text:
n:o ... (19)) ilmoittaa, että nämä tuotteet ovat, ellei toisin ole selvästi merkitty, etuuskohteluun oikeutettuja ... alkuperätuotteita (20).
 —
 cumulation applied with ........(Landets/Landenes navn)
 —
 no cumulation applied (21)
 Svensk
 Exportören av de varor som omfattas av detta dokument (tullmyndighetens tillstånd nr. ... (19)) försäkrar att dessa varor, om inte annat tydligt markerats, har förmånsberättigande ... ursprung (20).
 —
 cumulation applied with ........(Landets/Landenes navn)
 —
 no cumulation applied (21)
 (22)
 (Sted og dato)
 (23)
 (Eksportørens underskrift; endvidere skal navnet på den person, der underskriver erklæringen, angives letlæseligt)
 FÆLLESERKLÆRING
 vedrørende Fyrstendømmet Andorra
 1.
 Produkter med oprindelse i Fyrstendømmet Andorra henhørende under kapitel 25-97 i det harmoniserede system godtages af Schweiz som produkter med oprindelse i Fællesskabet i den i aftalen fastlagte betydning.
 2.
 Protokol nr. 3 finder tilsvarende anvendelse med henblik på at definere oprindelsesstatus for de ovennævnte produkter.
 FÆLLESERKLÆRING
 vedrørende Republikken San Marino
 1.
 Produkter med oprindelse i Republikken San Marino godtages af Schweiz som produkter med oprindelse i Fællesskabet i den i aftalen fastlagte betydning.
 2.
 Protokol nr. 3 finder tilsvarende anvendelse med henblik på at definere oprindelsesstatus for de ovennævnte produkter.
 «
 (1) Fyrstendømmet Liechtenstein er i toldunion med Schweiz og er kontraherende part i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.
 (2) Algeriet, Egypten, Israel, Jordan, Libanon, Marokko, Syrien, Tunesien samt Vestbredden og Gaza-striben.
 (3) De specifikke behandlinger er beskrevet i note 7.1 og 7.3.
 (4) De specifikke behandlinger er beskrevet i note 7.2.
 (5) Efter bestemmelse 3 til kapitel 32 drejer det sig om præparater på basis af farvestoffer af den art, der anvendes til farvning af ethvert materiale, eller som er bestemt til at indgå som bestanddele ved fremstilling af farvevarer, forudsat at de ikke henhører under en anden position i kapitel 32.
 (6) Ved »gruppe« forstås enhver anden del af positionen, som er adskilt fra resten af positionsteksten ved semikolon.
 (7) For varer, der består af materialer, som henhører under både pos. 3901 til 3906 på den ene side og pos. 3907 til 3911 på den anden side, finder denne begrænsning kun anvendelse på den gruppe af materialer, der beregnet efter vægt er den fremherskende for den pågældende vare.
 (8) Følgende bånd betragtes som særdeles transparente: bånd, hvis uklarhedsfaktor – målt efter ASTM-D 1003-16 med Gardners nefelometer (uklarhedsfaktor) – er på under 2 %.
 (9) Angående de særlige betingelser, der gælder for varer fremstillet af blandinger af tekstilmaterialer, se note 5.
 (10) Dette produkt anvendes kun til fremstilling af vævet stof af den art, der anvendes til papirmaskiner.
 (11) Se note 6.
 (12) Angående artikler af trikotage, ikke elastisk eller gummieret, fremstillet ved sammensyning eller samling på anden måde af stykker, der er tilskåret eller direkte fremstillet, se indledende note 6.
 (13) SEMII – Semiconductor Equipment and Materials Institute Incorporated.
 (14) Denne regel gælder indtil 31.12.2005.
 (15) Hvis fakturaerklæringen udfærdiges af en godkendt eksportør, skal den godkendte eksportør anføre nummeret på toldmyndighedernes tilladelse her. Hvis fakturaerklæringen ikke udfærdiges af en godkendt eksportør, kan ordlyden i parentes udelades, eller eksportøren kan undlade at udfylde feltet.
 (16)


text:
Her angives præferenceoprindelsen. Hvis fakturaerklæringen helt eller delvis vedrører produkter med oprindelse i Ceuta og Melilla, skal eksportøren tydeligt angive dem ved hjælp af mærket »CM« i det dokument, hvorpå erklæringen udfærdiges.
 (17) Disse angivelser kan udelades, hvis oplysningerne fremgår af selve dokumentet
 (18) Hvis det ikke er nødvendigt, at eksportøren skriver under, er han også fritaget for at angive sit navn
 (19) Hvis fakturaerklæringen udfærdiges af en godkendt eksportør, skal den godkendte eksportør anføre nummeret på toldmyndighedernes tilladelse her. Hvis fakturaerklæringen ikke udfærdiges af en godkendt eksportør, kan ordlyden i parentes udelades, eller eksportøren kan undlade at udfylde feltet.
 (20) Her angives præferenceoprindelsen. Hvis fakturaerklæringen helt eller delvis vedrører produkter med oprindelse i Ceuta og Melilla, skal eksportøren tydeligt angive dem ved hjælp af mærket CM i det dokument, hvorpå erklæringen udfærdiges.
 (21) Bedes udfyldt eller det ikke ønskede bedes overstreget.
 (22) Disse angivelser kan udelades, hvis oplysningerne fremgår af selve dokumentet.
 (23) Hvis det ikke er nødvendigt, at eksportøren skriver under, er han også fritaget for at angive sit navn.

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
 11.3.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 62/1
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 121/2009
 af 4. december 2009
 om ændring af bilag I (Dyre- og plantesundhed) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Bilag I til aftalen blev ændret ved Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse nr. 105/2009 af 22. oktober 2009 (1).
 (2)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 202/2009 af 16. marts 2009 om ændring af forordning (EF) nr. 600/2005 for så vidt angår anvendelse af præparatet af Bacillus licheniformis DSM 5749 og Bacillus subtilis DSM 5750 i foderblandinger, der indeholder lasalocidnatrium (2), bør indarbejdes i aftalen.
 (3)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 203/2009 af 16. marts 2009 om ændring af forordning (EF) nr. 1137/2007 for så vidt angår anvendelse af fodertilsætningsstoffet Bacillus subtilis (O35) i foder, der indeholder decoquinat og narasin/nicarbazin (3), bør indarbejdes i aftalen.
 (4)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 214/2009 af 18. marts 2009 om ændring af forordning (EF) nr. 1800/2004 for så vidt angår godkendelsesbetingelserne for fodertilsætningsstoffet Cycostat 66G (4) bør indarbejdes i aftalen.
 (5)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 232/2009 af 19. marts 2009 om godkendelse af en ny anvendelse af Saccharomyces cerevisiæ NCYC Sc47 som tilsætningsstof til foder til malkebøfler (indehaver af godkendelsen er Société Industrielle Lesaffre) (5) bør indarbejdes i aftalen.
 (6)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 270/2009 af 2. april 2009 om godkendelse af 6-fytase som fodertilsætningsstof til slagtekyllinger (indehaver af godkendelsen er DSM Nutritional Products Ltd repræsenteret ved DSM Nutritional products Sp. Z o.o.) (6) bør indarbejdes i aftalen.
 (7)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 271/2009 af 2. april 2009 om godkendelse af et præparat af endo-1,4-beta-xylanase og endo-1,4-beta-glucanase som fodertilsætningsstof til fravænnede smågrise, slagtekyllinger, æglæggende høner, slagtekalkuner og slagteænder (indehaver af godkendelsen er BASF SE) (7), som berigtiget i EUT L 94 af 8.4.2009, s. 112, bør indarbejdes i aftalen.
 (8)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 322/2009 af 20. april 2009 om permanente godkendelser af visse fodertilsætningsstoffer (8) bør indarbejdes i aftalen.
 (9)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 378/2009 af 8. maj 2009 om godkendelse af en ny anvendelse af præparatet af Bacillus cereus var. toyoi som tilsætningsstof til foder til hunkaniner til avl (indehaver af godkendelsen er Rubinum S.A.) (9) bør indarbejdes i aftalen.
 (10)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 379/2009 af 8. maj 2009 om godkendelse af en ny anvendelse af 6-phytase EC 3.1.3.26 som tilsætningsstof til foder til slagtekyllinger, slagtekalkuner, æglæggende høner, slagteænder, smågrise (fravænnede), slagtesvin og søer (indehaver af godkendelsen er Danisco Animal Nutrition, den juridiske person er Danisco (UK) Limited) (10) bør indarbejdes i aftalen.
 (11)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 386/2009 af 12. maj 2009 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1831/2003 for så vidt angår indførelse af en ny funktionel gruppe af fodertilsætningsstoffer (11) bør indarbejdes i aftalen.
 (12)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 403/2009 af 14. maj 2009 om godkendelse af præparatet af


text:
L-valin som fodertilsætningsstof (12) bør indarbejdes i aftalen.
 (13)
 Kommissionens direktiv 2009/8/EF af 10. februar 2009 om ændring af bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/32/EF for så vidt angår maksimalgrænseværdierne for coccidiostatika eller histomonostatika, der uundgåeligt overslæbes til foder, hvortil de ikke er beregnet (13), bør indarbejdes i aftalen.
 (14)
 Denne afgørelse gælder ikke for Liechtenstein —
 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 I kapitel II i bilag I til aftalen foretages følgende ændringer:
 1.
 I punkt 1a (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1831/2003) indsættes følgende:
 », som ændret ved:
 —
 32009 R 0386: Kommissionens forordning (EF) nr. 386/2009 af 12. maj 2009 (EUT L 118 af 13.5.2009, s. 66).«
 2.
 Følgende led indsættes i punkt 1zzd (Kommissionens forordning (EF) nr. 1800/2004):
 »—
 32009 R 0214: Kommissionens forordning (EF) nr. 214/2009 af 18. marts 2009 (EUT L 73 af 19.3.2009, s. 12).«
 3.
 Følgende led indsættes i punkt 1zzj (Kommissionens forordning (EF) nr. 600/2005):
 »—
 32009 R 0202: Kommissionens forordning (EF) nr. 202/2009 af 16. marts 2009 (EUT L 71 af 17.3.2009, s. 8).«
 4.
 Følgende led indsættes i punkt 1zzzy (Kommissionens forordning (EF) nr. 1137/2007):
 », som ændret ved:
 —
 32009 R 0203: Kommissionens forordning (EF) nr. 203/2009 af 16. marts 2009 (EUT L 71 af 17.3.2009, s. 11).«
 5.
 Følgende led indsættes i punkt 33 (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/32/EF):
 »—
 32009 L 0008: Kommissionens direktiv 2009/8/EF af 10. februar 2009 (EUT L 40 af 11.2.2009, s. 19).«
 6.
 Følgende punkter indsættes efter punkt 1zzzzt (Kommissionens forordning (EF) nr. 971/2008):
 »1zzzzu.
 32009 R 0232: Kommissionens forordning (EF) nr. 232/2009 af 19. marts 2009 om godkendelse af en ny anvendelse af Saccharomyces cerevisiæ NCYC Sc47 som tilsætningsstof til foder til malkebøfler (indehaver af godkendelsen er Société Industrielle Lesaffre) (EUT L 74 af 20.3.2009, s. 14).
 1zzzzv.
 32009 R 0270: Kommissionens forordning (EF) nr. 270/2009 af 2. april 2009 om godkendelse af 6-fytase som fodertilsætningsstof til slagtekyllinger (indehaver af godkendelsen er DSM Nutritional Products Ltd repræsenteret ved DSM Nutritional products Sp. Z o.o.) (EUT L 91 af 3.4.2009, s. 3).
 1zzzzw.
 32009 R 0271: Kommissionens forordning (EF) nr. 271/2009 af 2. april 2009 om godkendelse af et præparat af endo-1,4-beta-xylanase og endo-1,4-beta-glucanase som fodertilsætningsstof til fravænnede smågrise, slagtekyllinger, æglæggende høner, slagtekalkuner og slagteænder (indehaver af godkendelsen er BASF SE) (EUT L 91 af 3.4.2009, s. 5), som berigtiget i EUT L 94 af 8.4.2009, s. 112.
 1zzzzx.
 32009 R 0322: Kommissionens forordning (EF) nr. 322/2009 af 20. april 2009 om permanente godkendelser af visse fodertilsætningsstoffer (EUT L 101 af 21.4.2009, s. 9).
 1zzzzy.
 32009 R 0378: Kommissionens forordning (EF) nr. 378/2009 af 8. maj 2009 om godkendelse af en ny anvendelse af præparatet af Bacillus cereus var. toyoi som tilsætningsstof til foder til hunkaniner til avl (indehaver af godkendelsen er Rubinum S.A.) (EUT L 116 af 9.5.2009, s. 3).
 1zzzzz.
 32009 R 0379: Kommissionens forordning (EF) nr. 379/2009 af 8. maj 2009 om godkendelse af en ny anvendelse af 6-phytase EC 3.1.3.26 som tilsætningsstof til foder til slagtekyllinger,


