text:
opfylde kravene i bilag 6 til dette regulativ, og ved den dynamiske sammenstødsprøve skal monteringen ske i henhold til bilag 21.
 8.1.3.1.1.2.
 Prøvevognen skal forblive vandret under deceleration.
 8.1.3.1.1.3.
 Prøvevognens deceleration opnås ved hjælp af det i bilag 6 til dette regulativ beskrevne apparat eller med enhver anden anordning, der giver tilsvarende resultater. Apparatets præstationer skal svare til forskrifterne i punkt 8.1.3.4 og bilag 7 til dette regulativ.
 8.1.3.1.1.4.
 Der foretages følgende målinger:
 8.1.3.1.1.4.1.
 vognens hastighed umiddelbart før anslaget
 8.1.3.1.1.4.2.
 standselængden
 8.1.3.1.1.4.3.
 forskydningen af attrappens hoved i det lodrette og vandrette plan for gruppe I II og III, og, for gruppe 0 og 0+, attrappens forskydning uden hensyn til dens lemmer
 8.1.3.1.1.4.4.
 brystkassens acceleration i tre på hinanden vinkelrette retninger, bortset fra den »nyfødte« attrap
 8.1.3.1.1.4.5.
 eventuelle synlige tegn på penetration af modellerleret i maven (se punkt 7.1.4.3.1) bortset fra den »nyfødte« attrap.
 8.1.3.1.1.5.
 Efter sammenstødet underkastes barnefastholdelsesanordningen en visuel undersøgelse uden at lukkebeslaget åbnes, for at fastslå, om der er indtrådt svigt eller brud.
 8.1.3.1.2. Bagudvendende
 8.1.3.1.2.1.
 Prøvesædet drejes 180o ved prøvning efter kravene for sammenstød ved påkørsel bagfra.
 8.1.3.1.2.2.
 Ved prøvning af en bagudvendende barnefastholdelsesanordning bestemt til brug på forsædet skal køretøjets instrumentbræt være repræsenteret af en stiv stang, der fastgøres til prøvevognen på en sådan måde, at al energioptagelse finder sted i barnefastholdelsesanordningen.
 8.1.3.1.2.3.
 Decelerationen skal opfylde forskrifterne i punkt 8.1.3.4 nedenfor.
 8.1.3.1.2.4.
 Der skal foretages målinger svarende til målingerne i punkt 8.1.3.1.1.4 til 8.1.3.1.1.4.5 ovenfor.
 8.1.3.1.2.5.
 Efter sammenstødet foretages en visuel undersøgelse af barnefastholdelsesanordningen, uden at lukkebeslaget åbnes, for at fastslå, om der er indtrådt svigt eller brud.
 8.1.3.2. Prøvninger på prøvevogn og karrosseri
 8.1.3.2.1. Fremadvendende
 8.1.3.2.1.1.
 Metoden, der anvendes til fastholdelse af køretøjet under afprøvning, må ikke styrke forankringspunkterne af sæder eller voksenseler eller af eventuelle supplerende forankringspunkter, der er nødvendige til at fastgøre barnefastholdelsesanordningen, eller nedsætte den normale deformation af strukturen. Ingen del af køretøjets må medtages under forsøget, hvis det ved at begrænse attrappens bevægelse kan tænkes at formindske den belastning, der påføres fastholdelsesanordningen. De manglende dele kan erstattes af dele af en tilsvarende modstandsdygtighed på betingelse af, at disse ikke hindrer attrappens bevægelse.
 8.1.3.2.1.2.
 Et befæstigelsesbeslag anses for tilfredsstillende, såfremt det ikke har nogen indvirkning på en overflade, der dækker hele opbygningens bredde, og såfremt køretøjet eller opbygningen blokeres eller standses fortil i en afstand på mindst 500 mm fra fastholdelsesanordningens forankringspunkt. Bagtil skal opbygningen fæstnes tilstrækkeligt langt fra forankringspunkterne til at alle krav i punkt 8.1.3.2.1.1 ovenfor er opfyldt.
 8.1.3.2.1.3.
 Køretøjets sæde og barnefastholdelsesanordningen skal være anbragt i en position, som af den tekniske tjeneste, der udfører godkendelsesprøvningen, vælges som den mest ugunstige med henblik på styrken, som er kompatibel med anbringelse af attrappen i køretøjet. Placeringen af køretøjssædets ryglæn og af barnefastholdelsesanordningen angives i rapporten. Hvis køretøjsryglænet har justerbar hældning, skal det være låst som foreskrevet af fabrikanten, eller i mangel af sådan forskrift, i en faktisk ryglænsvinkel så tæt som muligt på 25o.
 8.1.3.2.1.4.
 Medmindre andet kræves i monterings- og brugsvejledningen, skal forsædet være i den længst fremadrykkede normalt


text:
anvendte stilling for barnefastholdelsesanordninger bestemt til brug på forsædet, og den bageste normalt anvendte stilling for barnefastholdelsesanordninger bestemt til brug på bagsædet.
 8.1.3.2.1.5.
 Decelerationen skal opfylde forskrifterne i punkt 8.1.3.4 nedenfor. Som prøvesæde skal anvendes det, der faktisk hører til det pågældende køretøj.
 8.1.3.2.1.6.
 Der foretages følgende målinger:
 8.1.3.2.1.6.1.
 vognens hastighed umiddelbart før anslaget
 8.1.3.2.1.6.2.
 standselængden
 8.1.3.2.1.6.3.
 eventuel berøring af attrappens hoved med indersiden af karrosseriet
 8.1.3.2.1.6.4.
 brystkassens acceleration i tre på hinanden vinkelrette retninger, bortset fra den »nyfødte« attrap
 8.1.3.2.1.6.5.
 eventuelle synlige tegn på penetration af modellerleret i maven (se punkt 7.1.4.3.1) bortset fra den »nyfødte« attrap.
 8.1.3.2.1.7.
 Efter sammenstødet underkastes barnefastholdelsesanordningen en visuel undersøgelse uden at lukkebeslaget åbnes, for at fastslå, om der er indtrådt svigt.
 8.1.3.2.2. Bagudvendende
 8.1.3.2.2.1.
 Ved prøvning med påkørsel bagfra drejes køretøjets karrosseri 180o på prøvevognen.
 8.1.3.2.2.2.
 Kravene er de samme som for frontalsammenstød.
 8.1.3.3. Prøvning med komplet køretøj
 8.1.3.3.1.
 Decelerationen skal opfylde forskrifterne i punkt 8.1.3.4 nedenfor.
 8.1.3.3.2.
 Ved frontalsammenstødsprøvning anvendes fremgangsmåden i bilag 9 til dette regulativ.
 8.1.3.3.3.
 Ved prøvning med påkørsel bagfra anvendes fremgangsmåden i bilag 10 til dette regulativ.
 8.1.3.3.4.
 Der foretages følgende målinger:
 8.1.3.3.4.1.
 hastigheden af køretøj/stødklods umiddelbart før anslag
 8.1.3.3.4.2.
 eventuel berøring af attrappens hoved (for gruppe 0, attrappen uden hensyntagen til dens lemmer) med køretøjets indre
 8.1.3.3.4.3.
 brystkassens acceleration i tre på hinanden vinkelrette retninger, bortset fra den »nyfødte« attrap
 8.1.3.3.4.4.
 eventuelle synlige tegn på penetration af modellerleret i maven (se punkt 7.1.4.3.1) bortset fra den »nyfødte« attrap. Hvis forsædernes hældning kan indstilles, låses de i overensstemmelse med fabrikantens anvisninger.
 8.1.3.3.5.
 I mangel af sådanne anvisninger låses de, så ryglænets hældning er så tæt som muligt på 25o.
 8.1.3.3.6.
 Efter sammenstødet underkastes barnefastholdelsesanordningen en visuel undersøgelse uden at lukkebeslaget åbnes, for at fastslå, om der er indtrådt svigt eller brud.
 8.1.3.4.
 Betingelserne ved den dynamiske prøvning er sammenfattet i nedenstående tabel:
 Frontalsammenstød
 Påkørsel bagfra
 Prøvning
 Fastholdelsesanordning
 Hastighed
 (km/h)
 Testimpuls
 Standselængde under prøven (mm)
 Hastighed
 (km/h)
 Prøvning pulse
 Standselængde under prøven (mm)
 Prøvevogn med prøvesæde
 Fremadvendende for- og bagsæde, universal, semi-universal eller begrænset (7)
 50 + 0
 -2
 1
 650 ± 50
 —
 —
 —
 Bagudvendende for- og bagsæde, universal, semi-universal eller begrænset (8)
 50 + 0
 -2
 1
 650 ± 50
 30 + 2
 -0
 2
 275 ± 25
 Køretøjets karrosseri på prøvevogn
 Fremadvendende (7)
 50 + 0
 -2
 1 eller 3
 650 ± 50
 —
 —
 —
 Bagudvendende (8)
 50 + 2
 -2
 1 eller 3
 650 ± 50
 30 + 2
 -0
 2 eller 4
 275 ± 25
 Barriereprøvning med komplet køretøj
 Fremadvendende
 50 + 0
 -2
 3
 Ikke specificeret
 —
 —
 —
 Bagudvendende
 50 + 0
 -2
 3
 Ikke specificeret
 30 + 2
 -0
 4
 Ikke specificeret
 Bemærkning
 :
 Alle fastholdelsesanordninger til gruppe 0 og 0+ afprøves i henhold til betingelserne for »bagudvendende« ved frontalsammenstød og påkørsel bagfra.
 Tegnforklaring:
 Testimpuls nr. 1
 :
 Som foreskrevet i bilag 7 — frontalsammenstød.
 Testimpuls nr. 2
 :
 Som foreskrevet i bilag 7 — påkørsel bagfra.
 Testimpuls nr. 3
 :
 Decelerationsimpuls af køretøj underkastet frontalsammenstød.
 Testimpuls nr. 4

