk person, skal den pågældende i rubrik 11 efter sin underskrift anføre sit efternavn og fornavn samt sin stilling i firmaet.
 BILAG G
 Tillæg IV til konventionen og bilagene til tillæg IV ændres således:
 1.
 I tillæg IV foretages følgende ændringer:
 a)
 (Vedrører ikke den danske udgave)
 b)
 Artikel 4, stk. 6, affattes således:
 »Anmodningen om oplysninger indgives ved anvendelse af formularen i bilag II til dette tillæg.«
 c)
 Artikel 5, stk. 4, affattes således:
 »Anmodningen om meddelelse indgives ved anvendelse af formularen i bilag III til dette tillæg.«
 d)
 Artikel 13, stk. 3, affattes således:
 »Anmodningen om retsbevarende foranstaltninger indgives ved anvendelse af formularen i bilag IV til dette tillæg.«
 2.
 I bilag I til tillæg IV foretages følgende ændringer:
 a)
 I artikel 4 ændres ordene »pr. telex« til »pr. e-mail«.
 b)
 I artikel 5, stk. 2, tredje afsnit, ændres ordene »pr. telex« til »pr. e-mail«.
 c)
 I artikel 7 ændres ordene »pr. telex« til »pr. e-mail«.
 d)
 I artikel 8, stk. 1, ændres ordene »efter modellen« til »ved anvendelse af formularen«.
 e)
 I artikel 11, stk. 1, ændres ordene »efter modellen« til »ved anvendelse af formularen«.
 f)
 I artikel 14 ændres ordene »pr. telex« til »pr. e-mail«.
 g)
 I artikel 15, stk. 3, ændres ordene »pr. telex« af »pr. e-mail«.
 h)
 I artikel 16 ændres ordene »pr. telex« til »pr. e-mail«.
 i)
 I artikel 17, stk. 1 og 2, ændres ordene »pr. telex« til »pr. e-mail«.
 3.
 I bilag II, III og IV til tillæg IV ændres ordet »telex« i sætningen »(Bistandssøgende myndigheds adresse, telefonnummer, telex, bankkonto etc.)« til »e-mail«.


text:
 Avis juridique important
 |
 22002D0146(01)
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalg nr. 146/2002 den 8. november 2002 om ændring af bilag XX (miljø) til EØS-aftalen
 EF-Tidende nr. L 019 af 23/01/2003 s. 0015 - 0016
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalgnr. 146/2002den 8. november 2002om ændring af bilag XX (miljø) til EØS-aftalenDET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR -under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt "aftalen", særlig artikel 98, ogud fra følgende betragtninger:(1) Bilag XX til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 134/2002 truffet af Det Blandede EØS-udvalg den 27. september 2002(1).(2) Kommissionens beslutning 2001/752/EF af 17. oktober 2001 om ændring af bilagene til Rådets beslutning 97/101/EF om oprettelse af en gensidig udveksling af information og data fra net og individuelle stationer, der måler luftforureningen i medlemsstaterne(2), skal indarbejdes i aftalen -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Følgende indsættes i punkt 14b (Rådets beslutning 97/101/EF) i bilag XX til EØS-aftalen:", ændret ved:- 32001 D 0752: Kommissionens beslutning 2001/752/EF af 17. oktober 2001 (EFT L 282 af 26.10.2001, s. 69)."Artikel 2Teksterne til beslutning 2001/752/EF på islandsk og norsk, som offentliggøres i EØS-tillægget til De Europæiske Fællesskabers Tidende, er autentiske.Artikel 3Denne afgørelse træder i kraft den 9. november 2002, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle fornødne meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1(3).Artikel 4Denne afgørelse offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.Udfærdiget i Bruxelles, den 8. november 2002.På Det Blandede EØS-udvalgs vegneKjartan JóhannssonFormand(1) EFT L 336 af 12.12.2002, s. 34.(2) EFT L 282 af 26.10.2001, s. 69.(3) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 21.12.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 338/70
 AFGØRELSE Nr. 2/2011 TRUFFET AF LUFTFARTSUDVALGET FÆLLESSKABET/SCHWEIZ, DER ER OPRETTET I HENHOLD TIL AFTALEN MELLEM DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB OG DET SCHWEIZISKE FORBUND OM LUFTFART
 af 25. november 2011
 om erstatning af bilaget til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om luftfart
 (2011/2/EU)
 LUFTFARTSUDVALGET FÆLLESSKABET/SCHWEIZ HAR —
 under henvisning til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om luftfart, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 23, stk. 4 —
 BESTEMT FØLGENDE:
 Eneste artikel
 Aftalens bilag affattes som bilaget til nærværende afgørelse fra 1. februar 2012.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 25. november 2011.
 På Det Blandede Udvalgs vegne
 Matthew BALDWIN
 Leder af Den Europæiske Unions delegation
 Peter MÜLLER
 Leder af den schweiziske delegation
 BILAG
 I denne aftale forstås ved:
 —
 I kraft af Lissabontraktaten, som trådte i kraft den 1. december 2009, erstattes og efterfølges Det Europæiske Fællesskab af Den Europæiske Union
 —
 Når der i retsakterne i dette bilag henvises Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater, som erstattes af Den Europæiske Unions medlemsstater, eller betingelserne for en forbindelse med dem, gælder henvisningerne i forbindelse med aftalen også for Schweiz eller for betingelserne for en forbindelse med Schweiz
 —
 Henvisningerne til Rådets forordning (EØF) nr. 2407/92 og (EØF) nr. 2408/92 i artikel 4, 15, 18, 27 og 35 i aftalen forstås som henvisninger til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1008/2008.
 —
 Hvis ikke andet gælder efter denne aftales artikel 15, omfatter udtrykket »EF-luftfartsselskab«, når det anvendes i nedenstående EF-direktiver og -forordninger, også luftfartsselskaber, der er driftsgodkendt og har deres vigtigste forretningsområde og eventuelle hovedkontor i Schweiz, jf. forordning (EF) nr. 1008/2008. Enhver henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2407/92 forstås som en henvisning til forordning (EF) nr. 1008/2008
 —
 Enhver henvisning i følgende tekster til traktatens artikel 81 og 82 eller til artikel 101 og 102 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde forstås som en henvisning til denne aftales artikel 8 og 9.
 1. Luftfartsliberalisering og andre regler for civil luftfart
 Nr. 1008/2008
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 24. september 2008 om fælles regler for driften af lufttrafiktjenester i Fællesskabet
 Nr. 2000/79
 Rådets direktiv 79 af 27. november 2000 om iværksættelse af den europæiske aftale om tilrettelæggelse af arbejdstiden for mobile arbejdstagere i civil luftfart, som er indgået af Sammenslutningen af Europæiske Luftfartsselskaber (AEA), European Transport Workers' Federation (ETF), European Cockpit Association (ECA), Den Europæiske Organisation for Regionale Luftfartsselskaber (ERA) og Den Internationale Charterflysammenslutning (IACA)
 Nr. 93/104
 Rådets direktiv af 23. november 1993 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden, som ændret ved:
 —
 direktiv 2000/34/EF
 Nr. 437/2003
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 27. februar 2003 om indberetning af statistiske oplysninger om passager-, fragt- og postflyvning
 Nr. 1358/2003
 Kommissionens forordning af 31. juli 2003 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 437/2003 om indberetning af statistiske oplysninger om passager-, fragt- og postflyvning og om ændring af bilag I og II hertil
 Nr. 785/2004
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 21. april 2004 om forsikringskrav