text:
slagtekalkuner, æglæggende høner, slagteænder, smågrise (fravænnede), slagtesvin og søer (indehaver af godkendelsen er Danisco Animal Nutrition, den juridiske person er Danisco (UK) Limited) (EUT L 116 af 9.5.2009, s. 6).
 1zzzzza.
 32009 R 0403: Kommissionens forordning (EF) nr. 403/2009 af 14. maj 2009 om godkendelse af præparatet L-valin som fodertilsætningsstof (EUT L 120 af 15.5.2009, s. 3).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af forordning (EF) nr. 202/2009, (EF) nr. 203/2009, (EF) nr. 214/2009, (EF) nr. 232/2009, (EF) nr. 270/2009, (EF) nr. 271/2009, (EF) nr. 322/2009, (EF) nr. 378/2009, (EF) nr. 379/2009/EF, (EF) nr. 386/2009 og (EF) nr. 403/2009 samt direktiv 2009/8/EF, der offentliggøres i EØS-tillægget til Den Europæiske Unions Tidende, er autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 5. december 2009, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1 (14).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 4. december 2009.
 På vegne af Det Blandede EØS-udvalg
 Oda Helen SLETNES
 Formand
 (1) EUT L 334 af 17.12.2009, s. 1.
 (2) EUT L 71 af 17.3.2009, s. 8.
 (3) EUT L 71 af 17.3.2009, s. 11.
 (4) EUT L 73 af 19.3.2009, s. 12.
 (5) EUT L 74 af 20.3.2009, s. 14.
 (6) EUT L 91 af 3.4.2009, s. 3.
 (7) EUT L 91 af 3.4.2009, s. 5.
 (8) EUT L 101 af 21.4.2009, s. 9.
 (9) EUT L 116 af 9.5.2009, s. 3.
 (10) EUT L 116 af 9.5.2009, s. 6.
 (11) EUT L 118 af 13.5.2009, s. 66.
 (12) EUT L 120 af 15.5.2009, s. 3.
 (13) EUT L 40 af 11.2.2009, s. 19.
 (14) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 26.11.2021
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 423/1
 Kun de originale FN/ECE-tekster har retlig virkning i henhold til folkeretten. Dette regulativs nuværende status og ikrafttrædelsesdato bør kontrolleres i den seneste version af FN/ECE's statusdokument TRANS/WP.29/343, der findes på adressen: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.
 FN-regulativ nr. 154 — Ensartede forskrifter for godkendelse af lette personkøretøjer og lette erhvervskøretøjer for så vidt angår kriterieemissioner, emissioner af kuldioxid og brændstofforbrug og/eller måling af elektrisk energiforbrug og rækkevidde (WLTP) [2021/2039]
 Omfattende al gældende tekst frem til:
 Supplement 1 til den oprindelige udgave af regulativet — Ikrafttrædelsesdato: 30. september 2021
 Dette dokument er udelukkende et dokumentationsredskab. De autentiske og juridisk bindende tekster er:
 ECE/TRANS/WP.29/2020/77
 ECE/TRANS/WP.29/2020/92 og
 ECE/TRANS/WP.29/2021/56
 INDHOLDSFORTEGNELSE
 1.
 Anvendelsesområde
 2.
 Forkortelser
 3.
 Definitioner
 4.
 Ansøgning om godkendelse
 5.
 Godkendelse
 6.
 Forskrifter og prøvninger
 7.
 Ændring og udvidelse af typegodkendelsen
 8.
 Produktionens overensstemmelse
 9.
 Sanktioner i tilfælde af produktionens manglende overensstemmelse
 10.
 Endeligt ophør af produktionen
 11.
 Særlige bestemmelser
 12.
 Overgangsbestemmelser
 13.
 Navne og adresser på de tekniske tjenester, der er ansvarlige for udførelse af godkendelsesprøvningerne, og på de typegodkendende myndigheder
 TILLÆG
 1.
 Type 1-prøvning Verifikation af produktionens overensstemmelse for specifikke køretøjstyper
 2.
 Verifikation af produktionens overensstemmelse ved type 1-prøvning — statistisk metode
 3.
 Indkøringsprøvningsprocedure til bestemmelse af indkøringsfaktorer
 4.
 Produktionens overensstemmelse ved type 4-prøvning
 5.
 Anordninger til ombordovervågning af forbruget af brændstof og/eller elektrisk energi
 6.
 Forskrifter for køretøjer, der anvender en reagens i systemet til efterbehandling af udstødningen
 BILAG
 BILAG, DEL A
 A1
 Motorens og køretøjets specifikationer samt oplysninger om gennemførelse af prøvninger
 Tillæg
 1.
 WLTP-prøvningsrapport
 2.
 WLTP-køremodstandsprøvningsrapport
 3.
 WLTP-prøvningsblad
 4.
 Prøvningsrapport vedrørende fordampningsemission
 A2
 Meddelelse
 A3
 Udformning af godkendelsesmærket
 BILAG, DEL B
 B1
 Den på verdensplan harmoniserede prøvningscyklus for lette køretøjer (WLTC)
 B2
 Gearvalg og bestemmelse af skiftepunkt for køretøjer med manuel transmission
 B3
 Specifikationer for referencebrændstoffer
 B4
 Køremodstand og indstilling af dynamometer
 B5
 Prøvningsapparatur og kalibreringer:
 B6
 Type 1-prøvningsprocedure og prøvningsbetingelser
 Tillæg
 1.
 Emissionsprøvningsprocedure for alle køretøjer med periodisk regenererende systemer
 2.
 Prøvningsmetode for overvågning af genopladeligt elektrisk energilagringssystem
 3.
 Beregning af gas/energiforhold til gasformigt brændstof (LPG og NG/biomethan)
 B6a
 Temperaturkorrektionsprøvning (omgivelsestemperatur) til bestemmelse af CO2-emissioner under repræsentative regionale temperaturforhold (kun niveau 1A)
 B6b
 Korrektion af CO2-resultater i forhold til målhastighed og distance (kun niveau 1A)
 B7
 Beregninger
 B8
 Rent elektriske køretøjer, hybride elkøretøjer og hybride køretøjer med komprimeret hydrogen-brændselsceller
 Tillæg
 1.
 Ladningstilstandsprofil for REESS-system
 2.
 REESS-energiændringsbaseret korrektionsprocedure
 3.
 Bestemmelse af REESS-strømstyrke og REESS-spænding for NOVC-HEV'er, OVC-HEV'er, OVC-FCHV'er, PEV'er og NOVC-FCHV'er
 4.
 Prækonditionering, soaking og REESS-opladningsbetingelser for PEV'er og OVC-HEV'er og OVC-FCHV'er
 5.
 Nytteværdifaktorer (UF) for OVC-HEV'er OVC-FCHV'er
 6.
 Valg af førervalgte driftstilstande
 7.
 Måling af brændstofforbrug for hybride køretøjer med komprimeret hydrogen-brændselsceller
 8.
 Beregning af yderligere værdier til kontrol af produktionens overensstemmelse for PEV'er og OVC-HEV'er
 B9
 Bestemmelse af metodeækvivalens (kun niveau 1A)
 BILAG, DEL C
 C1
 [Reserveret]
 C2
 [Reserveret]
 C3
 Type 4-prøvning — fordampningsemissioner:
 C4
 Type 5-prøvning — holdbarhed
 Tillæg
 1.
 Standardprøvebænkcyklus (SBC) (kun niveau 1A)
 2.
 Standarddieselprøvebænkcyklus (SDBC) (kun niveau 1A)
 3.
 Standardvejcyklus (Standard Road Cycle – SRC)
 3b
 Kilometerakkumuleringscyklusserne (kun niveau 1B)
 4.
 Særlige forskrifter for hybridkøretøjer
 C5
 Egendiagnosesystem


text:
(OBD-system) for motorkøretøjer
 Tillæg
 1.
 Funktionelle aspekter ved egendiagnosesystemer (OBD)
 INDLEDNING
 Formålet med dette regulativ er at fastsætte ensartede bestemmelser for godkendelse af motorkøretøjer for så vidt angår emissioner fra lette køretøjer baseret på den nye verdensomspændende harmoniserede prøvningsprocedure for lette køretøjer (WLTP), der indgår i FN's GTR nr. 15, og den opdaterede prøvningsprocedure for fordampningsemissioner (type 4-prøvning), som er udviklet i FN-GTR nr. 19. Den vil gøre det muligt for de kontraherende parter at udstede og anerkende godkendelser på grundlag af disse nye typegodkendelsesprøvninger.
 Type 1-WLTP-prøvningen erstatter både den nuværende type 1-prøvning i FN-regulativ nr. 83 og FN-regulativ nr. 101, mens den ajourførte prøvningsprocedure for fordampningsemissioner (type 4-prøvning) erstatter den nuværende procedure i FN-regulativ nr. 83.
 Desuden indeholder dette nye regulativ en opdatering af type 5-prøvningen med henblik på at kontrollere forureningsbegrænsende anordningers holdbarhed samt ajourførte egendiagnosekrav (OBD). Disse ajourføringer skal afspejle ændringerne fra den tidligere NEDC-baserede type 1-prøvning til den nye type 1-WLTP-prøvning.
 Ændringsserie 00 i dette regulativ omfatter to sæt krav — kaldet niveau 1A og niveau 1B. Niveau 1A er baseret på en prøvningscyklus i fire faser (lav, middel, høj og ekstrahøj), mens niveau 1B er baseret på en trefaset prøvningscyklus (lav, middel og høj), og der gælder forskellige type 1-grænseværdier for disse forskellige niveauer. Størstedelen af lovteksten gælder både for niveau 1A og niveau 1B. Hvis kravene er specifikke for enten niveau 1A eller niveau 1B, mærkes de relevante afsnit i overensstemmelse hermed. Denne ændringsserie dækker regionale krav og kræver ikke gensidig anerkendelse fra andre kontraherende parters side.
 01-serien af dette regulativ omfatter en harmoniseret procedure, som indeholder de strengeste procedurer/grænseværdier, som skal være genstand for fuld gensidig anerkendelse. En typegodkendelse for 01-serien accepteres derfor af alle kontraherende parter, der har vedtaget dette regulativ.
 1. ANVENDELSESOMRÅDE
 Dette regulativ fastsætter krav til to godkendelsesniveauer. Det ene niveau kræver prøvning ved hjælp af en 4-faset WLTC-cyklus (lav, middel, høj og ekstra høj som defineret i bilag B1) — dette kaldes niveau 1A. Det andet niveau kræver prøvning ved hjælp af en 3-faset WLTC-cyklus (lav, middel og høj som defineret i bilag B1) — dette kaldes niveau 1B.
 Hvor kravene i dette regulativ finder anvendelse på enten niveau 1A eller niveau 1B, anvendes kun i den lovgivningsmæssige tekst »kun niveau 1A» eller »kun niveau 1B« for at angive starten på de niveauspecifikke krav.
 1.1. Anvendelsesområde for niveau 1A
 Dette regulativ finder anvendelse på typegodkendelse af køretøjer i klasse M1, M2, N1 og N2 med en referencemasse på højst 2 610 kg for så vidt angår WLTP-type 1-prøvningen for emissioner af gasformige forbindelser, partikler, partikelantal og emissioner af kuldioxid og brændstofforbrug og/eller måling af elektrisk energiforbrug og elektrisk rækkevidde samt type 4-prøvning af fordampningsemissioner.
 I dette regulativ fastsættes desuden regler for kontrol af forureningsbegrænsende anordningers holdbarhed og egendiagnosesystemer (OBD).
 På fabrikantens anmodning kan typegodkendelse meddelt i henhold til dette regulativ udvides fra ovennævnte køretøjer til køretøjer i klasse M1, M2, N1 og N2 med en referencemasse på højst 2 840 kg, som opfylder betingelserne i dette regulativ.
 1.2. Anvendelsesområde


text:
for niveau 1B
 Dette regulativ finder anvendelse på typegodkendelse af køretøjer i klasse M2 og N1 med en teknisk tilladt totalmasse på højst 3 500 kg og på alle køretøjer i klasse M1 for så vidt angår type WTLA-type 1-prøvning for emissioner af gasformige forbindelser, partikler og kuldioxidemissioner og brændstofeffektivitet og/eller måling af elektrisk energiforbrug og rækkevidde samt type 4-prøvning af fordampningsemissioner.
 I dette regulativ fastsættes desuden regler for kontrol af forureningsbegrænsende anordningers holdbarhed og egendiagnosesystemer (OBD).
 OVC-FCHV'er er ikke omfattet af niveau 1B i dette regulativ.
 2. FORKORTELSER
 2.1. Almindelige forkortelser
 AC
 Vekselstrøm
 APF
 Tildelt gennemtrængelighedsfaktor
 BWC
 butanadsorptionskapacitet (Butane working capacity)
 CFD
 Numerisk beregning af væskedynamik
 CFV
 Venturi med kritisk strømning (kritisk venturi)
 CFO
 Drøvleenhed
 CLA
 Kemiluminescensanalysator
 CVS
 Prøvetagningsenhed med konstant volumen
 DC
 Jævnstrøm
 EAF
 Summen af ethanol, acetaldehyd og formaldehyd
 ECD
 Elektronindfangningsdetektor
 ET
 Fordampningsrør
 Ekstra høj2
 Gruppe 2-fase med ekstra høj hastighed i WLTC
 Ekstra høj3
 Gruppe 3-fase med ekstra høj hastighed i WLTC
 FCHV
 Hybridt brændselscellekøretøj
 FID
 Flammeionisationsdetektor
 FSD
 Fuldt udslag
 GC
 Gaskromatograf
 GFV
 Gasdrevet køretøj
 HEPA
 Højeffektivt partikelluftfilter
 HFID
 Opvarmet flammeiondetektor
 Høj2
 Gruppe 2-fase med høj hastighed i WLTC
 Høj3a
 Gruppe 3a-fase med høj hastighed i WLCT
 Høj3b
 Gruppe 3b-fase med høj hastighed i WLCT
 ICE
 Forbrændingsmotor
 LoD
 Detektionsgrænse
 LoQ
 Kvantificeringsgrænse
 Lav1
 Gruppe 1-fase med lav hastighed i WLTC
 Lav2
 Gruppe 2-fase med lav hastighed i WLTC
 Lav3
 Gruppe 3-fase med lav hastighed i WLTC
 Medium1
 Gruppe 1-fase med medium hastighed i WLTC
 Medium2
 Gruppe 2-fase med medium hastighed i WLTC
 Medium3a
 Gruppe 3a-fase med medium hastighed i WLCT
 Medium3b
 Gruppe 3b-fase med medium hastighed i WLCT
 LC
 Væskechromatografi
 LPG
 Flaskegas
 NDIR
 Ikke-dispersiv infrarødanalysator
 NDUV
 Ikke-dispersivt ultraviolet
 NG/biomethan
 Naturgas/biomethan
 NMC
 Enhed til non-methan-afskæring
 NOVC-FCHV
 Hybridt brændselscellekøretøj med ikke-ekstern opladning
 NOVC
 NOVC-HEV
 Ikke-ekstern opladning
 Hybridt elkøretøj med ikke-ekstern opladning (Not off-vehicle charging hybrid electric vehicle)
 OBD
 Egendiagnose (OBD)
 OBFCM
 Overvågning af brændstof- og/eller energiforbrug om bord
 OVC-FCHV
 Hybridt brændselscellekøretøj med ekstern opladning
 OVC-HEV
 Hybridt elkøretøj med ekstern opladning (Off-vehicle charging hybrid electric vehicle)
 Pa
 Partikelmasse opsamlet på baggrundsfilter
 Pe
 Partikelmasse opsamlet på prøvefilter
 PAO
 Poly-alpha-olefin
 PCF
 Partikelpræklassifikator
 PCRF
 Reduktionsfaktoren for partikelkoncentration
 PDP
 Fortrængningspumpe
 PER
 Rent elektrisk rækkevidde
 Procent FS
 Procent af fuldt skalaudslag
 PF
 Gennemtrængelighedsfaktor
 PM
 Partikelemissioner
 PN
 Partikelantalemissioner
 PNC
 Partikelantaltæller
 PND1
 Første partikelantalfortyndingsanordning
 PND2
 Anden partikelantalfortyndingsanordning
 PTS
 Partikeloverførselssystem
 PTT
 Partikeloverførselsrør
 QCL-IR
 Infrarød quantum cascade-laser
 RCDA
 Rækkevidde i ladningsforbrugende tilstand
 RCB
 REESS-systemets ladebalance
 REESS
 Genopladeligt elektrisk energilagringssystem (Rechargeable electric energy storage system)
 RRC
 Rullemodstandskoefficient
 SHED
 Forseglet hus til bestemmelse af fordampning
 SSV
 Subsonisk venturi
 UBE
 Anvendelig batterienergi (REESS)
 USFM
 ultrasonisk flowmeter
 VH
 Køretøjets »Høj«
 VL
 Køretøjets »Lav«
 VPR
 Enhed til fjernelse af flygtige partikler
 WLTC
 Den på verdensplan harmoniserede prøvningscyklus for lette køretøjer (Worldwide light-duty test cycle)
 2.2. Kemiske symboler og forkortelser
 C1
 Carbon 1-ækvivalent hydrocarbon
 CH4
 Methan
 C2H6
 Ethan
 C2H5OH
 Ethanol
 C3H8
 Propan
 CH3CHO
 Acetaldehyd
 CO
 Carbonmonoxid
 CO2
 Kuldioxid
 DOP
 Doctylphthalat
 H2O
 Vand
 HCHO
 Formaldehyd
 NH3
 Ammoniak
 NMHC
 Non-methan-carbonhydrider
 NOx
 Nitrogenoxider
 NO
 Nitrogenoxid
 NO2
 Nitrogendioxid
 N2O
 Dinitrogenoxid
 THC
 Samlede carbonhydrider
 3. DEFINITIONER
 I dette regulativ forstås ved:
 3.0.1.
 »køretøjstype med hensyn til emissioner »: en gruppe


