text:
for udstødningsrørets afslutning.
 Hvis det er muligt at anvende to mikrofonplaceringer, vælges den placering, der i sideretningen er længst fra køretøjets midterakse i længderetningen.
 Hvis flowaksen for udstødningsrørets afgangsåbning har en vinkel på 90° ± 5° på køretøjets midterakse i længderetningen, skal mikrofonen placeres i det punkt, der er længst fra motoren.
 Hvis et køretøj har to eller flere udstødningsrørsafgangsåbninger, som har en indbyrdes afstand på mindre end 0,3 m, og som er forbundet med én og samme lyddæmper, foretages der kun én måling. Mikrofonen skal være orienteret mod den afgangsåbning, der er længst fra køretøjets langsgående midterlinje, eller, hvis en sådan afgangsåbning ikke findes, mod den afgangsåbning, der er højest over jordniveau.
 Ved køretøjer forsynet med udstødninger med flere afgangsåbninger, som har en indbyrdes afstand på mere end 0,3 m, foretages der en måling for hver afgangsåbning, og det højeste lydtryk noteres.
 Med henblik på vejkontrol, kan referencepunktet flyttes til køretøjets ydre overflade.
 Referencepunkt
 2.4.2. Driftsbetingelser
 2.4.2.1. Målmotorhastighed
 Køretøjets målmotorhastighed er fastsat til
 75 % af S for køretøjer med S ≤ 5 000 min– 1, og
 50 % af S for køretøjer med S ≤ 5 000 min– 1.
 For et køretøj, der ikke ved en stationær prøvning kan nå målmotorhastigheden som defineret ovenfor, anvendes i stedet 95 % af den maksimale motorhastighed, der kan nås ved en stationær prøvning.
 2.4.2.2. Prøvningsprocedure
 Motorhastigheden øges gradvist fra tomgang til målmotorhastighed og holdes konstant inden for ± 5 %. Derefter slippes speederen hurtigt, og motoren vender tilbage til tomgang. Lydtryksniveauet måles i en periode, hvor omdrejningstallet er konstant i mindst 1 s, og i hele resten af decelerationsperioden. Lydtryksmålerens maksimale visning er det gyldige måleresultat.
 En måling betragtes kun som gyldig, hvis motorprøvningshastigheden ikke afviger fra målmotorhastigheden med mere end ± 5 % i mindst 1 sekund.
 2.4.3. Multimode-udstødningssystem
 Køretøjer udstyret med manuelt indstillelige, multimode-udstødningssystemer skal prøves i alle modi.
 2.5. Resultater
 2.5.1. Den meddelelse, der er omhandlet i bilag 1, skal indeholde alle nødvendige oplysninger, navnlig de oplysninger, der er anvendt ved måling af støjen fra den stillestående motorcykel.
 2.5.2. Målingerne skal foretages ved den/de mikrofonplacering(er), der foreskrives ovenfor. Det maksimale A-vægtede lydtryksniveau angivet under prøvningen skal noteres således, at ét betydende ciffer efter decimalkommaet beholdes (f.eks. skal 92,45 noteres som 92,5, mens 92,44 noteres som 92,4).
 Prøvningen gentages, indtil der opnås tre på hinanden følgende målinger, som ligger inden for 2,0 dB(A) af hinanden ved hver åbning.
 2.5.3. Resultatet for en given afgangsåbning er det aritmetiske gennemsnit af de tre gyldige målinger, matematisk afrundet til nærmeste heltalsværdi (f.eks. skal 92,5 noteres som 93, mens 92,4 skal noteres som 92).
 2.5.4. For køretøjer udstyret med flere udstødningsafgangsåbninger skal det indberettede lydtryksniveau være det, der er noteret for den afgangsåbning, der har det højeste gennemsnitlige lydtryksniveau.
 2.5.5. For køretøjer udstyret med multimode-udstødningssystem og manuel udstødningsmoduskontrol, skal det indberettede lydtryksniveau være det, der er noteret for den modus, der har det højeste gennemsnitlige lydtryksniveau.
 3. Støj fra motorcykel under kørsel (indberettede data med henblik på at lette kontrol af køretøjet i


text:
brug).
 3.1. En prøvningsprocedure for overensstemmelsesprøvning efter ibrugtagning kan defineres af en kontraherende part under hensyntagen til eventuelle forskelle med hensyn til de prøvningsbetingelser, der er anvendt ved typegodkendelsen.
 3.2. Med henblik på at lette prøvningen af motorcykler efter ibrugtagning refereres der til følgende oplysninger vedrørende målingen af lydtrykket udført i overensstemmelse med punkt 1 i bilag 3 af motorcyklen i bevægelse som data vedrørende overensstemmelse efter ibrugtagning:
 a)
 Gear (i) eller, for køretøjer prøvet med ikkelåst gear, den valgte gearvælgerposition ved prøvningen:
 b)
 Foraccelerationens længde l
 PA i m
 c)
 Køretøjets gennemsnitlige hastighed i km/h ved begyndelsen af acceleration ved fuld gasgivning til prøvninger i gear (i) og
 d)
 Lydtryksniveauet L
 wot,(i) i dB(A) ved prøvninger ved fuld gasgivning i gear (i), defineret som det højeste af de to værdier, der er resultatet af beregningen af gennemsnittet af de individuelle måleresultater hver separat mikrofonplacering.
 3.3. Referencedata vedrørende overensstemmelsen efter ibrugtagning opføres på formularen svarende til bilag 1.
 (1) Der er tale om uafhængige hastighedsmålinger, når to eller flere adskilte apparater anvendes til fastsættelse af værdierne vAA', vBB' og vPP'. Ved kontinuerlige målingsanordninger, f.eks. radar, fastlægges alle de krævede hastighedsoplysninger med et enkelt apparat.
 (2) Støjpræstationerne ved indendørs prøvningsanlæg er specificeret i form af afskæringsfrekvens (Hz). Det er den frekvens, oven for hvilken rummet kan antages at fungere som et delvist lyddødt rum.
 Tillæg 1
 Flowdiagram for prøvningsproceduren for prøvning af køretøjet i bevægelse for køretøjer i klasse L3 med PMR ≤ 25
 Tillæg 2
 Placering af mikrofonerne ved den stationære støjprøvning
 Dimensionerne er i meter, medmindre andet er angivet.
 BILAG 4
 SPECIFIKATIONER FOR MÅLEPLADS
 1. Indledning
 Dette bilag beskriver specifikationerne for prøvebanens fysiske beskaffenhed og anlæggelse. Disse specifikationer er baseret på en særlig standard (1) og beskriver den nødvendige fysiske beskaffenhed samt prøvningsmetoderne for disse karakteristika.
 2. Krav til overfladens beskaffenhed
 En overflade anses for at opfylde kravene i denne standard, hvis det ved måling er konstateret, at dens tekstur og porevolumen samt lydabsorptionskoefficient opfylder kravene i punkt 2.1 til 2.4, og hvis kravene til dens udformning (punkt 3.2) er opfyldt.
 2.1. Residualporevolumen
 Residualporevolumen VC (voids content) for prøvebanens belægningsblanding må ikke være større end 8 % (jf. punkt 4.1 for så vidt angår fremgangsmåden ved måling heraf).
 2.2. Lydabsorptionskoefficient (2)
 Opfylder overfladen ikke kravet til residualporevolumen, kan den kun godkendes, hvis lydabsorptionskoefficienten α ≤ 0,10 (jf. punkt 4.2 for så vidt angår fremgangsmåden ved måling heraf). Kravene i punkt 2.1 og 2.2 er også opfyldt, hvis kun lydabsorptionen er blevet målt, og det har vist sig, at α ≤ 0,10.
 2.3. Teksturdybde
 Teksturdybden (TD) målt efter den volumetriske metode (se punkt 4.3 nedenfor) skal være:
 TD ≥ 0,4 mm
 2.4. Overfladens ensartethed
 Der bør udvises al mulig omhu for at sikre, at prøveområdets overflade bliver så ensartet som muligt. Dette omfatter tekstur og porevolumen, men det bør tillige bemærkes, at hvis tromlingen viser sig mere effektiv nogle steder end andre, kan teksturen være anderledes, og der kan også forekomme ujævnheder, som kan forårsage stød.
 2.5. Periodisk prøvning
 For

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
at sikre, at overfladen fortsat opfylder kravene til tekstur og porevolumen eller til lydabsorption i henhold til standarden, skal den regelmæssigt kontrolleres med følgende intervaller:
 a)
 Kontrol af residualporevolumen eller lydabsorption:
 Når overfladen er ny:
 Opfylder en ny overflade kravene, er ingen yderligere periodisk kontrol nødvendig.
 b)
 Kontrol af teksturdybden (TD):
 Når overfladen er ny:
 Når støjprøven indledes (NB: tidligst fire uger efter anlægningen).
 Derefter en gang årligt.
 3. Prøveanlæggets belægning
 3.1. Område
 Det er vigtigt, at prøvebanen udformes således, at det sikres, at det område, som køretøjerne gennemkører på prøvebanen, som et mindstekrav er belagt med det foreskrevne prøvemateriale med en passende margen for sikker og praktisk kørsel. Dette indebærer, at kørebanen skal være mindst 3 meter bred, og at dens længde skal være mindst 10 meter ud over linjerne AA og BB i hver ende. I figur 1 er vist en plan over en passende måleplads samt det mindsteområde, der skal være maskinlagt og komprimeret med det foreskrevne overflademateriale. I henhold til afsnit 1.3.1 i bilag 3 foretages der målinger på hver side af køretøjet. Dette kan gøres enten ved at måle med to mikrofonplaceringer (en på hver side af anlægget) og at køre i en retning eller ved at måle med kun én mikrofon på én side af anlægget, men at køre køretøjet i to retninger. Hvis sidstnævnte metode anvendes, er der ingen overfladekrav på den side af anlægget, hvor der ikke er nogen mikrofon.
 Figur 1
 Mindstekrav til prøveanlæggets belægning. (Den skraverede del betegnes »prøveområde«)
 3.2. Udformning og forberedelse af belægningen
 3.2.1. Grundlæggende krav til udformningen
 Udformning og forberedelse af belægningen:
 3.2.1.1.
 Den skal være af tæt asfaltbeton.
 3.2.1.2.
 Småskærverne må ikke være større end 8 mm (tolerancen skal muliggøre mellem 6,3 og 10 mm).
 3.2.1.3.
 Slidlagets tykkelse skal være ≥ 30 mm.
 3.2.1.4.
 Bindemidlet skal være umodificeret penetrationsasfalt.
 3.2.2. Retningslinjer for udformningen
 En sigtekurve, som opfylder de pågældende krav, er vist i figur 2. Den kan anvendes som vejledning ved udformningen af prøveanlægget. Endvidere er der i tabellen opstillet nogle retningslinjer med henblik på opnåelse af ønsket tekstur og holdbarhed. Sigtekurven er en funktion af formlen:
 idet:
 d
 =
 sigtemaskernes kvadratmål i mm
 dmax
 =
 8 mm for middelkurven
 dmax
 =
 10 mm for mindstetolerancekurven
 dmax
 =
 6,3 mm for størstetolerancekurven.
 Figur 2
 Sigtekurve for materialet i asfaltblandingen, med tolerancer
 Herudover anbefales følgende:
 Sandfraktionen (0,063 mm < sigtemaskernes kvadratmål < 2 mm) må ikke omfatte mere end 55 % natursand og skal omfatte mindst 45 % knust sand.
 Bærelag og bundsikringslag skal sikre god stabilitet og god ensartethed i overensstemmelse med korrekt vejbygningspraksis.
 Småskærverne skal være knust (100 % brudflader), og de skal være af vanskeligt knusbart materiale.
 Småskærverne i blandingen skal være udvaskede.
 Der må ikke fyldes ekstra småskærver på overfladen.
 Bindemidlets hårdhed, udtrykt som penetrationsværdi, skal være 40-60, 60-80 eller endog 80-100 alt efter klimaforholdene i landet. Generelt gælder, at der skal anvendes det efter sædvanlig praksis hårdest mulige bindemiddel.
 Blandingens temperatur inden tromling skal vælges således, at det krævede porevolumen fremkommer ved