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
:
 Decelerationsimpuls af køretøj underkastet påkørsel bagfra.
 8.1.3.5. Barnefastholdelsesanordninger, der anvender ekstra forankringer
 8.1.3.5.1.
 For barnefastholdelsesanordninger, der er bestemt til brug som foreskrevet i punkt 2.1.2.3 og som anvender ekstra forankringer, skal frontalsammenstødsprøven efter punkt 8.1.3.4 udføres på følgende måde:
 8.1.3.5.2.
 For anordninger med korte øverste fastgørelsesgjorde, dvs. bestemt til fastgørelse til bageste pakkehylde, skal udformningen af den øverste forankring på prøvevognen være som foreskrevet i bilag 6, tillæg 3.
 8.1.3.5.3.
 For anordninger med lange øverste fastgørelsesgjorde, dvs. bestemt til brug hvor en bageste pakkehylde ikke forefindes, og hvor de øverste fastgørelsesgjorde fastgøres til køretøjets bund, skal udformningen af forankringerne på prøvevognen være som foreskrevet i bilag 6, tillæg 3.
 8.1.3.5.4.
 For anordninger bestemt til begge konfigurationer udføres prøverne i punkt 8.1.3.5.2 og 8.1.3.5.3 bortset fra, at der i prøven udført efter punkt 8.1.3.5.3 ovenfor kun anvendes den tunge attrap.
 8.1.3.5.5.
 For bagudvendende anordninger skal udformningen af den nederste forankring på prøvevognen være som foreskrevet i bilag 6, tillæg 3.
 8.1.3.5.6.
 For lifte, der anvender ekstra gjorde fastgjort til to voksenseler, hvor belastningsruten gennem voksenselen direkte påvirker voksenselens nedre forankring, skal forankringen på prøvevognen være som foreskrevet i bilag 6, tillæg 7 (A1, B1). Montering i prøvebænk skal foretages som beskrevet i bilag 21, bemærkning 5. Anordningen skal fungere korrekt, også selv om voksenselerne ikke er fastspændt, og den anses for at være »universal«, hvis den er i overensstemmelse med punkt 6.1.8.
 8.1.3.6. Attrapper
 8.1.3.6.1.
 Barnefastholdelsesanordningen og attrapperne monteres i overensstemmelse med forskrifterne i punkt 8.1.3.6.3.
 8.1.3.6.2.
 Barnefastholdelsesanordningen afprøves med brug af de attrapper, der foreskrives i bilag 8 til dette regulativ.
 8.1.3.6.3.
 Anbringelse af attrappen.
 8.1.3.6.3.1.
 Attrappen anbringes, så mellemrummet er mellem attrappens bagside og fastholdelsesanordningen. For lifte anbringes attrappen i strakt vandret stilling så tæt som muligt på liftens midterlinje.
 8.1.3.6.3.2.
 Barnesædet anbringes på prøvesædet.
 Attrappen anbringes i barnesædet.
 Anbring et hængslet bræt eller tilsvarende bøjelig anordning, 2,5 cm tyk, 6 cm bred og af en længde svarende til skulderhøjde (siddende, bilag 8), fratrukket højden af hoftecentrum (siddende, i bilag 8 popliteushøjden plus halvdelen af siddende lårhøjde), relevant for den afprøvede attrap mellem attrappen og stolens ryglæn. Brættet skal følge stolens krumning så tæt som muligt og dets nederste ende skal være i højde med attrappens hofteled.
 Selen indstilles efter fabrikantens vejledning, men med en spænding, der er 250 ± 25 N over justeringskraften, og med en afbøjning af gjorden ved justeringsanordningen på 45 ± 5o, eller, alternativt, den af fabrikanten foreskrevne vinkel.
 Barnesædet monteres på prøvesædet i henhold til bilag 21 til dette regulativ.
 Den bøjelige anordning fjernes.
 Dette gælder alene H-fastholdelsesanordninger eller fastholdelsesanordninger, hvor barnet fastholdes af 3-punkts voksenselen, og hvor der anvendes en spærreanordning, men ikke for barneseler, der er direkte tilsluttet en retractor.
 8.1.3.6.3.3.
 Det langsgående plan gennem attrappens centerlinje skal være midt mellem de to underste seleforankringer, dog skal der også tages hensyn til punkt 8.1.3.2.1.3. For selepuder, der skal afprøves med attrappen svarende til et 10-års barn, skal det langsgående plan gennem attrappens centerlinje anbringes 75 ± 5 mm til venstre eller


text:
højre for punktet midt mellem de to underste seleforankringer.
 8.1.3.6.3.4.
 For anordninger, der kræver brug af en standardsele, kan skuldergjorden anbringes på attrappen inden den dynamiske prøve ved hjælp af letvægtsafdækningstape af tilstrækkelig bredde og længde. For bagudvendende anordninger kan hovedet holdes mod fastholdelsessystemets ryglæn ved hjælp af letvægtsafdækningstape af tilstrækkelig bredde og længde. Til bagudvendende fastholdelsesanordninger kan der benyttes letvægtsafdækningstape til at forbinde attrappens hoved med 100 mm-stangen bag på fastholdelsesanordningen under acceleration af slæden.
 8.1.3.7. Kategori attrap, som skal anvendes
 8.1.3.7.1.
 Anordning til gruppe 0
 :
 afprøves med »nyfødt« attrap og en attrap på 9 kg
 8.1.3.7.2.
 Anordning til gruppe 0+
 :
 afprøves med »nyfødt« attrap og en attrap på 11 kg
 8.1.3.7.3.
 Anordning til gruppe I
 :
 afprøves med en attrap på hhv. 9 kg og 15 kg
 8.1.3.7.4.
 Anordning til gruppe II
 :
 afprøves med en attrap på hhv. 15 kg og 22 kg
 8.1.3.7.5.
 Anordning til gruppe III
 :
 afprøves med en attrap på hhv. 22 kg og 32 kg.
 8.1.3.7.6.
 Hvis barnefastholdelsesanordningen er egnet for to eller flere massegrupper, skal prøverne udføres med de letteste og tungeste attrapper, der foreskrives ovenfor for alle de pågældende grupper. Men hvis anordningens arrangement afviger betydeligt fra den ene gruppe til den næste, f.eks. med en anden udformning af selen eller selens længde, kan prøvningslaboratoriet, hvis det finder det tilrådeligt, supplere med en prøve med en attrap af mellemliggende vægt.
 8.1.3.7.7.
 Er barnefastholdelsesanordningen bestemt til to eller flere børn, udføres en prøvning med de tungeste attrapper på alle siddepladser. Der udføres endnu en prøvning med den letteste og den tungeste af de ovenfor foreskrevne attrapper. Til prøvningerne anvendes det prøvesæde, der er vist i bilag 6, tillæg 3, figur 3. Hvis prøvningslaboratoriet finder det tilrådeligt, kan det supplere med en tredje prøvning med enhver kombination af attrapper eller tomme sædepladser.
 8.1.3.7.8.
 Hvis en barnefastholdelsesanordning 0 eller 0+ giver mulighed for forskellige konfigurationer afhængig af barnets masse, skal hver konfiguration prøves med begge attrapper i den enkelte massegruppe.
 8.1.3.7.9.
 Hvis ISOFIX-barnefastholdelsesanordningen skal anvende en topstrop, udføres en prøvning med den mindste attrap med den korteste topstropafstand (forankringspunkt G1). Der udføres en anden prøvning med den tungeste attrap med den længste topstropafstand (forankringspunkt G2). Topstroppen justeres til en spænding på 50 ± 5 N.
 8.1.3.7.10.
 Den i punkt 7.1.4.1.10.1.2 omhandlede prøvning skal kun udføres med den største attrap, som barnefastholdelsesanordningen er konstrueret til.
 8.1.4. Tilbageholdelse af selepuder
 Der lægges en bomuldsklud på prøvebænkens siddeflade. Selepuden lægges på prøvebænken, den underste torsoblok anbringes som beskrevet i figur 1 i bilag 22, på sædeoverfladen, 3-punkts voksenselen anbringes og spændes som foreskrevet i bilag 21. Med et stykke 25 mm bred gjord eller lignende bundet omkring selepuden påføres en belastning på 250 ± 5 N i retningen af pilen »A« (se bilag 22, figur 2) på linje med prøvebænkens sædeflade.
 8.2. Prøvning af de enkelte komponenter
 8.2.1. Lukkebeslag
 8.2.1.1. Oplukningsprøve under belastning
 8.2.1.1.1.
 Til denne prøvning anvendes en barnefastholdelsesanordning, der i forvejen har været underkastet den dynamiske afprøvning i punkt 8.1.3.
 8.2.1.1.2.
 Fastholdelsesanordningen


text:
fjernes fra prøvevognen eller køretøjet uden at lukkebeslaget åbnes. Lukkebeslaget påføres en belastning på 200 ± 2 N. Hvis lukkebeslaget er fastgjort til en stiv del, skal kraften påføres med samme vinkel som den vinkel, der blev dannet mellem lukkebeslaget og den pågældende stive del under den dynamiske prøvning.
 8.2.1.1.3.
 Med en hastighed på 400 ± 20 mm/min påføres en belastning i det geometriske centrum af lukkebeslagets udløserknap langs en fast akse parallel med knappens indledende bevægelsesretning, idet det geometriske centrum henviser til den del af lukkebeslagets overflade, som udløsningstrykket påføres på. Lukkebeslaget skal være fastgjort til en stiv understøtning under påføring af åbningskraften.
 8.2.1.1.4.
 Lukkebeslagets åbningskraft påføres med anvendelse af et dynamometer eller tilsvarende anordning på en måde og i en retning svarende til normal brug. Berøringsfladen skal være en poleret halvkugleformet metaloverflade med radius 2,5±0,1 mm.
 8.2.1.1.5.
 Lukkebeslagets åbningskraft måles, og ethvert svigt af lukkebeslaget noteres.
 8.2.1.2. Åbningsprøvning ubelastet
 8.2.1.2.1.
 Et lukkebeslag, der ikke tidligere har været udsat for belastning, monteres og anbringes i »ubelastet« tilstand.
 8.2.1.2.2.
 Til måling af lukkebeslagets åbningskraft benyttes metoden i punkt 8.2.1.1.3 og 8.2.1.1.4.
 8.2.1.2.3.
 Lukkebeslagets åbningskraft måles.
 8.2.1.3. Styrkeprøve
 8.2.1.3.1
 Til styrkeprøven anvendes to prøveeksemplarer. Alle justeringsanordninger, bortset fra anordninger monteret direkte på en barnefastholdelsesanordning, skal omfattes af prøvningen.
 8.2.1.3.2.
 Bilag 20 viser en typisk anordning til prøvning af styrken af lukkebeslag. Lukkebeslaget anbringes på den øverste runde plade (A) i forsænkningen. Alle tilstødende gjorde har en længde på mindst 250 mm og anbringes hængende ned fra den øverste plade i forhold til deres position på lukkebeslaget. De frie ender af gjorden føres derefter omkring den underste runde plade (B), indtil de kommer frem ved pladens indvendige åbning. Alle gjorde skal være lodrette mellem A og B. Den runde spændplade (C) spændes derefter let mod undersiden af (B), således at gjorden stadig har en vis bevægelsesmulighed mellem dem. Med strækanordningen spændes gjordene let og trækkes mellem (B) og (C), indtil alle gjorde er belastet i forhold til deres anbringelse. Lukkebeslaget skal forblive frit af plade (A) og alle dele ved (A) under denne operation og under selve prøvningen. (B) og (C) klemmes derefter fast sammen, og trækstyrken øges med en vandringshastighed på 100 ± 20 mm/min, indtil de ønskede værdier er nået.
 8.2.2. Justeringsanordning
 8.2.2.1. Lethed af justering
 8.2.2.1.1.
 Ved prøvning af håndbetjente justeringsanordninger trækkes gjorden ud af anordningen på normal måde under hensyntagen til normale brugsvilkår ved en hastighed af ca. 100 ± 20 mm/min, og maksimumsbelastningen bestemmes til nærmeste hele antal N, efter at gjorden har bevæget sig de første 25 ± 5 mm.
 8.2.2.1.2.
 Gjordens bevægelse gennem justeringsanordningen afprøves i begge retninger, og gjorden skal gennemføre 10 komplette cyklusser før måling.
 8.2.3. Mikroglideprøve (se bilag 5, figur 3)
 8.2.3.1.
 De komponenter eller anordninger, der skal underkastes mikroglideprøven, opbevares i mindst 24 timer ved en lufttemperatur på 20 ± 5 oC og en relativ luftfugtighed på 65 ± 5 procent. Prøvningen gennemføres ved en temperatur på mellem 15 and 30 oC.
 8.2.3.2.
 Gjordens frie ende anbringes som når anordningen er