text:
af køretøjer, som på følgende punkter:
 a)
 ikke adskiller sig fra hinanden med hensyn til de kriterier, som udgør en »interpolationsfamilie« som defineret i punkt 6.3.2
 b)
 henhører under et enkelt »CO2-interpolationsinterval»: som defineret i punkt 2.3.2 i bilag B6
 c)
 ikke adskiller sig fra hinanden med hensyn til karakteristika, der har en ikke ubetydelig indvirkning på emissioner fra udstødningen, såsom, men ikke begrænset til, følgende:
 i)
 typer og rækkefølge af forureningsbegrænsende anordninger (f.eks. 3-vejs katalysator, oxidationskatalysator, NOx-filter, selektiv katalytisk reduktion (SCR), NOx-katalysator, partikelfilter eller kombinationer heraf i en enkelt enhed)
 ii)
 udstødningsgasrecirkulation (med eller uden, intern/ekstern, kølet eller ikke-kølet, lavt/højt/kombineret tryk)
 3.0.2.
 »motorkapacitet«:
 for cylindermotorer med frem- og tilbagegående stempler, den nominelle slagvolumen
 for drejestempelmotorer (Wankelmotorer), det dobbelte af den nominelle slagvolumen for et forbrændingskammer pr. stempel
 3.0.3.
 »slagvolumen»:
 for cylindermotorer med frem- og tilbagegående stempler, den nominelle slagvolumen
 For drejestempelmotorer (Wankel), den nominelle slagvolumen for et forbrændingskammer pr. stempel
 3.0.4.
 »godkendelse af et køretøj«: godkendelse af en køretøjstype for så vidt angår dette regulativs anvendelsesområde
 3.1. Prøvningsudstyr
 3.1.1.
 »nøjagtighed»: afvigelse mellem en målt værdi og en referenceværdi, der kan henføres til en national standard og beskriver resultatets korrekthed Se figur 1.
 3.1.2.
 »kalibrering«: processen med at fastlægge et målesystems respons, således at dets output er i overensstemmelse med en række referencesignaler
 3.1.3.
 »kalibreringsgas»: en gasblanding, der anvendes til at kalibrere gasanalysatorer
 3.1.4.
 »totrinsfortyndingsmetode«: en proces, hvor en del af den fortyndede udstødningsstrøm udskilles og blandes med en passende mængde fortyndingsluft før partikeludskillelsesfilteret
 3.1.5.
 »fuldstrøms udstødningsfortyndingssystem»: kontinuerlig fortynding af køretøjets samlede udstødningsgas med luft på en kontrolleret måde ved anvendelse af en konstantvolumenudtagningsenhed (constant volume sampler – CVS)
 3.1.6.
 »lineariseringstilgang«: anvendelse af en række koncentrationer eller materialer til at fastsætte et matematisk forhold mellem koncentration og systemrespons
 3.1.7.
 »større vedligeholdelse«: justering, reparation eller udskiftning af en komponent eller et modul, der kan påvirke målenøjagtigheden.
 3.1.8.
 »non-methan-carbonhydrider (NMHC)«: de samlede carbonhydrider (THC), ekskl. methan (CH4)
 3.1.9.
 »præcision«: den grad, hvori gentagne målinger under uændrede betingelser giver de samme resultater (figur 1) og, i dette regulativ, altid henviser til én standardafvigelse
 3.1.10.
 »referenceværdi«: en værdi, der kan henføres til en national standard Se figur 1.
 3.1.11.
 »indstillingsværdi«: den målværdi, et kontrolsystem tager sigte på at nå
 3.1.12.
 »justering«: justering af et instrument, således at det reagerer korrekt på en kalibreringsstandard, der udgør mellem 75 % og 100 % af maksimalværdien inden for apparatets måleområde eller dets forventede driftsområde
 3.1.13.
 »samlede carbonhydrider« (THC): summen af alle flygtige forbindelser, der kan måles med en flammeioniseringsdetektor (FID)
 3.1.14.
 »verifikation«: kontrol af, hvorvidt et målesystems resultater er i overensstemmelse med en række gældende referencesignaler og overholder en eller flere fastsatte tærskelværdier
 3.1.15.
 »nulstillingsgas«: en gas, der ikke indeholder analytten, og som anvendes til at fastsætte en nulrespons i en analysator
 3.1.16.
 »responstid«: forskellen i tid mellem en ændring i den komponent, der skal måles, i dennes referencepunkt og en systemrespons på 90 % af den endelige aflæsning (t90), idet prøveoptagningssonden defineres som referencepunkt, hvorved ændringen i den målte komponent er mindst 60 % af fuld


text:
skalavisning (FS) og finder sted inden for mindre end 0,1 sekund Systemets responstid omfatter systemets forsinkelse og dets stigningstid.
 3.1.17.
 »forsinkelse«: det tidsrum, der forløber, fra der indtræder en ændring i komponenten, målt i dennes referencepunkt, til systemet fremviser en respons på 10 % af den endelige aflæsning (t10), idet prøvetagningssonden defineres som referencepunktet For så vidt angår gasformige komponenter er dette normalt den målte komponents transporttid fra prøvetagningssonden til detektoren.
 3.1.18.
 »stigningstid«: den tid, der forløber fra den viste værdi stiger fra 10 % til 90 % af den endelige aflæsning (t90 – t10)
 3.2. Køremodstand og indstilling af dynamometer
 3.2.1.
 »aerodynamisk modstand«: den kraft, der modsætter sig køretøjets bevægelse fremad gennem luften
 3.2.2.
 »aerodynamisk stagnationspunkt«: det punkt på overfladen af et køretøj, hvis vindhastigheden er lig med nul
 3.2.3.
 »vindstyrkemålerblokering«: virkningen på vindstyrkemålingen af tilstedeværelsen af køretøjet, hvor den tilsyneladende lufthastighed er en anden end køretøjets hastighed kombineret med vindhastigheden i forhold til jorden
 3.2.4.
 »begrænset analyse«: køretøjets frontareal og koefficienten for aerodynamisk modstand er fastlagt uafhængigt, og disse værdier anvendes i bevægelsesligningen
 3.2.5.
 »masse i køreklar stand«: køretøjets masse, med brændstoftank(-e) fyldt op til mindst 90 % af dens/deres kapacitet, inklusive førerens, brændstoffets og væskernes masse, monteret med standardudstyr i overensstemmelse med fabrikantens specifikationer, og karrosseriets, kabinens, koblingens, reservehjulets/reservehjulenes og værktøjets masse, når disse er monteret
 3.2.6.
 »førerens masse«: en masse på 75 kg anbragt på førersædets referencepunkt
 3.2.7.
 »køretøjets maksimale belastning«: den største teknisk tilladte totalmasse minus massen i køreklar stand, 25 kg og ekstraudstyrets masse som defineret i punkt 3.2.8
 3.2.8.
 »ekstraudstyrets masse«: den maksimale masse af kombinationer af ekstraudstyr, som kan monteres på køretøjet ud over standardudstyr i overensstemmelse med fabrikantens specifikationer.
 3.2.9.
 »ekstraudstyr«: elementer, der ikke er medtaget i det standardudstyr, der er monteret på et køretøj på fabrikantens ansvar, og som kan bestilles af kunden.
 3.2.10.
 »atmosfæriske referencebetingelser (vedrørende køremodstandsmålinger)«: de atmosfæriske betingelser, hvortil disse målinger korrigeres:
 a)
 Atmosfæretryk: p0 = 100 kPa
 b)
 Atmosfærisk temperatur: T0 = 20 °C
 c)
 Tør luftvægtfylde: ρ0 = 1 189 kg/m3;
 d)
 Vindhastighed: 0 m/s.
 3.2.11.
 »referencehastighed«: den køretøjshastighed, ved hvilken køremodstanden bestemmes, eller chassisdynamometerbelastningen verificeres
 3.2.12.
 »køremodstand«: den kraft, der modsætter sig et køretøjs fremadgående bevægelse, målt efter friløbsmetoden eller metoder, der svarer hertil med hensyn til fremdriftssystemets optagelse af friktionstab
 3.2.13.
 »rullemodstand«: de dækkræfter, der modsætter sig et køretøjs bevægelse
 3.2.14.
 »køremodstandskraft«: det moment, der modsætter sig et køretøjs fremadgående bevægelse, målt med momentmåler på et køretøjs drivhjul
 3.2.15.
 »simuleret køremodstand«: den køremodstand, køretøjet møder på et chassisdynamometer, som skal reproducere den køremodstand, der måles ved kørsel på vej, og som består af den kraft, chassisdynamometeret påfører, og de kræfter, der modsætter sig køretøjets kørsel på et chassisdynamometer, og som estimeres ud fra de tre koefficienter i et anden grads polynomium
 3.2.16.
 »simuleret køremodstandskraft«: den køremodstandskraft, køretøjet møder på et chassisdynamometer, som skal reproducere den køremodstand, der måles ved kørsel på vej, og som består af det moment, chassisdynamometeret påfører, og det moment, der modsætter sig køretøjets kørsel på et chassisdynamometer, og som


text:
estimeres ud fra de tre koefficienter i et anden grads polynomium
 3.2.17.
 »stationær anemometri«: måling af vindhastighed og retning med en vindstyrkemåler på en lokalitet og ved en højde over vejniveau på prøvestrækningen, hvor de mest repræsentative vindforhold optræder
 3.2.18.
 »standardudstyr«: den grundlæggende konfiguration af et køretøj, der er udstyret med alle de elementer, der kræves i henhold til den kontraherende parts retsakter, herunder alle elementer, som er monteret, uden at dette gav anledning til nogen yderligere specifikationer af konfiguration eller udstyr
 3.2.19.
 »målkøremodstand«: den køremodstand, der skal reproduceres på chassisdynamometeret
 3.2.20.
 »målkøremodstandskraft«: køremodstandskraft, der skal reproduceres
 3.2.21.
 »køretøjsfriløbstilstand«: en driftstilstand, der muliggør en nøjagtig og repeterbar bestemmelse af køremodstand og en nøjagtig indstilling af dynamometer.
 3.2.22.
 »vindkorrektion«: korrektion for vindpåvirkningens påvirkning af det køremodstandsbaseret input til stationær eller mobil anemometri
 3.2.23.
 »største teknisk tilladte totalmasse«: køretøjets maksimale masse baseret på dets konstruktion og ydeevne som angivet af fabrikanten
 3.2.24.
 »køretøjets reelle masse«: et køretøjs masse i køreklar stand plus massen af det monterede ekstraudstyr
 3.2.25.
 »køretøjets prøvningsmasse«: summen af køretøjets reelle masse, 25 kg og den repræsentative masse for køretøjets belastning
 3.2.26.
 »repræsentativ masse for køretøjets belastning«: x % af køretøjets maksimale belastning, idet x er 15 procent for køretøjer i klasse M og 28 procent for køretøjer i klasse N
 3.2.27.
 »vogntogets største teknisk tilladte totalmasse« (MC): den maksimale masse for et vogntog bestående af et motorkøretøj og et eller flere påhængskøretøjer baseret på dets konstruktion og ydeevne eller den maksimale masse for et vogntog bestående af et trækkende køretøj og en sættevogn
 3.2.28.
 »n/v-forhold«: motorens omdrejningshastighed divideret med køretøjets hastighed
 3.2.29.
 »dynamometer med én rulle«: et dynamometer, hvor hvert hjul på en aksel er i kontakt med én rulle.
 3.2.30.
 »dynamometer med to ruller«: et dynamometer, hvor hvert hjul på en aksel er i kontakt med to ruller
 3.2.31.
 »drivaksel«: en aksel i et køretøj, der er i stand til at levere energi til fremdrift og/eller genvinde energi, uafhængigt af, om dette kun er midlertidigt eller permanent mulig og/eller kan vælges af føreren
 3.2.32.
 »2WD-dynamometer«: et dynamometer, hvor kun hjulene på en af køretøjets aksler er i kontakt med rullen(-rne)
 3.2.33.
 »4WD-dynamometer«: et dynamometer, hvor alle hjulene på begge af køretøjets aksler er i kontakt med rullen(-rne).
 3.2.34.
 »dynamometer i 2WD-funktion« et 2WD-dynamometer eller et 4WD-dynamometer, som kun simulerer inerti og køremodstand på prøvningskøretøjets drivaksel, og hvor de roterende hjul på den ikketrækkende aksel ikke påvirker måleresultatet i forhold til en situation, hvor hjulene på den ikketrækkende aksel ikke roterer
 3.2.35.
 »dynamometer i 4WD-funktion«: et 4WD-dynamometer, som simulerer inerti og køremodstand på begge prøvningskøretøjets aksler
 3.2.36.
 » friløb«: en funktion i enten en automatisk transmission eller en kobling, som automatisk afkobler motoren fra fremdriftssystemet, når der ikke er behov for fremdrift eller en langsom hastighedsreduktion, og hvor motoren kan gå i tomgang eller være slukket
 3.3. Rent elektriske køretøjer, rene ICE-køretøjer, hybridelektriske køretøjer, brændselscellekøretøjer og køretøjer, der bruger alternative brændstoffer
 3.3.1.
 »fuldt elektrisk rækkevidde« (AER): den samlede afstand tilbagelagt af en OVC-HEV fra begyndelsen af prøvningen i