text:
til luftfartsselskaber og luftfartøjsoperatører som ændret ved
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 285/2010.
 Nr. 95/93
 Rådets forordning af 18. januar 1993 om fælles regler for tildeling af ankomst- og afgangstidspunkter i Fællesskabets lufthavne, artikel 1-12, som ændret ved:
 —
 Forordning (EF) nr. 793/2004
 Nr. 2009/12
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv af 11. marts 2009 om lufthavnsafgifter (anvendes af Schweiz fra den 1. juli 2011)
 Nr. 96/67
 Rådets direktiv af 15. oktober 1996 om adgang til ground handling-markedet i Fællesskabets lufthavne
 (Artikel 1-9, 11-23 og 25)
 Nr. 80/2009
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 14. januar 2009 om en adfærdskodeks for edb-reservationssystemer og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 2299/89
 2. Konkurrenceregler
 Nr. 3975/87
 Rådets forordning af 14. december 1987 om fastsættelse af fremgangsmåden ved anvendelse af konkurrencereglerne på virksomheder i luftfartssektoren (artikel 6, stk. 3), som ændret senest ved:
 —
 Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 (artikel 1-13, 15-45)
 Nr. 1/2003
 Rådets forordning af 16. december 2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (artikel 1-13, 15-45)
 (I det omfang denne forordning er relevant for anvendelsen af denne aftale. Indsættelsen af denne forordning berører ikke opgavefordelingen i henhold til denne aftale).
 Forordning (EØF) nr. 17/62 er ophævet ved forordning (EF) nr. 1/2003 med undtagelse af artikel 8, stk. 3, som fortsat finder anvendelse på beslutninger, der er vedtaget i henhold til traktatens artikel 81, stk. 3, før anvendelsesdatoen for denne forordning, indtil udløbet af gyldighedsperioden for disse beslutninger.
 Nr. 773/2004
 Kommissionens forordning af 7. april 2004 om Kommissionens gennemførelse af procedurer i henhold til EF-traktatens artikel 81 og 82, som ændret ved:
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 1792/2006
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 622/2008.
 Nr. 139/2004
 Rådets forordning af 20. januar 2004 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser (EF-fusionsforordningen)
 (Artikel 1-18, artikel 19, stk. 1 og 2, og artikel 20-23)
 For så vidt angår fusionsforordningens artikel 4, stk. 5, gælder følgende mellem Det Europæiske Fællesskab og Schweiz:
 (1)
 Hvad angår fusioner, som de er defineret i artikel 3 i forordning (EF) nr. 139/2004, og som ikke har fællesskabsdimension som defineret i samme forordnings artikel 1, og som vil kunne efterprøves i henhold til den nationale konkurrencelovgivning i mindst tre medlemsstater og Det Schweiziske Forbund, kan personer eller virksomheder som anført i samme forordnings artikel 4, stk. 2, før anmeldelsen til de kompetente myndigheder ved en begrundet erklæring meddele Europa-Kommissionen, at fusionen bør behandles af Kommissionen.
 (2)
 Europa-Kommissionen videresender omgående alle erklæringer i henhold til artikel 4, stk. 5, i forordning (EF) nr. 139/2004 og ovenstående afsnit til Det Schweiziske Forbund.
 (3)
 Har Det Schweiziske Forbund tilkendegivet, at det ikke indvilliger i anmodningen om at henvise sagen, forbliver kompetencen hos den kompetente schweiziske konkurrencemyndighed, og sagen henvises ikke fra Det Schweiziske Forbund i henhold til dette afsnit.
 Hvad angår de i fusionsforordningens artikel 4, stk. 4 og 5, artikel 9, stk. 2 og 6, og artikel 22, stk. 2, nævnte tidsfrister, gælder følgende:
 (1)
 Europa-Kommissionen fremsender omgående alle relevante dokumenter i henhold til artikel 4, stk. 4 og 5, artikel


text:
9, stk. 2 og 6, og artikel 22, stk. 2, til den kompetente schweiziske konkurrencemyndighed.
 (2)
 De tidsfrister, der er anført i forordning (EF) nr. 139/2004, artikel 4, stk. 4 og 5, artikel 9, stk. 2 og 6, og artikel 22, stk. 2, begynder for Det Schweiziske Forbunds vedkommende at løbe fra den kompetente schweiziske konkurrencemyndigheds modtagelse af de relevante dokumenter.
 Nr. 802/2004
 Kommissionens forordning af 7. april 2004 om gennemførelse af Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser (artikel 1-24), som ændret ved:
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 1792/2006
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 1033/2008.
 Nr. 2006/111
 Kommissionens direktiv af 16. november 2006 om gennemskueligheden af de økonomiske forbindelser mellem medlemsstaterne og de offentlige virksomheder og om den finansielle gennemskuelighed i bestemte virksomheder
 Nr. 487/2009
 Rådets forordning (EF) nr. 487/2009 af 25. maj 2009 om anvendelse af traktatens artikel 81, stk. 3, på visse kategorier af aftaler og samordnet praksis inden for luftfartssektoren
 3. Luftfartssikkerhed
 Nr. 216/2008
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 20. februar 2008 om fælles regler for civil luftfart og om oprettelse af et europæisk luftfartssikkerhedsagentur, og om ophævelse af Rådets direktiv 91/670/EØF, forordning (EF) nr. 1592/2002 og direktiv 2004/36/EF som ændret ved:
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 690/2009
 —
 Forordning (EF) nr. 1108/2009
 Luftfartssikkerhedsagenturet (EASA) besidder også i Schweiz den kompetence, som forordningens bestemmelser tillægger det.
 Kommissionen besidder også i Schweiz den kompetence, som den er tildelt i henhold til artikel 11, stk. 2, artikel 14, stk. 5 og 7, artikel 24, stk. 5, artikel 25, stk. 1, artikel 38, stk. 3, nummer i), artikel 39, stk. 1, artikel 40, stk. 3, artikel 41, stk. 3 og 5, artikel 42, stk. 4, artikel 54, stk. 1 and artikel 61, stk. 3.
 Uanset den horisontale tilpasning i det andet led i bilaget til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om luftfart er Schweiz ikke omfattet af henvisningerne til »medlemsstater« i forordningens artikel 65 eller i bestemmelserne i afgørelse 1999/468/EF, som der henvises til i denne bestemmelse.
 Intet i denne forordning må fortolkes på en sådan måde, at EASA bemyndiges til at handle på Schweiz' vegne i forbindelse med internationale aftaler, medmindre der er tale om at bistå med overholdelsen af dets forpligtelser i henhold til sådanne aftaler.
 Inden for rammerne af denne aftale skal forordningens bestemmelser læses med følgende tilpasninger:
 a)
 Artikel 12 ændres således:
 i)
 I stk. 1 indsættes ordene »eller Schweiz« efter ordet »Fællesskabet«.
 ii)
 I stk. 2, litra a), indsættes ordene »eller Schweiz« efter ordet »Fællesskabet«.
 iii)
 Stk. 2, litra b) og c), udgår.
 iv)
 Følgende stykke tilføjes:
 »3. Når Fællesskabet forhandler med et tredjeland for at indgå en aftale, som fastsætter, at en medlemsstat eller EASA må udstede certifikater på grundlag af certifikater udstedt af det pågældende tredjelands luftfartsmyndigheder, bestræber det sig på at opnå et tilbud fra Schweiz om en lignende aftale med det pågældende tredjeland. Schweiz bestræber sig på sin side på at indgå aftaler med tredjelande, som svarer til Fællesskabets aftaler med disse.«


text:
b)
 I artikel 29 tilføjes følgende stykke:
 »4. Uanset artikel 12, stk. 2, litra a), i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Fællesskaberne kan schweiziske statsborgere, som råder over alle deres borgerrettigheder, blive ansat på kontrakt af agenturets administrerende direktør.«
 c)
 I artikel 30 indsættes følgende stykke:
 »Schweiz anvender protokollen vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter, jf. bilag A til nærværende bilag, på agenturet i overensstemmelse med tillægget til bilag A.«
 d)
 I artikel 37 indsættes følgende stykke:
 »Schweiz deltager fuldt ud i bestyrelsen og har i denne de samme rettigheder og forpligtelser som EU-medlemsstater med undtagelse af stemmeret.«
 e)
 I artikel 59 tilføjes følgende stykke:
 »12. Schweiz medvirker til at yde det finansielle bidrag, der er omhandlet i stk. 1, litra b), efter følgende formel:
 S (0,2/100) + S [1 – (a + b) 0,2/100] c/C
 hvor:
 S
 =
 den del af EASA’s budget, som ikke dækkes af de gebyrer og betalinger, der er omhandlet i stk. 1, litra c) og d)
 a
 =
 antallet af associerede stater
 b
 =
 antallet af EU-medlemsstater
 c
 =
 Schweiz' bidrag til ICAO's budget
 C
 =
 medlemsstaternes og de associerede staters samlede bidrag til ICAO's budget.«
 f)
 I artikel 61 indsættes følgende stykke:
 »Bestemmelserne om Fællesskabets finanskontrol i Schweiz af deltagerne i agenturets aktiviteter findes i bilag B til nærværende bilag.«
 g)
 Bilag II til forordningen udvides til at omfatte følgende luftfartøjer som produkter, der er omfattet af artikel 2, stk. 3, litra a), punkt ii), i Kommissionens forordning (EF) nr. 1702/2003 af 24. september 2003 om gennemførelsesbestemmelser for luftdygtigheds- og miljøcertificering af luftfartøjer og hermed forbundet materiel, dele og apparatur og for certificering af konstruktions- og produktionsorganisationer (1):
 A/c - [HB-IDJ] — type CL600-2B19
 A/c - [HB-IKR, HB-IMY, HB-IWY] — type Gulfstream G-IV
 A/c - [HB-IMJ, HB-IVZ, HB-JES] — type Gulfstream G-V
 A/c - [HB-XJF, HB-ZCW, HB-ZDF] — type MD900.
 Nr. 1108/2009
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 21. oktober 2009 om ændring af forordning (EF) nr. 216/2008 for så vidt angår flyvepladser, lufttrafikstyring og luftfartstjenester, og om ophævelse af direktiv 2006/23/EF
 Nr. 91/670
 Rådets direktiv af 16. december 1991 om gensidig anerkendelse af personcertifikater, der giver adgang til udøvelse af funktioner i civil luftfart
 (artikel 1-8)
 Nr. 3922/91
 Rådets forordning af 16. december 1991 om harmonisering af tekniske krav og administrative procedurer inden for civil luftfart (artikel 1-3, artikel 4, stk. 2, artikel 5-11 og artikel 13), som ændret senest ved:
 —
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1899/2006
 —
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1900/2006
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 8/2008
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 859/2008.
 Nr. 996/2010
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 20. oktober 2010 om undersøgelse og forebyggelse af havarier og hændelser inden for civil luftfart og om ophævelse af direktiv 94/56/EF
 Nr. 2004/36
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv af 21. april 2004 om sikkerhed forbundet med tredjelandes luftfartøjer, der benytter Fællesskabets lufthavne (artikel 1-9 og 11-14), som ændret senest ved:
 —
 Kommissionens direktiv 2008/49/EF
 Nr. 351/2008
 Kommissionens forordning af 16. april 2008 om gennemførelse af Europa-Parlamentets