text:
i brug i køretøjet, og må ikke fastgøres til nogen anden del.
 8.2.3.3.
 Justeringsanordning anbringes på et lodret stykke gjord, hvis ene ende belastes med 50 ±0,5 N (styret således, at loddet ikke kan svinge og gjorden ikke bliver snoet). Den frie ende af gjorden fra justeringsanordningen monteres lodret opad eller nedad ligesom den er i køretøjet. Dem anden ende føres over en styrerulle med sin vandrette akse parallel med planet af det stykke gjord, der bærer loddet, mens det stykke gjord, der føres over rullen, er vandret.
 8.2.3.4.
 Den afprøvede anordning anbringes, så dens centrum i den højeste stilling, det kan indtage, er 300 ± 5 mm fra underlaget, og belastningen på et 50 N er 100 ± 5 mm fra underlaget.
 8.2.3.5.
 Der gennemføres 20 ± 2 forprøvecyklusser efterfulgt af 1 000 ± 5 cyklusser med en frekvens på 30 ± 10 cyklusser pr. minut, idet den totale amplitude er 300 ± 20 mm, eller som foreskrevet i punkt 8.2.5.2.6.2. Belastningen på 50 N påføres kun i et tidsrum svarende til den tid, det tager at gennemløbe 100 ± 20 mm for hver halvperiode. Mikroglidning måles fra positionen svarende til afslutning af de 20 forprøvecyklusser.
 8.2.4. Retractor
 8.2.4.1. Oprulningskraft
 8.2.4.1.1.
 Oprulningskraften måles på med sikkerhedsselen spændt på en attrap svarende til den, der benyttes til den dynamiske afprøvning efter punkt 8.1.3. Gjordspændingen måles ved berøringspunktet med (men netop fri af) attrappen, mens gjorden ruller sig ind med en hastighed på ca. 0,6 m/min.
 8.2.4.2. Retractormekanismens holdbarhed
 8.2.4.2.1.
 Gjorden udtrækkes og oprulles det foreskrevne antal gange med højst 30 frem- og tilbagegående bevægelser i minuttet. Ved inerti-retractorer gives gjorden et ryk, der låser retractoren ved hver femte bevægelse. Samme antal ryk påføres fem forskellige steder på gjorden, når denne er trukket ud til henholdsvis 90 %, 80 %, 75 %, 70 % og 65 % af gjordens totale længde. Er gjorden imidlertid længere end 900 mm, opfattes de nævnte procenttal i forhold til de sidste 900 mm gjord, der kan trækkes ud af retractoren.
 8.2.4.3. Låsning af inerti-retractorer
 8.2.4.3.1.
 Retractoren afprøves én gang for låsning, når gjorden er rullet ud i sin fulde længde minus 300 ± 3 mm.
 8.2.4.3.2.
 Når låsning af en inerti-retractor fremkaldes ved en accelererende bevægelse af gjorden, skal udtrækningen af gjorden ske i den retning, den normalt forekommer, når retractoren er monteret i et køretøj.
 8.2.4.3.3.
 Ved prøvning af retractorernes følsomhed for acceleration af køretøjet skal udtrækningen ske efter to på hinanden vinkelrette vandrette akser, som er vandrette, hvis retractoren er bestemt til at monteres i et køretøj som foreskrevet af fabrikanten af barnefastholdelsesanordningen. Når denne position ikke er angivet, skal den afprøvende myndighed forhøre sig hos fabrikanten af barnefastholdelsesanordningen. Den ene prøveretning skal være den, som den tekniske tjeneste, der foretager afprøvningen for typegodkendelse, anser for mest ugunstig for låsemekanismens funktion.
 8.2.4.3.4.
 Apparaturet skal være udført således, at den foreskrevne acceleration nås med en middeltilvækst på mindst 25 g/s (9).
 8.2.4.3.5.
 For at kontrollere overensstemmelsen med forskrifterne i punkt 7.2.3.2.1.3 og 7.2.3.2.1.4 monteres


text:
retractoren på en vandret plade, og denne vippes med en hastighed af højst 2 i sekundet, indtil retractoren låser. Afprøvningen gentages med vipning i andre retninger for at sikre at kravene er opfyldt.
 8.2.4.4. Korrosionsprøvning
 8.2.4.4.1.
 Korrosionsprøven er beskrevet i punkt 8.1.1 ovenfor.
 8.2.4.5. Modstandsdygtighed imod støv
 8.2.4.5.1.
 Retractoren anbringes i et prøvekammer, som beskrevet i bilag 3 til dette regulativ. Den monteres i en retning svarende til den, hvori den er monteret i køretøjet. Prøvekammeret skal indeholde støv, som beskrevet i punkt 8.2.4.5.2 nedenfor. Retractorens gjord trækkes 500 mm ud og holdes udtrukket, bortset fra at den underkastes 10 komplette cyklusser med tilbagerulning og udtrækning inden for et til to minutter efter hver støvblæsning. I fem timer blæses støvet i fem sekunder hvert 20. minut op mod retractoren ved hjælp af tør, oliefri trykluft med et overtryk på 5,5±0,5 bar, der tilføres gennem en åbning Ø 1,5±0,1 mm.
 8.2.4.5.2.
 Det anvendte støv til afprøvningen i punkt 8.2.4.5.1 består af omkring 1 kg tørt kvarts. Partikelstørrelsesfordelingen skal være følgende:
 a)
 passerer en 150 μm maskevidde, 104 μm tråddiameter: 99 til 100 %
 b)
 passerer en 105 μm maskevidde, 64 μm tråddiameter: 76 til 86 %
 c)
 passerer en 75 μm maskevidde, 52 μm tråddiameter: 60 til 70 %.
 8.2.5. Statisk prøvning af gjorde
 8.2.5.1. Styrkeprøvning af gjorde
 8.2.5.1.1.
 Hver prøvning udføres på to nye gjordprøver, der er konditioneret som angivet i punkt 7.2.4.
 8.2.5.1.2.
 Hver af prøverne monteres i indspændingshovedet på en trækprøvningsmaskine. Indspændingshovederne skal være konstrueret således, at brud på gjorden inde i disse eller i nærheden af dem ikke finder sted. Bevægelseshastigheden skal være 100 ± 20 mm/min. Ved prøvningens begyndelse skal gjordens fri længde mellem indspændingshovederne være 200 mm ± 40 mm.
 8.2.5.1.3.
 Spændingen øges, indtil gjorden brister, og brudspændingen noteres.
 8.2.5.1.4.
 Hvis prøveemnet glider eller brister i indspændingshovederne eller brister mindre end 10 mm fra et af disse, anses afprøvningen for ugyldig og skal gentages på et nyt prøveemne.
 8.2.5.2.
 Prøver, der udtages af de i punkt 3.2.3 omhandlede gjorde, konditioneres på følgende måde:
 8.2.5.2.1. Konditionering ved rumbetingelser
 8.2.5.2.1.1.
 Gjorden opbevares i 24 ± 1 timer i luft med temperatur 23 ± 5o og relativ luftfugtighed 50 ± 10 procent. Hvis prøvningen ikke påbegyndes straks efter konditioneringen, anbringes stykket i en hermetisk lukket beholder indtil afprøvningen begynder. Brudbelastningen skal bestemmes mindre end fem minutter efter at prøven er taget ud af konditioneringsbeholderen.
 8.2.5.2.2. Konditionering med lys
 8.2.5.2.2.1.
 Bestemmelserne i anbefaling ISO/105-B02(1978) finder anvendelse. Gjorden udsættes for lys, indtil der et fremkommet en ændring af blå standardtype nr. 7, der svarer til grad 4 på gråskalaen.
 8.2.5.2.2.2.
 Efter eksponering opbevares gjorden i mindst 24 timer i luft med temperatur 23 ± 5 oC og relativ luftfugtighed 50 ± 10 procent. Brudbelastningen skal bestemmes mindre end fem minutter efter, at prøven er taget ud af konditioneringsbeholderen.
 8.2.5.2.3. Konditionering med kulde
 8.2.5.2.3.1.
 Gjorden opbevares i mindst 24 timer i luft med temperatur 23 ± 5 oC og relativ luftfugtighed 50 ± 10 procent.
 8.2.5.2.3.2.
 Gjorden anbringes derefter i halvanden


text:
time på en plan flade i fryserum med lufttemperatur på - 30 ± 5 oC. Derefter foldes prøven, og folden belastes med en masse på 2 ±0,2 kg, som i forvejen er afkølet til - 30 ±5 oC. Efter endnu 30 ± 5 minutters belastning i samme fryserum fjernes massen, og brudbelastningen bestemmes inden fem minutter efter, at prøven er taget ud af fryserummet.
 8.2.5.2.4. Konditionering med varme
 8.2.5.2.4.1.
 Gjorden opbevares i 180 ± 10 minutter i varmeskab med temperatur 60 ± 5 oC og relativ luftfugtighed 65 ± 5 procent.
 8.2.5.2.4.2.
 Brudbelastningen bestemmes inden fem minutter efter, at prøvestykket er taget ud af varmeskabet.
 8.2.5.2.5. Eksponering for vand
 8.2.5.2.5.1.
 Gjorden opbevares i 180 ± 10 minutter helt nedsænket i destilleret vand ved en temperatur på 20 ± 5 oC tilsat en anelse befugtningsmiddel. Der kan anvendes ethvert befugtningsmiddel, der er egnet til det afprøvede fibermateriale.
 8.2.5.2.5.2.
 Brudbelastningen bestemmes inden ti minutter efter, at prøvestykket er taget op af vandet.
 8.2.5.2.6. Konditionering ved slid
 8.2.5.2.6.1.
 De komponenter eller anordninger, der skal underkastes slidprøven, opbevares i mindst 24 timer før prøvningen i luft med temperatur 23 ± 5 oC og relativ luftfugtighed 50 ± 10 procent. Konditioneringen udføres ved en temperatur mellem 15 og 30 oC.
 8.2.5.2.6.2.
 Nedenstående skema angiver de almindelige vilkår for hver prøvning:
 Belastning (N)
 Cyklusser pr. minut
 Cyklusser (antal)
 Type 1-procedure
 10 ±0,1
 30 ± 10
 1 000 ± 5
 Type 2-procedure
 5 ±0,05
 30 ± 10
 5 000 ± 5
 Når der ikke er tilstrækkelig gjord til at foretage prøvningen over en forskydning på 300 mm, kan prøvning finde sted over en mindre længde, dog ikke under 100 mm.
 8.2.5.2.6.3. Særlige prøvningsbetingelser
 8.2.5.2.6.3.1.
 Type 1-procedure: i tilfælde, hvor gjorden passerer gennem en hurtigjusteringsanordning. Belastningen på 10 N påføres lodret på den ene del af gjorden. Den anden del af gjorden anbringes vandret og fastgøres til en anordning, der påfører gjorden en frem- og tilbagegående bevægelse. Justeringsanordningen indstilles, så den vandrette sektion af gjorden holdes strakt (se bilag 5, figur 1).
 8.2.5.2.6.3.2.
 Type 2-procedure: til de tilfælde, hvor gjorden skifter retning ved at passere gennem en stiv del. Under denne prøvning skal vinklerne på de to gjordsektioner være som vist i bilag 5, figur 2. Belastningen på 5 N skal påføres konstant. I tilfælde, hvor gjorden skifter retning mere end én gang ved at passere gennem en stiv del, kan belastningen på 5 N øges for at opnå den foreskrevne gjordbevægelse på 300 mm gennem den stive del.
 8.2.6. Spærreanordninger
 8.2.6.1. Anordninger af klasse A
 Barnefastholdelsesanordningen og den største attrap, som barnefastholdelsesanordningen er bestemt til, anbringes som vist i figur 5 nedenfor. Den anvendte sele skal være som foreskrevet i bilag 13 til dette regulativ. Spærreanordningen skal være fuldt aktiveret, og der sættes et mærke på selen, hvor selen går ind i spærren. Kraftmålerne fastgøres til selen ved hjælp af en D-ring, og der påføres en kraft svarende til det dobbelte (± 5 procent) af massen af den tungeste attrap for gruppe I i mindst ét sekund.