text:
ladningsforbrugende drift til det tidspunkt under prøvningen, hvor forbrændingsmotoren begynder at forbruge brændstof
 3.3.2.
 »rent elektrisk rækkevidde« (PER): den samlede afstand tilbagelagt af en PEV fra begyndelsen af prøvningen i ladningsforbrugende tilstand og indtil afbrydelseskriteriet er tilfredsstillet
 3.3.3.
 »faktisk rækkevidde i ladningsforbrugende drift« (RCDA): den distance, der tilbagelægges i en række WLTC i ladningsforbrugende driftstilstand, indtil det genopladelige elektriske energilagringssystem (REESS) er udtømt.
 3.3.4.
 »rækkevidde i ladningsforbrugende cyklus« (RCDC): distancen fra påbegyndelsen af prøvningen i ladningsforbrugende tilstand til udgangen af den sidste cyklus før de(n) cyklus(ser), der tilfredsstiller afbrydelseskriteriet, herunder den overgangscyklus, hvor køretøjet kan have fungeret i både ladningsforbrugende og ladningsbevarende tilstand.
 3.3.5.
 »ladningsforbrugende driftstilstand«: en driftstilstand, hvor den energi, som er lagret i REESS-systemet, kan variere, men i gennemsnit er faldende, mens køretøjet kører indtil overgangen til ladningsbevarende drift.
 3.3.6.
 »ladningsbevarende driftstilstand«: en driftstilstand, hvor den energi, som er lagret i REESS-systemet, kan variere, men i gennemsnit fastholdes på et neutralt ladeniveau, mens køretøjet kører
 3.3.7.
 »nytteværdifaktorer«: relationer baseret på kørselsstatistikker, afhængigt af den rækkevidde, der er opnået i ladningsforbrugende tilstand, og som anvendes til at vægte sammensætningen af udstødningsemissioner, CO2-emissionerne og brændstofforbrug for OVC-HEV'er i ladningsforbrugende og ladningsbevarende tilstand
 3.3.8.
 »elektrisk maskine« (EM): en energiomdanner, der omdanner mellem elektrisk og mekanisk energi
 3.3.9.
 »energiomdanner«: et system, hvori energioutputformen er forskellig fra energiinputformen
 3.3.9.1.
 »fremdriftsenergiomdanner«: en energiomdanner for drivlinjen, som ikke er et perifert udstyr, og hvis outputenergi direkte eller indirekte anvendes til køretøjets fremdrift.
 3.3.9.2.
 »kategori af fremdriftsenergiomdanner«: i) en forbrændingsmotor eller ii) en elektrisk maskine eller iii) en brændselscelle
 3.3.10.
 »energilagringssystem«: et system, der lagrer energi og frigiver denne i samme form som dens input
 3.3.10.1.
 »fremdriftsenergilagringssystem«: et energilagringssystem for drivlinjen, som ikke er et perifert udstyr, og hvis outputenergi direkte eller indirekte anvendes til køretøjets fremdrift
 3.3.10.2.
 »kategori af fremdriftsenergilagringssystem«: i) et brændstoflagringssystem eller ii) et genopladeligt elektrisk energilagringssystem eller iii) et genopladeligt mekanisk energilagringssystem.
 3.3.10.3
 »energiform«: i) elektrisk energi eller ii) mekanisk energi eller iii) kemisk energi (herunder brændstoffer)
 3.3.10.4.
 »brændstoflagringssystem«: et fremdriftsenergilagringssystem, der lagrer kemisk energi som flydende eller gasformigt brændstof
 3.3.11.
 »ækvivalent fuldt elektrisk rækkevidde« (EAER): den del af den samlede faktiske rækkevidde (RCDA) i ladningsforbrugende tilstand, som kan henføres til anvendelsen af elektricitet fra REESS-systemet i løbet af den ladningsforbrugende rækkeviddeprøvning
 3.3.12.
 »hybridt elkøretøj (HEV)«: et hybridt køretøj, hvis ene fremdriftsenergiomdanner er en elektrisk maskine
 3.3.13.
 »hybridkøretøj (HV)«: et køretøj, der er udstyret med en drivlinje, der indeholder mindst to forskellige kategorier af fremdriftsenergiomdannere og mindst to forskellige kategorier af fremdriftsenergilagringssystemer
 3.3.14.
 »nettoenergiændring«: forholdet mellem REESS-energiændringen divideret med cyklusenergikravet for det køretøj, der prøves
 3.3.15.
 »hybridt elkøretøj med ikke-ekstern opladning (NOVC-HEV)«: et hybridt elkøretøj, som ikke kan oplades fra en ekstern kilde
 3.3.16.
 »hybridt elkøretøj med ekstern opladning« (NOVC-HEV): et hybridt elkøretøj, som kan oplades fra en ekstern kilde.
 3.3.17.
 »rent elektrisk køretøj« (PEV): et køretøj, der er udstyret med en drivlinje, der udelukkende indeholder elektriske maskiner til omdannelse af fremdriftsenergi og udelukkende genopladelige energilagringssystemer som fremdriftsenergilagringssystemer
 3.3.18.
 »brændselscelle«: en energiomdanner, der omdanner kemisk energi (input) til elektrisk energi (output) eller


text:
omvendt
 3.3.19.
 »brændselscellekøretøj« (FCV)): et køretøj, der er udstyret med en drivlinje, der udelukkende indeholder brændselscelle(r) og elektrisk(e) maskine(r) til omdannelse af fremdriftsenergi
 3.3.20.
 »hybridt brændselscellekøretøj« (FCHV): en brændselscelle, der er udstyret med en drivlinje, der indeholder mindst ét brændstoflagringssystem og mindst ét genopladeligt elektrisk energilagringssystem som fremdriftsenergilagringssystem
 3.3.20.1.
 »hybridt elkøretøj med ikke-ekstern opladning« (NOVC-FCHV): et hybridt elkøretøj med brændselsceller, som ikke kan oplades fra en ekstern kilde
 3.3.20.2.
 » hybridt elkøretøj med ekstern opladning « (OVC-FCHV): et hybridt elkøretøj med brændselsceller, som kan oplades fra en ekstern kilde
 3.3.21.
 »bi-brændstofkøretøj«: et køretøj med to separate brændstoflagringssystemer, som er konstrueret til kun at køre på ét brændstof ad gangen, dog er samtidig anvendelse af begge brændstoffer tilladt i begrænset omfang og varighed
 3.3.22.
 »gasdrevet bi-brændstofkøretøj«: et bi-brændstofkøretøj, hvor de to brændstoffer er benzin (benzintilstand) og enten LPG, NG/biomethan eller hydrogen
 3.3.23.
 »rent ICE-køretøj«: et køretøj, hvori alle fremdriftsenergiomdannere er forbrændingsmotorer
 3.3.24.
 »indbygget lader «: den elektriske effektomformer mellem REESS-drivsystemets og køretøjets ladestik
 3.3.25.
 »flex-brændstofkøretøj«: et køretøj med et enkelt brændstoflagringssystem, der kan køre på forskellige blandinger af to eller flere brændstoffer
 3.3.26.
 »flex-brændstofkøretøj til ethanol«: et flex-brændstofkøretøj, der kan køre på benzin eller en blanding af benzin og ethanol med et ethanolindhold på op til 85 % (E85)
 3.3.27.
 »mono-brændstofkøretøj«: et køretøj, der primært er beregnet til én type brændstof
 3.3.28.
 »gasdrevet mono-brændstofkøretøj«: mono-brændstofkøretøj, der primært er konstrueret med henblik på permanent anvendelse af LPG eller NG/biomethan eller hydrogen som brændstof, men som også kan være udstyret med et benzinsystem til anvendelse i nødstilfælde eller udelukkende ved start, og hvis benzintank højst kan rumme 15 liter.
 3.4. Drivlinje
 3.4.1.
 »drivlinje«: den samlede blanding i et køretøj af fremdriftsenergilagringssystem(er), fremdriftsenergiomdanner(e) og fremdriftssystem(er), der leverer mekanisk energi til hjulene til fremdrift af køretøjet, inklusive perifert udstyr.
 3.4.2.
 »tilbehør«: energiforbrug, -omdannelse, -lagring eller -levering til ikkeperifere anordninger eller systemer, som er installeret i køretøjet til andre formål end fremdrift af køretøjet og derfor ikke kan anses for at være en del af drivlinjen
 3.4.3.
 »perifert udstyr«: energiforbrug, -omdannelse, -lagring eller -levering til udstyr, hvor energien er ikke direkte eller indirekte anvendes til fremdrift af køretøjet, men som er som er væsentlige for driften af drivlinjen og derfor anses for at være en del af denne
 3.4.4.
 »fremdriftssystem«: elementer af drivlinjen forbundet med henblik på transmission af mekanisk energi mellem fremdriftsenergiomdanner(e) og hjul.
 3.4.5.
 »manuel transmission«: en transmission, hvor der kun kan skiftes gear af føreren.
 3.5. Indledning
 3.5.1.
 »kriterieemissioner«: emissionssammensætninger, for hvilke der er fastsat lofter i denne forordning
 3.5.2.
 Reserveret
 3.5.3.
 Reserveret
 3.5.4.
 Reserveret
 3.5.5.
 Reserveret
 3.5.6.
 »cyklusenergikrav«: det beregnede positive energibehov for køretøjets gennemførelse af den foreskrevne cyklus
 3.5.7.
 » manipulationsanordning«: ethvert konstruktionselement, som registrerer temperatur, køretøjets hastighed, motorens omdrejningstal, det gear, der køres i, vakuum i indsugningsmanifolden eller enhver anden parameter med henblik på at aktivere, modulere, forsinke eller deaktivere en del af emissionsbegrænsningssystemet, og som derved reducerer dets effektivitet under betingelser, som man med rimelighed kan forvente at komme ud for under køretøjets normale drift og brug
 3.5.8.
 »førervalgt


text:
driftstilstand«: en separat tilstand, som kan vælges af føreren, og som kan påvirke emissioner, brændstofforbrug og/eller energiforbrug.
 3.5.9.
 »fremherskende driftstilstand«: anvendes i dette regulativ om en enkelt førervalgt driftstilstand, der altid vælges, når køretøjet tændes, uanset hvilken førervalgt tilstand der var i drift, da køretøjet sidst blev slukket, og som ikke kan omdefineres til en anden driftstilstand. Når køretøjet tændes, kan den fremherskende driftstilstand kun skiftes til en anden førervalgt driftstilstand ved en bevidst handling fra føreren
 3.5.10.
 »rerencebetingelser (med hensyn til beregning af masseemissioner)«: de betingelser, som gasvægtfylde er baseret på, dvs. 101,325 kPa og 273,15 K (0 °C)
 3.5.11.
 »udstødningsemissioner«: emissionen af gasformige, faste og flydende sammensætninger fra udstødningsrøret
 3.5.12.
 »konfigurerbar starttilstand«: i dette regulativ en førervalgt driftstilstand, der kan indstilles af føreren som en driftstilstand, der vælges automatisk, når køretøjet startes. Når køretøjet startes, kan den konfigurerbare starttilstand kun skiftes til en anden førervalgt driftstilstand ved en bevidst handling fra føreren
 3.6. PM/PN
 Udtrykket »partikel« anvendes traditionelt til at betegne materiale (målt) i den luftbårne fase (suspenderet stof), og udtrykket »partikelstøv« til at betegne aflejret materiale.
 3.6.1.
 »partikelantalemissioner« (PN): det samlede antal faste partikler udledt fra køretøjets udstødning kvantificeret i overensstemmelse med fortynding-, prøveudtagnings- og målemetoderne som angivet i dette regulativ
 3.6.2.
 »partikelemissioner« (PM): massen af partikelstøv udledt fra køretøjets udstødning kvantificeret i overensstemmelse med fortynding-, prøveudtagnings- og målemetoderne som angivet i dette regulativ
 3.7. WLTC
 3.7.1.
 »motorens mærkeeffekt« (Prated): motorens maksimale nettoeffekt i kW, målt i overensstemmelse med kravene i FN-regulativ nr. 85
 3.7.2.
 »maksimalhastighed«: et køretøjs maksimale hastighed, som angivet af fabrikanten. Hvis der ikke foreligger nogen erklæring, bestemmes den maksimale hastighed i henhold til FN-regulativ nr. 68
 3.8. Fremgangsmåde
 3.8.1.
 »periodisk regenererende system«: en anordning til begrænsning af udstødningsemissioner (f.eks. katalysator eller partikelfilter), der kræver periodisk regenerering
 3.9. Fordampningsemissioner
 3.9.1.
 »brændstofbeholdersystem«: en anordning, der muliggør lagring af brændstof bestående af brændstofbeholderen, brændstofpåfyldningsrøret, beholderdækslet og brændstofpumpen, når brændstofpumpen er monteret i eller på brændstofbeholderen
 3.9.2.
 »brændstofsystem«: de komponenter, der opbevarer eller transporterer brændstof om bord på køretøjet, og som omfatter brændstofbeholdersystemet, alle brændstof- og damprør, eventuelle ikke på brændstofbeholderen monterede brændstofpumper og den aktiverede beholder med aktivt kul
 3.9.3.
 »butanadsorptionskapacitet« (BWC): den masse butan, en beholder med aktivt kul kan adsorbere
 3.9.4.
 »BWC300«: butanadsorptionskapacitet efter 300 påførte brændstofældningscyklusser
 3.9.5.
 »gennemtrængelighedsfaktor (PF)«: den faktor, der fastsættes på grundlag af tab af carbonhydrider over en periode, og som anvendes til at fastsætte de endelige fordampningsemissioner
 3.9.6.
 »ikke-metallisk étlagsbeholder«: en brændstofbeholder, der er opbygget af et enkelt lag af ikke-metalliske materialer, herunder fluorholdige/sulfonerede materialer
 3.9.7.
 »flerlagsbeholder«: en brændstofbeholder, der er opbygget af mindst to forskellige lag materialer, hvoraf det ene er et carbonhydridbarrieremateriale
 3.9.8.
 »forseglet brændstofbeholdersystem«: et brændstofbeholdersystem, hvor brændstofdampe ikke ventileres under parkering i løbet af den daglige 24 timers cyklus defineret ipunkt 6.5.9 i bilag C3, når der anvendes et referencebrændstof som defineret i punkt 7 i bilag B3
 3.9.9.
 »fordampningsemissioner«: i forbindelse med dette regulativ, de carbonhydriddampe, der slipper ud fra et motorkøretøjs brændstofsystem under parkering og umiddelbart før påfyldning af en forseglet brændstofbeholder
 3.9.10.