text:
den efterfølgende tromling. For at øge sandsynligheden for, at specifikationerne i punkt 2.1 til 2.4 bliver opfyldt, skal lejringstætheden findes ikke blot ved det rette valg af blandingstemperatur, men også ved et passende antal tromlinger og valget af tromletype.
 Retningslinjer for udformningen
 Mængde
 Målværdier
 Tolerancer
 Af blandingens totalmasse
 Af blandingsmassen
 Skærvemasse, sigtemaskernes kvadratmål (SM) > 2 mm
 47,6 %
 50,5 %
 ± 5
 Sandmasse 0,063 < SM < 2 mm
 38,0 %
 40,2 %
 ± 5
 Fillermasse SM < 0,063 mm
 8,8 %
 9,3 %
 ± 2
 Bindemiddelmasse (asfalt)
 5,8 %
 Ikke relevant
 ± 0,5
 Største skærvemål
 8 mm
 6,3 – 10
 Bindemiddelhårdhed
 (jf. punkt 3.2.2 f)
 —
 Glatstensværdi (PSV)
 > 50
 —
 Lejringstæthed i forhold til Marshall-lejringstæthed
 98 %
 —
 4. Prøvningsmetode
 4.1. Måling af residualporevolumen
 Til gennemførelse af denne måling skal der udtages borekerner mindst fire steder, som er jævnt fordelt på prøveområdet mellem linjerne AA og BB (jf. figur 1). For at undgå uensartethed og ujævnheder i hjulsporene bør der ikke udtages borekerner i selve hjulsporene, men kun tæt ved disse. Mindst to borekerner skal udtages tæt ved hjulsporene, og mindst en borekerne skal udtages ca. midtvejs mellem hjulsporene og hver mikrofonpost.
 Er der grund til at antage, at kravet om ensartethed ikke er opfyldt (jf. punkt 2.4), udtages der borekerner flere steder på prøveområdet. Residualporevolumen skal bestemmes for hver borekerne, derefter beregnes gennemsnitsværdien for alle borekernerne og sammenholdes med kravet i punkt 2.1. I øvrigt må ingen borekerne have en poreværdi på over 10 %. Ved anlæg af prøveområdet må det erindres, at der kan opstå problemer, når der skal udtages borekerner, hvis området opvarmes ved hjælp af rør eller el-kabler. Varmeanlæggene må planlægges omhyggeligt under hensyn til udtagning af borekerner. Det anbefales at lade nogle få pletter på ca. 200 × 300 mm stå, hvor der ikke er rør og kabler, eller at lægge disse så dybt, at udtagning af borekerner fra slidlaget ikke vil beskadige dem.
 4.2. Lydabsorptionskoefficient
 Lydabsorptionskoefficienten (normalt indfald) måles ved hjælp af impedansrørmetoden under anvendelsen af fremgangsmåden i ISO 10534:1994 »Akustik — Bestemmelse af lydabsorptionskoefficient og impedans i impedansrør.«
 For prøvelegemer gælder samme krav som med hensyn til residualporevolumen (jf. punkt 4.1). Lydabsorptionen skal måles i frekvensområderne 400-800 Hz og 800-1 600 Hz (i hvert fald i centerfrekvenserne af 1/3-oktavbånd), og størsteværdierne skal fastlægges for begge disse frekvensbånd. Derefter beregnes gennemsnitsværdien for alle borekerner, og denne udgør det endelige resultat.
 4.3. Volumetrisk makroteksturmåling
 Som led i denne standard foretages der måling af teksturdybden mindst ti steder med lige store mellemrum langs prøvestrækningens hjulspor, og gennemsnitsværdien sammenlignes med den foreskrevne mindste teksturdybde. For beskrivelse af proceduren, jf. ISO-standard 10844: 1994.
 5. Tidsmæssig stabilitet og vedligeholdelse
 5.1. Tidsfaktorens betydning
 Som tilfældet er med mange andre overflader kan det påregnes, at de dæk/vejstøjniveauer, der måles på prøveoverfladen, vil stige svagt i løbet af de første seks til tolv måneder efter anlægningen.
 Overfladen vil tidligst erhverve de krævede karakteristika fire uger efter anlægningen.
 Den tidsmæssige stabilitet bestemmes hovedsagelig af den tilslibning og komprimering, som sker


text:
ved kørsel på overfladen. Den skal kontrolleres med mellemrum som anført i punkt 2.5.
 5.2. Vedligeholdelse af overfladen
 Affaldsmateriale og støv, som i væsentlig grad kan formindske teksturdybden, skal fjernes fra overfladen. I lande med vinterklima anvendes der undertiden salt til afisning. Salt kan ændre overfladen midlertidigt eller endog vedvarende på en sådan måde, at støjniveauet stiger, og anvendelse deraf kan derfor ikke anbefales.
 5.3. Nyasfaltering af prøveområdet
 Bliver det nødvendigt at reparere prøvebanen, er det sædvanligvis tilstrækkeligt at nyasfaltere prøvestrækningen (med en bredde af tre meter, jf. figur 1) under forudsætning af, at det øvrige prøveområde opfyldte kravene til residualporevolumen eller lydabsorption, da måling fandt sted.
 6. Dokumenter vedrørende anlægget og de udførte prøvninger
 6.1. Dokument vedrørende prøveanlægget
 Følgende oplysninger skal anføres i en skriftlig beskrivelse af prøveanlægget:
 6.1.1.
 prøveanlæggets placering
 6.1.2.
 bindemiddeltype og -hårdhed, kornblandingstype, betonblandingens største teoretiske tæthed (DR), slidlagets tykkelse og sigtekurven som fastlagt ud fra de borekerner, der er udtaget af prøvebanen
 6.1.3.
 komprimeringsmetode (f.eks. tromletype og -masse, antal tromlinger)
 6.1.4.
 blandingens temperatur, den omgivende lufts temperatur og vindhastigheden under anlægning af overfladen
 6.1.5.
 dato for anlægning af overfladen og entreprenørens navn
 6.1.6.
 alle prøvningsresultater eller i det mindste det seneste af disse, herunder:
 6.1.6.1.
 residualporevolumen af hver borekerne
 6.1.6.2.
 de steder inden for prøveområdet, hvor borekerner til måling af porevolumen er udtaget
 6.1.6.3.
 lydabsorptionskoefficient for hver borekerne (hvis målt); resultaterne for hver borekerne og hvert frekvensområde samt det samlede gennemsnit skal anføres
 6.1.6.4.
 de steder inden for prøveområdet, hvor borekerner til måling af absorptionen er udtaget
 6.1.6.5.
 teksturdybden, herunder antallet af prøver samt standardafvigelse
 6.1.6.6.
 den institution, som er ansvarlig for prøvningerne i henhold til punkt 6.1.6.1 og 6.1.6.2 og den type materiel, der er anvendt
 6.1.6.7.
 datoen for foretagelse af prøvning(er) og datoen for udtagelse af borekerner af forsøgsstrækningen.
 6.2. Dokument vedrørende prøvninger med hensyn til overfladestøj fra køretøjer
 I det dokument, der beskriver støjprøvningen/prøvningerne, skal anføres, om alle krav er opfyldt eller ej. Der henvises til det i punkt 6.1 omhandlede dokument, som beskriver, hvilke resultater der viser dette.
 (1) ISO 10844:1994.
 (2) Den mest relevante særlige faktor er lydabsorptionen, selv om residualporevolumen er bedst kendt blandt vejbyggere. Lydabsorptionen skal imidlertid kun måles, hvis overfladen ikke opfylder porekravet. Dette skyldes, at residualporevolumen er forbundet med relativt stor usikkerhed med hensyn til både målinger og relevans, og visse overflader kan derfor fejlagtigt afvises, hvis vurderingen alene baseres på måling af porerne.
 BILAG 5
 UDSTØDNINGS- ELLER LYDDÆMPNINGSSYSTEMER INDEHOLDENDE FIBERMATERIALER
 1. Absorberende fibermaterialer skal være asbestfrie og kan kun anvendes til fremstilling af udstødnings- eller lyddæmpningssystemet, hvis dertil egnede indretninger sikrer, at fibermaterialer forbliver på plads i hele den tid, udstødnings- eller lyddæmpningssystemet anvendes, og udstødnings- eller lyddæmpningssystemet opfylder kravene i et af punkterne 1.1, 1.2 og 1.3.:
 1.1. Efter at fibermaterialet er fjernet, skal støjniveauet opfylde forskrifterne i punkt 6 i dette regulativ.
 1.2. Absorberende fibermaterialer må ikke anvendes i de dele af lyddæmperen, hvorigennem udstødningsgasser passerer, og skal opfylde følgende krav:
 1.2.1.
 Materialet konditioneres i en ovn ved en temperatur på 650 °C


text:
± 5 °C i 4 timer, uden at fibrenes gennemsnitslængde, diameter og densitet reduceres.
 1.2.2.
 Efter konditionering i en ovn ved en temperatur på 650 °C ± 5 °C i 1 time skal mindst 98 % af materialet tilbageholdes på en sigte med en nominel maskevidde på 250 μm, som opfylder ISO-standard 3310/1:1990, såfremt materialet undersøges i overensstemmelse med ISO-standard 2559:2000.
 1.2.3.
 Materialets vægttab må ikke overstige 10,5 % efter neddypning i 24 timer ved 90 °C ± 5 °C i et syntetisk kondensat med følgende sammensætning (1):
 1 N brombrintesyre (HBr): 10 ml
 1 N svovlsyre (H2SO4): 10 ml
 destilleret vand indtil 1 000 ml.
 1.3. Inden prøvning af systemet i overensstemmelse med bilag 3, anbringes det i normal tilstand med henblik på landevejskørsel ved en af følgende konditioneringsmetoder:
 1.3.1. Konditionering ved kontinuerlig kørsel på vej
 1.3.1.1.
 I henhold til motorcyklers kategorier skal følgende mindsteafstande tilbagelægges ved konditionering:
 Motorcykelkategori efter Effekt/masseforhold-indeks (PMR)
 Afstand (km)
 Kategori I ≤ 25
 4 000
 Kategori II > 25 ≤ 50
 6 000
 Kategori III > 50
 8 000
 1.3.1.2.
 50 ± 10 % af denne konditioneringscyklus foregå som bykørsel og den resterende del som lange ture ved høj hastighed; kontinuerlig kørsel på landevej kan erstattes af et tilsvarende program på prøvebane.
 1.3.1.3.
 Der skal veksles mellem de to kørselsformer mindst seks gange.
 1.3.1.4.
 Det samlede prøvningsprogram skal omfatte mindst 10 standsninger af en varighed på mindst tre timer, således at virkningerne af afkøling og kondensering reproduceres.
 1.3.2. Konditionering ved tryksvingninger
 1.3.2.1.
 Udstødningssystemet eller dets komponenter monteres på motorcyklen eller motoren. I førstnævnte tilfælde anbringes motorcyklen på en prøvebænk.
 Det beskrevne apparatur, hvoraf et detaljeret diagram gives i figuren, monteres ved udgangen af udstødningssystemet. Ethvert andet apparatur, der giver tilsvarende resultater, kan godkendes.
 1.3.2.2.
 Prøvningsudstyret justeres således, at strømmen af udstødningsgas skiftevis afspærres og genåbnes 2 500 gange ved hjælp af en hurtigtvirkende ventil.
 1.3.2.3.
 Ventilen skal åbne, når udstødningsgassernes modtryk målt mindst 100 mm neden for indgangsflangen når op på en værdi af mellem 35 og 40 kPa. Hvis denne værdi ikke kan nås som følge af motorens beskaffenhed, skal ventilen åbne, når gassens modtryk er nået op på 90 % af den maksimale værdi, der måles lige før, motoren går i stå. Ventilen skal lukke, når trykket ikke afviger mere end 10 % fra det stabiliserede modtryk med åben ventil.
 1.3.2.4.
 Tidsrelæet skal indstilles på en sådan værdi, at bestemmelserne i punkt 1.3.2.3 overholdes.
 1.3.2.5.
 Motorhastigheden skal være 75 % af motorens mærkehastighed (S).
 1.3.2.6.
 Den effekt, som dynamometeret viser, skal være 50 % af den effekt, der måles ved fuld gasgivning ved 75 % af motorens mærkehastighed (S).
 1.3.2.7.
 Eventuelle drænåbninger skal være tillukket under prøvningen.
 1.3.2.8.
 Hele prøvningen må ikke vare over 48 timer. Når afkølingsperioder er nødvendige, kan de indlægges efter hver time.
 1.3.3. Konditionering på prøvebænk
 1.3.3.1.
 Udstødningssystemet monteres på en motor, der er repræsentativ for den type, der anvendes på den motorcykel, systemet er konstrueret til, og anbringes på en prøvebænk.
 1.3.3.2.
 Konditioneringen består af et bestemt