text:
Den laveste position anvendes til spærrer i position A, den øverste til spærrer i position B. Kraften påføres yderligere ni gange. Der sættes endnu et mærke på selen, hvor den træder ind i spærren, og afstanden mellem de to mærker måles. Under denne prøve skal retractoren være frigjort.
 Figur 5
 8.2.6.2. Anordninger af klasse B
 Barnefastholdelsesanordningen skal være forsvarligt fastgjort, og selen skal efter forskrifterne i bilag 13 til dette regulativ føres gennem spærren og rammen som angivet i fabrikantens vejledning. Selen føres gennem prøvningsapparaturet som beskrevet i figur 6 nedenfor og fastgøres til en masse på 5,25±0,05 kg. Der skal være 650 ± 40 mm fri gjord mellem massen og det punkt, hvor selen forlader rammen. Spærreanordningen skal være fuldt aktiveret, og der sættes et mærke på selen, hvor selen træder ind i spærren. Massen løftes og slippes, så den falder frit over en distance af 25 ± 1 mm. Dette gentages 100 ± 2 gange med en frekvens på 60 ± 2 cyklusser/minut for at simulere den rykvise påvirkning af en barnefastholdelsesanordning i et køretøj. Der sættes endnu et mærke på selen, hvor den træder ind i spærren, og afstanden mellem de to mærker måles. Spærreanordningen skal i monteret stand dække hele gjordens bredde med 15 kg-attrappen anbragt. Denne prøve skal udføres med samme gjordvinkler som under normal brug. Den frie ende af selens hoftesektion skal være fastgjort. Prøven udføres med barnefastholdelsesanordningen solidt fastgjort til den prøvebænk, der er anvendt til væltningsprøve eller dynamisk prøve. Belastningsgjorden kan fastgøres til det simulerede lukkebeslag.
 Figur 6
 Prøvning af spærre af klasse B — vist skematisk
 8.2.7. Konditioneringsprøvning for justeringsanordninger, der er monteret direkte på en barnefastholdelsesanordning
 Monter den største attrap, som fastholdelsesanordningen er bestemt for, på samme måde som til den dynamiske prøve, herunder med den standardslaphed, der foreskrives i punkt 8.1.3.6. Afsæt en referencelinje på selen, hvor selens frie ende træder ind i justeringsanordningen.
 Fjern attrappen og anbring fastholdelsesanordningen i konditioneringsopstillingen vist i bilag 19, figur 1.
 Den cykliske bevægelse af selen i justeringsanordningen skal være mindst 150 mm. Denne bevægelse skal være sådan, at mindst 100 mm af selen nærmest den frie ende af selen i forhold til referencelinjen og resten af den bevægelige længde (ca. 50 mm) nærmest den indbyggede sele i forhold til referencelinjen bevæger sig gennem justeringsanordningen.
 Er gjordens længde fra referencelinjen til selens frie ende ikke tilstrækkelig til ovenstående bevægelse, skal de 150 mm bevægelse gennem justeringsanordningen finde sted fra selens helt udtrukne position.
 Den cykliske bevægelse skal have en frekvens på 10 ± 1 cyklusser/min. med en hastighed i »B« på 150 ± 10 mm/s.
 8.2.8. Temperaturprøvning
 8.2.8.1.
 De i punkt 7.1.5.1 angivne komponenter anbringes over en vandoverflade i et lukket rum med lufttemperatur mindst 80 oC i mindst 24 timer uden afbrydelse og køler derefter af ved en omgivende temperatur på højst 23 oC. Afkølingsperioden efterfølges straks af tre på hinanden følgende 24-timers-cyklusser, der hver består af nedenstående på hinanden følgende sekvenser:
 i)
 en omgivende temperatur på mindst 100 oC opretholdes i


text:
et tidsrum af på seks timer uafbrudt, idet disse betingelser skal nås inden 80 minutter efter cyklussens påbegyndelse; derefter
 ii)
 en omgivende temperatur på højst 0 oC, opretholdt uafbrudt i seks timer, idet disse betingelser skal nås inden 90 minutter; derefter
 iii)
 en temperatur på højst 23 oC, opretholdt i resten af 24-timers-cyklussen.
 8.3. Certificering af prøvebænkens sædehynde
 8.3.1.
 Prøvebænkens sædehynde skal certificeres, når den er ny, for at bestemme de indledende værdier af indtrængning ved anslag og accelerationens spidsværdi, derefter for hver 50 dynamiske prøver, dog mindst en gang om måneden, eller før hver prøve, hvis prøveopstillingen anvendes hyppigt.
 8.3.2.
 Certificerings- og måleprocedurer skal svare til dem, der foreskrives i den seneste version af ISO 6487; måleudstyret skal svare til specifikationen af en datakanal i kanalfilterklasse (CFC) 60.
 Ved hjælp af prøvningsanordningen foreskrevet i bilag 17 til dette regulativ udføres tre prøvninger 150 ± 5 mm fra forkanten af sædehynden i centerlinjen og 150 ± 5 mm i hver retning fra centerlinjen.
 Anordningen anbringes lodret på et fladt, stift underlag. Sænk slagmassen, til den rører overfladen, og nulstil penetrationsmarkøren. Anbring anordningen lodret over prøvepunktet, løft massen 500 ± 5 mm og lad den falde frit, så den rammer sædets overflade. Registrer penetrationen og decelerationskurven.
 8.3.3.
 Spidsværdierne må højst afvige 15 procent fra startværdierne.
 8.4. Registrering af dynamisk opførsel
 8.4.1.
 For at bestemme attrappens dynamiske opførsel og dens forskydninger skal alle dynamiske prøvninger registreres efter følgende betingelser:
 8.4.1.1.
 Betingelser for filmning og optagelse:
 —
 frekvensen skal være mindst 500 billeder pr. sekund
 —
 prøvningen skal optages på film, video eller et digitalt medium.
 8.4.1.2.
 Usikkerhedsvurdering:
 Prøvningslaboratorier skal have og skal anvende procedurer til vurderingen af usikkerheden ved måling af forskydningen af attrappens hoved. Usikkerheden skal ligge inden for ± 25 mm.
 Eksempler på internationale standarder for sådanne procedurer er EA-4/02 fra European Accreditation Organization eller ISO 5725:1994 eller metoden General Uncertainty Measurement (GUM).
 8.4.2.
 Der sættes passende kalibreringsmærker forsvarligt fast på prøvevognen eller køretøjets struktur, så attrappens forskydninger kan bestemmes.
 8.5. Elektriske målinger
 Måleprocedurerne skal svare til dem, der er fastlagt i den nyeste udgave af ISO 6487. Kanalfrekvensklasserne skal være:
 Målingens art
 CFC (Hz)
 Selebelastning
 60
 Acceleration af hoved(form)
 1 000
 Acceleration af brystkassen
 180
 Acceleration af prøvevogn
 60
 Der skal anvendes en aftastningsfrekvens på mindst otte gange FH (i opstillinger med forprøvefilter af klasse 1 000 svarer dette således til en mindste aftastningsfrekvens på ca. 8 000 aftastninger pr. sekund pr. kanal).
 9. PRØVNINGSRAPPORTER FOR TYPEGODKENDELSE OG PRODUKTIONSGODKENDELSE
 9.1.
 Prøvningsrapporten skal registrere resultaterne af alle prøvninger og målinger (herunder prøvevognens decelerationskurve og registreringen af tid (i ms), når attrappens hoved når dets maksimale forskydning i den dynamiske prøvning), prøvevognens hastigheder, lukkebeslagets placering under prøvningerne, hvis der er forskellige muligheder, samt ethvert svigt eller brud.
 9.2.
 Hvis bestemmelserne om forankringer i bilag 6, tillæg 3 til dette regulativ ikke er blevet overholdt, skal prøvningsrapporten beskrive, hvordan barnefastholdelsesanordningen er monteret og skal angive vigtige vinkler og dimensioner.
 9.3.
 Når barnefastholdelsesanordningen afprøves i et køretøj eller en køretøjsstruktur, skal forsøgsrapporten angive,