text:
»overtrykstab ved trykudligning«: ventilering af carbonhydrider fra et forseglet brændstofbeholdersystem ved trykudligning udelukkende gennem den beholder med aktivt kul, der er tilladt af systemet
 3.9.11.
 »udslip fra overtrykstab ved trykudligning«: de carbonhydrider fra overtrykstab ved trykudligning, der passerer gennem beholderen med aktivt kul ved trykudligning
 3.9.12.
 »udløsningstryk for brændstofbeholder«: den mindste trykværdi, hvorved det forseglede brændstofbeholdersystem begynder at ventilere kun på grund af trykket i beholderen
 3.9.13.
 »2 grams mætningspunkt«: anses for nået, når den kumulative mængde af carbonhydrider udledt af den aktiverede beholder med aktivt kul er lig med 2 gram.
 3.10. Egendiagnose (OBD)
 3.10.1.
 »egendiagnosesystem (OBD)«: i forbindelse med dette regulativ et system i køretøjet, som er i stand til at detektere fejl i de overvågede emissionsbegrænsningssystemer, identificere det sandsynlige område for en fejl ved hjælp af fejlkoder lagret i computerhukommelsen og tænde fejlindikatoren (MI) for at underrette køretøjets fører herom
 3.10.2.
 » OBD-familie«: en af fabrikanten foretaget gruppering af køretøjer, der som følge af deres konstruktion forventes at have ensartede egenskaber hvad angår udstødningsemissioner og OBD-system. Hvert køretøj i denne familie skal have opfyldt forskrifterne i dette regulativ som defineret i punkt 6.8.1.
 3.10.3.
 »emissionsbegrænsningssystem«: i forbindelse med OBD den elektroniske motorstyreenhed og alle de emissionsrelaterede komponenter i udstødnings- eller fordampningssystemet, som afgiver signal til eller modtager signal fra denne styreenhed
 3.10.4.
 »fejlindikator« (malfunction indicator — MI): en visuel eller akustisk indikator, der tydeligt informerer føreren i tilfælde af funktionsfejl ved en eller flere af de emissionsrelaterede komponenter, der er tilsluttet OBD-systemet, eller ved OBD-systemet selv
 3.10.5.
 »funktionsfejl«: et svigt af emissionsrelaterede komponenter eller systemer, som medfører, at emissionerne overskrider OBD-grænseværdierne i punkt 6.8.2., eller hvis egendiagnosesystemet ikke kan opfylde de grundlæggende overvågningskrav i bilag C5
 3.10.6.
 »sekundærluft«: luft, der tilføres udstødningssystemet ved hjælp af en pumpe eller indsugningsventil eller på anden måde med det formål at fremme oxideringen af HC og CO i udstødningsgassen
 3.10.7.
 »fejltænding«: manglende forbrænding i cylinderen på en motor med styret tænding som følge af manglende gnistdannelse, ukorrekt brændstofdosering, dårlig kompression eller anden årsag. Ved egendiagnoseovervågning er fejltænding den procentdel af det samlede antal fejltændinger (som angivet af fabrikanten), der medfører, at emissionerne overskrider OBD-grænseværdierne i punkt 6.8.2., eller den procentdel, der kan medføre overophedning af katalysatoren(-erne) med uoprettelig skade til følge
 3.10.8.
 »OBD-kørecyklus«: en cyklus, der består i start af motoren (»key-on«), efterfulgt af en køremåde, hvor eventuelle tilstedeværende funktionsfejl vil blive detekteret, samt standsning af motoren (»key-off«)
 3.10.9.
 »opvarmningscyklus«: køretøjet køres tilstrækkeligt til, at kølemidlets temperatur er steget med mindst 22 K efter start af motoren og nået op på mindst 343 K (70 °C)
 3.10.10.
 »brændstofafstemning«: tilbagekoblet afstemning af den grundlæggende brændstofdosering. Ved kortsigtet brændstofafstemning forstås dynamiske eller øjeblikkelige justeringer. Ved langsigtet brændstofafstemning forstås mere gradvise justeringer af brændstofkalibreringen end ved kortsigtet brændstofafstemning. Sådanne langsigtede justeringer tager henblik på at udligne forskelle fra køretøj til køretøj og de gradvise ændringer, som finder sted med tiden.
 3.10.11.
 »relativ belastning (CLV)«: den aktuelle lufttilførsel divideret med den maksimale lufttilførsel, idet den maksimale lufttilførsel korrigeres for højden over havets overflade, hvis den


text:
kendes. Denne definition giver et dimensionsløst tal, der ikke er motorspecifikt og giver serviceteknikeren et fingerpeg om, hvor stor en del af motorkapaciteten, der udnyttes (idet 100 % er værdien ved helt åbent gasspjæld).
 3.10.12.
 »fast forprogrammeret standardtilstand«: et program, som motorens styreenhed permanent omstiller sig til, når emissionen fra køretøjet på grund af svigt af en komponent eller et system vil komme til at overstige OBD-grænseværdier i punkt 6.8.2, og som er uafhængigt af indgangssignalet fra den/det pågældende svigtende komponent/system
 3.10.12.1.
 Fast betyder i denne sammenhæng, at det ikke er muligt at vende tilbage til standardtilstanden, dvs. at den diagnose- eller kontrolstrategi, der forårsagede den forprogrammerede standardtilstand, ikke kan køre i den næste kørecyklus og ikke kan bekræfte, at de forhold, der forårsagede den forprogrammerede standardtilstand, ikke længere er til stede. Alle andre forprogrammerede standardtilstande anses ikke for at være faste.
 3.10.13.
 »kraftudtag«: et af motoren drevet udtag, beregnet til at trække tilbehør monteret på køretøjet
 3.10.14.
 »adgang«: tilgængeligheden af alle emissionsrelaterede egendiagnosedata, herunder alle fejlkoder, der er nødvendige for diagnose, vedligeholdelse eller reparation af emissionsrelaterede dele af køretøjet, via den serielle port på standarddatastikket (i overensstemmelse med punkt 6.5.3.5 i tillæg 1 til bilag C5)
 3.10.15.
 »ubegrænset adgang«:
 3.10.15.1.
 en adgang, der ikke forudsætter en kun hos fabrikanten tilgængelig adgangskode eller en lignende anordning, eller
 3.10.15.2.
 en adgang, der muliggør vurdering af de aflæste data, uden at det er nødvendigt med særlige dekrypteringsinformationer, medmindre disse informationer som sådan er standardiseret
 3.10.16.
 »standardiseret«: at alle datastrømsinformationer, herunder alle anvendte fejlkoder, kun aflæses i overensstemmelse med industristandarder, som gennem en klar definition af deres format og de tilladte muligheder fastsætter størst mulig harmonisering i automobilindustrien, og hvis anvendelse udtrykkeligt er tilladt i nærværende regulativ
 3.10.17.
 Reserveret
 3.10.18.
 »ufuldstændighed« ved et egendiagnosesystem: at driftsegenskaberne ved overvågede komponenter eller systemer midlertidigt eller permanent hindrer en ellers effektiv egenovervågning af disse komponenter eller systemer eller ikke opfylder alle de andre detailkrav til egendiagnose
 3.10.19
 »nøddriftsprocedurer«: enhver standardtilstand, bortset fra forprogrammeret standardtilstand
 3.10.20.
 »indkommende fejlkode«: en diagnosefejlkode, der er gemt efter den første detektering af en funktionsfejl, inden fejlindikatoren tændes
 3.10.21.
 »driftsparathed«: en status, der angiver, om en overvågningsenhed eller gruppe af overvågningsenheder har været i drift siden sidste sletning efter anmodning fra eksternt OBD-scanningsværktøj
 3.11. Korrektionsprøvning ved omgivelsestemperatur (bilag B6a)
 3.11.1
 »aktiv varmelagringsanordning«: en teknologi, som lagrer varme i en anordning på et køretøj og afgiver denne varme til en drivlinjekomponent i en nærmere afgrænset periode ved motorstart. Den er kendetegnet ved den oplagrede enthalpi i systemet og tidspunktet for varmeafgivelsen til drivlinjens komponenter
 3.11.2.
 »isoleringsmaterialer«: alle materialer i motorrummet, der er monteret på motoren og/eller chassiset, som har en varmeisolerende virkning, og som er karakteriseret ved en maksimal varmeledningsevne på højst 0,1 W/(mK).
 4. ANSØGNING OM GODKENDELSE
 4.1.
 Ansøgning om godkendelse af en køretøjstype for så vidt angår kravene i dette regulativ indgives af køretøjsfabrikanten eller dennes bemyndigede repræsentant til den typegodkendende myndighed.
 4.1.1.
 Den i dette regulativs punkt 4.1 omhandlede ansøgning udformes i overensstemmelse med den model af oplysningsskemaet, som er


text:
fastsat i bilag A1 til dette regulativ.
 4.1.2.
 Desuden skal fabrikanten indgive følgende oplysninger:
 a)
 for motorer med styret tænding, en erklæring fra fabrikanten om den mindste procentdel fejltændinger af det samlede antal tændinger, som enten ville medføre, at emissionerne overskrider OBD-grænseværdierne i punkt 6.8.2, hvis den procentdel fejltændinger forekom fra starten af en type 1-prøvning som beskrevet i del B i bilagene til dette regulativ, eller ville medføre overophedning af udstødningssystemets katalysator(er), før der indtræder uoprettelig skade
 b)
 detaljerede skriftlige oplysninger med fuld beskrivelse af OBD-systemets funktionsdata, herunder en liste over samtlige relevante dele af køretøjets emissionsbegrænsningssystem, der overvåges af OBD-systemet
 c)
 en beskrivelse af den fejlindikator, hvormed OBD-systemet informerer føreren af køretøjet om en fejl
 d)
 Dette punkt finder kun anvendelse på niveau 1A:
 en erklæring fra fabrikanten om, at OBD-systemet er i overensstemmelse med forskrifterne i punkt 7 . i tillæg 1 til bilag C5 til dette regulativ vedrørende OBD-systemets funktion efter ibrugtagning under alle rimeligt forudsigelige kørselsforhold
 e)
 Dette punkt finder kun anvendelse på niveau 1A:
 en plan med en beskrivelse af de detaljerede tekniske kriterier og en begrundelse for forøgelse af tæller og nævner for hver overvågningsenhed, som skal opfylde forskrifterne i punkt 7.2 og 7.3 i tillæg 1 til bilag C5 til dette regulativ, og for at afbryde tællere, nævnere og den generelle nævner under de forhold, der er fastsat i punkt 7.7 . i tillæg 1 til bilag C5 til dette regulativ
 f)
 en beskrivelse af de forholdsregler, der er truffet for at forhindre indgreb i og ændring af computeren til emissionsbegrænsning
 g)
 hvis det er relevant, oplysningerne om OBD-familien som omhandlet i punkt 6.8.1
 h)
 i givet fald kopier af andre typegodkendelser indeholdende relevante data med henblik på udvidelse af godkendelser og bestemmelse af forringelsesfaktorer.
 4.1.3.
 Til de i punkt 3 i bilag C5 til dette regulativ beskrevne prøvninger skal der til den tekniske tjeneste, der forestår typegodkendelsesprøvningen, indleveres et køretøj, der er repræsentativt for køretøjstypen eller -familien, og som er udstyret med det OBD-system, for hvilket der er ansøgt om godkendelse. Hvis den tekniske tjeneste finder, at det indleverede køretøj ikke fuldt ud repræsenterer den OBD-familie, der er beskrevet i punkt 6.8.1, skal der indgives et alternativ og om nødvendigt et yderligere køretøj til prøvning i overensstemmelse med punkt 3 i bilag C5 til dette regulativ.
 4.2.
 Bilag A1 til dette regulativ indeholder en model af oplysningsskemaet vedrørende udstødningsemissioner, emissioner af kuldioxid og brændstofforbrug og/eller måling af elektrisk energiforbrug og rækkevidde, fordampningsemissioner, holdbarhed og egendiagnose. De oplysninger, der er nævnt i punkt 3.2.12.2.7.6 i bilag A1 til dette regulativ, skal medtages i tillæg 1 »OBD-informationer — Tilhørende oplysninger« til typegodkendelsesmeddelelsen i bilag A2 til dette regulativ.
 4.2.1.
 Der forelægges kopier af eventuelle andre typegodkendelser samt relevante data med henblik på udvidelse af typegodkendelser og bestemmelse af forringelsesfaktorer.
 4.3.
 Med henblik på de prøvninger, der er beskrevet i punkt 6, tabel A i dette regulativ, indleveres et køretøj, der er repræsentativt for den køretøjstype, der skal godkendes, til den tekniske tjeneste, der