text:
antal cyklusser prøvebænk for hver kategori af motorcykel, som udstødningssystemet er konstrueret til. Antallet af cyklusser for hver kategori af motorcykel er:
 Motorcykelkategori efter Effekt/masseforhold-indeks (PMR)
 Antal cyklusser
 Kategori I ≤ 25
 6
 Kategori II > 25 ≤ 50
 9
 Kategori III > 50
 12
 1.3.3.3.
 Med henblik på reproduktion af virkningerne af afkøling og kondensation skal hver cyklus på prøvebænken efterfølges af en stilstandsperiode på mindst seks timer.
 1.3.3.4.
 Hver cyklus på prøvebænken består af seks faser. Betingelser for motorgang og varigheden af hver fase:
 Fase
 Betingelser
 Varighed af fase i minutter
 PMR ≤ 50
 PMR > 50
 1
 Tomgang
 6
 6
 2
 25 % belastning ved 75 % S
 40
 50
 3
 50 % belastning ved 75 % S
 40
 50
 4
 100 % belastning ved 75 % S
 30
 10
 5
 50 % belastning ved 100 % S
 12
 12
 6
 25 % belastning ved 100 % S
 22
 22
 Samlet tid
 2,5 timer
 2,5 timer
 1.3.3.5.
 Under konditioneringsproceduren kan motoren og lyddæmperen på fabrikantens anmodning køles, således at den temperatur, der måles ved et punkt, som ikke må være mere end 100 mm fra udstødningsgassens afgangsåbning, ikke overskrider den, der måles, når motorcyklen kører 110 km/h eller 75 % af S i højeste gear. Motoren og/eller motorcyklens hastighed bestemmes med en nøjagtighed på ± 3 %.
 Prøveapparat til konditionering ved tryksvingninger
 (1) Materialet skal vaskes med destilleret vand og tørres i 1 time ved 105 °C før vejning.
 BILAG 6
 GRÆNSEVÆRDIER FOR STØJNIVEAU
 Kategori
 Effekt/masseforhold-indeks (PMR)
 Grænseværdi for Lurban i dB(A)
 Kategori I
 PMR ≤ 25
 73
 Kategori II
 25 < PMR ≤ 50
 74
 Kategori III
 PMR > 50
 77 (1)
 (1) For motorcykler, der kun prøves i andet gear i bilag 3, øges grænseværdien med 1 dB(A) indtil datoen i punkt 12.7. Dataene for de berørte køretøjer skal undersøges, og drøftelser skal foretages i tilfælde af yderligere forlængelse.
 BILAG 7
 SUPPLERENDE BESTEMMELSER OM STØJEMISSION (ASEP)
 1. Anvendelsesområde
 1.1. Dette bilag finder anvendelse på køretøjer i klasse L3 med PMR > 50.
 1.2. Køretøjer med transmissioner med variabel udveksling eller med automatgear, der ikke kan låses, er undtaget fra kravene i dette bilag, hvis fabrikanten forelægger teknisk dokumentation for den typegodkendende myndighed, af hvilken det fremgår, at køretøjets motorhastighed ved BB' hverken overstiger eller falder til under under alle prøvningsbetingelser, der ligger inden for ASEP-arbejdsområdet som defineret i punkt 2.5 nedenfor, idet n
 BB' er den gennemsnitlige motorhastighed ved BB' ved de tre gyldige accelerationsprøvninger, jf. punkt 1 i bilag 3.
 2. Yderligere krav vedrørende støjemission
 2.1. Måleinstrumenter
 Kravene til måleinstrumenter er identiske med dem, der er fastsat i punkt 1.1 i bilag 3 til prøvning af motorcykel i bevægelse.
 2.2. Akustisk miljø, meteorologiske forhold og baggrundsstøj
 Kravene vedrørende akustisk miljø, vejrforhold og baggrundsstøj er identiske med dem, der er defineret i punkt 1.2 i bilag 3 til prøvning af motorcykel i bevægelse.
 2.3. Mikrofonplaceringer og betingelser for køretøjet
 Kravene vedrørende mikrofonplacering og betingelser vedrørende køretøjet er identiske med dem, der er defineret i punkt


text:
1.3.1 og 1.3.2 i bilag 3 til prøvning af motorcykel i bevægelse.
 2.4. Almindelige driftsbetingelser
 De almindelige driftsbetingelser er identiske med dem, der er fastsat i punkt 1.3.3.1 i bilag 3 til prøvning af motorcykel i bevægelse.
 2.5. ASEP-arbejdsområdet
 Kravene i dette bilag finder anvendelse på enhver kørsel med følgende begrænsninger:
 a)
 v
 AA' skal være mindst 20 km/h
 b)
 v
 BB' må ikke overstige 80 km/h
 c)
 n
 AA' skal være mindst
 d)
 n
 BB' må ikke overstige
 for PMR ≤ 66 og
 for PMR > 66
 2.6. ASEP-grænser (1)
 Det maksimale registrerede støjniveau ved motorcyklens passage af prøvebanen må ikke overstige:
 for n
 PP' < n
 wot,(i) og
 for n
 PP' ≥ n
 wot,(i)
 Fra datoen i punkt 12.7 må det maksimale støjniveau ikke overstige:
 for n
 PP' < n
 wot,(i) og
 for n
 PP' ≥ n
 wot,(i)
 Hvor L
 wot,(i) og nPP' har samme betydning som i punkt 1 i bilag 3, og n
 wot,(i) refererer til den hertil svarende motorhastighed, når køretøjets forende passerer linjen PP'.
 3. Overensstemmelsesprøvning ved målinger
 3.1. Alment
 Den typegodkendende myndighed og den tekniske tjeneste kan kræve afprøvninger til kontrol af, at motorcyklen opfylder kravene i punkt 2 ovenfor. For at undgå en urimelig arbejdsbyrde er undersøgelsen begrænset til referencegrundlaget defineret i punkt 3.2 nedenfor og indtil to yderligere betingelser, som falder uden for referencegrundlaget, men er en del af ASEP-arbejdsområdet.
 3.2. ASEP-referenceprøvningsbetingelser
 3.2.1. Prøvningsprocedure
 Når køretøjets forende når AA', gives der fuld gas, indtil køretøjets bagende når BB'. Gashåndtaget drejes da så hurtigt som muligt tilbage til tomgangsstillingen. Foracceleration kan anvendes, hvis acceleration er forsinket til efter AA'. Det sted, hvor accelerationen påbegyndes, skal rapporteres.
 3.2.2. Prøvningshastighed og valg af gear
 Køretøjet skal prøves ved hver af de følgende driftsbetingelser:
 i)
 v
 PP' = 50 km/h
 Det valgte gear (i) og betingelserne for foracceleration, skal være de samme, som er anvendt i den oprindelige typegodkendelsesprøvning i bilag 3 til dette regulativ.
 ii)
 v
 BB' svarer til
 for PMR ≤ 66; og
 for PMR > 66
 v
 BB' må ikke overstige 80 km/h
 Det valgte gear skal være andet gear. Hvis tredje gear opfylder kravene vedrørende n
 BB' og v
 BB', anvendes 3. gear. Hvis fjerde gear opfylder kravene vedrørende n
 BB' og v
 BB', anvendes 4. gear.
 3.2.3. Databehandling og rapportering
 Kravene i punkt 1.4 i bilag 3 finder anvendelse.
 Desuden skal målinger af motorhastigheden ved AA', BB' og PP' i enheder på min– 1 oprundes matematisk til nærmeste hele tal med henblik på yderligere beregninger. For en given prøvningsbetingelse beregnes det aritmetiske gennemsnit af de tre individuelle motorhastigheder.
 Det endelige lydtryksniveau ved acceleration ved fuld gasgivning må ikke overskride de grænser, der er angivet i punkt 2.6 ovenfor.
 (1) Når overholdelsen af disse grænser kontrolleres, må værdierne for L
 wot(i) og n
 wot(i) ikke hentes fra typegodkendelsesdokumenterne, men skal bestemmes på ny ved målinger som defineret i punkt 1 i bilag 3 ved anvendelse af samme gear (i) og samme foraccelerationsdistance som ved typegodkendelsen.
 BILAG 8
 ERKLÆRING OM OVERENSSTEMMELSE MED


text:
DE SUPPLERENDE BESTEMMELSER OM STØJEMISSION (ASEP)
 (Største format: A4 (210 × 297 mm))
 ... (Fabrikantens navn) attesterer, at køretøjer af denne type ... (køretøjstype for så vidt angår støjemission i henhold til regulativ nr. 41) opfylder kravene i punkt 6.3 i regulativ nr. 41.
 ... (Fabrikantens navn) fremsætter denne erklæring i god tro efter behørig vurdering af køretøjernes støjemissionsniveau.
 Dato: ...
 Den bemyndigede repræsentants navn: ...
 Den bemyndigede repræsentants underskrift: ...


text:
 Avis juridique important
 |
 21979A1031(12)
 DEN ANDEN AVS/EOEF-KONVENTION UNDERTEGNET I LOME DEN 31. OKTOBER 1979 - FAELLESERKLAERING OM DEN ORDNING FOR ADGANG TIL MARKEDERNE I DE FRANSKE OVERSOEISKE DEPARTEMENTER, SOM GAELDER FOR VARER MED OPRINDELSE I AVS-STATER, DER ER OMHANDLET I KONVENTIONENS ARTIKEL 2, STK. 2, ( BILAG II ) /* LOME 2 */
 EF-Tidende nr. L 347 af 22/12/1980 s. 0165
 ++++ BILAG II FAELLESERKLAERING OM DEN ORDNING FOR ADGANG TIL MARKEDERNE I DE FRANSKE OVERSOEISKE DEPARTEMENTER , SOM GAELDER FOR DE VARER MED OPRINDELSE I AVS-STATER , DER ER OMHANDLET I KONVENTIONENS ARTIKEL 2 , STK . 2 DE KONTRAHERENDE PARTER BEKRAEFTER , AT KONVENTIONENS AFSNIT I , KAPITEL 1 OG 3 , FINDER ANVENDELSE PAA FORBINDELSERNE MELLEM AVS-STATERNE OG DE FRANSKE OVERSOEISKE DEPARTEMENTER . FAELLESSKABET FAAR MULIGHED FOR I KONVENTIONENS GYLDIGHEDSPERIODE AT AENDRE ORDNINGEN FOR ADGANG TIL DE FRANSKE OVERSOEISKE DEPARTEMENTERS MARKED FOR VARER MED OPRINDELSE I AVS-STATERNE , SOM OMHANDLET I ARTIKEL 2 , STK . 2 , UNDER HENSYN TIL VILKAARENE FOR DEN OEKONOMISKE UDVIKLING I DISSE DEPARTEMENTER . VED BEHANDLINGEN AF EN EVENTUEL ANVENDELSE AF DENNE MULIGHED TAGER FAELLESSKABET DEN DIREKTE SAMHANDEL MELLEM AVS-STATERNE OG DE FRANSKE OVERSOEISKE DEPARTEMENTER I BETRAGTNING . UNDERRETNINGS - OG KONSULTATIONSPROCEDURERNE MELLEM DE BEROERTE PARTER SKAL FOREGAA I HENHOLD TIL BESTEMMELSERNE I ARTIKEL 16 , PUNKT 1 .


text:
 Avis juridique important
 |
 21993A0126(07)
 Aftale i form af brevveksling om videreførelse af tilpasningen af aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og New Zealand om handel med fåre-, lamme- og gedekød -
 EF-Tidende nr. L 017 af 26/01/1993 s. 0021
 AFTALE i form af brevveksling om viderefoerelse af tilpasningen af aftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og New Zealand om handel med faare-, lamme- og gedekoed A. Brev nr. 1 Hr. . . . Jeg har den aere herved at henvise til brevvekslingen af 18. oktober 1989, som udgoer en aftale mellem Faellesskabet og New Zealand om tilpasning af den hovedaftale, der i 1980 blev indgaaet mellem Faellesskabet og New Zealand om handel med faare-, lamme- og gedekoed. I tilslutning til de nylige droeftelser har jeg den aere at foreslaa, at den i ovennaevnte brevveksling fastlagte aftale fortsat skal vaere gaeldende efter den 31. december 1992, dog med foelgende aendringer: 1) Aftalens klausul 1, punkt A, affattes saaledes: »I hovedaftalens klausul 2, som aendret ved hovedaftalens klausul 6, aendres tallet 245 500 tons, som repraesenterer det aarlige loft i tons for den samlede maengde faare-, lamme- og gedekoed, der hvert aar indfoeres fra New Zealand til Faellesskabet, til 205 000. Dette loft omfatter en maksimumsmaengde paa 6 000 tons lammekoed, der i 1989 kan indfoeres fra New Zealand til Det Europaeiske Faellesskab i form af koed, der aldrig har vaeret frosset, en maksimumsmaengde paa 7 500 tons i 1990, en maksimumsmaengde paa 9 000 tons i 1991, en maksimumsmaengde paa 10 500 tons i 1992 og en maksimumsmaengde paa 12 000 tons i 1993.« 2) I aftalens klausul 4 aendres »indtil den 31. december 1992« til »indtil den 31. december 1993«. 3) I bilagets punkt 7 aendres »ved udgangen af 1992« til »ved udgangen af 1993«. Jeg har den aere at foreslaa, at denne skrivelse og Deres bekraeftende svar herpaa, hvis Deres regering er indforstaaet med det ovenfor anfoerte, tilsammen skal udgoere en aftale mellem Faellesskabet og regeringen for New Zealand om den paagaeldende sektor. Modtag, hr. . . ., forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse. Paa vegne af Raadet for De Europaeiske Faellesskaber B. Brev nr. 2 Hr. . . . Jeg har den aere hermed at anerkende modtagelsen af Deres skrivelse af dags dato med foelgende ordlyd: »Hr. . . . Jeg har den aere herved at henvise til brevvekslingen af 18. oktober 1989, som udgoer en aftale mellem Faellesskabet og New Zealand om tilpasning af den hovedaftale, der i 1980 blev indgaaet mellem Faellesskabet og New Zealand om handel med faare-, lamme- og gedekoed. I tilslutning til de nylige droeftelser har jeg den aere at foreslaa, at den i ovennaevnte brevveksling fastlagte aftale fortsat skal vaere gaeldende efter den 31. december 1992, dog med foelgende aendringer: 1) Aftalens klausul 1, punkt A, affattes saaledes: »I hovedaftalens klausul 2, som aendret ved hovedaftalens klausul 6, aendres tallet 245 500 tons, som repraesenterer det aarlige loft i tons for den samlede maengde faare-, lamme- og gedekoed, der hvert


text: aar indfoeres fra New Zealand til Faellesskabet, til 205 000. Dette loft omfatter en maksimumsmaengde paa 6 000 tons lammekoed, der i 1989 kan indfoeres fra New Zealand til Det Europaeiske Faellesskab i form af koed, der aldrig har vaeret frosset, en maksimumsmaengde paa 7 500 tons i 1990, en maksimumsmaengde paa 9 000 tons i 1991, en maksimumsmaengde paa 10 500 tons i 1992 og en maksimumsmaengde paa 12 000 tons i 1993.« 2) I aftalens klausul 4 aendres »indtil den 31. december 1992« til »indtil den 31. december 1993«. 3) I bilagets punkt 7 aendres »ved udgangen af 1992« til »ved udgangen af 1993«. Jeg har den aere at foreslaa, at denne skrivelse og Deres bekraeftende svar herpaa, hvis Deres regering er indforstaaet med det ovenfor anfoerte, tilsammen skal udgoere en aftale mellem Faellesskabet og regeringen for New Zealand om den paagaeldende sektor.« Jeg har den aere at bekraefte, at min regering er indforstaaet med indholdet af Deres skrivelse. Modtag, hr. . . ., forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse. For regeringen for New Zealand