text:
hvordan køretøjsstrukturen er fastgjort til prøvevognen, placeringen af barnefastholdelsesanordningen og køretøjets sæde samt hældningen af køretøjets ryglæn.
 9.4.
 Prøvningsrapporterne for typegodkendelse og produktionsgodkendelse skal registrere kontrollen af mærkninger og monterings- og brugsanvisninger.
 10. ÆNDRINGER OG UDVIDELSE AF GODKENDELSEN AF TYPEN AF BARNEFASTHOLDELSESANORDNING
 10.1.
 Enhver ændring af en type barnefastholdelsesanordning skal anmeldes til den administrative myndighed, som har godkendt typen. Denne myndighed kan da enten:
 10.1.1.
 skønne, at de foretagne ændringer næppe vil have mærkbar ugunstig virkning, og at barnefastholdelsesanordningen stadig opfylder forskrifterne, eller
 10.1.2.
 kræve en yderligere prøvningsrapport fra den tekniske tjeneste, som forestår prøvningen.
 10.2.
 Bekræftelse eller nægtelse af godkendelse, med angivelse af ændringerne, meddeles de kontraherende parter, som anvender dette regulativ, via den ovenfor i punkt 5.3 anførte procedure.
 10.3.
 Den kompetente myndighed, som meddeler udvidelse af en typegodkendelse, tildeler udvidelsen et serienummer og underretter de øvrige parter i 1958-overenskomsten, som anvender dette regulativ, ved hjælp af en formular svarende til modellen i bilag 1 til dette regulativ.
 11. PRODUKTIONSGODKENDELSE
 11.1.
 For at sikre, at fabrikantens produktionssystem er tilfredsstillende skal den tekniske tjeneste, der udførte typegodkendelsesprøvningerne, gennemføre produktionsgodkendelsesprøvninger i overensstemmelse med punkt 11.2.
 11.2. Godkendelse af produktionen af en barnefastholdelsesanordning
 Produktionen af hver ny godkendt type barnefastholdelsesanordning i kategorierne »universal«, »semi-universal« og »begrænset« skal gennemgå produktionsgodkendelsesprøvninger.
 Med henblik herpå udtages en stikprøve på fem barnefastholdelsesanordninger fra den første produktionsbatch.
 Den første produktionsbatch anses for at være produktionen af den første blok omfattende mindst 50 barnefastholdelsesanordninger og højst 5 000 barnefastholdelsesanordninger.
 11.2.1. Dynamiske prøvninger
 11.2.1.1.
 Fem barnefastholdelsesanordninger skal gennemgå den dynamiske prøvning, der er beskrevet i punkt 8.1.3. Den tekniske tjeneste, der udførte typegodkendelsesprøvningerne, skal udvælge de betingelser, der gav anledning til det maksimale horisontale hovedudslag i de dynamiske typegodkendelsesprøvninger, med undtagelse af de betingelser, der er beskrevet i punkt 7.1.4.1.10.1.2 ovenfor. Alle fem barnefastholdelsesanordninger skal prøves under samme betingelser.
 11.2.1.2.
 For hver prøvning beskrevet i punkt 11.2.1.1 måles det horisontale hovedudslag og brystkasseaccelerationer.
 11.2.1.3.
 a)
 Resultaterne for maksimalt horisontalt hovedudslag skal opfylde følgende to betingelser:
 Ingen værdi må overskride 1,05 L, og
 X + S må ikke overskride L
 hvor
 L
 =
 den foreskrevne grænseværdi
 X
 =
 værdiernes gennemsnit
 S
 =
 standardafvigelsen for værdierne
 b)
 Brystaccelerationsresultaterne skal opfylde kravene i punkt 7.1.4.2.1, og desuden skal X + S-betingelsen i punkt 11.2.1.3 a) anvendes på 3 ms resultaterne for den resulterende acceleration af brystkassen (som defineret i punkt 7.1.4.2.1) og registreres udelukkende til orientering.
 11.2.2. Kontrol af mærkninger
 11.2.2.1.
 Den tekniske tjeneste, der udførte godkendelsesprøvningerne skal kontrollere, at mærkningen opfylder forskrifterne i punkt 4.
 11.2.3. Kontrol af monteringsvejledning og brugsanvisning
 11.2.3.1.
 Den tekniske tjeneste, der udførte godkendelsesprøvningerne, skal kontrollere, at monteringsvejledning og brugsanvisning er i overensstemmelse med punkt 15.
 12. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE OG RUTINEPRØVNINGER
 Procedurer til sikring af produktionens overensstemmelse skal opfylde bestemmelserne i overenskomstens tillæg 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) med følgende krav:
 12.1.
 Barnefastholdelsesanordninger, som er godkendt efter dette regulativ, skal være produceret således, at de er i overensstemmelse med den godkendte type, idet de opfylder forskrifterne i punkt 6 til 8 ovenfor.
 12.2.
 De i bilag 16 til dette


text:
regulativ fastlagte mindstekrav til metoder til kontrol af produktionens overensstemmelse skal være overholdt.
 12.3.
 Den myndighed, som har meddelt typegodkendelse, kan til enhver tid efterprøve de metoder til overensstemmelsesprøvning, som anvendes på hvert produktionsanlæg. Den normale hyppighed af sådan efterprøvning er to gange årligt.
 13. SANKTIONER I TILFÆLDE AF PRODUKTIONENS MANGLENDE OVERENSSTEMMELSE
 13.1.
 En godkendelse for en type barnefastholdelsesanordning, der er meddelt i henhold til dette regulativ, kan inddrages, hvis en barnefastholdelsesanordning med de i punkt 5.4 omhandlede mærker ikke består stikprøvekontrollen som beskrevet i punkt 11 eller ikke er i overensstemmelse med den godkendte type.
 13.2.
 Hvis en part i overenskomsten, som anvender dette regulativ, inddrager en godkendelse, som den tidligere har meddelt, skal den straks underrette de øvrige parter i overenskomsten, som anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en meddelelsesformular svarende til modellen i bilag 1 til dette regulativ.
 14. ENDELIGT OPHØR AF PRODUKTIONEN
 14.1.
 Hvis indehaveren af godkendelsen fuldstændig indstiller produktionen af en type barnefastholdelsesanordning, som er godkendt i henhold til dette regulativ, skal han underrette den myndighed, som har udstedt godkendelsen, herom. Ved modtagelse af den pågældende meddelelse underretter myndigheden de øvrige parter i 1958-overenskomsten om dette regulativ herom ved hjælp af en meddelelsesformular svarende til modellen i bilag 1 til dette regulativ.
 15. VEJLEDNING
 15.1.
 Hver barnefastholdelsesanordning skal ledsages af en vejledning affattet på et sprog svarende til den stat, hvor anordningen er solgt, med følgende indhold:
 15.2.
 Monteringsvejledninger skal indeholde følgende punkter:
 15.2.1.
 For barnefastholdelsesanordninger af kategori »universal« skal nedenstående mærkat være anbragt på salgsstedet, så den er let synlig uden at emballagen aftages:
 ANVISNING
 1.
 Dette er en barnefastholdelsesanvisning af kategori »Universal«. Den er godkendt efter ECE regulativ nr. 44, ændringsserie 03, til almindelig brug i køretøjer og passer til de fleste, men ikke til alle bilsæder.
 2.
 Den passer sandsynligvis i køretøjet, hvis køretøjsfabrikanten i køretøjets instruktionsbog har angivet, at køretøjet kan monteres med barnefastholdelsesanordning af kategori »Universal« til denne aldersgruppe.
 3.
 Denne barnefastholdelsesanordning er klassificeret som »Universal« efter strengere regler end dem, der er blevet anvendt på tidligere konstruktioner, som ikke er forsynet med denne anvisning.
 4.
 Er De i tvivl, bedes De forhøre Dem hos barnefastholdelsesanordningens fabrikant eller forhandleren.
 15.2.2.
 For barnefastholdelsesanordninger i kategorierne »begrænset« og »semi-universal« skal nedenstående mærkat være anbragt på salgsstedet, så den er let synlig uden at emballagen aftages:
 Denne barnefastholdelsesanordning er klassificeret til »Begrænset/semi-universal« brug og er egnet til fastgørelse på sæderne i følgende biler
 BIL
 FORTIL
 BAGTIL
 Yderplads
 Midterplads
 (Model)
 Ja
 Ja
 Nej
 Denne anordning kan også være egnet til anbringelse på sædet i andre biler. Er De i tvivl, bedes De forhøre Dem hos barnefastholdelsesanordningens fabrikant eller forhandleren.
 15.2.3.
 For barnefastholdelsesanordninger af kategori »Køretøjsspecifik« skal nedenstående mærkat være anbragt på salgsstedet, så den er let synlig uden at emballagen aftages.
 15.2.4.
 Hvis anordningen kræver en voksensele, skal endvidere følgende tekst være anbragt på salgsstedet, så den er let synlig uden at emballagen aftages.
 »Er kun egnet, hvis de godkendte køretøjer er monteret med hoftesele/3-punktssele/fast sele/rullesele godkendt efter FN/ECE regulativ nr. 16 eller


text:
andre tilsvarende standarder.« (Det ikke gældende overstreges.)
 For liftseler indsættes en liste over lifte, som anordningen er egnet for.
 15.2.5.
 Fabrikanten af barnefastholdelsesanordningen skal på emballagen angive en adresse, hvortil kunden kan rette skriftlig henvendelse for at få nærmere oplysninger om montering af barnefastholdelsesanordningen i nærmere bestemte biler.
 15.2.6.
 fremgangsmåde ved montering, illustreret med fotografier og/eller meget tydelige tegninger
 15.2.7.
 brugeren skal gøres opmærksom på, at sikkerhedsselens stive dele og plastdele skal anbringes og monteres, så der ved normal brug af køretøjet ikke er mulighed for, at de bliver fastklemt under et forskydeligt sæde eller i døren på køretøjet
 15.2.8.
 brugeren skal instrueres i, at lifte skal anbringes vinkelret på køretøjets længdeakse
 15.2.9.
 for bagudvendende systemer skal kunden instrueres i, at de ikke må benyttes på siddepladser, hvor der er monteret airbag. Disse oplysninger skal være anbragt på salgsstedet, så de er let synlige uden at emballagen aftages
 15.2.10.
 for barnefastholdelsesanordninger af kategori »særlige behov« skal nedenstående oplysninger være anbragt på salgsstedet, så de er let synlige uden at emballagen aftages:
 Denne barnefastholdelsesanordning »til særlige behov« er bestemt til at give ekstra støtte til børn, der har vanskeligt ved at sidde korrekt i sædvanlige sæder. Forhør Dem altid hos lægen om egnetheden af denne fastholdelsesanordning til Deres barn.
 15.2.11.
 For en ISOFIX-barnefastholdelsesanordning skal nedenstående mærkat være anbragt på salgsstedet, så den er let synlig uden at emballagen aftages:
 ANVISNING
 1.
 Dette er en ISOFIX-BARNEFASTHOLDELSESANORDNING. Den er godkendt efter ECE regulativ nr. 44, supplement 5 til ændringsserie 03, til almindelig brug i køretøjer med ISOFIX-forankringssystemer.
 2.
 Den passer til køretøjer med positioner godkendt som ISOFIX-positioner (som nærmere angivet i køretøjets instruktionsbog) afhængig af barnesædets kategori og af beslaget.
 3.
 Denne anordning er beregnet til følgende massegruppe og ISOFIX-størrelsesklasse: ...........................
 15.3.
 Brugsvejledningen skal indeholde følgende punkter:
 15.3.1.
 De massegrupper og beslag, som anordningen er beregnet til
 15.3.2.
 når anordningen anvendes kombineret med en voksensele, følgende ordlyd: Kun egnet til brug i de anførte køretøjer, monteret med hoftesele/3-punktssele/fast sele/rullesele godkendt efter FN/ECE regulativ nr. 16 eller andre tilsvarende standarder. (Det ikke gældende overstreges.)
 15.3.3.
 anvendelsen skal være illustreret med fotografier og/eller meget tydelige tegninger. For sæder, der kan anvendes både fremad- og bagudvendende, skal der tydeligt advares om, at anordningen skal anvendes bagudvendende, indtil barnets masse er større end en angiven grænse eller en anden størrelsesangivelse er overskredet.
 15.3.4.
 virkemåden af lukkebeslaget og justeringsanordningen skal være tydeligt forklaret
 15.3.5.
 det skal anbefales, at alle gjorde, der fastspænder fastholdelsesanordningen til køretøjet, skal være stramme, at alle gjorde, der fastholder barnet indstilles efter barnets krop, og at gjordene ikke må være snoet.
 15.3.6.
 det skal fremhæves, at det er vigtigt at sørge for, at hoftegjorden placeres lavt, så den ligger fast hen over hoften
 15.3.7.
 det skal anbefales, at anordningen udskiftes, hvos den har været udsat for kraftig belastning under et uheld
 15.3.8.
 der skal gives vejledning i renholdelse
 15.3.9.
 der skal gives en generel advarsel til brugeren om faren ved at foretage ændringer eller tilføjelser til anordningen uden den ansvarlige myndigheds godkendelse, og om