text:
forestår godkendelsesprøvningen.
 4.3.1.
 I forbindelse med punkt 4.1.2, litra e), stiller den typegodkendende myndighed, der meddeler godkendelsen, de i nævnte punkt anførte oplysninger til rådighed for andre typegodkendende myndigheder, når de anmoder herom.
 4.3.2.
 I forbindelse med litra d) og e) i punkt 4.1.2 må de typegodkendende myndigheder ikke godkende et køretøj, hvis de oplysninger, der er indgivet af fabrikanten, ikke er egnede til at opfylde forskrifterne i punkt 7 i tillæg 1 til bilag C5 i dette regulativ. Punkt 7.2. 7.3 og 7.7 i tillæg 1 til bilag C5 til dette regulativ finder anvendelse under alle rimeligt forudsigelige kørselsforhold. Godkendelsesmyndighederne tager i deres vurdering af gennemførelsen af forskrifterne i punkt 7.2, og 7.3 i tillæg 1 til bilag C5 hensyn til den teknologiske udvikling.
 4.3.3.
 I forbindelse med punkt 4.1.2, litra f), omfatter foranstaltningerne til hindring af indgreb i og ændring af computeren til emissionsbegrænsning også faciliteten til opdatering under anvendelse af et fabriksgodkendt program eller en fabriksgodkendt kalibrering.
 4.3.4.
 Ansøgninger om typegodkendelse af mono-, bi- og flex-brændstofkøretøjer skal være i overensstemmelse med de supplerende krav i punkt 5.8 og 5.9.
 4.3.5.
 Ændringer af et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, der foretages efter typegodkendelse, ugyldiggør ikke automatisk en typegodkendelse, medmindre de oprindelige karakteristika eller tekniske parametre er blevet ændret på en måde, der påvirker motorens eller forureningsbegrænsningssystemets funktion.
 4.4.
 Den typegodkendende myndighed skal kontrollere, at der findes tilfredsstillende bestemmelser til sikring af en effektiv kontrol af produktionens overensstemmelse, inden der meddeles godkendelse af køretøjstypen.
 5. GODKENDELSE
 5.1.
 Hvis den køretøjstype, der søges godkendt, opfylder alle de relevante forskrifter i punkt 6, meddeles der godkendelse af den pågældende køretøjstype.
 5.2.
 Hver godkendt type tildeles et godkendelsesnummer.
 5.2.1.
 Typegodkendelsesnummeret består af fire dele. Hver del adskilles af tegnet »*«.
 Del 1
 :
 Det store bogstav »E« efterfulgt af kendingsnummeret for den kontraherende part, som har meddelt typegodkendelsen (1).
 Del 2
 :
 Nummeret [på dette regulativ] efterfulgt af det store bogstav »R« og siden efterfulgt af:
 a)
 to cifre (evt. med foranstillede nuller), som angiver den ændringsserie, som inkorporerer de tekniske bestemmelser i det FN-regulativ, som finder anvendelse på godkendelsen (00 for FN-regulativet i dets oprindelige form)
 b)
 en skråstreg og to cifre (evt. med foranstillede nuller), som angiver antallet af supplementer til den ændringsserie, som finder anvendelse på godkendelsen (00 for ændringsserien i den oprindelige form)
 c)
 en skråstreg og et eller to tegn, der angiver gennemførelsesfasen/-niveauet (f.eks. 1A, 1B).
 Del 3
 :
 et firecifret løbenummer (evt. med foranstillede nuller). Løbenummeret begynder ved 0001.
 Del 4
 :
 Et tocifret løbenummer (evt. med foranstillede nuller) til angivelse af udvidelsens nummer. Løbenummeret begynder ved 00.
 Alle cifre skal være arabertal.
 5.2.2.
 Eksempel på et godkendelsesnummer i henhold til dette regulativ:
 E11*154R01/01/02*0123*01
 Den første udvidelse af godkendelsen har nummeret 0123, udstedt af Det Forenede Kongerige, til ændringsserie 01, supplement 01, som er en niveau 2-godkendelse.
 5.2.3.
 Den samme kontraherende part må ikke tildele det samme nummer til en anden køretøjstype.
 5.3.
 En meddelelse om godkendelse eller udvidelse eller afvisning af godkendelse


text:
af en køretøjstype i henhold til dette regulativ skal fremsendes til de kontraherende parter i 1958-overenskomsten, der anvender dette regulativ, ved hjælp af en formular, der er i overensstemmelse med modellen i bilag A2 til dette regulativ.
 5.3.1.
 Hvis der foretages ændringer i denne tekst, f.eks. hvis der fastsættes nye grænseværdier, skal de kontraherende parter i 1958-overenskomsten informeres om, hvilke allerede godkendte køretøjstyper, der overholder de nye bestemmelser.
 5.4.
 Ethvert køretøj, som er i overensstemmelse med en type, som er godkendt efter dette regulativ, skal på et let synligt og let tilgængeligt sted, der er angivet i godkendelsesattesten, være påført et internationalt godkendelsesmærke bestående af følgende:
 5.4.1.
 En cirkel, som omslutter bogstavet »E« efterfulgt af kendingsnummeret på den kontraherende part, som har meddelt godkendelse.
 5.4.2.
 Nummeret på dette regulativ, efterfulgt af bogstavet »R«, en bindestreg og godkendelsesnummeret til højre for den cirkel, der er beskrevet i punkt 5.4.1.
 5.4.3.
 Godkendelsesmærket skal indeholde en yderligere kode efter godkendelsesnummeret, som har til formål at angive, hvilket niveau (niveau 1A, 1B eller 2), som godkendelsen er meddelt for. Denne kode bør vælges i henhold til tabel A3/1 i bilag A3 til dette regulativ.
 5.5.
 Er køretøjet i overensstemmelse med en køretøjstype, som i henhold til et eller flere andre af de til 1958-overenskomsten vedføjede regulativer er godkendt i samme stat, som har meddelt godkendelse efter dette regulativ, behøver det i punkt 5.4.1 ovenfor foreskrevne symbol ikke gentages. I så tilfælde skal numrene på regulativet og godkendelserne samt de ekstra symboler for alle regulativer, i henhold til hvilke der er meddelt godkendelse i det land, hvor godkendelsen er meddelt i henhold til dette regulativ, placeres i lodrette kolonner til højre for det symbol, der er beskrevet i punkt 5.4.1. (se bilag A3).
 5.6.
 Godkendelsesmærket skal være let læseligt og må ikke kunne slettes.
 5.7.
 Godkendelsesmærket skal anbringes tæt ved eller på køretøjets fabrikationsplade.
 5.7.1.
 Bilag A3 til dette regulativ indeholder eksempler på sammensætning af godkendelsesmærker.
 5.8.
 Yderligere forskrifter for godkendelse af flex-brændstofkøretøjer
 Dette punkt finder kun anvendelse på niveau 1A.
 5.8.1.
 I forbindelse med typegodkendelse af et flex-brændstofkøretøj til ethanol skal køretøjsfabrikanten beskrive køretøjets evne til at tilpasse sig enhver blanding af benzin og ethanolbrændstof (op til en ethanolblanding på op til 85 %).
 5.9.
 Supplerende krav til gasdrevne mono-brændstofkøretøjer og gasdrevne bi-brændstofkøretøjer
 5.9.1.
 For LPG eller NG skal det brændstof, der skal anvendes, være angivet i oplysningsskemaet i bilag A1 til dette regulativ.
 5.10.
 Krav til godkendelse vedrørende egendiagnosesystemet (OBD-systemet)
 5.10.1.
 Fabrikanten sikrer, at alle køretøjer er udstyret med et OBD-system.
 5.10.2.
 OBD-systemet skal være konstrueret, fremstillet og monteret i køretøjet på en sådan måde, at det kan detektere hvilken art af forringelse eller funktionsfejl, der forekommer igennem hele køretøjets levetid.
 5.10.3.
 OBD-systemet skal opfylde forskrifterne i dette regulativ under normale driftsbetingelser.
 5.10.4.
 Ved prøvning med en defekt komponent i henhold til tillæg 1 i bilag C5 til dette regulativ skal OBD-systemets fejlindikator aktiveres. OBD-systemets fejlindikator kan også aktiveres under disse prøvninger ved emissionsniveauer, der ligger under OBD-grænseværdierne som specificeret i punkt 6.8


text:
5.10.5.
 Dette punkt finder kun anvendelse på niveau 1A:
 Fabrikanten skal sikre, at OBD-systemet opfylder forskrifterne for funktion efter ibrugtagning som anført i punkt 7 i tillæg 1 til bilag C5 i dette regulativ under alle rimeligt forudsigelige kørselsforhold.
 5.10.6.
 Dette punkt finder kun anvendelse på niveau 1A:
 Fabrikanten skal stille informationer om funktion efter ibrugtagning, der lagres og oplyses af køretøjets OBD-system i henhold til bestemmelserne i punkt 7.6 i tillæg 1 til bilag C5 til dette regulativ, til rådighed for de nationale myndigheder og uafhængige aktører uden kryptering.
 5.11.
 Krav til typegodkendelse vedrørende anordninger til overvågning af forbruget af brændstof og/eller elektrisk energi
 5.11.1.
 Fabrikanten skal sikre, at følgende køretøjer i klasse M1 og N1 er udstyret med en anordning til bestemmelse, lagring og tilgængeliggørelse af data om mængden af brændstof og/eller elektrisk energi, der anvendes til drift af køretøjet:
 a)
 køretøjer udelukkende med forbrændingsmotor (ICE) og hybride elkøretøjer med ikke-ekstern opladning (NOVC-HEV), som drives udelukkende af mineralsk diesel, biodiesel, benzin, ethanol eller enhver kombination af disse brændstoffer
 b)
 hybride elkøretøjer med ekstern opladning (OVC-HEV), der drives af elektricitet og ethvert af de brændstoffer, som er nævnt i litra a).
 5.11.2.
 Anordningen til overvågning af forbruget af brændstof og/eller elektrisk energi skal være i overensstemmelse med kravene i tillæg 5.
 6. FORSKRIFTER OG PRØVNINGER
 6.1. Indledning
 6.1.1.
 Køretøjet og de af dets komponenter, som vil kunne påvirke CO2-emissioner og brændstofforbruget eller det elektriske energiforbrug og emissionen af gasformige forbindelser, herunder fordampningsemissioner, partikler og partikelantal (hvis PN skal måles), skal være således udformet, konstrueret og monteret, at køretøjet ved normal anvendelse og under normale anvendelsesbetingelser, f.eks. fugt, regn, sne, varme, kulde, sand, snavs, vibrationer, slid osv., opfylder forskrifterne i dette regulativ i sin livscyklus. Dette omfatter sikring af alle slanger, slangestudse og slangeforbindelser, der anvendes i emissionsbegrænsningssystemerne og systemerne til begrænsning af fordampningsemission.
 For udstødningsemissioner, CO2- og brændstofforbrug eller elektrisk energiforbrug anses disse bestemmelser for at være opfyldt, hvis bestemmelserne i punkt 6.3 og 8.2 er overholdt.
 For fordampningsemissioner anses disse betingelser for at være opfyldt, hvis bestemmelserne i punkt 6.6 og 8.3 er opfyldt.
 6.1.2.
 Prøvningskøretøjet skal være repræsentativt med hensyn til emissionsrelaterede komponenter og funktioner i de påtænkte produktionsserier, der skal være omfattet af godkendelsen. Fabrikanten og den kompetente myndighed skal aftale, hvilken køretøjsprøvningsmodel der er repræsentativ.
 6.1.3.
 For så vidt angår fordampningsemissioner gælder, at for køretøjer med et forseglet brændstofbeholdersystem, skal der desuden forefindes et system, der, lige før påfyldning, udløser beholdertrykket udelukkende gennem en beholder med aktivt kul, der som eneste funktion er beregnet til opbevaring af brændstofdamp. Denne ventileringsrute skal også være den eneste, der anvendes, når brændstofbeholdertrykket overskrider sit sikre arbejdstryk.
 6.1.4.
 Køretøjets tilstand ved prøvning
 6.1.4.1.
 Typen og mængden af smøremiddel og kølemiddel i forbindelse med emissionsprøvning skal være som specificeret af fabrikanten for normal køretøjsdrift.
 6.1.4.2.
 Brændstoftypen til emissionsprøvning skal være som angivet i bilag B3 til dette regulativ.
 6.1.4.3.
 Alle emissionsbegrænsende systemer, herunder fordampningsemissionsbegrænsende systemer, skal være i brugbar stand.
 6.1.4.4.
 Motoren skal være designet til at undgå emissioner fra


text:
krumtaphuset.
 6.1.4.5.
 De dæk, der anvendes til emissionsprøvning, skal være som defineret i punkt 2.4.5 i bilag B6 til dette regulativ.
 6.1.5.
 Brændstoftankes påfyldningsåbninger
 6.1.5.1.
 For niveau 1A
 Med forbehold af bestemmelserne i punkt 6.1.5.2 skal benzin- eller ethanoltankens påfyldningsåbning være udformet således, at det ikke er muligt at påfylde brændstof fra en brændstofpumpe, hvis betjeningspistols mundstykke har en udvendig diameter på 23,6 mm eller derover.
 For niveau 1B
 Ingen krav vedrørende brændstoftankens påfyldningsåbninger.
 6.1.5.2.
 Punkt 6.1.5.1 finder ikke anvendelse på køretøjer, som opfylder begge nedenstående krav:
 6.1.5.2.1.
 køretøjet er udformet og konstrueret således, at intet udstyr til begrænsning af emissionen af luftforurenende gasser beskadiges af blyholdig benzin, og
 6.1.5.2.2.
 køretøjet er på iøjnefaldende, let læselig og ikke sletbar måde mærket med det i ISO 2575:2010, »Road vehicles – Symbols for controls, indicators and tell-tales«, specificerede symbol for blyfri benzin på et sted, der er umiddelbart synligt for en person, der fylder brændstof på brændstoftanken. Yderligere mærkning er tilladt.
 6.1.6.
 Der skal træffes foranstaltninger til at undgå for stor fordampningsemission samt brændstofudslip på grund af manglende brændstofbeholderdæksel. Dette kan ske på en af følgende måder:
 6.1.6.1.
 et fastsiddende brændstofbeholderdæksel med automatisk åbning og lukning
 6.1.6.2.
 konstruktionsmæssige begrænsninger, der forhindrer stor fordampningsemission, selv om brændstofbeholderdækslet mangler eller
 6.1.6.3.
 andre foranstaltninger med samme virkning. Eksempler herpå kan omfatte, men er ikke begrænset til, et brændstofbeholderdæksel fastgjort med strip eller kæde eller et brændstofbeholderdæksel, hvortil der anvendes samme nøgle som til køretøjets tænding. I sidstnævnte tilfælde må nøglen kun kunne fjernes fra brændstofbeholderdækslet, når dette er i låst position.
 6.1.7.
 Bestemmelser vedrørende det elektroniske systems sikkerhed
 6.1.7.1.
 Ethvert køretøj med en computer til emissionsbegrænsning, herunder en computer til begrænsning af fordampningsemissionen, også når det er integreret i en computer til begrænsning af udstødningsemissioner, skal have funktioner, der forhindrer ændringer, medmindre fabrikanten har givet tilladelse hertil. Fabrikanten skal tillade ændringer, hvis de er nødvendige af hensyn til diagnosticering, eftersyn, vedligehold, eftermontering eller reparation af køretøjet. Der må ikke kunne ændres i omprogrammerbar edb-kode eller driftsparametre, og de skal have et beskyttelsesniveau, der er mindst lige så godt som bestemmelserne i ISO 15031-7:2013. Udtagelige kalibreringschips skal være indkapslet, anbragt i forseglet beholder eller beskyttet ved elektroniske algoritmer og må ikke kunne udskiftes uden brug af specialværktøj og -procedurer.
 6.1.7.1.1.
 Det er kun de elementer, der er direkte forbundet med emissionskalibrering eller forebyggelse af tyveri, der må beskyttes i overensstemmelse med punkt 6.1.7.1.
 6.1.7.2.
 Computer-kodede driftsparametre for motoren må ikke kunne ændres uden brug af specialværktøj og -procedurer (f.eks. loddede eller indkapslede computerkomponenter eller forseglede (eller loddede) indeslutninger).
 6.1.7.3.
 Fabrikanterne kan anmode den kompetente myndighed om undtagelse fra et af disse krav for køretøjer, for hvilke sådan beskyttelse kan formodes ikke at være nødvendig. For indrømmelse af en sådan undtagelse tager den kompetente myndighed følgende andre kriterier i betragtning, dog ikke udelukkende: om der er højtydende chips til rådighed, om køretøjet har en høj maksimalydelse, og det forventede salgstal for køretøjet.
 6.1.7.4.
 Fabrikanter, der anvender systemer med programmerbare edb-koder skal forhindre uautoriseret omprogrammering. Fabrikanterne skal benytte