text:
og Rådets direktiv 2004/36/EF med hensyn til opprioriteringen af rampeinspektioner af luftfartøjer, der benytter Fællesskabets lufthavne
 Nr. 768/2006
 Kommissionens forordning af 19. maj 2006 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/36/EF med hensyn til indsamling og udveksling af oplysninger om sikkerhed i forbindelse med luftfartøjer, der benytter Fællesskabets lufthavne, og forvaltning af informationssystemet
 Nr. 2003/42
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv af 13. juni 2003 om indberetning af hændelser inden for civil luftfart (artikel 1-12)
 Nr. 1321/2007
 Kommissionens forordning af 12. november 2007 om nærmere regler for registrering i en central database af oplysninger om hændelser inden for civil luftfart, som udveksles i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/42/EF
 Nr. 1330/2007
 Kommissionens forordning af 24. september 2007 om nærmere regler for videregivelse af oplysninger om hændelser inden for civil luftfart til berørte parter i overensstemmelse med artikel 7, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/42/EF
 Nr. 736/2006
 Kommissionens forordning af 16. maj 2006 om Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagenturs arbejdsmetoder ved standardinspektioner
 Nr. 1702/2003
 Kommissionens forordning af 24. september 2003 om gennemførelsesbestemmelser for luftdygtigheds- og miljøcertificering af luftfartøjer og hermed forbundet materiel, dele og apparatur og for certificering af konstruktions- og produktionsorganisationer, som ændret ved:
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 335/2007
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 381/2005
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 375/2007
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 706/2006
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 287/2008
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 1057/2008
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 1194/2009.
 Inden for rammerne af denne aftale skal bestemmelserne i forordningen forstås således:
 Artikel 2 ændres således:
 I stk. 3, 4, 6, 8, 10, 11, 13 og 14 ændres datoen »28. september 2003« til »ikrafttrædelsesdatoen for den afgørelse i Luftfartsudvalget Fællesskabet/Schweiz, som indarbejder forordning (EF) nr. 216/2008 i bilaget til forordningen.«
 Nr. 2042/2003
 Kommissionens forordning af 20. november 2003 om vedvarende luftdygtighed af luftfartøjer og luftfartøjsmateriel, -dele og -apparatur og om godkendelse af organisationer og personale, der deltager i disse opgaver, som ændret ved:
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 707/2006
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 376/2007
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 1056/2008
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 127/2010
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 962/2010.
 Nr. 104/2004
 Kommissionens forordning af 22. januar 2004 om fastsættelse af regler for organisation og sammensætning af klagenævnet for Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagentur
 Nr. 593/2007
 Kommissionens forordning af 31. maj 2007 om Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagenturs vederlag og gebyrer, som ændret senest ved:
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 1356/2008.
 Nr. 2111/2005
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 14. december 2005 om opstilling af en fællesskabsliste over luftfartsselskaber med driftsforbud i Fællesskabet og oplysning til passagerer om det transporterende luftfartsselskabs identitet, samt ophævelse af artikel 9 i direktiv 2004/36/EF
 Nr. 473/2006
 Kommissionens forordning af 22. marts 2006 om gennemførelsesbestemmelser til den fællesskabsliste over luftfartsselskaber med driftsforbud i Fællesskabet, der er omhandlet i kapitel II i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2111/2005
 Nr. 474/2006
 Kommissionens forordning af 22. marts 2006 om opstilling af fællesskabslisten over luftfartsselskaber med driftsforbud i Fællesskabet i henhold til kapitel II i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2111/2005, som ændret


text:
senest ved:
 —
 Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1197/2011 (2)
 4. Security i luftfarten
 Nr. 300/2008
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 11. marts 2008 om fælles bestemmelser om sikkerhed inden for civil luftfart og om ophævelse af forordning (EF) nr. 2320/2002
 Nr. 272/2009
 Kommissionens forordning af 2. april 2009 om supplering af de fælles grundlæggende normer for civil luftfartssikkerhed som fastlagt i bilaget til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 300/2008, som ændret senest ved:
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 297/2010
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 720/2011
 Nr. 1254/2009
 Kommissionens forordning af 18. december 2009 om fastlæggelse af kriterier for medlemsstaternes fravigelse af de fælles grundlæggende normer for den civile luftfarts sikkerhed og vedtagelse af alternative sikkerhedsforanstaltninger
 Nr. 18/2010
 Kommissionens af 8. januar 2010 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 300/2008 med hensyn til specifikationer for nationale kvalitetskontrolprogrammer vedrørende sikkerhed inden for civil luftfart
 Nr. 72/2010
 Kommissionens forordning af 26. januar 2010 om fastlæggelse af procedurer for gennemførelse af Kommissionens inspektioner på luftfartssikkerhedsområdet
 Nr. 185/2010
 Kommissionens forordning af 4. marts 2010 om detaljerede foranstaltninger til gennemførelse af grundlæggende fælles normer for luftfartssikkerhed, ændret ved:
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 357/2010
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 358/2010
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 573/2010
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 983/2010
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 334/2011
 Nr. 2010/774
 Kommissionens afgørelse af 13. april 2010 om detaljerede foranstaltninger til gennemførelse af de fælles grundlæggende normer for luftfartssikkerhed, der indeholder oplysninger som omhandlet i artikel 18, litra a), i forordning (EF) nr. 300/2008 som ændret ved:
 —
 Kommissionens afgørelse 2010/2604/EU
 —
 Kommissionens afgørelse 2010/3572/EU
 —
 Kommissionens afgørelse 2010/9139/EU.
 5. Lufttrafikstyring
 Nr. 549/2004
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 10. marts 2004 om rammerne for oprettelse af et fælles europæisk luftrum (»rammeforordningen«) som ændret ved:
 —
 Forordning (EF) nr. 1070/2009
 Kommissionen besidder i Schweiz den kompetence, som den er tildelt i henhold til artikel 6, 8, 10, 11 og 12.
 I artikel 10 foretages følgende ændringer:
 I stk. 2 affattes ordene »på fællesskabsplan« som »på fællesskabsplan, hvori Schweiz deltager«.
 Uanset den horisontale tilpasning, der henvises til i det andet led i bilaget til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om luftfart, gælder henvisningerne til »medlemsstaterne« i artikel 5 i forordning (EF) nr. 549/2004 eller i bestemmelserne i afgørelse 1999/468/EF, som der henvises til i denne bestemmelse, ikke for Schweiz.
 Nr. 550/2004
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 10. marts 2004 om udøvelse af luftfartstjenester i det fælles europæiske luftrum (»luftfartstjenesteforordningen«) som ændret ved:
 —
 Forordning (EF) nr. 1070/2009
 Kommissionen besidder i henseende til Schweiz den kompetence, som den er tildelt i henhold til artikel 9a, 9b, 15a, 16 og 17.
 Forordningens bestemmelser skal i forbindelse med aftalen ændres således:
 a)
 I artikel 3 foretages følgende ændringer:
 I stk. 2 indsættes ordene »og Schweiz« efter ordet »Fællesskabet«.
 b)
 Artikel 7 ændres således:
 I stk. 1 og stk. 6 indsættes ordene »og Schweiz« efter ordet »Fællesskabet«.
 c)
 Artikel 8 ændres således:
 I stk. 1 indsættes ordene »og Schweiz« efter ordet »Fællesskabet«.
 d)
 Artikel 10