text:
faren ved ikke nøje at følge monteringsvejledningen fra fabrikanten af barnefastholdelsesanordningen
 15.3.10.
 har stolen ikke tekstilovertræk, skal det anbefales, at stolen beskyttes mod sollys, da den ellers kan blive for varm for barnets hud
 15.3.11.
 det skal anbefales, at børn ikke efterlades i barnefastholdelsesanordningen uden opsyn
 15.3.12.
 det skal anbefales, at al bagage og andre genstande, der kan medføre kvæstelser ved et sammenstød, skal være forsvarligt fastgjort.
 15.3.13.
 Følgende anbefalinger skal gives:
 a)
 Barnefastholdelsesanordningen må ikke bruges uden betrækket.
 b)
 Sædets betræk må ikke erstattes med et andet end det, der anbefales af fabrikanten, da betrækket er nødvendigt for fastholdelsesanordningens funktion.
 15.3.14.
 Der skal være en tekst eller et diagram, der angiver, hvordan brugeren kan fastslå, om voksenselens lukkebeslag er forkert placeret i forhold til de vigtigste belastningsoverførende berøringspunkter på fastholdelsesanordningen. Brugeren skal instrueres om at kontakte barnefastholdelsesanordningens fabrikant, hvis der er tvivl på dette punkt.
 15.3.15.
 Hvis barnefastholdelsesanordningen giver mulighed for et alternativt belastningsoverførende berøringspunkt, skal dettes anvendelse være tydeligt beskrevet. Brugeren skal oplyses om, hvordan han vurderer, om denne alternative føring af selen er tilfredsstillende. Brugeren skal instrueres om at kontakte barnefastholdelsesanordningens fabrikant, hvis der er tvivl på dette punkt. Brugeren skal instrueres om at begynde monteringen af barnefastholdelsesanordningen i de positioner af køretøjets sæder, der er kategoriseret som »Universal« i køretøjets instruktionsbog, ved at vælge den primære føringsmåde for selen.
 15.3.16.
 Der skal være bestemmelser, der sikrer, at vejledningen på barnefastholdelsesanordningen kan bevares i hele dennes levetid eller, for indbyggede fastholdelsesanordninger, i køretøjets instruktionsbog.
 15.3.17.
 Der skal være en udtrykkelig advarsel om ikke at benytte andre belastningsoverførende berøringspunkter end dem, der er beskrevet i vejledningen og markeret på barnefastholdelsesanordningen.
 15.3.18.
 For en ISOFIX-barnefastholdelsesanordning skal det anføres, at man skal læse køretøjets instruktionsbog.
 16. NAVN OG ADRESSE PÅ DE TEKNISKE TJENESTER, SOM FORESTÅR GODKENDELSESPRØVNINGEN, OG PÅ DE ADMINISTRATIVE MYNDIGHEDER
 16.1.
 De parter i overenskomsten, som anvender dette regulativ, meddeler til FN's sekretariat navn og adresse på de tekniske tjenester, som er ansvarlige for udførelse af godkendelsesprøvninger, og på de administrative myndigheder, som meddeler godkendelser, og hvortil meddelelser udstedt i andre lande om godkendelse eller udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelse, skal sendes.
 (1) 1 for Tyskland, 2 for Frankrig, 3 for Italien, 4 for Nederlandene, 5 for Sverige, 6 for Belgien, 7 for Ungarn, 8 for Tjekkiet, 9 for Spanien, 10 for Serbien og Montenegro, 11 for Det Forenede Kongerige, 12 for Østrig, 13 for Luxembourg, 14 for Schweiz, 15 (fri), 16 for Norge, 17 for Finland, 18 for Danmark, 19 for Rumænien, 20 for Polen, 21 for Portugal, 22 for Den Russiske Føderation, 23 for Grækenland, 24 for Irland, 25 for Kroatien, 26 for Slovenien, 27 for Slovakiet, 28 for Belarus, 29 for Estland, 30 (fri), 31 for Bosnien-Hercegovina, 32 for Letland, 33 (fri), 34 for Bulgarien, 35 (fri), 36 for Litauen, 37 for Tyrkiet, 38 (fri), 39 for Aserbajdsjan, 40 for Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, 41 (fri), 42 for Det Europæiske Fællesskab (godkendelser meddeles af medlemsstaterne under anvendelse af deres respektive ECE-symbol), 43 for Japan,


text:
44 (fri), 45 for Australien, 46 for Ukraine, 47 for Sydafrika, 48 for New Zealand, 49 for Cypern, 50 for Malta og 51 for Republikken Korea. Efterfølgende numre tildeles andre stater i den kronologiske orden, i hvilken de ratificerer eller tiltræder overenskomsten om ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer og udstyr og dele, som kan monteres og/eller anvendes på hjulkøretøjer, og vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser udstedt på grundlag af sådanne forskrifter, og de således tildelte numre meddeles af FN's generalsekretær til overenskomstens parter.
 (2) Ved »Universal ISOFIX CRS« forstås fremadvendende fastholdelsesanordninger til brug i køretøjer udstyret med positioner med ISOFIX-forankringssystem og topstropforankring.
 (3) Ved »Semi-universal ISOFIX CRS« forstås:
 —
 fremadvendende fastholdelsesanordninger med støtteben, eller
 —
 bagudvendende fastholdelsesanordninger udstyret et støtteben eller en topstrop til brug i køretøjer udstyret med positioner med ISOFIX-forankringssystem og, om nødvendigt, topstropforankring, eller
 —
 bagudvendende fastholdelsesanordninger understøttet af køretøjets instrumentbræt til brug på forsæde udstyret med ISOFIX-forankringssystem eller
 —
 sidevendende positionsfastholdelsesanordning, om nødvendigt udstyret med en anti-rotationsanordning, til brug i køretøjer udstyret med positioner med ISOFIX-forankringssystem og, om nødvendigt, topstropforankring.
 (4) Grænserne for acceleration af brystkassen finder ikke anvendelse, når attrappen »nyfødt« anvendes, da denne ikke er instrumenteret.
 (5) Den »nyfødte« attrap har ingen abdominalindsats. Der kan derfor kun foretages en subjektiv analyse med hensyn til abdominal penetration.
 (6) Tolerancer på dimensioner gælder ikke som grænseværdier, medmindre andet er angivet.
 Område for dimensioner (mm)
 Under 6
 Over 6 til 30
 Over 30 til 120
 Over 120 til 315
 Over 315 til 1 000
 Over 1 000
 Tolerance (mm)
 ±0,5
 ± 1
 ±1,5
 ± 2
 ± 3
 ± 4
 Tolerance på vinkler, medmindre andet er angivet: ± 1.
 (7) Under kalibreringen skal standselængden være 650 ± 30 mm.
 (8) Under kalibreringen skal standselængden være 275 ± 20 mm.
 Bemærkning
 :
 Alle fastholdelsesanordninger til gruppe 0 og 0+ afprøves i henhold til betingelserne for »bagudvendende« ved frontalsammenstød og påkørsel bagfra.
 Tegnforklaring:
 Testimpuls nr. 1
 :
 Som foreskrevet i bilag 7 — frontalsammenstød.
 Testimpuls nr. 2
 :
 Som foreskrevet i bilag 7 — påkørsel bagfra.
 Testimpuls nr. 3
 :
 Decelerationsimpuls af køretøj underkastet frontalsammenstød.
 Testimpuls nr. 4
 :
 Decelerationsimpuls af køretøj underkastet påkørsel bagfra.
 (9) g = 9,81 m/s2.
 BILAG 1
 MEDDELELSE
 (største format: A4 (210 × 297 mm))
 BILAG 2
 GODKENDELSESMÆRKERS UDFORMNING
 Barnefastholdelsesanordningen med ovenstående godkendelsesmærke er en anordning, der kan monteres i ethvert køretøj og kan anvendes i masseområdet 9 kg til 36 kg (gruppe I til III); den er godkendt i Nederlandene (E4) under nummer 042439. Godkendelsesnummeret angiver, at godkendelsen blev meddelt i henhold til kravene i regulativet om godkendelse af fastholdelsesanordninger til børn i motordrevne køretøjer (barnefastholdelsesanordninger) som ændret ved ændringsserie 04.
 Barnefastholdelsesanordningen med ovenstående godkendelsesmærke er en anordning, der ikke kan monteres i ethvert køretøj og kan anvendes i masseområdet 9 kg til 25 kg (gruppe I og II); den er godkendt i Nederlandene (E4) under nummer 042439. Godkendelsesnummeret angiver, at godkendelsen blev meddelt i henhold til kravene i regulativet om godkendelse af fastholdelsesanordninger til børn i motordrevne køretøjer (barnefastholdelsesanordninger) som ændret ved