text:
strategier til ekstra sikring og skrivebeskyttelse, som kræver elektronisk adgang til en ekstern computer, der drives af fabrikanten. Metoder, der giver en passende beskyttelse mod uautoriserede indgreb, skal godkendes af den kompetente myndighed.
 6.1.8.
 Afrunding
 Medmindre andet er angivet andetsteds i dette regulativ, indeholder punkt 6.1.8.1 og 6.1.8.2 de regler for afrunding, der skal anvendes for at opfylde kravene i dette regulativ.
 6.1.8.1.
 Hvis cifferet umiddelbart til højre for den sidste position, der skal bibeholdes, er mindre end 5, forbliver det sidste ciffer uændret.
 Eksempel:
 Hvis resultatet er 1,234 g, men kun to decimaler skal bibeholdes, er det endelige resultat 1,23 g.
 6.1.8.2.
 Når tallet umiddelbart til højre for den sidste position, der skal bibeholdes, er større end eller lig med 5, forhøjes dette sidste ciffer med 1.
 Eksempel:
 Hvis resultatet er 1,236 g, men kun to decimaler skal bibeholdes, og da 6 er større end 5, er det endelige resultat 1,24 g.
 6.1.9.
 Det er forbudt at anvende manipulationsanordninger, der reducerer emissionsbegrænsningssystemernes effektivitet. Forbuddet skal ikke gælde, hvor:
 a)
 anordningen er nødvendig for at beskytte motoren mod beskadigelse eller havari og for at sikre køretøjets driftssikkerhed
 b)
 anordningen ikke fungerer ud over startfasen
 eller
 c)
 anvendelsen af en sådan anordning i væsentligt omfang er medtaget i prøvningsmetoderne for efterprøvning af fordampningsemission og gennemsnitlig udstødningsemission.
 6.2. Prøvningsmetode
 I tabel A angives de forskellige prøvningskrav for typegodkendelse af et køretøj.
 Tabel A
 Anvendelse af prøvningskrav for typegodkendelse og udvidelser
 Køretøjsklasse
 Køretøjer med motor med styret tænding, herunder hybridkøretøjer (2)
 ,(
 (3)
 Køretøjer med motorer med kompressionstænding og hybrider deraf
 Rent elektriske køretøjer
 Hydrogendrevne brændselscellekøretøjer
 Mono-brændstof
 Bi-brændstof (4)
 Flex-brændstof (4)
 Mono-brændstof
 Referencebrændstof
 Benzin
 LPG
 NG/biomethan
 Hydrogen (ICE)
 Benzin
 Benzin
 Benzin
 Benzin
 Diesel
 Benzin
 —
 Hydrogen (brændselsceller)
 LPG
 NG/biomethan
 Hydrogen (ICE) (5)
 Ethanol (E85)
 Type 1-prøvning (for anvendeligheden af målte komponenter til brændstof-og køretøjsteknologi og dermed måleprocedurer henvises der til tabel 1A og tabel 1B) (grænseværdier)
 Ja
 Ja (6)
 Ja (6)
 Ja (5)
 Ja
 (begge brændstoffer)
 Ja
 (begge brændstoffer)
 Ja
 (begge brændstoffer)
 Ja
 (begge brændstoffer)
 Ja
 Ja
 —
 —
 ATCT
 (14 °C-prøvning)
 Ja
 Ja
 Ja
 Ja (5)
 Ja
 (begge brændstoffer)
 Ja
 (begge brændstoffer)
 Ja
 (begge brændstoffer)
 Ja
 (begge brændstoffer)
 Ja
 Ja
 —
 —
 Fordampningsemissioner
 (Type 4-prøvning)
 Ja
 Ja (7)
 Ja (7)
 —
 Ja
 (kun benzin)
 Ja
 (kun benzin)
 Ja
 (kun benzin)
 Ja
 (kun benzin)
 —
 Ja
 —
 —
 Holdbarhed
 (Type 5-prøvning)
 Ja
 Ja
 Ja
 Ja
 Ja
 (kun benzin)
 Ja
 (kun benzin)
 Ja
 (kun benzin)
 Ja
 (kun benzin)
 Ja
 Ja
 —
 —
 OBD
 Ja
 Ja
 Ja
 Ja
 Ja
 Ja
 Ja
 Ja
 Ja
 Ja
 —
 —
 OBFCM
 Ja
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 Ja
 (begge brændstoffer)
 Ja
 Ja
 —
 —
 6.2.6.
 Hver af de nedenfor angivne køretøjsfamilier skal tildeles en entydig identifikator i følgende format:
 FT-nnnnnnnnnnnnnnn-WMI
 hvor
 FT identificerer familietypen:
 a)
 IP = Interpolationsfamilie som defineret i punkt 6.3.2 med eller uden anvendelse af interpolationsmetoden
 b)
 RL = køremodstandsfamilie som defineret i punkt 6.3.3
 c)
 RM = køremodstandsmatrixfamilie som defineret i punkt 6.3.4
 d)
 PR = familie af periodisk regenererende systemer (Ki) som defineret


text:
i punkt 6.3.5
 e)
 At = ATCT-familie som defineret i punkt 2 i bilag B6a.
 f)
 EV = fordampningsemissionsfamilie som defineret i punkt 6.6.3
 g)
 DF = holdbarhedsfamilie som defineret i punkt 6.7.5
 h)
 OB = identifikator for OBD-familie som defineret i punkt 6.8.1.
 i)
 ER = identifikator for familien af systemer til efterbehandling af udstødningen, der anvender en reagens (ER) som defineret i punkt 6.9.2.
 j)
 GV = identifikator for GFV-familie som defineret i punkt 6.3.6.3
 nnnnnnnnnnnnnnn er en streng på maksimalt femten karakterer, som er begrænset til tegnene 0-9, A-Z og understregningstegnet »_«.
 WMI (World Manufacturer Identifier) er en kode, der identificerer fabrikanten på en entydig måde som defineret i ISO 3780:2009.
 Det påhviler ejeren af WMI at sikre, at kombinationen af strengen nnnnnnnnnnnnnnn og WMI'en er unik for familien, og at strengen nnnnnnnnnnnnnnn er unik i den pågældende WMI for de godkendelsesprøvninger, der udføres for at opnå godkendelse.
 6.3. Beskrivelse af type 1-prøvning (WLTP)
 Type 1-prøvningen udføres på alle de køretøjer, der er omhandlet i punkt 1. Prøvningsprocedurerne og forskrifterne i dette punkt og del B i bilagene skal følges (alt efter hvad der er relevant).
 6.3.1.
 Type 1-prøvningen skal udføres under hensyntagen til:
 a)
 WLTC'erne som beskrevet i bilag B1
 b)
 gearvalg og bestemmelse af skiftepunkt som beskrevet i bilag B2
 c)
 de(t) pågældende brændstof(fer) som angivet i bilag B3
 d)
 køremodstands og dynamometerindstillinger beskrevet i bilag B4
 e)
 prøvningsudstyret som beskrevet i bilag B5
 f)
 prøvningsprocedurerne som beskrevet i bilag B6 og B8
 g)
 de beregningsmetoder, der er beskrevet i bilag B7 og B8.
 6.3.2.
 Interpolationsfamilie
 6.3.2.1.
 Interpolationsfamilie for rene ICE-køretøjer
 6.3.2.1.1.
 Køretøjer kan være en del af samme interpolationsfamilie i følgende tilfælde, herunder kombinationer af disse tilfælde:
 a)
 de tilhører forskellige køretøjsgrupper som beskrevet i punkt 2 i bilag B1
 b)
 de har forskellige nedskaleringsniveauer som beskrevet i punkt 8 i bilag B1
 c)
 de har forskellige niveauer for hastighedsloft som beskrevet i punkt 9 i bilag B1.
 6.3.2.1.2.
 Kun køretøjer, der er identiske med hensyn til følgende køretøjs-, drivlinje- og transmissionskarakteristika kan tilhøre samme interpolationsfamilie:
 a)
 type forbrændingsmotor: brændstoftype (eller -typer i tilfælde af flex-brændstof- eller bi-brændstofkøretøjer), forbrændingsproces, motorkapacitet, karakteristika ved fuld belastning, motorteknologi og opladningssystem samt også andre motordelsystemer eller -karakteristika, som har en ikke ubetydelig indflydelse på CO2-masseemissionen ved WLTP- betingelser
 b)
 driftsstrategi for alle komponenter i drivlinjen, der har indflydelse på CO2-masseemissionen
 c)
 transmissionstype (f.eks. manuel, automatisk, CVT) og transmissionsmodel (f.eks. mærkedrejningsmoment, antal gear, antal koblinger osv.)
 d)
 N/v-forhold (motorens omdrejningshastighed divideret med køretøjets hastighed). Dette krav anses for opfyldt, hvis for alle de pågældende gearudvekslingsforhold forskellen med hensyn til n/v-forhold mellem de mest almindeligt installerede transmissionstyper er under 8 procent
 e)
 Antal drivaksler.
 6.3.2.1.3.
 Hvis der anvendes en anden parameter, som f.eks. en højere nmin_drive, som specificeret i punkt 2, litra k) i bilag B2, eller ASM, som defineret i punkt 3.4 i bilag B2, skal denne parameter være den samme inden for en interpolationsfamilie.
 6.3.2.2.
 Interpolationsfamilie for NOVC-HEV'er og OVC-HEV'er
 Ud over kravene i punkt 6.3.2.1 er det


text:
kun OVC-HEV'er og NOVC-HEV'er, som er identiske med hensyn til følgende egenskaber, der kan være en del af samme interpolationsfamilie:
 a)
 type og antal elektriske maskiner: konstruktionstype (asynkron/synkrone osv.), type kølemiddel (væske) og alle andre egenskaber med en ikke ubetydelig indflydelse på CO2-masseemission og elektrisk energiforbrug under WLTP betingelser
 b)
 type REESS-drivsystem (celletype, kapacitet, nominel spænding, nominel effekt, type kølemiddel (luft, væske))
 c)
 type elektrisk energiomdanner mellem elektrisk maskine og REESS-drivsystem, mellem REESS-drivsystem og lavspændingsstrømforsyning og mellem recharge-plug-in og REESS-drivsystem og eventuelle andre egenskaber med en ikke ubetydelig indflydelse på CO2-masseemission og elektrisk energiforbrug under WLTP-betingelser På fabrikantens anmodning og efter godkendelse fra den godkendende myndighed kan elektriske energiomdannere mellem recharge-plug-in og REESS-drivsystem med lavere effekttab ved opladning medtages i familien
 d)
 Forskellen mellem antallet af ladningsforbrugende cyklusser fra prøvningens begyndelse indtil og inklusive overgangscyklus må ikke være mere end én.
 6.3.2.3.
 Interpolationsfamilie for PEV'er
 Kun PEV'er, der er identiske med hensyn til følgende egenskaber for elektrisk drivlinje og overførselskarakteristika kan tilhøre samme interpolationsfamilie:
 a)
 type og antal elektriske maskiner: konstruktionstype (asynkrone/synkrone osv.), type kølemiddel (luft, væske) og alle andre egenskaber med en ikke ubetydelig indflydelse på det elektriske energiforbrug og rækkevidden under WLTP betingelser
 b)
 type REESS-drivsystem (celletype, kapacitet, nominel spænding, nominel effekt, type kølemiddel (luft, væske))
 c)
 transmissionstype (f.eks. manuel, automatisk, CVT) og transmissionsmodel (f.eks. mærkedrejningsmoment, antal gear, antal koblinger osv.)
 d)
 Antal drivaksler
 e)
 type elektrisk energiomdanner mellem elektrisk maskine og REESS-drivsystem, mellem REESS-drivsystem og lavspændingsstrømforsyning og mellem recharge-plug-in og REESS-drivsystem og eventuelle andre egenskaber med en ikke ubetydelig indflydelse på elektrisk energiforbrug og rækkevidde under WLTP-betingelser. På fabrikantens anmodning og efter godkendelse fra den typegodkendende myndighed kan elektriske energiomdannere mellem recharge-plug-in og REESS-drivsystem med lavere effekttab ved opladning medtages i familien
 f)
 Driftsstrategi af alle komponenter i drivlinjen, der påvirker det elektriske energiforbrug
 g)
 N/v-forhold (motorens omdrejningshastighed divideret med køretøjets hastighed). Dette krav anses for opfyldt, hvis for alle de pågældende gearudvekslingsforhold forskellen med hensyn til n/v-udvekslingsforhold mellem de mest almindeligt installerede transmissionstyper og -modeller er under 8 procent.
 6.3.2.4.
 Interpolationsfamilie for OVC-FCHV'er og NOVC-FCHV'er
 Kun OVC-FCHV'er og NOVC-FCHV'er, der er identiske med hensyn til følgende egenskaber for elektrisk drivlinje/brændselscelle og overførselskarakteristika kan tilhøre samme interpolationsfamilie:
 a)
 type og antal elektriske maskiner: konstruktionstype (asynkron/synkrone osv.), type kølemiddel (væske) og alle andre egenskaber med en ikke ubetydelig indflydelse på brændstofforbrug (eller brændstofeffektivitet) og elektrisk energiforbrug under WLTP betingelser
 b)
 brændselscelletype (model, nominel spænding, type kølemiddel (luft, væske)) og også andre brændselscelledelsystemer eller karakteristika, der har en ikke ubetydelig indflydelse på brændstofforbrug (eller brændstofeffektivitet) under WLTP-betingelser
 c)
 type REESS-drivsystem (celletype, kapacitet, nominel spænding, nominel effekt, type kølemiddel (luft, væske))
 d)
 transmissionstype (f.eks. manuel, automatisk, CVT) og transmissionsmodel (f.eks. mærkedrejningsmoment, antal gear, antal koblinger osv.)
 e)
 Antal drivaksler
 f)
 type elektrisk energiomdanner mellem elektrisk maskine og REESS-drivsystem, mellem REESS-drivsystem og lavspændingsstrømforsyning og mellem recharge-plug-in og REESS-drivsystem og eventuelle andre egenskaber med en ikke ubetydelig indflydelse på brændstofforbrug (eller brændstofeffektivitet) og elektrisk energiforbrug under WLTP-betingelser På fabrikantens anmodning og efter godkendelse fra den typegodkendende myndighed kan elektriske energiomdannere mellem recharge-plug-in