text:
 Vigtig juridisk meddelelse
 |
 22007A0426(01)
 Fiskeripartnerskabsaftale mellem Den Gabonesiske Republik og Det Europæiske Fællesskab
 EU-Tidende nr. L 109 af 26/04/2007 s. 0003 - 0007
 Fiskeripartnerskabsaftalemellem Den Gabonesiske Republik og Det Europæiske FællesskabDEN GABONESISKE REPUBLIK, i det følgende benævnt "Gabon",ogDET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB, i det følgende benævnt "Fællesskabet",i det følgende tilsammen benævnt "parterne"SOM TAGER I BETRAGTNING, at der er et nært samarbejde mellem Fællesskabet og Gabon, bl.a. som led i Cotonou-aftalen, og at parterne har et fælles ønske om at udbygge forbindelserne yderligere,SOM TAGER HENSYN TIL, at de to parter ønsker at fremme en ansvarlig udnyttelse af deres fiskeressourcer gennem samarbejde,SOM TAGER HENSYN TIL De Forenede Nationers havretskonvention,SOM ER BESLUTTET PÅ at anvende de afgørelser og henstillinger, som vedtages af Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet, i det følgende benævnt ICCAT,SOM ER BEVIDST OM betydningen af principperne i adfærdskodeksen for ansvarligt fiskeri, der blev vedtaget på FAO-konferencen i 1995,SOM ER BESLUTTET PÅ i fælles interesse at samarbejde om at skabe et ansvarligt fiskeri for at sikre, at de levende marine ressourcer bevares på lang sigt og udnyttes bæredygtigt,SOM ER OVERBEVIST OM, at et sådant samarbejde bør baseres på, at initiativer og foranstaltninger, hvad enten de gennemføres i fællesskab eller unilateralt, supplerer hinanden, er forenelige med den fastlagte politik og skaber en synergieffekt,SOM ER BESLUTTET PÅ med henblik herpå at indlede en dialog om den sektorpolitik for fiskeriet, som Gabons regering har vedtaget, at finde egnede metoder til at sikre, at politikken gennemføres effektivt, og at inddrage erhvervslivet og civilsamfundet i processen,SOM ØNSKER at fastsætte nærmere bestemmelser og vilkår for EF-fartøjernes fiskeri i Gabons farvande og for EF-støtten til skabelse af et ansvarligt fiskeri i disse farvande,SOM ER FAST BESLUTTET PÅ at skabe et endnu snævrere økonomisk samarbejde inden for fiskeriet og dertil knyttede aktiviteter ved at oprette og udbygge blandede selskaber, hvori der deltager virksomheder fra begge parter,ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:Artikel 1FormålI denne aftale fastlægger principper, regler og procedurer for:- økonomisk, finansielt, teknisk og videnskabeligt samarbejde inden for fiskeriet med henblik på at skabe et ansvarligt fiskeri i Gabons farvande, så fiskeressourcerne bevares og udnyttes på en bæredygtig måde, og at udvikle Gabons fiskerierhverv- EF-fartøjers adgang til Gabons farvande- samarbejde om fiskerikontrol i Gabons farvande med henblik på at sikre, at ovennævnte betingelser overholdes, at foranstaltningerne til bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne bliver effektive, og at ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri bekæmpes- partnerskaber mellem virksomheder med henblik på i fælles interesse at udvikle økonomiske aktiviteter inden for fiskeriet og dertil knyttede aktiviteter.Artikel 2DefinitionerI denne aftale forstås ved:a) "Gabons myndigheder": Gabons regeringb) "EF-myndigheder": Europa-Kommissionenc) "Gabons farvande": de farvande, der fiskerimæssigt hører under Gabons højhedsområde eller jurisdiktiond) "fiskerfartøj": et fartøj, der er udstyret til kommerciel udnyttelse af levende akvatiske ressourcere) "EF-fartøj": et fiskerfartøj, der fører en EF-medlemsstats flag og er registreret i Fællesskabetf) "Den Blandede Komité": en komité, der består af repræsentanter for Fællesskabet og Gabon, jf. artikel 9 i denne aftaleg) "omladning": overførsel på havet eller i havn af en del af eller hele fangsten om bord på


text: et fiskerfartøj til et andet fartøjh) "unormale omstændigheder": begivenheder bortset fra naturfænomener, som ingen af parterne kan siges at have nævneværdig indflydelse på, og som gør det umuligt at fiske i Gabons fiskerizone.Artikel 3Principper og mål for aftalens gennemførelse1. Parterne forpligter sig til at fremme et ansvarligt fiskeri i Gabons farvande efter princippet om ikke-diskrimination af de forskellige flåder, der fisker i disse farvande, jf. dog aftaler mellem udviklingslande inden for samme geografiske område, herunder gensidige fiskeriaftaler.2. Parterne samarbejder om gennemførelsen af en sektorpolitik for fiskeriet, som Gabons regering vedtager, og indleder med henblik herpå en politisk dialog om de fornødne reformer. De rådfører sig med hinanden med henblik på at træffe eventuelle foranstaltninger på dette område.3. Parterne skal også samarbejde om såvel fælles som unilateral forhåndsevaluering, løbende evaluering og efterfølgende evaluering af foranstaltninger, programmer og aktioner, der gennemføres på basis af denne aftale.4. Parterne forpligter sig til at sørge for, at denne aftale gennemføres efter principperne om god økonomisk og social styring og med respekt for fiskebestandenes tilstand.5. Påmønstringen af gabonesiske søfolk og/eller AVS-søfolk på EF-fartøjer sker på basis af Den Internationale Arbejdsorganisations erklæring om grundlæggende principper og rettigheder på arbejdet, som gælder umiddelbart for ansættelseskontrakter og generelle ansættelsesvilkår i den forbindelse. Det drejer sig navnlig om foreningsfrihed, faktisk anerkendelse af arbejdstageres ret til kollektive forhandlinger og ikke-forskelsbehandling, hvad angår beskæftigelse og erhverv.Artikel 4Videnskabeligt samarbejde1. I aftalens gyldighedsperiode bestræber Fællesskabet og Gabon sig for at følge udviklingen i ressourcernes tilstand i Gabons fiskerizone.2. På basis af henstillinger og afgørelser vedtaget af Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT) og den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning rådfører de to parter sig med hinanden i Den Blandede Komité, jf. artikel 9, for eventuelt efter et videnskabeligt møde i fællesskab at træffe foranstaltninger til bæredygtig forvaltning af fiskeressourcerne, der har indvirkning på EF-fartøjernes fiskeri.3. Parterne forpligter sig til at rådføre sig med hinanden enten direkte, herunder inden for underområdet gennem COREP (Det Regionale Udvalg for Fiskeriet i Guineabugten), eller gennem relevante internationale organisationer for at sikre forvaltningen og bevarelsen af de biologiske ressourcer i Atlanterhavet og for at samarbejde om den videnskabelige forskning i forbindelse hermed.Artikel 5EF-fartøjers adgang til fiskeri i Gabons farvande1. Gabon forpligter sig til at give EF-fartøjer tilladelse til at fiske i sin fiskerizone, jf. denne aftale, herunder protokollen og bilaget til protokollen.2. Fiskeriet i henhold til denne aftale er undergivet gældende gabonesisk lovgivning. Gabons myndigheder meddeler Fællesskabet enhver ændring af nævnte lovgivning.3. Gabon forpligter sig til at træffe alle fornødne forholdsregler til at sikre, at protokollens fiskerikontrolbestemmelser anvendes effektivt. EF-fartøjerne skal samarbejde med de gabonesiske myndigheder, der er ansvarlige for sådan kontrol.4. Fællesskabet forpligter sig til at træffe alle fornødne forholdsregler til at sikre, at dets fartøjer overholder bestemmelserne i denne aftale og fiskeribestemmelserne for de farvande, der henhører under Gabons jurisdiktion.Artikel 6Licenser1. EF-fartøjer må kun fiske i Gabons fiskerizone, hvis de har fået udstedt fiskerilicens i henhold til denne aftale og protokollen hertil.2. Proceduren for ansøgning om fiskerilicens for et fartøj, den gældende afgift og


text: de nærmere bestemmelser for rederens betaling af denne afgift er fastsat i bilaget til protokollen.Artikel 7Finansiel modydelse1. Fællesskabet giver Gabon en finansiel modydelse, jf. betingelserne i protokol og bilag. Den finansielle modydelse beregnes ud fra to forbundne elementer, nemlig:a) EF-fartøjernes adgang til at fiske i Gabons farvandeb) Fællesskabets finansielle støtte til fremme af et ansvarligt fiskeri og til bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne i Gabons farvande.2. Den del af den finansielle modydelse, der er omhandlet i stk. 1, litra a), bestemmes og forvaltes ud fra de mål, som parterne i fællesskab opstiller efter bestemmelserne i protokollen, og som skal nås som led i sektorpolitikken for fiskeriet i Gabon, og den årlige og flerårige programmering, som de fastlægger for sektorpolitikkens gennemførelse.3. Den finansielle modydelse fra Fællesskabet betales årligt efter de nærmere bestemmelser i protokollen, jf. dog aftalens og protokollens bestemmelser om eventuel ændring af beløbet på grund af:a) unormale omstændighederb) begrænsning, på basis af den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning og efter fælles aftale, af de fiskerimuligheder, som EF-fartøjerne har fået tildelt, når det af hensyn til forvaltningen af de pågældende bestande skønnes nødvendigt for at bevare ressourcerne og udnytte dem bæredygtigtc) udvidelse, på basis af den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning og efter fælles aftale, af de fiskerimuligheder, som EF-fartøjerne har fået tildelt, når ressourcernes tilstand tillader detd) revurdering af betingelserne for Fællesskabets finansielle støtte til gennemførelse af en sektorpolitik for fiskeriet i Gabon, hvis resultaterne af den årlige og flerårige programmering ifølge begge parter berettiger en sådan revurderinge) opsigelse af aftalen, jf. artikel 12f) suspension af aftalen, jf. artikel 13.Artikel 8Fremme af samarbejdet i erhvervslivet og civilsamfundet1. Parterne tilskynder til økonomisk, videnskabeligt og teknisk samarbejde i fiskerisektoren og dermed forbundne sektorer. De rådfører sig med hinanden for at koordinere eventuelle foranstaltninger i den forbindelse.2. Parterne fremmer udvekslingen af oplysninger om fangstmetoder, fiskeredskaber, opbevaringsmetoder og metoder til industriel forarbejdning af fiskevarer.3. Parterne bestræber sig for at skabe gunstige vilkår for udbygning af forbindelserne mellem parternes virksomheder på det tekniske, økonomiske og handelsmæssige område ved at fremme et gunstigt miljø for udvikling af erhvervsvirksomhed og investeringer.4. Parterne tilskynder især til, at der oprettes blandede selskaber i fælles interesse under systematisk overholdelse af gældende lovgivning i såvel Gabon som Fællesskabet.Artikel 9Den Blandede Komité1. Der oprettes en blandet komité, der skal overvåge aftalens anvendelse. Den Blandede Komité har til opgave:a) at overvåge gennemførelsen, fortolkningen og anvendelsen af aftalen og navnlig at fastlægge den årlige og flerårige programmering, jf. protokollens artikel 7, stk. 2, og at evaluere dens gennemførelseb) at sikre den nødvendige kontakt i fiskerispørgsmål af fælles interessec) at fungere som et forum for mindelig bilæggelse af tvister, som fortolkningen eller anvendelsen af aftalen måtte give anledning tild) eventuelt at tage fiskerimulighederne og dermed størrelsen af den finansielle modydelse op til fornyet overvejelsee) at udføre eventuelle andre opgaver, som parterne måtte aftale.2. Den Blandede Komité holder møde mindst én gang om året skiftevis i Gabon og i Fællesskabet under formandskab af den part, der holder mødet. Den træder ekstraordinært sammen på anmodning af en af parterne.Artikel