text:
ændres således:
 I stk. 1 indsættes ordene »og Schweiz« efter ordet »Fællesskabet«.
 e)
 Artikel 16, stk. 3, affattes således:
 »3. Kommissionen fremsender sin afgørelse til medlemsstaterne og underretter tjenesteudøveren herom, for så vidt denne er retligt berørt.«
 Nr. 551/2004
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 10. marts 2004 om organisation og udnyttelse af det fælles europæiske luftrum (luftrumsforordningen) som ændret ved:
 —
 Forordning (EF) nr. 1070/2009
 De beføjelser, Kommissionen har i henhold til artikel 3a, 6, og 10, har den også i Schweiz.
 Nr. 552/2004
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 10. marts 2004 om interoperabilitet i det europæiske lufttrafikstyringsnet (interoperabilitetsforordningen) som ændret ved:
 —
 Forordning (EF) nr. 1070/2009
 De beføjelser, Kommissionen har i henhold til artikel 4 og 7 samt artikel 10, stk. 3, har den også i Schweiz.
 Forordningens bestemmelser skal i forbindelse med aftalen ændres således:
 a)
 Artikel 5 ændres således:
 I stk. 2 indsættes ordene »eller Schweiz« efter ordet »Fællesskabet«.
 b)
 Artikel 7 ændres således:
 I stk. 4 indsættes ordene »eller Schweiz« efter ordet »Fællesskabet«.
 c)
 I bilag III foretages følgende ændringer:
 I afsnit 3, andet og sidste led, indsættes ordene »eller Schweiz« efter ordet »Fællesskabet«.
 Nr. 2096/2005
 Kommissionens forordning af 20. december 2005 om fælles krav til udøvelse af luftfartstjenester, som ændret ved:
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 1315/2007
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 482/2008
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 668/2008
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 691/2010
 De beføjelser, Kommissionen har i henhold til artikel 9, har den også i Schweiz.
 Nr. 2150/2005
 Kommissionens forordning af 23. december 2005 om fastsættelse af fælles regler for fleksibel udnyttelse af luftrummet
 Nr. 1033/2006
 Kommissionens forordning af 4. juli 2006 om procedurekravene for flyveplaner i fasen før flyvning i det fælles europæiske luftrum, senest ændret ved:
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 929/2010
 Nr. 1032/2006
 Kommissionens forordning af 6. juli 2006 om krav til automatiske systemer til udveksling af flyvedata med henblik på anmeldelse, koordination og overdragelse af flyvninger mellem flyvekontrolenheder, som ændret senest ved:
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 30/2009
 Nr. 1794/2006
 Kommissionens forordning af 6. december 2006 om en fælles afgiftsordning for luftfartstjenester (vil blive anvendt af Schweiz fra ikrafttrædelsen af den relevante schweiziske lovgivning, dog senest fra den 1. januar 2012), senest ændret ved:
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 1191/2010
 Nr. 2006/23
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv af 5. april 2006 om et EF-flyveledercertifikat
 Nr. 730/2006
 Kommissionens forordning af 11. maj 2006 om luftrumsklassifikation og adgang til flyvninger udført efter visuelflyvereglerne over flyveniveau 195
 Nr. 219/2007
 Rådets forordning af 27. februar 2007 om oprettelse af et fællesforetagende til udvikling af en ny generation af det europæiske lufttrafikstyringssystem (SESAR), som ændret senest ved:
 —
 Rådets forordning (EF) nr. 1361/2008
 Nr. 633/2007
 Kommissionens forordning af 7. juni 2007 om krav til anvendelse af en flyvedataoverførselsprotokol med henblik på anmeldelse, samordning og overdragelse af flyvninger mellem flyvekontrolenheder, ændret ved:
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 283/2011
 Nr. 1265/2007
 Kommissionens forordning af 26. oktober 2007 om krav til luft-til-jord-talekanaladskillelse for det fælles europæiske luftrum
 Nr. 29/2009
 Kommissionens forordning af 16. januar 2009 om fastlæggelse


text:
af krav til datalink-tjenester i det fælles europæiske luftrum
 Nr. 262/2009
 Kommissionens forordning af 30. marts 2009 om fastsættelse af krav for den koordinerede tildeling og brug af Mode S-interrogator-koder i det fælles europæiske luftrum
 Nr. 73/2010
 Kommissionens forordning af 26. januar 2010 om fastlæggelse af krav til luftfartsdatas og luftfartsinformations kvalitet i det fælles europæiske luftrum
 Nr. 255/2010
 Kommissionens forordning af 25. marts 2010 om fastlæggelse af fælles regler for lufttrafikregulering (ATFM).
 Nr. 691/2010
 Kommissionens forordning af 29. juli 2010 om oprettelse af en præstationsordning for luftfartstjenester og netfunktioner og om ændring af forordning (EF) nr. 2096/2005 om fælles krav til udøvelse af luftfartstjenester
 Korrigerende foranstaltninger, der er vedtaget af Kommissionen i henhold til forordningens artikel 14, stk. 3, er bindende for Schweiz, efter at de er blevet vedtaget ved en afgørelse i Det Blandede Udvalg
 Nr. 2010/5134
 Kommissionens afgørelse af 29. juli 2010 om udpegning af et præstationsvurderingsorgan for det fælles europæiske luftrum
 Nr. 2010/5110
 Kommissionens afgørelse af 12. august 2010 om udpegning af en systemkoordinator for funktionelle luftrumsblokke i forbindelse med det fælles europæiske luftrum
 Nr. 176/2011
 Kommissionens forordning (EU) nr. 176/2011 af 24. februar 2011 om oplysninger, som skal forelægges forud for oprettelse eller ændring af en funktionel luftrumsblok
 Nr. 2011/121
 Kommissionens afgørelse 2011/121/EU af 21. februar 2011 om fastsættelse af EU-dækkende præstationsmål og varslingstærskelværdier for udøvelse af luftfartstjenester for årene 2012 til 2014
 6. Miljø og støj
 Nr. 2002/30
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv af 26. marts 2002 om bestemmelser og procedurer med henblik på indførelse af støjrelaterede driftsrestriktioner i Fællesskabets lufthavne (artikel 1-12 og 14-18).
 (Bilag I anvendes med de ændringer, der følger af bilag II, kapitel 8 (Transportpolitik), afdeling G (Lufttransport), nr. 2 til akt vedrørende vilkårene for Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlaget for Den Europæiske Union.)
 Nr. 89/629
 Rådets direktiv af 4. december 1989 om begrænsning af støjemissionen fra civile subsoniske jetfly
 (artikel 1-8)
 Nr. 2006/93/EF
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv af 12. december 2006 om regulering af operationen af flyvemaskiner, der henhører under bind 1, del II, kapitel 3, i bilag 16 til konventionen angående international civil luftfart, anden udgave (1988)
 7. Forbrugerbeskyttelse
 Nr. 90/314
 Rådets direktiv af 13. juni 1990 om pakkerejser, herunder pakkeferier og pakketure
 (artikel 1-10)
 Nr. 93/13
 Rådets direktiv af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler.
 (artikel 1-11)
 Nr. 2027/97
 Rådets forordning af 9. oktober 1997 om luftfartsselskabers erstatningsansvar i tilfælde af ulykker (artikel 1-8), som ændret ved:
 —
 Forordning (EF) nr. 889/2002
 Nr. 261/2004
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 11. februar 2004 om fælles bestemmelser om kompensation og bistand til luftfartspassagerer ved boardingafvisning og ved aflysning eller lange forsinkelser og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 295/91
 (artikel 1-18)
 Nr. 1107/2006
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 5. juli 2006 om handicappede og bevægelseshæmmede personers rettigheder, når de rejser med fly
 8. Diverse
 Nr. 2003/96
 Rådets direktiv af 27. oktober


text:
2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet
 (Artikel 14, stk. 1, litra b), og artikel 14, stk. 2).
 9. Bilag
 A
 :
 Protokol vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter
 B
 :
 Bestemmelser om Den Europæiske Unions finanskontrol af schweiziske deltagere i EASA’s aktiviteter
 (1) EUT L 243 af 27.9.2003, s. 6.
 (2) Denne forordning finder anvendelse i Schweiz, så længe den er i kraft i EU.
 BILAG A
 PROTOKOL OM DEN EUROPÆISKE UNIONS PRIVILEGIER OG IMMUNITETER
 DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER,
 SOM TAGER I BETRAGTNING, at Den Europæiske Union og Euratom i henhold til artikel 343 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og artikel 191 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab (Euratom) på medlemsstaternes områder skal nyde de for opfyldelsen af deres opgaver nødvendige privilegier og immuniteter,
 ER BLEVET ENIGE OM følgende bestemmelser, der knyttes som bilag til traktaten om Den Europæiske Union, traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab:
 KAPITEL I
 DEN EUROPÆISKE UNIONS EJENDOM, PENGEMIDLER, AKTIVER OG FORRETNINGER
 Artikel 1
 Unionens lokaler og bygninger er ukrænkelige. De er fritaget for ransagning, rekvisition, beslaglæggelse og ekspropriation. Unionens ejendom og aktiver kan ikke uden bemyndigelse fra Domstolen gøres til genstand for tvangsforanstaltninger, hvad enten disse er af administrativ eller judiciel art.
 Artikel 2
 Unionens arkiver er ukrænkelige.
 Artikel 3
 Unionen, dens aktiver, indtægter og øvrige ejendom er fritaget for alle direkte skatter.
 Medlemsstaternes regeringer skal, hver gang det er muligt, træffe egnede forholdsregler med henblik på eftergivelse eller tilbagebetaling af indirekte skatter og afgifter, der indgår i prisen for fast ejendom eller løsøre, når Unionen til tjenestebrug foretager større indkøb, hvis pris omfatter skatter og afgifter af denne art. Anvendelsen af disse bestemmelser må dog ikke fordreje konkurrencevilkårene inden for Unionen.
 Der indrømmes ingen fritagelse for afgifter, skatter og gebyrer, som blot udgør betaling for almennyttige offentlige ydelser.
 Artikel 4
 Unionen er fritaget for al told, såvel som for forbud og restriktioner vedrørende indførsel og udførsel af genstande, der er bestemt til tjenestebrug; de således indførte genstande må ikke afhændes i det land, til hvilket de er blevet importeret — hverken mod eller uden vederlag — medmindre det sker på betingelser, som godkendes af det pågældende lands regering.
 Unionen er endvidere fritaget for al told samt for forbud og restriktioner vedrørende indførsel og udførsel af dens publikationer.
 KAPITEL II
 MEDDELELSER OG PASSÉRSEDLER
 Artikel 5
 Unionens institutioner skal med hensyn til deres tjenstlige meddelelser og forsendelse af alle deres dokumenter på enhver medlemsstats område tilstås samme behandling, som den pågældende stat tilstår diplomatiske repræsentationer.
 Unionens institutioners tjenstlige korrespondance og andre tjenstlige meddelelser må ikke være genstand for censur.
 Artikel 6
 Formændene for Unionens institutioner kan for disse institutioners medlemmer og ansatte udstede passérsedler, hvis form bestemmes af Rådet, der træffer afgørelse med simpelt flertal, og som skal anerkendes af medlemsstaternes myndigheder som gyldig rejselegitimation. Disse passérsedler udstedes til tjenestemænd og andre ansatte i henhold til de betingelser, der er fastsat i vedtægten for tjenestemænd og i ansættelsesvilkårene