text:
ændringsserie 04. Symbolet »Y« angiver, at systemet har skridtgjord.
 Bemærkninger:
 Godkendelsesnummeret og tillægssymboler dertil skal være placeret tæt ved cirklen og enten over eller under bogstavet »E« eller til højre eller til venstre for dette. Godkendelsesnummerets cifre skal være på samme side af bogstavet »E« og vende samme vej. Tillægssymbolet (-symbolerne) skal være placeret diametralt modsat godkendelsesnummeret. Brug af romertal som godkendelsesnummer bør undgås for at undgå forveksling med andre symboler.
 BILAG 3
 OPSTILLING AF APPARATUR TIL PRØVNING FOR MODSTANDSDYGTIGHED MOD STØV
 (målangivelser i mm)
 BILAG 4
 KORROSIONSPRØVNING
 1. PRØVNINGSAPPARAT
 1.1.
 Apparatet består af et salttågekammer, en beholder til saltopløsningen, en tilførsel af komprimeret luft tilpasset formålet, en eller flere forstøverdyser, holdere for prøveeksemplarerne, en anordning til opvarmning af kammeret og de nødvendige kontrolmidler. Dimensioner og konstruktionsdetaljer for apparatet er valgfri, når blot afprøvningsbetingelserne overholdes.
 1.2.
 Det er vigtigt at sikre at, opløsning, som samler sig på kammerets dæksel, ikke drypper ned på prøveeksemplaret.
 1.3.
 Opløsning, som drypper ned fra prøveemnet, må ikke føres tilbage til beholderen og derefter forstøves på ny.
 1.4.
 Apparatet må ikke være fremstillet af materialer, som har indflydelse på salttågens korroderende egenskaber.
 2. PRØVEEMNETS ANBRINGELSE I TÅGEKAMMERET
 2.1.
 Prøveeksemplarerne med undtagelse af retractorerne skal fastholdes eller være udspændt mellem 15o og 30o i forhold til lodret og så vidt muligt parallelt med den vandrette salttågestrøms hovedretning bestemt i forhold til den dominerende overflade af prøveemnet.
 2.2.
 Retractorerne skal være understøttet eller udspændt på en sådan måde, at aksler i ruller til oprulning af gjorden er vinkelrette på den vandrette salttågestrøms hovedretning i kammeret. Retractorens åbning til gjorden skal ligeledes vende i denne hovedretning.
 2.3.
 Hver prøve skal anbringes, så salttågen har fri adgang til alle prøver.
 2.4.
 Prøverne anbringes, så det undgås, at saltopløsning fra én prøve drypper til en anden prøve.
 3. SALTOPLØSNING
 3.1.
 Saltopløsningen fremstilles ved opløsning af 5 ± 1 dele efter vægt natriumchlorid i 95 dele destilleret vand. Det anvendte natriumchlorid skal i det væsentlige være nikkel- og kobberfrit og må i tør tilstand indeholde højst 0,1 procent natriumiodid og højst 0,3 % totale urenheder.
 3.2.
 Opløsningen skal være sådan, at når den forstøves ved 35 oC, ligger pH af den opsamlede væske i området 6,5 til 7,2.
 4. TRYKLUFT
 4.1.
 Den tilførte trykluft til dysen (dyserne) til forstøvning af saltopløsningen skal være fri for olie og urenheder og skal have et tryk mellem 70 kN/m2 og 170 kN/m2.
 5. BETINGELSERNE I TÅGEKAMMERET
 5.1.
 Eksponeringsområdet i tågekammeret skal holdes på 35 ± 5 oC. Der anbringes mindst to rene opsamlingskar i eksponeringsområdet, således at der ikke opsamles dråber af opløsning fra prøverne eller fra nogen anden kilde. Opsamlingskarrene skal være placeret tæt ved prøveeksemplarerne, det ene så tæt som muligt på dyserne, det andet så langt fra alle dyserne som muligt. Tågen skal være således, at der på hver 80 cm2 af den vandrette opsamlingszone i hvert opsamlingskar gennemsnitligt opsamles mellem 1,0 og 2,0 ml opløsning i timen, målt over gennemsnitligt mindst 16 timer.
 5.2.
 Dysen (eller dyserne) skal være rettet


text:
eller forskudt på en sådan måde, at forstøvningen ikke direkte slår imod prøveeksemplarerne.
 BILAG 5
 SLID- OG MIKROGLIDEPRØVE
 Figur 1
 Fremgangsmåde type 1
 Eksempel a
 Eksempel b
 Eksempler på prøveopstillinger for forskellige typer justeringsanordninger.
 Figur 2
 Fremgangsmåde type 2
 Figur 3
 Mikroglideprøve
 Belastningen på 50 N af prøvningsanordningen skal være lodret styret, så det forhindres, at massen kommer i svingninger og gjorden bliver snoet.
 Fastgørelsesanordningen skal være fastgjort til belastningen på 50 N på samme måde som i køretøjet.
 BILAG 6
 BESKRIVELSE AF PRØVEVOGNEN
 1. PRØVEVOGN
 1.1.
 Til prøvning af barnefastholdelsesanordninger skal vognens masse, når den alene bærer sædet, være 400 ± 20 kg. Til prøvning af barnefastholdelsesanordninger i kategorien »køretøjsspecifik« skal prøvevognen med den påmonterede køretøjsstruktur have en masse på 800 kg. Den samlede masse af vognen og køretøjets struktur kan dog om nødvendigt øges i trin på 200 kg. I intet tilfælde må den samlede masse afvige mere ± 40 kg fra den nominelle værdi.
 2. KALIBRERINGSSKÆRM
 2.1.
 En kalibreringsskærm fastgøres solidt til vognen og forsynes med en tydelig udslagsgrænselinje, der gør det muligt at bestemme overholdelsen af kriterierne for fremadgående bevægelse ud fra fotografiske optegnelser.
 3. SÆDE
 3.1.
 Sædet skal være konstrueret som følger:
 3.1.1.
 Sædet skal have stift, fast ryglæn med de i tillæg 1 til dette bilag angivne mål. Underdelen og overdelen er udført i stålrør Ø 20 mm.
 3.1.2.
 Sædehynden er stiv og har de i tillæg 1 til dette bilag angivne mål. Sædehyndens bageste del er udført i stiv metalplade med overkant bestående af et rør Ø 20 mm. Sædets forreste del er ligeledes udført i rør Ø 20 mm.
 3.1.3.
 For at give adgang til forankringsbeslagene skal sædehynden bagtil have åbninger som foreskrevet i tillæg 1 til dette bilag.
 3.1.4.
 Sædets bredde er 800 mm.
 3.1.5.
 Sædets ryglæn og sædehynde er betrukket med polyurethanskum, hvis karakteristika er angivet i tabel 1. Hyndens dimensioner er angivet i tillæg 1 til dette bilag.
 Tabel 1:
 Vægtfylde efter ISO 485 (kg/m3)
 43
 Hårdhed efter ISO 2439B (N)
 p — 25 %
 125
 p — 40 %
 155
 Trykstyrke efter ISO 3386 (kPa)
 4
 Brudforlængelse efter ISO 1798 ( %)
 180
 Brudstyrke efter ISO 1798 (kPa)
 100
 Blivende deformation efter ISO 1856 ( %)
 3
 3.1.6.
 Polyurethanskummet skal være overtrukket med markisestof af polyacrylat-fiber med karakteristika som angivet i tabel 2.
 Tabel 2:
 Specifik masse (g/m2)
 290
 Brudstyrke efter DIN 53587 på 50 mm bredt prøveemne:
 i længderetningen (kg):
 i tværretningen (kg):
 120
 80
 3.1.7.
 Betrækning af sædet og ryglænet (1)
 3.1.7.1.
 Sædets skumhynde fremstilles af en kasseformet skumblok (800 x 575 x 135 mm) på en sådan måde (se figur 1 i tillæg 1 til dette bilag), at dets form svarer til den i figur 2 i tillæg 1 til dette bilag foreskrevne aluminiumbundplade.
 3.1.7.2.
 Der bores seks huller i bundpladen til fastboltning til vognen. Hullerne bores langs pladens længste side, tre i hver side, og placeres afhængigt af vognen konstruktion. Der føres seks bolte gennem hullerne. Det anbefales at fæstne boltene til pladen med


text:
et passende klæbemiddel. Derefter fastgøres boltene med møtrikker.
 3.1.7.3.
 Betrækket (1 250 x 1 200 mm, se figur 3 i tillæg 1 til dette bilag) skæres i tværretningen, så materialet ikke har mulighed for at overlappe efter påsætning. Mellem betrækkets kanter skal der være et mellemrum på ca. 100 mm. Der skal således skæres ca. 1 200 mm af materialet.
 3.1.7.4.
 Der afsættes to streger på tværs hen over betrækket. De afsættes 375 mm fra dettes midterlinje. (Se figur 3 i tillæg 1 til dette bilag).
 3.1.7.5.
 Sædets skumhynde anbringes med oversiden nedad på betrækket med aluminiumbundpladen opad.
 3.1.7.6.
 Betrækket strækkes på begge sider, til de afsatte streger passer med kanterne af aluminiumbundpladen. Svarende til hver bolt skæres et lille snit, og betrækket trækkes over boltene.
 3.1.7.7.
 Der skæres et snit i betrækket svarende til rillerne i bundpladen og i skummet.
 3.1.7.8.
 Betrækket limes fast på aluminiumpladen med en fleksibel lim. Møtrikkerne skal fjernes, før der limes.
 3.1.7.9.
 Flapperne på siden foldes ind mod pladen og limes ligeledes.
 3.1.7.10.
 Flapperne i rillerne foldes ind og fæstnes med stærk tape.
 3.1.7.11.
 Den fleksible lim skal tørre i mindst 12 timer.
 3.1.7.12.
 Ryglænets hynde betrækkes på nøjagtig samme måde som sædet, bortset fra at stregerne på betrækket (1 250 x 850 mm) afsættes 320 mm fra materialets centerlinje.
 3.1.8.
 Linjen Cr falder sammen med skæringslinjen mellem oversiden af sædet og forsiden af ryglænet.
 3.2.
 Afprøvning af bagudvendende anordninger
 3.2.1.
 Til at bære barnefastholdelsesanordningen monteres en særlig ramme på vognen som vist i figur 1.
 3.2.2.
 Et stålrør fastgøres solidt til vognen, således at en belastning på 5 000 ± 50 N, der påføres vandret på midten af røret, ikke medfører en større bevægelse end 2 mm.
 3.2.3.
 Rørets dimensioner skal være: 500 × 100 × 90 mm.
 Figur 1
 Opstilling til afprøvning af bagudvendende anordning
 Mål i mm
 3.3.
 Prøvevognens vognbund
 3.3.1.
 Prøvevognens vognbund skal fremstilles af et flad metalplade af ensartet tykkelse og ensartet materiale, jf. figur 2 til tillæg 3 til dette bilag.
 3.3.1.1.
 Vognbunden skal være stift monteret på prøvevognen. Vognbundens højde i forhold til projektionspunktet for Cr-aksen, dimension X 2/ (2) i figur 2, skal justeres, så den opfylder forskrifterne i punkt 7.1.4.1.9.
 3.3.1.2.
 Vognbunden skal konstrueres således, at overfladehårdheden ikke er under 120 HB i henhold til EN ISO 6506-1:1999.
 3.3.1.3.
 Vognbunden skal kunne modstå en påført vertikal belastning på 5 kN uden at der opstår en vertikal bevægelse på mere end 2 mm i forhold til Cr-aksen, og uden at der opstår blivende deformation.
 3.3.1.4.
 Vognbundens overfladeruhed må højst være Ra 6,3 i henhold til ISO 4287:1997.
 3.3.1.5.
 Vognbunden skal være konstrueret således, at der ikke opstår en blivende deformation efter en dynamisk prøvning af en barnefastholdelsesanordning i overensstemmelse med dette regulativ.
 4. STOPANORDNING
 4.1.
 Anordningen består af to ens energioptagende enheder, der er monteret parallelt.
 4.2.
 Om nødvendigt anvendes en ekstra energioptagende enhed for hver 200 kg forøgelse af den nominelle masse. Hver energioptagende enhed består af:
 4.2.1.
 et ydre hus, dannet af et stålrør