text: 10Geografisk anvendelsesområdeDenne aftale gælder dels for de områder, hvor traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab anvendes, på de betingelser, der er fastlagt i nævnte traktaten, dels for Gabons område.Artikel 11GyldighedsperiodeDenne aftale gælder i 6 år fra ikrafttrædelsesdatoen. Den fornyes stiltiende i yderligere perioder på 6 år, medmindre den opsiges i overensstemmelse med artikel 13.Artikel 12Suspension1. Aftalen kan på en parts initiativ suspenderes i tilfælde af alvorlig uenighed om anvendelsen af dens bestemmelser. Den part, der ønsker at suspendere aftalen, skal senest tre måneder inden datoen for suspensionens ikrafttræden skriftligt meddele den anden part, at den agter at suspendere aftalen. Efter modtagelsen af en sådan meddelelse skal parterne holde samråd med henblik på at løse deres tvist i mindelighed.2. Den finansielle modydelse omhandlet i artikel 7 nedsættes forholdsmæssigt og pro rata temporis efter suspensionens længde.Artikel 13Opsigelse1. Aftalen kan opsiges af en af parterne, hvis der indtræffer unormale omstændigheder såsom f.eks. nedfiskning af de pågældende bestande, ufuldstændig udnyttelse af de fiskerimuligheder, som EF-fartøjerne har fået tildelt, eller manglende overholdelse af parternes forpligtelse til at bekæmpe ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri.2. Den part, der ønsker at opsige aftalen, skal mindst seks måneder inden udløbet af den oprindelige gyldighedsperiode eller hver yderligere gyldighedsperiode skriftligt meddele den anden part, at den agter at opsige aftalen.3. Efter meddelelsen om opsigelse som omhandlet i stk. 2 skal parterne holde samråd.4. Den finansielle modydelse omhandlet i artikel 7 for det år, hvor opsigelsen træder i kraft, nedsættes forholdsmæssigt og pro rata temporis.Artikel 14Protokol og bilagProtokollen og bilaget udgør en integrerende del af denne aftale [1].Artikel 15Gældende national lovgivningEF-fiskerfartøjernes fiskeri i Gabons farvande er undergivet gældende gabonesisk lovgivning, medmindre andet er bestemt i aftalen, i protokollen og dens bilag eller i tillæggene til bilaget.Artikel 16OphævelseVed ikrafttrædelsen ophæver og erstatter denne aftale aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Gabonesiske Republik om fiskeri ud for Gabon, der trådte i kraft den 3. december 1998.Protokollen om fastsættelse for perioden 3. december 2005- 2. december 2011 af de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er fastsat i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Gabonesiske Republik om fiskeri ud for Gabon, anvendes dog fortsat i den periode, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1, i samme protokol, og udgør en integrerende del af denne aftale.Artikel 17IkrafttrædenDenne aftale, der er udfærdiget i to eksemplarer på dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk og ungarsk, og hvor hver tekst har samme gyldighed, træder i kraft på den dato, hvor parterne skriftligt meddeler hinanden, at de har afsluttet deres respektive nødvendige procedurer i forbindelse med vedtagelsen.[1] EUT L 319, 18.11.2006, s. 17.--------------------------------------------------


text:
 8.11.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 309/38
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 152/2012
 af 26. juli 2012
 om ændring af bilag XX (Miljø) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«) særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Bilag XX til EØS-aftalen blev ændret ved Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse nr. 150/2012 af 13. juli 2012 (1).
 (2)
 Kommissionens forordning (EU) nr. 1031/2010 af 12. november 2010 om det tidsmæssige og administrative forløb af auktioner over kvoter for drivhusgasemissioner og andre aspekter i forbindelse med sådanne auktioner i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet (2) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (3)
 Kommissionens forordning (EU) nr. 550/2011 af 7. juni 2011 om fastsættelse i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af visse begrænsninger for anvendelsen af internationale kreditter fra projekter, der omfatter industrigasser (3), skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (4)
 Kommissionens forordning (EU) nr. 1210/2011 af 23. november 2011 om ændring af forordning (EU) nr. 1031/2010 for så vidt angår fastsættelse af den mængde kvoter for drivhusgasemissioner, der skal auktioneres inden 2013 (4), skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (5)
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/29/EF af 23. april 2009 om ændring af direktiv 2003/87/EF med henblik på at forbedre og udvide ordningen for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet (5) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (6)
 Kommissionens afgørelse 2010/2/EU af 24. december 2009 om opstilling af en liste over, hvilke sektorer og delsektorer der anses for at være udsat for en betydelig risiko for carbon leakage (6), i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF, skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (7)
 Kommissionens afgørelse 2010/345/EU af 8. juni 2010 om ændring af beslutning 2007/589/EF for så vidt angår tilføjelse af retningslinjer for overvågning og rapportering af udledninger af drivhusgas fra opsamling, transport og geologisk lagring af kuldioxid (7) (CO2) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (8)
 Kommissionens afgørelse 2010/670/EU af 3. november 2010 om kriterier for og foranstaltninger til finansiering af kommercielle demonstrationsprojekter vedrørende miljømæssigt forsvarlig opsamling og geologisk lagring af CO2 og demonstrationsprojekter vedrørende innovative teknologier for vedvarende energi under ordningen for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Unionen oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF (8) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (9)
 Kommissionens afgørelse 2011/278/EU af 27. april 2011 om fastlæggelse af midlertidige EU-regler for harmoniseret gratistildeling af emissionskvoter i henhold til artikel 10a i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF (9) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (10)
 Kommissionens afgørelse 2011/540/EU af 18. august 2011 om ændring af beslutning 2007/589/EF for så vidt angår tilføjelse af retningslinjer for overvågning og rapportering af udledninger af drivhusgasser fra nye aktiviteter og af nye gasser (10) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (11)
 Kommissions afgørelse 2011/745/EU af 11. november 2011 om ændring af afgørelse 2010/2/EU og 2011/278/EU med hensyn til sektorer og delsektorer, der anses for at være udsat for en betydelig risiko for carbon leakage (11),


text:
skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (12)
 Det Blandede Udvalgs afgørelse berører ikke de kontraherende parters autonomi med hensyn til internationale forhandlinger om klimaforandringer, især inden for rammerne af De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer og Kyotoprotokollen eller nogen anden international aftale om klimaændringer, bortset fra aspekter, der er relevante for EU's emissionshandelssystem (EU ETS), som er indarbejdet i EØS-aftalen. Imidlertid skal EFTA-staterne tage behørigt hensyn til de forpligtelser, de har påtaget sig i henhold til EØS-aftalen. Hver EFTA-stat er ansvarlig for at gennemføre politikker og foranstaltninger for at opfylde sine internationale forpligtelser i henhold til De Forenede Nationers rammekonvention for klimaændringer, Kyotoprotokollen og andre internationale aftaler om klimaændringer.
 (13)
 EFTA-staternes deltagelse i EU ETS berører ikke EFTA-staternes deltagelse i andre fleksible instrumenter til begrænsning af emissioner.
 (14)
 Udvidelsen af EU ETS til anlæg i EFTA-staterne medfører en forøgelse af den samlede kvotemængde i EU ETS, jf. artikel 9 og 9a i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF (12). EFTA-staterne anfører i Del A i tillægget til nævnte direktiv de relevante tal, således at Kommissionen kan fastsætte den samlede gennemsnitlige årlige kvotemængde på EØS-plan.
 (15)
 Kommissionen holder EFTA-staterne underrettet om forhandlinger om og indgåelse af aftaler med tredjelande i henhold til artikel 11a i direktiv 2003/87/EF og de følger, disse måtte have på brugen af godkendte emissionsreduktioner (CER'er).
 (16)
 Når der indgås en aftale i henhold til artikel 11a eller 25 i direktiv 2003/87/EF, må EFTA-staternes og deres driftsledere ikke forskelsbehandles i forhold til EU-medlemsstaterne og deres driftsledere.
 (17)
 Kommissionen skal holde EFTA-staterne underrettet om gennemførelsen af artikel 24a, stk. 1, i direktiv 2003/87/EF og de følger, gennemførelsen måtte få for kvotemængden i EU ETS.
 (18)
 EFTA-staterne giver deres fulde støtte til, at mængden af kvoter, der tildeles ved auktion, øges i EU ETS med henblik på at bringe gratistildelingen ned på nul i 2027. Det har altid været EFTA-staternes hensigt at øge procentdelen af kvoter, som tildeles mod betaling. EFTA-staterne tager hensyn til tilpasning e), jf. artikel 1, stk. 2, i Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse nr. 146/2007 (13) om indarbejdning af direktiv 2003/87/EF i EØS-aftalen.
 (19)
 EFTA-staterne benytter de fælles auktionsplatforme, der er udpeget i henhold til artikel 26 i forordning (EU) nr. 1031/2010, og udpeger efter artikel 24 i nævnte forordning den auktionstilsynsførende til at føre tilsyn med auktioneringen af deres kvoter. Da EFTA-staterne ikke deltager i den fælles aktion, udfører de ingen specifikke opgaver i de offentlige udbud til udpegning af de fælles auktionsplatforme og auktionstilsynsførende. Når disse er udpeget, vil hver EFTA-stat bestræbe sig på at indgå en kontrakt med dem. Kommissionen vil så vidt muligt drage omsorg for, at auktionsplatformene indgår en kontrakt med EFTA-staterne på vilkår svarende til dem, der gælder for deltagende EU-medlemsstater i de kontrakter, der indgås efter de fælles udbudsprocedurer, forudsat at EFTA-staterne lægger auktioneringen af deres kvoter sammen med de deltagende EU-medlemsstaters kvoter. Kommissionen vil så vidt muligt drage omsorg for, at den auktionstilsynsførende indgår en kontrakt med EFTA-staterne på vilkår svarende til dem, der gælder for deltagende EU-medlemsstater eller de ikke-deltagende EU-medlemsstater,


text:
afhængigt af hvorvidt EFTA-staterne vælger at auktionere deres kvoter sammen med de deltagende EU-medlemsstaters kvoter.
 (20)
 Budgetmæssige spørgsmål er ikke en del af EØS-aftalen. Finansielle bidrag fra EFTA-staterne til EU-medlemsstaterne forhandles via EØS' finansieringsmekanismer. Anvendelsen af bestemmelserne i direktiv 2003/87/EF vedrørende disse spørgsmål og anvendelsen af kriterierne for fordeling mellem visse EU-medlemsstater af visse procentdele af den samlede kvotemængde, der skal auktioneres i henhold til artikel 10, stk. 2, litra b) og c), samt til bilag IIa og IIb i direktiv 2003/87/EF, berører derfor ikke EØS-aftalens anvendelsesområde.
 (21)
 EFTA-Tilsynsmyndigheden arbejder tæt sammen med Kommissionen, når den udfører opgaver med relation til EFTA-staterne, som Kommissionen er ansvarlig for med hensyn til EU-medlemsstaterne, jf. direktiv 2003/87/EF, Kommissionens forordning (EF) nr. 2216/2004 (14), Kommissionens beslutning 2007/589/EF (15) og Kommissionens beslutning 2006/780/EF (16). Disse opgaver omfatter bl.a. vurderingen af de nationale gennemførelsesforanstaltninger, der er omhandlet i artikel 11 i direktiv 2003/87/EF, og enhver ansøgning om ensidig medtagelse af yderligere aktiviteter og gasser i henhold til artikel 24 i nævnte direktiv —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 I bilag XX til EØS-aftalen foretages følgende ændringer:
 1)
 Følgende led tilføjes i punkt 21al (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF):
 »—
 32009 L 0029: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/29/EF af 23. april 2009 (EUT L 140 af 5.6.2009, s. 63).«.
 2)
 Tilpasningerne i punkt 21al (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF) affattes således:
 »Direktivets bestemmelser gælder i forbindelse med aftalen med følgende tilpasninger:
 a)
 Med forbehold af den fremtidige udvikling i Det Blandede EØS-udvalgs arbejde, bør det bemærkes, at følgende fællesskabsretsakter ikke indarbejdes i denne aftale:
 i)
 Rådets beslutning 2002/358/EF af 25. april 2002 om godkendelse på Det Europæiske Fællesskabs vegne af Kyotoprotokollen til De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer og om den fælles opfyldelse af forpligtelserne i forbindelse hermed (17)
 ii)
 Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 280/2004/EF af 11. februar 2004 om en mekanisme til overvågning af emissioner af drivhusgasser i Fællesskabet og til gennemførelse af Kyotoprotokollen (18).
 b)
 På tidspunktet for indarbejdningen af direktivet har Liechtenstein på sit område ingen luftfartsaktivitet som defineret i direktivet. Liechtenstein vil leve op til direktivet, så snart der udføres relevante luftfartsaktiviteter på dets område.
 c)
 Følgende afsnit indsættes i artikel 3c, stk. 4:
 “Det Blandede EØS-udvalg vil i overensstemmelse med de procedurer, der er fastsat i aftalen, og på baggrund af de tal, som EFTA-Tilsynsmyndigheden i samarbejde med Eurocontrol fremlægger, træffe afgørelse om de historiske luftfartsemissioner på EØS-plan ved at lægge tallene vedrørende flyvninger inden for og mellem EFTA-staternes områder og flyvninger mellem EFTA-staterne og tredjelande til Kommissionens beslutning, når denne indarbejdes i EØS-aftalen.”.
 d)
 I artikel 3d, stk. 4, udgår andet afsnit.
 e)
 Følgende afsnit indsættes i artikel 3e, stk. 2, og artikel 3f, stk. 4:
 “EFTA-staterne forelægger senest samme dato de ansøgninger, de har modtaget, for EFTA-Tilsynsmyndigheden, der straks sender dem til Kommissionen.”.
 f)
 Følgende afsnit indsættes i artikel 3e, stk. 3:
 “Det Blandede EØS-udvalg træffer i overensstemmelse med de procedurer, der er fastsat i aftalen, og på baggrund af de tal, som EFTA-Tilsynsmyndigheden i samarbejde med Eurocontrol fremlægger,