text:
for andre ansatte i Unionen.
 Kommissionen kan indgå aftaler om anerkendelse af disse passérsedler som gyldig rejselegitimation på tredjelands område.
 KAPITEL III
 MEDLEMMER AF EUROPA-PARLAMENTET
 Artikel 7
 Europa-Parlamentets medlemmer er hverken administrativt eller på anden måde undergivet nogen begrænsning i deres bevægelsesfrihed på vej til eller fra Europa-Parlamentets mødested.
 Med hensyn til toldforhold og valutakontrol tilstås Europa-Parlamentets medlemmer:
 a)
 af deres egen regering samme lettelser, som tilstås højere tjenestemænd, der begiver sig til udlandet i midlertidigt officielt hverv
 b)
 af de øvrige medlemsstaters regeringer samme lettelser, som tilstås repræsentanter fra fremmede regeringer i midlertidigt officielt hverv.
 Artikel 8
 Europa-Parlamentets medlemmer kan hverken eftersøges, tilbageholdes eller retsligt forfølges på grund af meningstilkendegivelser eller stemmeafgivelser under udøvelsen af deres hverv.
 Artikel 9
 Under Europa-Parlamentets mødeperioder nyder medlemmerne:
 a)
 på deres eget lands område de immuniteter, der tilstås medlemmerne af deres lands lovgivende forsamling
 b)
 på en anden medlemsstats område fritagelse for enhver form for tilbageholdelse og retsforfølgning.
 De er ligeledes dækket af immuniteten på vej til eller fra Europa-Parlamentets mødested.
 Immuniteten kan ikke påberåbes af et medlem, som gribes på fersk gerning, og kan ikke hindre Europa-Parlamentets ret til at ophæve et af dets medlemmers immunitet.
 KAPITEL IV
 REPRÆSENTANTER FOR MEDLEMSSTATERNE, SOM DELTAGER I ARBEJDET I DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER
 Artikel 10
 Repræsentanterne for medlemsstaterne, som deltager i arbejdet i Unionens institutioner, såvel som deres rådgivere og tekniske eksperter, nyder under udøvelsen af deres hverv og under rejse til og fra mødestedet sædvanlige privilegier, immuniteter og lettelser.
 Denne artikel finder ligeledes anvendelse på medlemmerne af Unionens rådgivende organer.
 KAPITEL V
 DEN EUROPÆISKE UNIONS TJENESTEMÆND OG ØVRIGE ANSATTE
 Artikel 11
 Unionens tjenestemænd og øvrige ansatte skal uanset deres nationalitet på hver af medlemsstaternes områder nyde følgende privilegier og immuniteter:
 a)
 fritagelse for retsforfølgning for de i embeds medfør foretagne handlinger, herunder mundtlige og skriftlige ytringer, dog med det forbehold, at bestemmelserne i traktaterne dels om reglerne vedrørende tjenestemænds og andre ansattes ansvar over for Unionen, dels om Den Europæiske Unions Domstols kompetence til at afgøre tvister mellem Unionen og dens tjenestemænd og øvrige ansatte, finder anvendelse. Denne fritagelse gælder også efter tjenesteforholdets ophør
 b)
 fritagelse sammen med deres ægtefæller og familiemedlemmer, der forsørges af dem, for indvandringsrestriktioner og bestemmelser om registrering af udlændinge
 c)
 med hensyn til valuta- og omvekslingsbestemmelser de samme lettelser, som sædvanligvis indrømmes tjenestemænd i internationale organisationer
 d)
 ret til ved deres tiltræden af stillingen i det pågældende land toldfrit at indføre deres bohave og ejendele, samt ret til ved udløbet af deres tjenestetid i det pågældende land toldfrit at genudføre deres bohave og ejendele, i begge tilfælde under forbehold af de betingelser, som regeringen i det land, hvori retten udøves, måtte finde fornødne
 e)
 ret til toldfrit til personligt brug at indføre deres motorkøretøj, såfremt det er erhvervet i deres sidste bopælsland eller i det land, hvor de er statsborgere, under de vilkår, der gælder på dette lands hjemmemarked, samt ret til toldfrit at genudføre det, i begge tilfælde under forbehold af de betingelser, som regeringen i det pågældende


text:
land måtte finde fornødne.
 Artikel 12
 Løn, vederlag og honorarer, som Unionen udbetaler sine tjenestemænd og øvrige ansatte, beskattes til fordel for Unionen på de betingelser og efter den fremgangsmåde, der fastsættes af Europa-Parlamentet og Rådet ved forordning efter den almindelige lovgivningsprocedure og efter høring af de berørte institutioner.
 Tjenestemændene og de øvrige ansatte fritages for national beskatning af løn, vederlag og honorarer, som de modtager fra Unionen.
 Artikel 13
 Unionens tjenestemænd og øvrige ansatte, som udelukkende med henblik på virksomhed i Unionens tjeneste tager ophold på en anden medlemsstats område end den stat, hvori de ved deres tiltræden i Unionens tjeneste havde bopæl i skattemæssig henseende, skal med hensyn til beskatning af indkomst og formue og til arveafgift samt til anvendelsen af de mellem Unionens medlemsstater indgåede overenskomster til undgåelse af dobbeltbeskatning af begge de nævnte stater betragtes, som om de havde bevaret deres tidligere bopæl, under forudsætning af at denne var beliggende i en af Unionens medlemsstater. Denne bestemmelse finder ligeledes anvendelse på ægtefællen, i det omfang denne ikke er selverhvervende, og på børn, som de i denne artikel nævnte personer tager vare på og forsørger.
 Løsøre, der tilhører de i foregående stykke omhandlede personer, og som befinder sig på opholdslandets område, fritages for arveafgift i denne stat; ved fastsættelsen af sådan afgift betragtes løsøret, med forbehold af tredjelands ret og af eventuel anvendelse af bestemmelser i internationale overenskomster vedrørende dobbeltbeskatning som om det befandt sig i den stat, hvor det skattemæssige hjemsted findes.
 En bopæl, der udelukkende er erhvervet med henblik på virksomhed i andre internationale organisationers tjeneste, tages ikke i betragtning ved anvendelsen af denne artikels bestemmelser.
 Artikel 14
 Europa-Parlamentet og Rådet fastlægger ved forordning efter den almindelige lovgivningsprocedure og efter høring af de berørte institutioner den ordning for sociale ydelser, som skal gælde for Unionens tjenestemænd og øvrige ansatte.
 Artikel 15
 Europa-Parlamentet og Rådet bestemmer ved forordning efter den almindelige lovgivningsprocedure og efter høring af andre interesserede institutioner, på hvilke grupper af Unionens tjenestemænd og øvrige ansatte bestemmelserne i artiklerne 11, 12, stk. 2, og 13 finder anvendelse helt eller delvis.
 Medlemsstaternes regeringer vil med regelmæssige mellemrum blive underrettet om navn, stilling og adresse på de tjenestemænd og øvrige ansatte, der tilhører disse grupper.
 KAPITEL VI
 PRIVILEGIER OG IMMUNITETER FOR DE REPRÆSENTATIONER FOR TREDJELANDE, DER ER AKKREDITERET HOS DEN EUROPÆISKE UNION
 Artikel 16
 Den medlemsstat, på hvis område Unionens hovedsæde befinder sig, indrømmer de af tredjeland hos Unionen akkrediterede repræsentationer sædvanlige diplomatiske privilegier og immuniteter.
 KAPITEL VII
 GENERELLE BESTEMMELSER
 Artikel 17
 Privilegier, immuniteter og lettelser indrømmes Unionens tjenestemænd og øvrige ansatte udelukkende i Unionens interesse.
 Enhver af Unionens institutioner skal ophæve den en tjenestemand eller anden ansat tilståede immunitet, såfremt den skønner, at ophævelse af immuniteten ikke strider mod Unionens interesser.
 Artikel 18
 Ved anvendelse af denne protokol handler Unionens institutioner i gensidig forståelse med de pågældende medlemsstaters ansvarlige myndigheder.
 Artikel 19
 Artiklerne 11-14 og 17 finder anvendelse på Kommissionens medlemmer.
 Artikel 20
 Artiklerne 11-14 og 17 finder anvendelse på Den Europæiske Unions Domstols dommere,