text:
og REESS-drivsystem med lavere effekttab ved opladning medtages i familien
 g)
 Driftsstrategi for alle komponenter i drivlinjen, der påvirker brændstofforbruget (eller brændstofeffektiviteten) og det elektriske energiforbrug
 h)
 n/v-forhold. Dette krav anses for opfyldt, hvis for alle de pågældende gearudvekslingsforhold forskellen med hensyn til n/v-udvekslingsforhold mellem de mest almindeligt installerede transmissionstyper og -modeller er under 8 procent.
 6.3.3.
 Køremodstandsfamilie
 Kun køretøjer, der er identiske med hensyn til karakteristika kan tilhøre samme køremodstandsfamilie:
 a)
 Transmissionstype (f.eks. manuel, automatisk, CVT) og transmissionsmodel (f.eks. mærkedrejningsmoment, antal gear, antal koblinger osv.). På fabrikantens anmodning og efter godkendelse fra den kompetente myndighed kan en transmission med lavere effekttab medtages i familien
 b)
 N/v-forhold (motorens omdrejningshastighed divideret med køretøjets hastighed). Dette krav anses for opfyldt, hvis for alle de pågældende gearudvekslingsforhold forskellen med hensyn til gearudvekslingsforhold mellem de mest almindeligt installerede transmissionstyper er under 25 procent
 c)
 Antal drivaksler
 Hvis mindst én elektrisk maskine i gearkassen er i frigear, og køretøjet ikke er udstyret med friløbstilstand (punkt 4.2.1.8.5 i bilag B4), således, at den elektriske maskine ikke har nogen indflydelse på køremodstanden, finder kriterierne i punkt 6.3.2.2, litra a) og punkt 6.3.2.3, litra a) anvendelse.
 Hvis der optræder en forskel, bortset fra køretøjets masse, rullemodstand og aerodynamik, der har en ikke ubetydelig indflydelse på dette køretøjs køremodstand, anses køretøjet ikke for at tilhøre familien, medmindre dette er godkendt af den kompetente myndighed.
 6.3.4.
 Køremodstandsmatrixfamilie
 Køremodstandsmatrixfamilie kan anvendes for køretøjer med en største teknisk tilladt totalmasse på ≥ 3 000 kg.
 Køretøjer med en største teknisk tilladt totalmasse ≥ 2 500 kg kan indgå i køremodstandsmatrixfamilien, forudsat at førersædets R-punkthøjde er over 850 mm fra jorden.
 »R-punkt«: »R-punkt« eller »sædets referencepunkt« som defineret i punkt 2.4 i bilag 1 til den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3).
 Kun køretøjer, der er identiske med hensyn til følgende karakteristika kan tilhøre samme køremodstandsmatrixfamilie:
 a)
 Transmissionstype (f.eks. manuel, automatisk eller CVT)
 b)
 Antal drivaksler.
 6.3.5.
 Periodisk regenererende systemer (Ki)
 Kun køretøjer, der er identiske med hensyn til følgende karakteristika, kan tilhøre samme familie af periodisk regenererende systemer:
 a)
 type forbrændingsmotor: brændstoftype, forbrændingsproces,
 b)
 periodisk regenererende system (dvs. katalysator, partikelfilter)
 i)
 konstruktion (dvs. indeslutningstype, ædelmetaltype, substrattype, celledensitet)
 ii)
 type og arbejdsprincip
 iii)
 volumen ± 10 %
 iv)
 placering (temperatur ± 100 °C ved 2. højeste referencehastighed)
 c)
 Prøvningsmassen for hvert køretøj i familien skal være mindre end eller lig med køretøjets prøvningsmasse, der anvendes til Ki-demonstrationsprøvning, plus 250 kg.
 6.3.6.
 Familie af gasdrevne køretøjer (GFV-familie):
 6.3.6.1.
 GFV'er kan grupperes i en familie af køretøjstyper, der anvender LPG eller NG/biomethan som brændstof, og som derefter identificeres af et stamkøretøj. For køretøjer, der også kan anvende flydende brændstof, finder denne gruppe kun anvendelse, når køretøjet kører i gasdrevet tilstand.
 6.3.6.2.
 Et GFV-stamkøretøj er et køretøj, som er udvalgt til påvisning af brændstofsystemets selvtilpasningsevne, og som medlemmerne af GFV-familien sammenholdes med. Det er muligt at have mere end ét stamkøretøj i en GFV-familie.
 6.3.6.3.
 Medlem af GFV-familien
 6.3.6.3.1.
 Kun køretøjer, der har følgende væsentlige egenskaber med deres GFV-stamkøretøj(-er), kan grupperes i en GFV-familie:
 a)
 det


text:
fremstilles af samme fabrikant
 b)
 det er underkastet samme emissionsgrænseværdier
 c)
 Hvis gasbrændstofsystemet er centralt styret for hele motoren, er den attesterede effekt mellem 0,7 og 1,15 gange GFV-stamkøretøjets.
 d)
 Hvis gasbrændstofsystemet har separat brændstofdosering til hver cylinder, er den attesterede effekt pr. cylinder mellem 0,7 og 1,15 gange GFV-stamkøretøjets.
 e)
 hvis det er udstyret med katalysator, har køretøjet samme type katalysator, f.eks. 3-vejs, oxidations- eller de-NOx-katalysator
 f)
 køretøjets gasbrændstofsystem (herunder trykregulatoren) er fra samme systemfabrikant og af samme type: indsugning, vaporiseret indsprøjtning (single-point, multipoint), flydende indsprøjtning (single-point, multipoint)
 g)
 gasbrændstofsystemet reguleres af en elektronisk styreenhed af samme type, med samme tekniske specifikationer og med samme programmeringsprincipper og reguleringsstrategi. Køretøjet kan have en ekstra motorstyreenhed i forhold til stamkøretøjet, såfremt styreenheden kun anvendes til at kontrollere injektorerne, supplerende afskæringsventiler og datafangst fra supplerende sensorer.
 6.3.6.3.2.
 For så vidt angår forskrifterne i punkt 6.3.6.3.1, litra c) og d):
 hvis det demonstreres, at to gasdrevne køretøjer kan være af samme familie bortset fra deres godkendte effekt, som er henholdsvis P1 og P2 (P1 < P2), og begge prøves, som om de var stamkøretøjer, anses familietilhørsforholdet for gyldigt for ethvert køretøj med en attesteret effekt mellem 0,7*P1 og 1,15*P2.
 6.3.7.
 Yderligere krav til køretøjer, der kører på LPG eller NG/biomethan
 6.3.7.1.
 De yderligere krav til køretøjer, der kører på LPG eller NG/biomethan, er angivet i bilag B6.
 6.3.7.2.
 For type 1-prøvning som fastsat i bilag del B skal gasdrevne mono-brændstofkøretøjer i type 1-prøvningen prøves for variationer i sammensætningen af enten LPG eller NG/biomethan, jf. bilag B6 for forurenende emissioner, med det brændstof, der anvendes til måling af nettoeffekten i overensstemmelse med FN-regulativ nr. 85.
 6.3.7.3.
 Gasdrevne bi-brændstofkøretøjer prøves med benzin og enten LPG eller NG/biomethan. Prøvningerne med LPG eller NG/biomethan udføres for variationer i sammensætningen af LPG eller NG/biomethan som fastsat i bilag B6 for forurenende emissioner og med det brændstof, der anvendes til måling af nettoeffekten i overensstemmelse med FN-regulativ nr. 85.
 6.3.7.4.
 Dette punkt gælder kun for niveau 1A.
 Uanset kravet i punkt 6.3.7.2 vil gasdrevne mono-brændstofkøretøjer ved type 1-prøvningen blive betragtet som køretøjer, der kun kan køre på gasformigt brændstof.
 6.3.8.
 Supplerende krav til flex-brændstofkøretøjer
 6.3.8.1.
 For flex-brændstofkøretøjer skal overgangen fra ét referencebrændstof til et andet mellem prøvningerne finde sted uden manuel regulering af motorens indstilling.
 6.3.9.
 OBFCM
 Kun for niveau 1A
 OBFCM-anordningen fastlægger parametrene og opbevarer disse over køretøjets levetid om bord på køretøjet i overensstemmelse med tillæg 5.
 6.3.10.
 Grænseværdier for gasemissioner og partikelmasse og partikelantal (hvis PN-måling er påkrævet)
 Massen af gasemissioner og partikler samt partiklantal (hvis PN-måling er påkrævet), der herved fås i hver enkelt prøvning, skal være mindre end grænseværdierne i tabel 1A (for niveau 1A) eller tabel 1B (for niveau 1B).
 Tabel 1A
 Denne tabel finder kun anvendelse på L1A.
 Emissionsgrænser for type 1-prøvning
 Referencemasse
 (RM) (kg)
 Grænseværdier
 Masse af carbonmonoxid (CO)
 Masse af samlede carbonhydrider
 (THC)
 Masse af non-methan-carbonhydrider
 (NMHC)
 Masse af nitrogenoxider
 (NOx)
 Kombineret masse af carbonhydrider og nitrogenoxider
 (THC + NOx)
 Partikelmasse
 (PM)
 Partikelantal
 (PN)
 L1
 (mg/km)
 L2
 (mg/km)
 L3
 (mg/km)


text:
L4
 (mg/km)
 L2 + L4
 (mg/km)
 L5
 (mg/km)
 L6
 (#/km)
 Klasse
 Gruppe
 PI
 CI
 PI
 CI
 PI
 CI
 PI
 CI
 PI
 CI
 PI (8)
 CI
 PI (8)
 ,
 CI
 M
 —
 Alle
 1 000
 500
 100
 —
 68
 —
 60
 80
 —
 170
 4,5
 4,5
 6,0 × 1011
 6,0 × 1011
 N1
 I
 RM ≤ 1 305
 1 000
 500
 100
 —
 68
 —
 60
 80
 —
 170
 4,5
 4,5
 6,0 × 1011
 6,0 × 1011
 II
 1 305 < RM ≤ 1 760
 1 810
 630
 130
 —
 90
 —
 75
 105
 —
 195
 4,5
 4,5
 6,0 × 1011
 6,0 × 1011
 III
 1 760 < RM
 2 270
 740
 160
 —
 108
 —
 82
 125
 —
 215
 4,5
 4,5
 6,0 × 1011
 6,0 × 1011
 N2
 —
 Alle
 2 270
 740
 160
 —
 108
 —
 82
 125
 —
 215
 4,5
 4,5
 6,0 × 1011
 6,0 × 1011
 PI
 Styret tænding
 CI
 Kompressionstænding
 Tabel 1B
 Denne tabel finder kun anvendelse på L1B.
 Emissionsgrænser for type 1-prøvning
 Største teknisk tilladte totalmasse
 (GVW) (kg)
 Grænseværdier
 Masse af carbonmonoxid (CO)
 Masse af non-methan-carbonhydrider
 (NMHC)
 Masse af nitrogenoxider
 (NOx)
 Partikelmasse
 (PM)
 L1
 (mg/km)
 L3
 (mg/km)
 L4
 (mg/km)
 L5
 (mg/km)
 Klasse
 Gruppe
 G, O
 D
 G, O
 D
 G
 D
 O
 G* (9), O
 D
 M
 —
 Alle
 1 150
 630
 100
 24
 50
 150
 150
 5
 5
 N1, N2
 —* (10)
 GVW ≤ 1 700
 1 150
 630
 100
 24
 50
 150
 150
 5
 5
 —
 1 700 < GVW ≤ 3 500
 2 550
 630
 150
 24
 70
 240
 240
 7
 7
 —* (11)
 Alle
 4 020
 —
 100
 —
 50
 —
 150
 5
 —
 G
 Benzin, LPG
 D
 Diesel
 O
 Andet brændstof
 6.3.11.
 Kun for niveau 1A
 KCO2-korrektionsfaktorfamilie for OVC-HEV'er og NOVC-HEV'er
 Det er tilladt at fusionere to eller flere interpolationsfamilier i den samme KCO2-korrektionsfaktorfamilie, hvor KCO2 bestemmes med køretøj H i en af de inkluderede interpolationsfamilier. Den interpolationsfamilie, der anvendes til valg af køretøj H, skal godkendes af den kompetente myndighed.
 På anmodning af den kompetente myndighed skal fabrikanten dokumentere begrundelsen og de tekniske kriterier for sammenlægningen af disse interpolationsfamilier, f.eks. i følgende tilfælde:
 To eller flere interpolationsfamilier slås sammen:
 a)
 hvis de blev delt, fordi det maksimale interpolationsinterval på 20 g/km CO2 overskrides (hvis køretøj M blev målt til: 30 g/km)
 b)
 hvis de blev delt på grund af forskellige motoreffektværdier for den samme fysiske forbrændingsmotor
 (forskellig effekt kun relateret til software)
 c)
 hvis de blev delt, fordi n/v-forholdet ligger lige uden for tolerancen på 8 %
 d)
 hvis de blev delt, men stadig opfylder alle familiekriterierne for en enkelt IP-familie
 e)
 hvis de blev delt, fordi der er forskelligt antal drivaksler.
 Forskellige elektriske energiomdannere mellem recharge-plug-in og REESS-drivsystem betragtes ikke som et kriterium i forbindelse med korrektionsfaktorfamilien.
 6.4. [Reserveret]
 6.5. [Reserveret]
 6.6. Type 4-prøvning (bestemmelse af fordampningsemissioner)
 6.6.1.
 Type 4-prøvningen udføres på alle køretøjer med benzintank i overensstemmelse med forskrifterne i punkt 6.6.2 til 6.6.4 og bilag C3.
 For niveau 1A
 Gasdrevne mono-brændstofkøretøjer er undtaget.
 6.6.2.
 Ved prøvning