text:
afgørelse om den samlede mængde kvoter på EØS-plan, antallet af kvoter, der skal bortauktioneres, antallet af kvoter i den særlige reserve og antallet af gratis kvoter ved at lægge tallene vedrørende flyvninger inden for og mellem EFTA-staternes områder og flyvninger mellem EFTA-staterne og tredjelande til Kommissionens beslutning, når denne indarbejdes i EØS-aftalen.
 Kommissionen træffer afgørelse om benchmarkene på EØS-plan. Kommissionen arbejder tæt sammen med EFTA-Tilsynsmyndigheden i beslutningsprocessen. EFTA-staternes beregning og offentliggørelse, jf. artikel 3e, stk. 4, foretages, efter at Det Blandede EØS-udvalg har truffet afgørelse om indarbejdning af Kommissionens beslutning i EØS-aftalen.”.
 g)
 Følgende afsnit indsættes i artikel 3f, stk. 5:
 “Kommissionen træffer beslutning om benchmarkene på EØS-plan. Kommissionen arbejder tæt sammen med EFTA-Tilsynsmyndigheden i beslutningsprocessen. EFTA-staternes beregning og offentliggørelse, jf. artikel 3f, stk. 7, foretages, efter at Det Blandede EØS-udvalg har truffet afgørelse om indarbejdning af Kommissionens beslutning i EØS-aftalen.”.
 h)
 Følgende afsnit indsættes i artikel 9:
 “Forøgelsen af den gennemsnitlige årlige kvotemængde i EU ETS grundet udvidelsen af systemet til også at omfatte Liechtenstein og Norge i henhold til første afsnit skal være i overensstemmelse med EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutninger om deres nationale tildelingsplaner for perioden fra 2008 til 2012.
 Forøgelsen af den gennemsnitlige årlige kvotemængde i EU ETS grundet udvidelsen af systemet til også at omfatte Island i henhold til første afsnit skal svare til 23 934 tons kuldioxidækvivalenter.
 Med hensyn til EFTA-staterne er de tal, der skal tages hensyn til ved beregningen af mængden af kvoter, der skal udstedes fra 2013 på EØS-plan i henhold til denne artikel, fastsat i Del A i tillægget.”
 i)
 Følgende punktum indsættes i artikel 9a, stk. 1:
 “For Norge er den gennemsnitlige årlige mængde kvoter, som udstedes i forbindelse med de i dette stykke nævnte anlæg, 878 850.”.
 j)
 Følgende afsnit indsættes i artikel 9a, stk. 2:
 “Med hensyn til anlæg i EFTA-staterne, der udfører aktiviteter, der er anført i bilag I, og som først omfattes af fællesskabsordningen fra 2013, er de gennemsnitlige årlige emissioner for rapporteringsperioden for tilpasningen:
 Island: 1 862 571 tons kuldioxidækvivalenter
 Liechtenstein: 0 tons kuldioxidækvivalenter
 Norge: 5 269 254 tons kuldioxidækvivalenter.”.
 k)
 Efter artikel 9a, stk. 4, indsættes følgende stykker:
 “5. Med hensyn til EFTA-staterne er de tal, der skal tages hensyn til ved tilpasningen af mængden af kvoter, der skal udstedes fra 2013 på EØS-plan i henhold til denne artikel, fastsat i Del A i tillægget.
 6. Kommissionen beregner og tilpasser den årlige mængde kvoter, der skal udstedes fra 2013 på EØS-plan i henhold til artikel 9 og denne artikel, således at de også omfatter EFTA-staternes tal som fastsat i Del A i tillægget. Kommissionen offentliggør de tilpassede kvotemængder fra 2013 på EØS-plan.”.
 l)
 I artikel 10, stk. 2, indsættes følgende afsnit:
 “I forbindelse med litra a) beregnes Liechtensteins og Norges andele på baggrund af følgende emissioner:
 Liechtenstein: 20 943 tons kuldioxidækvivalenter
 Norge: 18 635 669 tons kuldioxidækvivalenter.
 Med hensyn til Island beregnes den andel, som der henvises til i punkt a), på basis af 36 196 tons kuldioxidækvivalenter tilpasset med 899 645 tons kuldioxidækvivalenter, hvilket repræsenterer


text:
den del af verificerede emissioner for 2005 fra anlæg, der udfører aktiviteter anført i bilag I, og som først omfattes af fællesskabsordningen fra 2013. Islands andel beregnes således på baggrund af 935 841 tons kuldioxidækvivalent.”.
 m)
 Artikel 10, stk. 3, gælder ikke for EFTA-staterne.
 n)
 Efter femte afsnit i artikel 11a, stk. 8, indsættes følgende afsnit:
 “Med hensyn til EFTA-staterne er de tal, der skal tages hensyn til ved beregningen af nedsættelserne på EØS-plan i henhold til femte afsnit, fastsat i Del B i tillægget.”.
 o)
 Artikel 16, stk. 3, andet punktum, affattes således:
 “EFTA-staterne fastsætter bøder for overskridelse af emissionskvoter, der svarer til bøderne i EU-medlemsstaterne.”.
 p)
 Efter artikel 16, stk. 12, indsættes følgende stykke:
 “13. EFTA-staterne indgiver anmodninger i henhold til artikel 16, stk. 5 og 10, til EFTA-Tilsynsmyndigheden, der straks sender disse til Kommissionen.”.
 q)
 I artikel 18a, stk. 1, indsættes følgende afsnit:
 “Tildelingen af luftfartsoperatører til EFTA-staterne bør finde sted i 2011, efter at operatørerne har levet op til deres forpligtelser for 2010. Den oprindeligt administrerende medlemsstat kan — såfremt en operatør udtrykkeligt anmoder herom senest seks måneder efter den dato, hvor Kommissionen har vedtaget den i artikel 18a, stk. 3, litra b), omhandlede liste over operatører på EØS-plan — fastsætte en anden frist for en ny tildeling af luftfartsoperatører til en medlemsstat end den frist, der oprindeligt blev fastsat på baggrund af kriterierne i dette stykkes litra b). I så fald skal den nye tildeling foretages senest i 2020 med hensyn til den handelsperiode, der starter i 2021.”.
 r)
 I artikel 18a, stk. 3, litra b), indsættes ordene “for hele EØS” efter ordet “luftfartsoperatør”.
 s)
 I artikel 18b indsættes følgende afsnit:
 “EFTA-staterne og EFTA-Tilsynsmyndigheden kan anmode Eurocontrol eller en anden relevant organisation om bistand med henblik på at opfylde deres forpligtelser i medfør af direktivet og kan i dette øjemed indgå passende aftaler med disse organisationer.”.
 t)
 I artikel 20 indsættes følgende stykke:
 “4. Udstedelse, overdragelse og annullering af kvoter vedrørende EFTA-staterne, deres driftsledere og de luftfartøjsoperatører, som de forvalter, skal registreres i den uafhængige transaktionsjournal omhandlet i stk. 1.
 Den centrale administrator har beføjelse til at udføre de opgaver, der er nævnt i stk. 1-3, hvad angår EFTA-staterne, deres driftsledere og de luftfartøjsoperatører, som de forvalter.”.
 u)
 I artikel 25 indsættes følgende stykke:
 “3. Fællesskabssystemets kvoter omfatter kvoter, der er udstedt eller handlet af EFTA-staterne eller deres driftsledere under fællesskabssystemet. Ved Fællesskabets indgåelse af en aftale omhandlet i denne artikel, foretages der ingen sondring mellem sådanne kvoter.
 Kommissionen holder på et tidligt stadium EFTA-staterne underrettet om forhandling og indgåelse af aftaler eller ikke-bindende ordninger i henhold til denne artikel.”.
 v)
 De EFTA-stater, der deltager i EU-emissionshandelsordningen, stiller oplysninger til rådighed i overensstemmelse med de relevante krav i artikel 30, stk. 3, første afsnit, mens rapporteringskravene i andet afsnit ikke finder anvendelse for dem.
 w)
 Følgende indsættes efter bilag V:
 “Tillæg
 DEL A
 EFTA-staternes tal med relevans for beregningen og tilpasningen af mængden af kvoter, der skal udstedes fra 2013 på EØS-plan i henhold til


text:
artikel 9 og 9a i direktiv 2003/87/EF
 1. EFTA-staternes tal i henhold til artikel 9
 Til fastlæggelsen af disse tal er der anvendt en lineær faktor på 1,74 %.
 Island
 Disse tal bygger på gennemsnittet af de årlige verificerede emissioner fra 2005 til 2010 fra aktiviteter, som i princippet er omfattet af direktiv 2003/87/EF, hvilket i perioden fra 2008 til 2012 svarer til 23 934 kvoter.
 År
 Kvotemængde
 2013
 22 684
 2014
 22 268
 2015
 21 851
 2016
 21 435
 2017
 21 018
 2018
 20 602
 2019
 20 186
 2020
 19 769
 Liechtenstein
 Disse tal bygger på et gennemsnit af den samlede årlige mængde kvoter for Liechtenstein for perioden fra 2008 til 2012 svarende til 17 943 kvoter som omhandlet i Liechtensteins nationale tildelingsplan.
 År
 Kvotemængde
 2013
 17 006
 2014
 16 694
 2015
 16 382
 2016
 16 070
 2017
 15 758
 2018
 15 445
 2019
 15 133
 2020
 14 821
 Norge
 Disse tal bygger på et gennemsnit af den samlede årlige mængde kvoter for Norge for perioden fra 2008 til 2012 svarende til 14 255 268 kvoter som omhandlet i Norges nationale tildelingsplan.
 År
 Kvotemængde
 2013
 13 511 143
 2014
 13 263 101
 2015
 13 015 060
 2016
 12 767 018
 2017
 12 518 976
 2018
 12 270 935
 2019
 12 022 893
 2020
 11 774 851
 2. EFTA-staternes tal i henhold til artikel 9a, stk. 1
 Til fastlæggelsen af disse tal er der anvendt en lineær faktor på 1,74 %.
 Norge
 År
 Kvotemængde
 2013
 832 974
 2014
 817 682
 2015
 802 390
 2016
 787 098
 2017
 771 806
 2018
 756 514
 2019
 741 222
 2020
 725 930
 3. EFTA-staternes tal i henhold til artikel 9a, stk. 2
 Til fastlæggelsen af disse tal er der anvendt en lineær faktor på 1,74 %.
 Island
 År
 Kvotemængde
 2013
 1 732 936
 2014
 1 700 527
 2015
 1 668 119
 2016
 1 635 710
 2017
 1 603 301
 2018
 1 570 892
 2019
 1 538 484
 2020
 1 506 075
 Norge
 År
 Kvotemængde
 2013
 4 994 199
 2014
 4 902 514
 2015
 4 810 829
 2016
 4 719 144
 2017
 4 627 459
 2018
 4 535 774
 2019
 4 444 089
 2020
 4 352 404
 DEL B
 EFTA-staternes tal med relevans for beregningen af nedsættelserne på EØS-plan i henhold til femte afsnit af artikel 11a, stk. 8
 Emissioner i 2005 fra eksisterende sektorer (i ton CO2-ækvivalenter)
 Emissioner i 2005 fra nye sektorer omfattet fra 2013 (i ton CO2-ækvivalenter)
 Island
 36 196
 899 645
 Liechtenstein
 18 121
 0
 Norge
 19 730 000
 6 140 000”
 3)
 Følgende punkter indsættes efter punkt 21al (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF):
 »21ala.
 32010 R 1031: Kommissionens forordning (EU) nr. 1031/2010 af 12. november 2010 om det tidsmæssige og administrative forløb af auktioner over kvoter for drivhusgasemissioner og andre aspekter i forbindelse med sådanne auktioner i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet (EUT L 302 af 18.11.2010, s. 1) som ændret ved:
 —
 32011 R 1210: Kommissionens


text:
forordning (EU) nr. 1210/2011 af 23. november 2011 (EUT L 308 af 24.11.2011, s. 2).
 Forordningens bestemmelser gælder i forbindelse med aftalen med følgende tilpasninger:
 a)
 Artikel 22, stk. 7, første punktum affattes således:
 »EFTA-staterne giver EFTA-tilsynsmyndigheden meddelelse om kvoteudbyderens identitet og kontaktoplysninger, og EFTA-Tilsynsmyndigheden videregiver disse oplysninger til Kommissionen.«.
 b)
 I artikel 24, stk. 2, tilføjes følgende punktummer:
 »EFTA-staterne indgår kontrakt med den auktionstilsynsførende, der er udpeget efter den fælles procedure for indgåelse af aftaler, som gennemføres i fællesskab af Kommissionen og medlemsstaterne, til at overvåge alle auktionsprocesserne. I artikel 25, stk. 1, 2, 3, 4 og 5, omfatter udtrykket ‘medlemsstat(er)’ EFTA-staterne.«
 c)
 Følgende afsnit tilføjes i artikel 26, stk. 1 og 2:
 »EFTA-staterne indgår kontrakt med den auktionsplatform, der udpeges af Kommissionen og de deltagende EU-medlemsstater, til auktionering af deres andel af de kvoter, som skal auktioneres, når EFTA-staterne vælger at lægge auktioneringen af deres kvoter sammen med kvoterne for de EU-medlemsstater, der deltager i den fælles aktion.«.
 d)
 Følgende punktum tilføjes i artikel 27, stk. 1, og artikel 28, stk. 1:
 »Med forbehold for bestemmelserne i den kontrakt, som indgås mellem EFTA-staterne og auktionsplatformen, kan auktionsplatformen, der udpeges efter den fælles procedure for indgåelse af aftaler mellem Kommissionen og de medlemsstater, der deltager i den fælles aktion, også levere ovennævnte tjenester til EFTA-staterne.«.
 e)
 Artikel 30 og 32 gælder ikke for EFTA-staterne, forudsat at de har indgået kontrakt med de auktionsplatforme, der udpeges i henhold til artikel 26 i overensstemmelse med tilpasning c) ovenfor.
 f)
 Følgende afsnit tilføjes i artikel 52, stk. 3:
 »Den del af omkostningerne til den auktionstilsynsførende, som vedrører en auktionsplatform, der er udpeget i henhold til artikel 26, stk. 1 eller 2, og med hvilken EFTA-staterne har indgået kontrakt, fordeles mellem de medlemsstater, der deltager i den fælles aktion, og EFTA-staterne i overensstemmelse med deres andel af den samlede mængde kvoter, der auktioneres på den pågældende auktionsplatform, forudsat at EFTA-staterne lægger auktioneringen af deres kvoter sammen med kvoterne for de EU-medlemslande, der deltager i den fælles aktion.
 Den del af omkostningerne til den auktionstilsynsførende, som vedrører en auktionsplatform, der er udpeget i henhold til artikel 30, stk. 1 eller stk. 2, og med hvilken EFTA-staterne har indgået en kontrakt, herunder omkostningerne til udarbejdelse af eventuelle rapporter, som der anmodes om i henhold til artikel 25, stk. 4, afholdes af den pågældende EFTA-stat, på samme vis som for EU-medlemsstater, der ikke deltager i den fælles aktion.«.
 21alb.
 32010 D 0002: Kommissionens afgørelse 2010/2/EU af 24. december 2009 om opstilling af en liste over, hvilke sektorer og delsektorer der anses for at være udsat for en betydelig risiko for carbon leakage, i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF (EUT L 1 af 5.1.2010, s. 10), som ændret ved:
 —
 32011 D 0745: Kommissionens afgørelse 2011/745/EU af 11. november 2011 (EUT L 299 af 17.11.2011, s. 9).
 21alc.
 32011 D 0278: Kommissionens afgørelse 2011/278/EU af 27. april 2011 om fastlæggelse af midlertidige EU-regler for harmoniseret gratistildeling af emissionskvoter i henhold til artikel 10a i Europa-Parlamentets