text:
generaladvokater, justitssekretærer og assisterende referenter med forbehold af bestemmelserne i artikel 3 i protokollen om statutten for Den Europæiske Unions Domstol vedrørende dommernes og generaladvokaternes fritagelse for retsforfølgning.
 Artikel 21
 Denne protokol finder ligeledes anvendelse på Den Europæiske Investeringsbank, på medlemmerne af dens organer, på dens personale og på de repræsentanter for medlemsstaterne, der deltager i dens arbejde, dog med forbehold af bestemmelserne i protokollen om Bankens vedtægter.
 Den Europæiske Investeringsbank er i øvrigt fritaget for alle skatter og lignende afgifter i anledning af udvidelser af dens kapital, såvel som for de forskellige formaliteter, som måtte være forbundet hermed i det land, hvor den har sit sæde. Tilsvarende skal dens opløsning og likvidation heller ikke give anledning til nogen skatteopkrævning. Endelig skal Bankens og dens organers arbejde, for så vidt det udøves under de i vedtægterne fastlagte betingelser, ikke medføre pålæggelse af omsætningsafgifter.
 Artikel 22
 Denne protokol gælder også for Den Europæiske Centralbank, for medlemmerne af dens besluttende organer og for dens personale med forbehold af bestemmelserne i protokollen om statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank.
 Den Europæiske Centralbank er i øvrigt fritaget for alle skatter og afgifter eller lignende i anledning af kapitaludvidelser såvel som forskellige formaliteter, som måtte være forbundet hermed i den stat, hvor banken har sit hjemsted. Bankens og dens besluttende organers virksomhed i henhold til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank pålægges ikke nogen form for omsætningsafgift.
 Tillæg
 NÆRMERE BESTEMMELSER FOR ANVENDELSEN AF PROTOKOLLEN VEDRØRENDE DEN EUROPÆISKE UNIONS PRIVILEGIER OG IMMUNITETER I SCHWEIZ
 1. Udvidelse af anvendelsen til Schweiz
 Henvisninger til medlemsstaterne i protokollen om Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter (i det følgende benævnt »protokollen«) omfatter også Schweiz, medmindre andet udtrykkeligt fastsættes i de følgende bestemmelser.
 2. Agenturets fritagelse for indirekte skatter (herunder moms)
 Der opkræves ikke moms for varer og tjenesteydelser, der eksporteres fra Schweiz. Moms, der opkræves ved levering af varer og tjenesteydelser til tjenestebrug til agenturet i Schweiz, skal ifølge protokollens artikel 3, stk. 2, tilbagebetales. Der indrømmes momsfritagelse, hvis den samlede købspris på varerne og ydelserne angivet på fakturaen eller på et tilsvarende dokument udgør mindst 100 schweiziske francs (inkl. skatter og afgifter).
 Momsen tilbagebetales efter indsendelse af de relevante schweiziske formularer til »Administration fédérale des contributions, Division principale de la TVA«. Ansøgningerne behandles i princippet inden for tre måneder fra indsendelsen af ansøgningen og de nødvendige bilag.
 3. Procedurer for anvendelsen af reglerne for agenturets personale
 For så vidt angår protokollens artikel 12, stk. 2, fritager Schweiz ifølge egne retsprincipper agenturets tjenestemænd og øvrige ansatte, jf. artikel 2 i Rådets forordning (EKSF, Euratom, EØF) nr. 549/69 (1), for alle skatter, der opkræves af de føderale, kantonale og kommunale myndigheder af lønninger, vederlag og honorarer, der udbetales af Den Europæiske Union, og som beskattes til fordel for Den Europæiske Union.
 Schweiz betragtes ikke som en medlemsstat i betydningen i punkt 1 i dette tillæg med henblik på anvendelsen af protokollens artikel 13.
 Agenturets tjenestemænd og øvrige ansatte samt medlemmerne af


text:
deres familie, der er tilsluttet ordningen for sociale ydelser for Den Europæiske Unions tjenestemænd og øvrige ansatte, tilsluttes ikke obligatorisk den schweiziske socialforsikringsordning.
 Den Europæiske Unions Domstol har enekompetence i alle spørgsmål vedrørende forholdet mellem agenturet eller Kommissionen og dets personale med hensyn til anvendelsen af Rådets forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 (2) og andre bestemmelser i EU-retten om arbejdsforhold.
 (1) Rådets forordning (Euratom, EKSF, EØF) nr. 549/69 af 25. marts 1969 om fastsættelse af de grupper af De Europæiske Fællesskabers tjenestemænd og øvrige ansatte, på hvilke bestemmelserne i artikel 12, artikel 13, stk. 2, og artikel 14 i protokollen vedrørende Fællesskabernes privilegier og immuniteter skal finde anvendelse (EFT L 74 af 27.3.1969, s. 1). Senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 1749/2002 (EFT L 264 af 2.10.2002, s. 13).
 (2) Rådets forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 af 29.2.1968 om vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber og om ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i disse Fællesskaber samt om særlige midlertidige foranstaltninger for tjenestemænd i Kommissionen (Vilkårene for de øvrige ansatte) (EFT L 56 af 4.3.1968, s. 1). Senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 2104/2005 (EUT L 337 af 22.12.2005, s. 7).
 BILAG B
 FINANSKONTROL AF SCHWEIZISKE DELTAGERE I DET EUROPÆISKE LUFTFARTSSIKKERHEDSAGENTURS AKTIVITETER
 Artikel 1
 Direkte kommunikation
 Agenturet og Kommissionen kommunikerer direkte med de deltagere i agenturets aktiviteter, der enten som kontrahenter, deltagere i agenturets programmer, modtagere af en betaling over agenturets eller Kommissionens budget eller som underkontrahenter er hjemmehørende i Schweiz. De pågældende kan direkte til Kommissionen og agenturet sende alle oplysninger og relevante dokumenter, som de skal meddele i henhold til de instrumenter, der henvises til i denne aftale, samt til de kontrakter og aftaler, der er indgået, og de beslutninger, der er truffet i medfør af disse instrumenter.
 Artikel 2
 Kontrol
 1. Ifølge Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (1) og den finansforordning, som agenturets bestyrelse vedtog den 26. marts 2003 i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 23. december 2002 om rammefinansiering for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), og ifølge de øvrige bestemmelser, som nærværende aftale henviser til, kan det i kontrakter og aftaler, der indgås, og beslutninger, der træffes med modtagere hjemmehørende i Schweiz fastsættes, at agenturets og Kommissionens ansatte eller andre, som de har givet beføjelse dertil, til enhver tid kan foretage videnskabelig, finansiel, teknologisk og anden revision hos dem og deres underkontrahenter.
 2. Ansatte i agenturet eller Kommissionen eller andre af agenturet eller Kommissionen hertil bemyndigede personer skal have uhindret adgang til arbejdssteder, arbejder og dokumenter samt alle nødvendige informationer, herunder også i elektronisk form, med henblik på gennemførelse af denne revision. Denne adgang skal udtrykkeligt fremgå af kontrakter eller aftaler, der indgås ifølge de instrumenter, som nærværende aftale henviser til.
 3. Den Europæiske Revisionsret har samme rettigheder som Kommissionen.
 4. Revisionen kan finde sted fem