text:
og Rådets direktiv 2003/87/EF (EUT L 130 af 17.5.2011, s. 1), som ændret ved:
 —
 32011 D 0745: Kommissionens afgørelse 2011/745/EU af 11. november 2011 (EUT L 299 af 17.11.2011, s. 9).
 21ald.
 32010 D 0670: Kommissionens afgørelse 2010/670/EU af 3. november 2010 om kriterier for og foranstaltninger til finansiering af kommercielle demonstrationsprojekter vedrørende miljømæssigt forsvarlig opsamling og geologisk lagring af CO2 og demonstrationsprojekter vedrørende innovative teknologier for vedvarende energi under ordningen for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Unionen oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF (EUT L 290 af 6.11.2010, s. 39).
 21ale.
 32011 R 0550: Kommissionens forordning (EU) nr. 550/2011 af 7. juni 2011 om fastsættelse i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af visse begrænsninger for anvendelsen af internationale kreditter fra projekter, der omfatter industrigasser (EUT L 149 af 8.6.2011, s. 1).«
 4)
 Følgende led tilføjes i punkt 21am (Kommissionens beslutning 2007/589/EF):
 »—
 32010 D 0345: Kommissionens afgørelse 2010/345/EU af 8. juni 2010 (EUT L 155 af 22.6.2010, s. 34)
 —
 32011 D 0540: Kommissionens afgørelse 2011/540/EU af 18. august 2011 (EUT L 244 af 21.9.2011, s. 1).«.
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af forordning (EU) nr. 1031/2010, (EU) nr. 550/2011, (EU) nr. 1210/2011, direktiv 2009/29/EF, afgørelse 2010/2/EU, 2010/345/EU, 2010/670/EU, 2011/278/EU, 2011/540/EU og e 2011/745/EU, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 27. juli 2012 eller dagen efter den sidste meddelelse er indgivet til Det Blandede EØS-udvalg, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1, hvis dette er senere (19).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 26. juli 2012.
 På Det Blandede EØS-udvalgs vegne
 Atle LEIKVOLL
 Formand
 (1) Se side 35 i denne EUT.
 (2) EUT L 302 af 18.11.2010, s. 1.
 (3) EUT L 149 af 8.6.2011, s. 1.
 (4) EUT L 308 af 24.11.2011, s. 2.
 (5) EUT L 140 af 5.6.2009, s. 63.
 (6) EUT L 1 af 5.1.2010, s. 10.
 (7) EUT L 155 af 22.6.2010, s. 34.
 (8) EUT L 290 af 6.11.2010, s. 39.
 (9) EUT L 130 af 17.5.2011, s. 1.
 (10) EUT L 244 af 21.9.2011, s. 1.
 (11) EUT L 299 af 17.11.2011, s. 9.
 (12) EUT L 275 af 25.10.2003, s. 32.
 (13) EUT L 100 af 10.4.2008, s. 92.
 (14) EUT L 386 af 29.12.2004, s. 1.
 (15) EUT L 229 af 31.8.2007, s. 1.
 (16) EUT L 316 af 16.11.2006, s. 12.
 (17) EFT L 130 af 15.5.2002, s. 1.
 (18) EUT L 49 af 19.2.2004, s. 1.«.
 (19) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 22.3.2018
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 80/30
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 185/2016
 af 23. september 2016
 om ændring af bilag II (Tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen [2018/443]
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionens forordning (EU) 2016/1120 af 11. juli 2016 om ændring af bilag IV til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1223/2009 om kosmetiske produkter (1) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Kommissionens forordning (EU) 2016/1121 af 11. juli 2016 om ændring af bilag V til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1223/2009 om kosmetiske produkter (2) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (3)
 Kommissionens forordning (EU) 2016/1143 af 13. juli 2016 om ændring af bilag VI til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1223/2009 om kosmetiske produkter (3) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (4)
 Bilag II til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende led tilføjes i punkt 1a (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1223/2009) i kapitel XVI i bilag II til EØS-aftalen:
 »—
 32016 R 1120: Kommissionens forordning (EU) 2016/1120 af 11. juli 2016 (EUT L 187 af 12.7.2016, s. 1)
 —
 32016 R 1121: Kommissionens forordning (EU) 2016/1121 af 11. juli 2016 (EUT L 187 af 12.7.2016, s. 4)
 —
 32016 R 1143: Kommissionens forordning (EU) 2016/1143 af 13. juli 2016 (EUT L 189 af 14.7.2016, s. 40).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af forordning (EU) 2016/1120, (EU) 2016/1121 og (EU) 2016/1143, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 24. september 2016, forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (*1).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 23. september 2016.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Bergdís ELLERTSDÓTTIR
 Formand
 (1) EUT L 187 af 12.7.2016, s. 1.
 (2) EUT L 187 af 12.7.2016, s. 4.
 (3) EUT L 189 af 14.7.2016, s. 40.
 (*1) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 13.12.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 341/18
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 167/2012
 af 28. september 2012
 om ændring af bilag IX (Finansielle tjenesteydelser) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/73/EU af 24. november 2010 om ændring af direktiv 2003/71/EF om det prospekt, der skal offentliggøres, når værdipapirer udbydes til offentligheden eller optages til handel, og af direktiv 2004/109/EF om harmonisering af gennemsigtighedskrav i forbindelse med oplysninger om udstedere, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked (1) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Bilag IX til EØS-aftalen bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Bilag IX til EØS-aftalen ændres således:
 1)
 Følgende indsættes i punkt 29b (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/71/EF):
 », som ændret ved:
 —
 32010 L 0073: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/73/EU af 24. november 2010 (EUT L 327 af 11.12.2010, s. 1).«
 2)
 Følgende indsættes i punkt 29d (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/109/EF):
 », som ændret ved:
 —
 32010 L 0073: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/73/EU af 24. november 2010 (EUT L 327 af 11.12.2010, s. 1).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af afgørelse 2010/73/EU, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 29. september 2012, forudsat at alle meddelelser er indgivet til Det Blandede EØS-udvalg, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (2).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 28. september 2012.
 På Det Blandede EØS-udvalgs vegne
 Atle LEIKVOLL
 Formand
 (1) EUT L 327 af 11.12.2010, s. 1.
 (2) Forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 30.12.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 344/15
 DEN BLANDEDE KOMITÉ EU-ANDORRAS AFGØRELSE Nr. 1/2015
 af 11. december 2015
 om erstatning af tillægget til aftalen i form af brevveksling mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Fyrstendømmet Andorra om definition af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og om metoderne for administrativt samarbejde [2015/2468]
 DEN BLANDEDE KOMITÉ HAR —
 under henvisning til aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Fyrstendømmet Andorra (1), særlig artikel 11, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 I artikel 11 i aftalen i form af brevveksling mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Fyrstendømmet Andorra (»aftalen«) henvises der til tillægget om definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og om metoderne for administrativt samarbejde (»tillægget«).
 (2)
 I aftalens artikel 17, stk. 8, fastlægges det, at Den Blandede Komité kan foretage ændringer af bestemmelserne i nævnte tillæg.
 (3)
 For at øge retssikkerheden for de erhvervsdrivende og sikre en ensartet anvendelse fra de to parters side bør tillægget ændres for at tage hensyn til den udvikling, der via den regionale konvention om pan-Euro-Middelhavs-regler for præferenceoprindelse (2) (»konventionen«) har fundet sted for oprindelsesreglerne i den regionale kontekst under pan-Euro-Middelhavs-ordningen.
 (4)
 For at sikre, at aftalen fungerer korrekt, bør Den Blandede Komité erstatte tillægget fuldstændigt med en ny version, således at alle de pågældende bestemmelser samles i én tekst, og brugernes og toldmyndighedernes arbejde derved lettes —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Tillægget til aftalen i form af brevveksling mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Fyrstendømmet Andorra om definition af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og om metoderne for administrativt samarbejde erstattes af teksten i bilaget til nærværende afgørelse.
 Artikel 2
 Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
 Den anvendes fra 1. januar 2016.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 11. december 2015.
 På Den Blandede Komités vegne
 Maria UBACH
 Formand
 (1) EFT L 374 af 31.12.1990, s. 16.
 (2) EUT L 54 af 26.2.2013, s. 4.
 BILAG
 Tillæg om definition af begrebet »produkter med oprindelsesstatus« og om metoderne for administrativt samarbejde
 INDHOLDSFORTEGNELSE
 AFSNIT I
 GENERELLE BESTEMMELSER
 Artikel 1
 Definitioner
 AFSNIT II
 DEFINITION AF BEGREBET »PRODUKTER MED OPRINDELSESSTATUS«
 Artikel 2
 Generelle krav
 Artikel 3
 Bilateral kumulation af oprindelse
 Artikel 4
 Fuldt ud fremstillede produkter
 Artikel 5
 Tilstrækkeligt bearbejdede eller forarbejdede produkter
 Artikel 6
 Utilstrækkelige bearbejdninger eller forarbejdninger
 Artikel 7
 Kvalificerende enhed
 Artikel 8
 Sæt
 Artikel 9
 Neutrale elementer
 AFSNIT III
 TERRITORIALKRAV
 Artikel 10
 Territorialitetsprincip
 Artikel 11
 Direkte transport
 Artikel 12
 Udstillinger
 AFSNIT IV
 GODTGØRELSE ELLER FRITAGELSE
 Artikel 13
 Forbud mod toldgodtgørelse eller -fritagelse
 AFSNIT V
 OPRINDELSESBEVIS
 Artikel 14
 Generelle krav
 Artikel 15
 Fremgangsmåde for udstedelse af et varecertifikat EUR.1
 Artikel 16
 Efterfølgende udstedelse af varecertifikat EUR.1
 Artikel 17
 Udstedelse af et duplikateksemplar af et varecertifikat EUR.1
 Artikel 18
 Udstedelse af varecertifikater EUR.1 på grundlag af et tidligere udstedt eller udfærdiget oprindelsesbevis
 Artikel 19
 Regnskabsmæssig adskillelse
 Artikel 20
 Betingelser for udfærdigelse af en oprindelseserklæring
 Artikel 21
 Godkendte eksportører
 Artikel 22
 Oprindelsesbevisets gyldighed
 Artikel 23
 Fremlæggelse af oprindelsesbevis
 Artikel 24
 Undtagelser fra kravet om oprindelsesbevis
 Artikel 25
 Støttedokumenter
 Artikel 26
 Opbevaring af oprindelsesbeviser og støttedokumenter
 Artikel 27


text:
Uoverensstemmelser og formelle fejl
 Artikel 28
 Beløb udtrykt i euro
 AFSNIT VI
 METODER FOR ADMINISTRATIVT SAMARBEJDE
 Artikel 29
 Administrativt samarbejde
 Artikel 30
 Kontrol af oprindelsesbeviser
 Artikel 31
 Bilæggelse af tvister
 Artikel 32
 Sanktioner
 Artikel 33
 Frizoner
 AFSNIT VII
 CEUTA OG MELILLA
 Artikel 34
 Anvendelse af tillægget
 Artikel 35
 Særlige betingelser
 AFSNIT VIII
 AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
 Artikel 36
 Ændringer af tillægget
 Liste over bilag
 Bilag I:
 Indledende noter til listen i bilag II
 Bilag II:
 Liste over bearbejdninger eller forarbejdninger, som materialer uden oprindelsesstatus skal undergå, for at det fremstillede produkt kan få oprindelsesstatus
 Bilag III:
 Model til varecertifikat EUR.1 og ansøgning om varecertifikat EUR.1
 Bilag IV:
 Tekst i oprindelseserklæring
 Fælles erklæringer
 Fælles erklæring vedrørende Republikken San Marino
 Fælles erklæring vedrørende revision af oprindelsesreglerne i tillægget om definition af begrebet »produkter med oprindelsesstatus« og om metoderne for administrativt samarbejde
 AFSNIT I
 GENERELLE BESTEMMELSER
 Artikel 1
 Definitioner
 I dette tillæg forstås ved:
 a) »fremstilling«: alle former for bearbejdning eller forarbejdning, herunder også samling eller specifikke processer
 b) »materiale«: alle former for bestanddele, råmaterialer, komponenter eller dele osv., der er anvendt til fremstillingen af et produkt
 c) »produkt«: det produkt, der fremstilles, også når det er bestemt til senere anvendelse som materiale i en anden fremstillingsproces
 d) »varer«: både materialer og produkter
 e) »toldværdi«: den værdi, der er fastlagt i overensstemmelse med aftalen om anvendelsen af artikel VII i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel 1994
 f) »prisen ab fabrik«: den pris, der betales for produktet ab fabrik til den producent i den part, i hvis virksomhed den sidste bearbejdning eller forarbejdning har fundet sted, såfremt prisen indbefatter værdien af alle anvendte materialer, minus alle interne afgifter, der tilbagebetales eller kan tilbagebetales, når det fremstillede produkt eksporteres
 g) »materialernes værdi«: toldværdien på importtidspunktet for de benyttede materialer uden oprindelsesstatus eller, såfremt denne værdi ikke er kendt og ikke kan opgøres, den første registrerede pris, der er betalt for disse materialer i den eksporterende part
 h) »værdien af materialer med oprindelsesstatus«: værdien af disse materialer som defineret i litra g) anvendt med de fornødne ændringer
 i) »merværdi«: prisen ab fabrik minus toldværdien af alle anvendte materialer, som har oprindelse i den anden part, og med hvilke der gælder kumulation, eller, hvis toldværdien ikke er kendt eller ikke kan opgøres, den første registrerede pris, der er betalt for disse materialer i den eksporterende part
 j) »kapitler« og »positioner«: de kapitler og positioner (firecifrede koder), der benyttes i den nomenklatur, som udgør det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem, i dette tillæg benævnt »det harmoniserede system« eller »HS«
 k) »tariferet«: et produkts eller materiales tarifering under en bestemt position
 l) »sending«: produkter, som enten sendes samtidig fra en bestemt eksportør til en bestemt modtager eller er omfattet af et gennemgående transportdokument, der dækker transporten fra eksportøren til modtageren, eller, såfremt et sådant dokument ikke foreligger, af en samlet faktura
 m) »territorier«: herunder også søterritorier
 n) »part«: en, flere eller samtlige af medlemsstaterne i Den Europæiske Union, Den Europæiske Union eller Andorra
 o) »toldmyndigheder«: for Den Europæiske Unions vedkommende


text:
enhver toldmyndighed i Den Europæiske Unions medlemsstater.
 AFSNIT II
 DEFINITION AF BEGREBET »PRODUKTER MED OPRINDELSESSTATUS«
 Artikel 2
 Generelle krav
 I forbindelse med anvendelsen af aftalens artikel 11, stk. 1, anses følgende produkter for at have oprindelse i en part:
 a)
 produkter, der fuldt ud er fremstillet i en part i den i artikel 4 fastlagte betydning
 b)
 produkter, der er fremstillet i en part, og som indeholder materialer, der ikke fuldt ud er fremstillet i en part, på betingelse af at disse materialer har undergået tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning i parten i den i artikel 5 fastlagte betydning.
 Artikel 3
 Bilateral kumulation af oprindelse
 Uanset artikel 2 anses materialer, der har oprindelse i en part, som materialer med oprindelse i den anden part, når de indgår i et produkt, som fremstilles dér. Det kræves ikke, at disse materialer har undergået en tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning, forudsat at de har undergået en mere vidtgående bearbejdning eller forarbejdning end den, der er omhandlet i artikel 6.
 Artikel 4
 Fuldt ud fremstillede produkter
 1. Følgende produkter anses for at være fuldt ud fremstillet i en part:
 a)
 mineralske produkter, som er udvundet af dens jord eller havbund
 b)
 vegetabilske produkter, der er høstet dér
 c)
 levende dyr, som er født og opdrættet dér
 d)
 produkter fra levende dyr, som er opdrættet dér
 e)
 produkter fra jagt og fiskeri, som drives dér
 f)
 produkter fra havfiskeri og andre produkter fra havet, som er optaget uden for den eksporterende parts søterritorium af dens fartøjer
 g)
 produkter, som er fremstillet på dens fabriksskibe udelukkende på grundlag af de i litra f) nævnte produkter
 h)
 brugte genstande, som kun kan anvendes til genindvinding af råmaterialer
 i)
 affald og skrot, der hidrører fra fremstillingsvirksomhed, som udøves dér
 j)
 produkter, som er udvundet af havbunden eller -undergrunden beliggende uden for dens søterritorium, for så vidt den har eneret på udnyttelsen af denne havbund eller -undergrund
 k)
 varer, som er fremstillet dér udelukkende på grundlag af de i litra a)-j) nævnte produkter.
 2. Udtrykket »dens fartøjer« og »dens fabriksskibe« i stk. 1, litra f) og g), omfatter kun de fartøjer og fabriksskibe:
 a)
 som er registreret i en EU-medlemsstat eller Andorra
 b)
 som sejler under en EU-medlemsstats eller Andorras flag
 c)
 som mindst for 50 %'s vedkommende ejes af statsborgere i en EU-medlemsstat eller Andorra eller af et selskab, hvis hovedsæde ligger i en EU-medlemsstat eller Andorra, hvis administrerende direktør eller direktører, formand for bestyrelsen eller tilsynsrådet samt flertallet af disse organers medlemmer er statsborgere i en EU-medlemsstat eller Andorra, og hvis kapital desuden, når det drejer sig om interessentskaber eller selskaber med begrænset ansvar, for mindst halvdelens vedkommende tilhører en EU-medlemsstat eller Andorra eller offentlige institutioner eller statsborgere i den pågældende part
 d)
 hvis kaptajn og officerer er statsborgere i en af EU-medlemsstat eller Andorra
 og
 e)
 hvis besætning er sammensat således, at mindst 75 % er statsborgere i en EU-medlemsstat eller Andorra.
 Artikel 5
 Tilstrækkeligt bearbejdede eller forarbejdede produkter
 1. Ved anvendelsen af artikel 2 anses produkter, som


text:
ikke er fuldt ud fremstillet, for at have undergået tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning, når betingelserne i listen i bilag II til dette tillæg er opfyldt.
 Ovennævnte betingelser angiver, hvilken bearbejdning eller forarbejdning der skal foretages af de materialer uden oprindelsesstatus, der anvendes til fremstillingen, og gælder kun for disse materialer. Det følger heraf, at hvis et produkt, som har opnået oprindelsesstatus, fordi de på listen angivne betingelser er opfyldt, anvendes til fremstilling af et andet produkt, gælder de betingelser, som er angivet for det produkt, i hvilket det indarbejdes, ikke for det, og der skal ikke tages hensyn til de materialer uden oprindelsesstatus, som eventuelt er anvendt ved fremstillingen af det.
 2. Uanset stk. 1 kan der dog anvendes materialer uden oprindelsesstatus, som efter betingelserne i listen i bilag II til dette tillæg ikke må anvendes ved fremstillingen af et givet produkt, forudsat at:
 a)
 deres samlede værdi ikke overstiger 10 % af produktets pris ab fabrik,
 b)
 ingen af de på listen anførte procentdele for maksimumsværdien af materialer uden oprindelsesstatus overstiges ved anvendelse af dette stykke.
 3. Stk. 1 og 2 gælder med forbehold af bestemmelserne i artikel 6.
 Artikel 6
 Utilstrækkelige bearbejdninger eller forarbejdninger
 1. Følgende processer anses som utilstrækkelige til at give produkterne oprindelsesstatus, uanset om betingelserne i artikel 5 er opfyldt, jf. dog stk. 2:
 a)
 bevarende behandlinger, som har til formål at sikre, at produkternes tilstand ikke forringes under transport og oplagring
 b)
 adskillelse og samling af kolli
 c)
 vask, rensning, afstøvning, fjernelse af oxidlag, olie, maling eller andre belægninger
 d)
 strygning eller presning af tekstiler
 e)
 enkel maling og polering
 f)
 afskalning, hel eller delvis blegning, polering og glasering af korn eller ris
 g)
 farvning af sukker eller formning af sukker i stykker;
 h)
 skrælning, udstening og afskalning/udbælgning af frugter, nødder og grøntsager
 i)
 hvæsning, enkel slibning eller enkel tilskæring
 j)
 sigtning, sortering, klassificering, tilpasning (herunder samling i sæt)
 k)
 enkel aftapning på flasker, påfyldning af dåser, flakoner, anbringelse i sække, kasser, æsker, på bræt, plader eller bakker samt alle andre enkle emballeringsarbejder
 l)
 anbringelse eller trykning af mærker, etiketter, logoer og andre lignende kendetegn på selve produkterne eller deres emballage
 m)
 enkel blanding af produkter, også af forskellig art
 n)
 blanding af sukker med ethvert materiale
 o)
 enkel samling af dele for at kunne danne et komplet produkt eller adskillelse af produkter i dele
 p)
 kombination af to eller flere af de i litra a) til o) nævnte arbejdsprocesser
 q)
 slagtning af dyr.
 2. Alle processer, der udføres på et givet produkt i en part, skal tages i betragtning samlet, når det skal bestemmes, om den bearbejdning eller forarbejdning, som det pågældende produkt har undergået, skal anses som utilstrækkelig i henhold til stk. 1.
 Artikel 7
 Kvalificerende enhed
 1. Den kvalificerende enhed for anvendelsen af bestemmelserne i dette tillæg er det produkt, der anses for at være basisenheden ved tarifering i det harmoniserede systems nomenklatur.
 Heraf følger:
 a)
 at når et produkt, der består af en gruppe eller samling af genstande, i henhold


text:
til det harmoniserede system tariferes under én og samme position, udgør helheden den kvalificerende enhed
 b)
 at når en sending består af et antal identiske produkter, der tariferes under samme position i det harmoniserede system, tages hvert produkt for sig ved anvendelsen af bestemmelserne i dette tillæg.
 2. Når emballagen i henhold til punkt 5 i de almindelige bestemmelser i det harmoniserede system er indbefattet i produktet ved tariferingen, skal dette også være tilfældet ved bestemmelsen af oprindelsen.
 Artikel 8
 Sæt
 Sæt som defineret i punkt 3 i de almindelige bestemmelser i det harmoniserede system betragtes som produkter med oprindelsesstatus, når alle dele har oprindelsesstatus. Når et sæt består af produkter med og uden oprindelsesstatus, anses sættet som helhed dog for at have oprindelsesstatus, hvis værdien af de produkter, der ikke har oprindelsesstatus, ikke overstiger 15 % af sættets pris ab fabrik.
 Artikel 9
 Neutrale elementer
 Ved bestemmelse af, om et produkt har oprindelsesstatus, er det ikke nødvendigt at undersøge, om følgende, som kan anvendes ved dets fremstilling, har oprindelsesstatus:
 a)
 energi og brændsel
 b)
 anlæg og udstyr
 c)
 maskiner og værktøj
 d)
 varer, som ikke indgår i eller er bestemt til at indgå i det pågældende produkts endelige sammensætning.
 AFSNIT III
 TERRITORIALKRAV
 Artikel 10
 Territorialitetsprincip
 1. Betingelserne i afsnit II vedrørende erhvervelse af oprindelsesstatus skal opfyldes uden afbrydelse i en part, jf. dog undtagelserne i artikel 3 og stk. 3 i denne artikel.
 2. Såfremt varer med oprindelsesstatus, der er eksporteret fra en part til et andet land, reimporteres, anses de som varer uden oprindelsesstatus, jf. dog artikel 3, medmindre det over for toldmyndighederne kan godtgøres, at
 a)
 de reimporterede varer er de samme varer som dem, der blev eksporteret, og
 b)
 de reimporterede varer ikke har undergået nogen behandling, ud over hvad der var nødvendigt for deres bevarelse, mens de befandt sig i det pågældende land eller blev eksporteret.
 3. Erhvervelse af oprindelsesstatus efter betingelserne i afsnit II berøres ikke af bearbejdning eller forarbejdning, der har fundet sted uden for en part, af materialer, der er eksporteret fra parten og efterfølgende reimporteres dertil, på betingelse af at
 a)
 de eksporterede materialer er fuldt ud fremstillet i parten eller har undergået yderligere forarbejdning eller bearbejdning end den, der er omhandlet i artikel 6, før eksporten, og
 b)
 det over for toldmyndighederne kan godtgøres:
 i)
 at de reimporterede varer er fremstillet ved bearbejdning eller forarbejdning af eksporterede materialer, og
 ii)
 den samlede værditilvækst, der er erhvervet uden for parten ved anvendelse af denne artikel, ikke overstiger 10 % af prisen ab fabrik for det færdige produkt, for hvilket der gøres krav på oprindelsesstatus.
 4. Ved anvendelsen af stk. 3 finder betingelserne for erhvervelse af oprindelsesstatus i afsnit II ikke anvendelse på bearbejdning eller forarbejdning uden for en part. Når der i listen i bilag II til dette tillæg anvendes en regel om fastsættelse af en maksimal værdi for alle anvendte materialer uden oprindelsesstatus til bestemmelse af det pågældende færdige produkts oprindelsesstatus, må den samlede værdi af de på den pågældende