text:
år efter nærværende afgørelses ophør eller i overensstemmelse med bestemmelserne i kontrakterne og aftalerne eller de pågældende beslutninger.
 5. Den schweiziske forbundsfinanskontrol underrettes på forhånd om de revisioner, der gennemføres på schweizisk område. Denne underretning er ikke en retlig forudsætning for gennemførelsen af revisionerne.
 Artikel 3
 Kontrol på stedet
 1. Som led i denne aftale bemyndiges Kommissionen (OLAF) til at foretage kontrol og inspektion på stedet på schweizisk område i overensstemmelse med betingelserne og reglerne i Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 af 11. november 1996 om Kommissionens kontrol og inspektion på stedet med henblik på beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser mod svig og andre uregelmæssigheder (3).
 2. Kommissionen forbereder og gennemfører kontrol og inspektion på stedet i nært samarbejde med den schweiziske forbundsfinanskontrol eller andre af denne udpegede kompetente schweiziske myndigheder, som underrettes i god tid om kontrollens og inspektionens indhold, formål og retsgrundlag, således at de kan yde den fornødne bistand. Med henblik herpå kan de kompetente schweiziske myndigheder deltage i kontrollen og inspektionen på stedet.
 3. Hvis de berørte kompetente schweiziske myndigheder ønsker det, gennemføres den pågældende kontrol og inspektion på stedet af Kommissionen og de kompetente schweiziske myndigheder i fællesskab.
 4. Hvis deltagerne i programmet modsætter sig kontrol eller inspektion på stedet, yder de schweiziske myndigheder i overensstemmelse med de nationale bestemmelser Kommissionens inspektører den bistand, der er nødvendig for, at de kan udføre den kontrol og inspektion på stedet, som de er blevet pålagt.
 5. Kommissionen meddeler så hurtigt som muligt den schweiziske forbundsfinanskontrol alle oplysninger om uregelmæssigheder eller mistanke om uregelmæssigheder, som den har fået kendskab til under gennemførelsen af kontrollen eller inspektionen på stedet. Kommissionen skal under alle omstændigheder underrette ovennævnte myndighed om resultatet af kontrollen og inspektionen.
 Artikel 4
 Information og konsultation
 1. For at sikre at dette bilag gennemføres korrekt, foretager de kompetente myndigheder i Schweiz og i Fællesskaberne jævnligt udveksling af oplysninger, og de iværksætter konsultationer, når den ene eller den anden af parterne anmoder herom.
 2. De kompetente schweiziske myndigheder underretter straks agenturet og Kommissionen om alle elementer, de får kendskab til, som kan give formodning om eventuelle uregelmæssigheder i forbindelse med indgåelsen og gennemførelsen af kontrakter, der indgås i henhold til de instrumenter, som denne aftale henviser til.
 Artikel 5
 Fortrolighed
 Alle oplysninger, der er blevet meddelt eller modtaget i medfør af dette bilag, er, uanset formen, omfattet af tavshedspligt og nyder den samme beskyttelse som den, lignende oplysninger har efter den schweiziske lovgivning og efter de tilsvarende bestemmelser, der gælder for Fællesskabets institutioner. Oplysningerne må ikke meddeles til andre end dem, der i fællesskabsinstitutionerne, medlemsstaterne eller i Schweiz i kraft af deres hverv skal have kendskab til dem, eller anvendes til andre formål end til at sikre en effektiv beskyttelse af parternes finansielle interesser.
 Artikel 6
 Administrative foranstaltninger og sanktioner
 Uden at det berører anvendelsen af den schweiziske strafferet, kan agenturet eller Kommissionen pålægge administrative foranstaltninger og sanktioner i overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 og Kommissionens forordning (EF,


text:
Euratom) nr. 2342/2002 af 23. december 2002 samt Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (4).
 Artikel 7
 Inddrivelse og tvangsfuldbyrdelse
 Agenturets eller Kommissionens beslutninger, der vedtages som led i anvendelsen af denne aftale, og som indebærer en forpligtelse for andre end stater til at betale en pengeydelse, kan tvangsfuldbyrdes i Schweiz.
 Fuldbyrdelsespåtegning skal efter en prøvelse, der kun omfatter ægtheden af det pågældende fuldbyrdelsesgrundlag, påføres af den myndighed, som den schweiziske regering har udpeget og anmeldt for agenturet og Kommissionen. Tvangsfuldbyrdelsen finder sted efter de schweiziske retsplejeregler. Lovligheden af den beslutning, der udgør fuldbyrdelsesgrundlaget, er underlagt Den Europæiske Unions Domstols kontrol.
 Afgørelser, der træffes af Den Europæiske Unions Domstol i medfør af en voldgiftsbestemmelse, har fuldbyrdelseskraft på samme betingelser.
 (1) EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.
 (2) EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.
 (3) EFT L 292 af 15.11.1996, s. 2.
 (4) EFT L 312 af 23.12.1995, s. 1.


text:
 Avis juridique important
 |
 41998A0716(01)
 Konvention udarbejdet på grundlag af artikel K.3 i traktaten om Den Europæiske Union, om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager - Erklæring, der er knyttet som bilag til protokollen for RIA-Rådets samling den 28. og 29. maj 1998, og som blev vedtaget i forbindelse med udarbejdelsen af konvention om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager
 EF-Tidende nr. C 221 af 16/07/1998 s. 0002 - 0018
 BILAG KONVENTION udarbejdet på grundlag af artikel K.3 i traktaten om Den Europæiske Union, om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER i denne konvention, Den Europæiske Unions medlemsstater,SOM HENVISER TIL Rådets retsakt af 28. maj 1998 om udarbejdelse af en konvention på grundlag af artikel K.3 i traktaten om Den Europæiske Union, om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager,SOM ØNSKER at fastlægge regler for afgørelse af medlemsstaternes retters kompetence i sager vedrørende skilsmisse, separation og omstødelse af ægteskab,SOM ERKENDER, at det er vigtigt at fastlægge regler for afgørelse af kompetencen i spørgsmål om forældremyndigheden over ægtefællernes fælles børn i forbindelse med sager vedrørende opløsning eller slækkelse af de ægteskabelige bånd,SOM ØNSKER at sikre en forenkling af de formaliteter, der gælder for anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i sådanne sager inden for Den Europæiske Unions område,SOM TAGER HENSYN TIL de principper, der ligger til grund for konventionen om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser i borgerlige sager, herunder handelssager, som blev undertegnet den 27. september 1968 i Bruxelles,SOM TAGER I BETRAGTNING, at det i henhold til artikel K.3, stk. 2, litra c), i traktaten om Den Europæiske Union i konventioner, som er udarbejdet på grundlag af traktatens artikel K.3, kan bestemmes, at De Europæiske Fællesskabers Domstol efter de nærmere regler, som er fastsat i sådanne konventioner, har kompetence til at fortolke disses bestemmelser -ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE BESTEMMELSER:AFSNIT I ANVENDELSESOMRÅDE Artikel 11. Denne konvention finder anvendelse på:a) civile sager vedrørende skilsmisse, separation og omstødelse af ægteskabb) civile sager vedrørende forældremyndighed over ægtefællernes fælles børn i forbindelse med ægteskabssager som omhandlet i litra a).2. Andre procedurer, som er officielt anerkendt i en medlemsstat, sidestilles med retssager. Udtrykket »ret« dækker alle de myndigheder, der i medlemsstaterne har kompetence i sådanne spørgsmål.AFSNIT II KOMPETENCE AFDELING 1 ALMINDELIGE BESTEMMELSER Artikel 2 Skilsmisse, separation og omstødelse af ægteskab1. Kompetencen til at træffe afgørelse om spørgsmål vedrørende skilsmisse, separation og omstødelse af ægteskab ligger hos retterne i den medlemsstat:a) på hvis område- ægtefællerne har deres sædvanlige opholdssted, eller- ægtefællerne havde deres sidste sædvanlige opholdssted, for så vidt som en af dem stadig opholder sig dér, eller- sagsøgte har sit sædvanlige opholdssted, eller- en af ægtefællerne, i tilfælde af fælles begæring, har sit sædvanlige opholdssted, eller- sagsøgeren har sit sædvanlige opholdssted, hvis vedkommende har opholdt sig dér i mindst et år umiddelbart forud for indgivelsen af begæringen, eller- sagsøgeren har sit sædvanlige opholdssted, hvis vedkommende har opholdt sig dér i mindst seks måneder umiddelbart forud


text: for indgivelsen af begæringen og er enten statsborger i den pågældende medlemsstat eller har bopæl dérb) hvis nationalitet begge ægtefæller har, eller hvor begge ægtefællers faste og varige bopæl er beliggende.2. Hver medlemsstat præciserer i en erklæring, der afgives samtidig med den i artikel 47, stk. 2, omhandlede notifikation, om den anvender nationalitetskriteriet eller bopælskriteriet, jf. stk. 1.3. I denne konvention svarer udtrykket »bopæl« til det domicilbegreb, der anvendes i retsordenerne i Det Forenede Kongerige og Irland.Artikel 3 Forældremyndighed1. Den medlemsstats retter, der i medfør af artikel 2 har kompetence til at træffe afgørelse om en begæring om skilsmisse, separation eller omstødelse af ægteskab, har kompetence i spørgsmål vedrørende forældremyndigheden over et fælles barn, når barnet har sit sædvanlige opholdssted i den pågældende medlemsstat.2. Har barnet ikke sit sædvanlige opholdssted i den i stk. 1 omhandlede medlemsstat, har retterne i denne stat kompetence i sådanne spørgsmål, hvis barnet har sit sædvanlige opholdssted i en medlemsstat, og:a) mindst en af ægtefællerne har forældremyndighed over barnet, ogb) disse retters kompetence er accepteret af ægtefællerne og tjener barnets tarv.3. Den i stk. 1 og 2 omhandlede kompetence ophører:a) så snart der er truffet endelig afgørelse om imødekommelse eller afvisning af begæringen om skilsmisse, separation eller omstødelse af ægteskabet, ellerb) så snart der, såfremt der verserer en sag om forældremyndighed på det i litra a) nævnte tidspunkt, er truffet endelig afgørelse i denne sag, ellerc) så snart de i litra a) og b) nævnte sager er afsluttet af anden grund.Artikel 4 BarnebortførelserDe kompetente retter i henhold til artikel 3 udøver deres kompetence i overensstemmelse med Haag-konventionen af 25. oktober 1980 om de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser, særlig artikel 3 og 16.Artikel 5 ModkravDen ret, ved hvilken en sag verserer på grundlag af artikel 2, 3 og 4, er også kompetent til at behandle et modkrav, for så vidt som dette falder ind under denne konventions anvendelsesområde.Artikel 6 Ændring af separation til skilsmisseDen ret i en medlemsstat, der har truffet afgørelse om separation, er også kompetent til at ændre en sådan separation til skilsmisse, såfremt lovgivningen i den pågældende medlemsstat giver hjemmel hertil, jf. dog artikel 2.Artikel 7 De i artikel 2-6 indeholdte reglers karakter af eneste anvendeligeEn ægtefælle,a) som har sit sædvanlige opholdssted på en medlemsstats område, ellerb) som er statsborger i en medlemsstat eller har sin bopæl på en medlemsstats område, jf. artikel 2, stk. 2kan kun sagsøges i en anden medlemsstat i overensstemmelse med artikel 2-6.Artikel 8 Anden kompetence1. Hvis ingen ret i en medlemsstat er kompetent i medfør af artikel 2-6, afgøres kompetencen i hver enkelt medlemsstat efter statens egen lovgivning.2. En statsborger i en medlemsstat, der har sit sædvanlige opholdssted på en anden medlemsstats område, kan i lighed med denne medlemsstats egne statsborgere påberåbe sig de kompetenceregler, som gælder i denne stat, over for en sagsøgt, der ikke har sit sædvanlige opholdssted på en medlemsstats område, og som ikke enten er statsborger i en medlemsstat eller har sin bopæl i en medlemsstat, jf. artikel 2, stk. 2.AFDELING 2 PRØVELSE


text: AF KOMPETENCEN OG AF SAGENS ANTAGELSE TIL PÅKENDELSE Artikel 9 Prøvelse af kompetencenEn ret i en medlemsstat, for hvilken der indbringes en sag, som den pågældende ret ikke er kompetent til at påkende i medfør af denne konvention, og som en ret i en anden medlemsstat er kompetent til at påkende i medfør af denne konvention, skal på embeds vegne erklære sig inkompetent.Artikel 10 Prøvelse af sagens antagelse til påkendelse1. Såfremt en sagsøgt ikke giver møde, skal den kompetente ret udsætte påkendelsen, indtil det er fastslået, at sagsøgte har haft mulighed for at modtage det indledende processkrift i sagen eller et tilsvarende dokument i så god tid, at vedkommende har kunnet varetage sine interesser under sagen, eller at alle hertil fornødne foranstaltninger har været truffet.2. Bestemmelserne i artikel 19 i konventionen af 26. maj 1997 om forkyndelse i Den Europæiske Unions medlemsstater af retslige og udenretslige dokumenter i civile eller kommercielle anliggender skal anvendes i stedet for bestemmelserne i stk. 1, såfremt det indledende processkrift i sagen skal fremsendes i medfør af nævnte konvention.AFDELING 3 LITISPENDENS OG INDBYRDES SAMMENHÆNGENDE KRAV Artikel 111. Såfremt krav, der har samme genstand og hviler på samme grundlag, fremsættes mellem de samme parter for retter i forskellige medlemsstater, skal den anden ret, ved hvilken sagen anlægges, på embeds vegne udsætte påkendelsen, indtil det er fastslået, at den ret, ved hvilken sagen først er anlagt, er kompetent.2. Fremsættes der begæringer om skilsmisse, separation og omstødelse af ægteskab, som ikke har samme genstand og hviler på samme grundlag, mellem de samme parter for retter i forskellige medlemsstater, skal den anden ret, ved hvilken sagen anlægges, på embeds vegne udsætte påkendelsen, indtil det er fastslået, at den ret, ved hvilken sagen først er anlagt, er kompetent.3. Når det er fastslået, at den ret, ved hvilken sagen først er anlagt, er kompetent, skal den anden ret erklære sig inkompetent til fordel for den første.Den part, der anlagde sagen ved den anden ret, kan da fremsætte sin begæring for den ret, ved hvilken sagen først er anlagt.AFDELING 4 FORELØBIGE, HERUNDER SIKRENDE RETSMIDLER Artikel 12Denne konventions bestemmelser er ikke til hinder for, at retterne i en medlemsstat i hastetilfælde kan anvende de foreløbige, herunder sikrende retsmidler, der er fastsat i denne stats lovgivning, over for personer eller formuegoder i denne stat, selv om en ret i en anden medlemsstat i medfør af denne konvention er kompetent til at påkende sagens realitet.AFSNIT III ANERKENDELSE OG FULDBYRDELSE Artikel 13 Retsafgørelser1. I denne konvention forstås ved »retsafgørelse« enhver afgørelse om skilsmisse, separation eller omstødelse af ægteskab truffet af en ret i en medlemsstat samt enhver afgørelse om ægtefællernes forældremyndighed, der træffes i forbindelse med sådanne ægteskabssager, uanset hvorledes den betegnes såsom dom eller kendelse.2. Bestemmelserne i dette afsnit finder ligeledes anvendelse på fastsættelse af sagsomkostninger i forbindelse med de af denne konvention omfattede sager og på fuldbyrdelse af enhver kendelse om sådanne sagsomkostninger.3. Ved anvendelsen af denne konvention skal officielt bekræftede dokumenter, der er udstedt og eksigible i en medlemsstat, samt forlig, der er


text: indgået for retten under en retssag, og som er eksigible i den medlemsstat, hvor de er indgået, anerkendes og erklæres for eksigible på samme vilkår som de i stk. 1 nævnte afgørelser.AFDELING 1 ANERKENDELSE Artikel 14 Anerkendelse af retsafgørelser1. Retsafgørelser, der er truffet i en medlemsstat, skal anerkendes i de øvrige medlemsstater, uden at der stilles krav om anvendelse af en særlig fremgangsmåde.2. Der må navnlig ikke stilles krav om anvendelse af en særlig fremgangsmåde i forbindelse med ajourføring af en medlemsstats civilstandsregister på grundlag af en retsafgørelse om skilsmisse, separation eller omstødelse af ægteskab, der er truffet i en anden medlemsstat, når den pågældende afgørelse ikke længere kan gøres til genstand for appel eller genoptagelse i henhold til sidstnævnte medlemsstats lovgivning, jf. dog stk. 3.3. En berettiget part kan efter fremgangsmåden i afdeling 2 og 3 i dette afsnit få fastslået, at en retsafgørelse skal anerkendes, eller at en retsafgørelse ikke skal anerkendes.4. Gøres anerkendelsen af en retsafgørelse gældende under en verserende sag ved en ret i en medlemsstat, kan dette ret træffe afgørelse i spørgsmålet.Artikel 15 Grunde til ikke-anerkendelse1. En retsafgørelse om skilsmisse, separation eller omstødelse af ægteskab kan ikke anerkendes:a) såfremt en anerkendelse klart vil stride mod grundlæggende retsprincipper i den medlemsstat, som begæringen rettes tilb) såfremt det indledende processkrift i sagen eller et tilsvarende dokument ikke forskriftsmæssigt er blevet forkyndt eller meddelt den udeblevne sagsøgte i så god tid, at denne har kunnet varetage sine interesser under sagen, medmindre det fastslås, at sagsøgte utvetydigt har accepteret afgørelsenc) såfremt den er uforenelig med en afgørelse, der er truffet i en sag mellem de samme parter i den medlemsstat, som begæringen rettes tild) såfremt den er uforenelig med en afgørelse, der tidligere er truffet i en anden medlemsstat eller i en ikke-medlemsstat mellem de samme parter, og denne sidstnævnte afgørelse opfylder de nødvendige betingelser for at blive anerkendt i den medlemsstat, som begæringen rettes til.2. En retsafgørelse om ægtefællernes forældremyndighed, der træffes i forbindelse med ægteskabssager som omhandlet i artikel 13, kan ikke anerkendes:a) såfremt en anerkendelse klart vil stride mod grundlæggende retsprincipper i den medlemsstat, som begæringen rettes til, idet der samtidig skal tages hensyn til barnets tarvb) såfremt den, bortset fra i hastetilfælde, er truffet, uden at barnet har haft mulighed for at blive hørt, i strid med grundlæggende retsplejeprincipper i den medlemsstat, som begæringen rettes tilc) såfremt det indledende processkrift i sagen eller et tilsvarende dokument ikke forskriftsmæssigt er blevet forkyndt eller meddelt den udeblevne person i så god tid, at denne har kunnet varetage sine interesser under sagen, medmindre det fastslås, at vedkommende utvetydigt har accepteret afgørelsend) på anmodning af en person, der gør gældende, at afgørelsen krænker vedkommendes forældremyndighed, såfremt afgørelsen er truffet, uden at vedkommende har haft mulighed for at blive hørte) såfremt den er uforenelig med en afgørelse om forældremyndighed, der efterfølgende er truffet i den medlemsstat, som begæringen rettes til, ellerf) såfremt den er uforenelig med en afgørelse om forældremyndighed, der efterfølgende er truffet i en anden medlemsstat eller i