text:
4.2.2.
 et energioptagende rør af polyurethan
 4.2.3.
 en olivenformet knap af poleret stål, der trænger ind i den energioptagende enhed, og
 4.2.4.
 en aksel og en anslagsplade.
 4.3.
 Dimensionerne på de forskellige dele af denne energioptagende enhed er gengivet i tillæg 2 til dette bilag.
 4.4.
 Specifikationerne for det energioptagende materiale er angivet i tabel 3 og 4 i dette bilag.
 4.5.
 Stopanordningen opbevares i mindst 12 timer ved en temperatur mellem 15 og 25 oC, før den anvendes til den i bilag 7 til de i dette regulativ beskrevne kalibreringsprøver. Ved hver type prøve skal stopanordningen opfylde præstationskravene i bilag 7, tillæg 1 og 2. Til dynamisk prøvning af barnefastholdelsesanordningen skal stopanordningen opbevares i mindst 12 timer ved samme temperatur, som inden for ± 2 oC svarer til temperaturen ved kalibreringsprøven. Enhver anden anordning, der giver tilsvarende resultater, kan godtages.
 Tabel 3
 Specifikationer for energioptagende materiale »A«
 (ASTM Metode D 735, medmindre andet er angivet)
 Shore-hårdhed A:
 95 ± 2 ved en temperatur på 20 ± 5 oC
 Brudstyrke:
 Ro 350 kg/cm2
 Minimumforlængelse:
 Ao 400 %
 Elasticitetsmodul ved 100 % forlængelse:
 110 kg/cm2
 ved 300 % forlængelse:
 240 kg/cm2
 Lavtemperaturskørhed (ASTM Metode D736):
 5 timer ved - 55 oC
 Blivende deformation (Metode B):
 22 timer ved 70 oC 45 %
 Vægtfylde ved 25 oC:
 1,05 til 1,10
 Ældning I luft (ASTM Metode D 573)
 70 timer ved 100 oC:
 shore-hårdhed: maks. ændring ± 3
 brudstyrke: brudstyrkeformindskelse < 10 % af Ro
 forlængelse: formindskelse < 10 % of Ao
 vægt: formindskelse < 1 %
 Nedsænkning i olie (ASTM Metode nr. 1 olie):
 70 timer ved 100 oC:
 shore-hårdhed: maks. ændring ± 4
 brudstyrke: brudstyrkeformindskelse < 15 % af Ro
 forlængelse: formindskelse < 10 % of Ao
 volumen: kvældning < 5 %
 Nedsænkning i olie (ASTM Metode nr. 3 olie):
 70 timer ved 100 oC:
 brudstyrke: brudstyrkeformindskelse < 15 % af Ro
 forlængelse: formindskelse < 15 % of Ao
 volumen: kvældning < 20 %
 Nedsænkning i destilleret vand:
 1 uge ved 70 oC:
 brudstyrke: brudstyrkeformindskelse < 35 % af Ro
 forlængelse: forøgelse < 20 % af Ao
 Tabel 4
 Specifikationer for energioptagende materiale »B«
 (ASTM Metode 2000 (1980) medmindre andet er angivet)
 Shore-hårdhed A:
 88 ± 2 ved en temperatur på 20 ± 5 oC
 Brudstyrke:
 Ro 300 kg/cm2
 Minimumforlængelse:
 Ao 400 %
 Elasticitetsmodul ved 100 % forlængelse:
 70 kg/cm2
 ved 300 % forlængelse:
 130 kg/cm2
 Lavtemperaturskørhed (ASTM Metode D 736):
 5 timer ved - 55 oC
 Blivende deformation (Metode B):
 22 timer ved 70 oC 45 %
 Vægtfylde ved 25 oC:
 1,08 til 1,12
 Ældning i luft (ASTM Metode D 573 (1981)):
 70 timer ved 100 oC:
 shore-hårdhed: maks. ændring ± 3
 brudstyrke: brudstyrkeformindskelse < 10 % af Ro
 forlængelse: formindskelse < 10 % of Ao
 vægt: formindskelse < 1 %
 Nedsænkning i olie (ASTM Metode D 471 (1979) Olie nr. 1):
 70 timer ved 100 oC:
 shore-hårdhed: maks. ændring ± 4
 brudstyrke: brudstyrkeformindskelse < 15 % af Ro
 forlængelse: formindskelse < 10 % of Ao
 volumen: kvældning < 5


text:
%
 Nedsænkning i olie (ASTM Metode D 471 (1979) Olie nr. 3):
 70 timer ved 100 oC:
 brudstyrke: brudstyrkeformindskelse < 15 % af Ro
 forlængelse: formindskelse < 15 % of Ao
 volumen: kvældning < 20 %
 Nedsænkning i destilleret vand:
 uge ved 70 oC:
 brudstyrke: brudstyrkeformindskelse < 35 % af Ro
 forlængelse: forøgelse < 20 % af Ao
 (1) Nærmere oplysninger om de anvendte materialer i denne proces kan rekvireres fra TNO (Research Institute for Road Vehicles), Schoemakerstraat 97, 2628 VK Delft, Nederlandene.
 (2) Dimensionen X skal være 210 mm med et justeringsområde på ± 70 mm.
 Tillæg 1
 Figur 1
 Dimensioner af sædet og dets hynder
 Figur 2
 Dimensioner på aluminium-bundplade
 Aluminiumplade inden bukning
 Mål i mm.
 Figur 3
 Dimensioner af materiale til betræk
 Afsæt streger på materialet
 Mål i mm.
 Figur 4
 Tredimensional afbildning af sædet
 Tillæg 2
 Stopanordning
 dimensioner til frontalsammenstød (i mm)
 Figur 1
 Figur 1a
 Materiale A
 Figur 1b
 Materiale B
 Figur 2
 Stopanordning med olivenformet knap
 (*)
 Dette mål kan variere mellem 43 og 49 mm.
 Figur 3
 Stopanordning med olivenformet knap
 Mål i mm
 Figur 4
 Stopanordning (samlet)
 Påkørsel bagfra
 Mål i mm
 Figur 5
 Polyurethanrør for stopanordning
 Påkørsel bagfra
 materiale A
 Tillæg 3
 ANBRINGELSE OG BRUG AF FORANKRINGER PÅ PRØVEVOGNEN
 1.
 Forankringerne anbringes som vist i nedenstående figur.
 Når standarforanikringspladen fastgøres til forankringspunkt A og B eller B0, skal pladerne monteres med bolten i tværgående horisontal retning og med vinkeloverfladen vendende indad, og de skal kunne rotere frit om aksen.
 2.
 Til barnefastholdelsesanordninger i kategori »universal« og »begrænset« skal anvendes følgende forankringspunkter:
 2.1.
 for barnefastholdelsesanordninger, der anvender hofteseler, punkt A og B
 2.2.
 for barnefastholdelsesanordninger med hofte- og diagonalseler, punkt A, B0 og C
 2.3.
 for barnefastholdelsesanordninger med ISOFIX-beslag, bageste punkt H1 og H2.
 3.
 Forankring A, B og/eller (bagerste) H1, H2 og D skal anvendes til barnefastholdelsesanordninger i kategorien »semi-universal« med kun én øverste forankring.
 4.
 Forankring A, B og/eller (bagerste) H1, H2, E og F skal anvendes til barnefastholdelsesanordninger i kategorien »semi-universal« med yderligere to øvre forankringer.
 5.
 Forankringspunkterne R1, R2, R3, R4 og R5 er supplerende forankringspunkter til bagudvendende barnefastholdelsesanordninger i kategori »semi-universal« med en eller flere supplerende forankringer (se punkt 8.1.3.5.3)
 6.
 Bortset fra punkt C (der repræsenterer vendebeslagets placering på stolpen), viser de punkter, der svarer til forankringernes placering, hvor gjordenes ender skal tilsluttes vognen eller belastningstransduceren. Den struktur, der bærer forankringerne, skal være stiv. De øverste forankringer må ikke blive forskudt mere end 0,2 mm i længderetningen, når de belastes med 980 N i denne retning. Vognen skal være således konstrueret, at der ikke opstår blivende deformation i de dele, der bærer forankringerne under prøven.
 7.
 Til lifte i gruppe 0 kan punkterne A1 og/eller B1 anvendes alternativt som angivet af fastholdelsesanordningens fabrikant. A1 og B1 er beliggende på en tværgående linje gennem R1 i en afstand af 350 mm fra R1.
 8.
 Til prøvning af barnefastholdelsesanordninger i kategorien »universal« og »begrænset« monteres en standardsele med retractor som specificeret i bilag 13, på prøvesædet. Den gjord,


text:
der anvendes mellem retractoren og standardselens forankringsplade A1, skal udskiftes før hver dynamisk prøvning.
 9.
 Til prøvning af barnefastholdelsesanordninger med topstrop anvendes forankringerne G1 og G2.
 10.
 Hvis der er tale om en barnefastholdelsesanordning, der anvender et støtteben, udvælger den tekniske tjeneste de forankringer, der skal anvendes, i henhold til punkt 2, 3, 4 eller 5 ovenfor og med støttebenet justeret som angivet i punkt 7.1.4.1.9.
 Figur 1
 Figur 2
 Figur 3
 BILAG 7
 KURVE OVER PRØVEVOGNENS DECELERATION SOM FUNKTION AF TIDEN
 1.
 Decelerationskurven for prøvevognen, hvorpå der er anbragt lodder til en total masse på 455 ± 20 kg, når barnefastholdelsesanordningen afprøves efter punkt 8.1.3.1 i dette regulativ, og på 910 ± 40 kg, når barnefastholdelsesanordningen afprøves efter punkt 8.1.3.2 i dette regulativ, idet den nominelle masse af prøvevogn og køretøjsstruktur er 800 kg, skal ved frontalsammenstød være inden for det skraverede område i tillæg 1 til dette bilag og, ved påkørsel bagfra, inden for det skraverede område i tillæg 2 til dette bilag.
 2.
 Om nødvendigt kan der til den nominelle masse af prøvevognen og den til denne fastgjorte køretøjsstruktur for hver forøgelse på 200 kg tilføjes en ekstra dødmasse på 28 kg. Den totale masse af prøvevogn, køretøjstruktur og dødmasser må i intet tilfælde afvige mere end ± 40 kg fra den nominelle værdi ved kalibreringsprøverne. Ved kalibrering af stopanordningen skal standselængden være 650 ± 30 mm for frontalsammenstød og 275 ± 20 mm for påkørsel bagfra.
 3.
 Kalibrerings- og måleprocedurer skal svare til dem, der er fastlagt i den internationale standard ISO 6487 (1980), og måleapparaturet skal være i overensstemmelse med specifikationen af en datakanal med kanalfrekvensklasse (CFC) 60.
 Tillæg 1
 Kurve over vognens deceleration som funktion af tiden
 (kurve til kalibrering af stopanordningen)
 Påkørsel forfra
 Tillæg 2
 Kurve over vognens deceleration som funktion af tiden
 (kurve til kalibrering af stopanordningen)
 Påkørsel bagfra
 BILAG 8
 BESKRIVELSE AF ATTRAPPERNE
 1.
 Almindelige forhold
 1.1.
 Attrapperne i dette regulativ er beskrevet i tillæg 1 til 3 til dette bilag og i tekniske tegninger udarbejdet af TNO (Research Institute for Road Vehicles), Schoemakerstraat 97, 2628 VK Delft, Nederlandene.
 1.2.
 Alternative attrapper kan anvendes, forudsat at:
 1.2.1.
 deres ækvivalens kan godtgøres til den kompetente myndigheds tilfredshed, og
 1.2.2.
 deres anvendelse er registreret i prøvningsrapporten og i den i bilag 1 til dette regulativ beskrevne meddelelsesformular.
 Tillæg 1
 BESKRIVELSE AF 9-MÅNEDERS OG 3-, 6- OG 10-ÅRS ATTRAPPER
 1. ALMINDELIGE FORHOLD
 1.1.
 Dimensioner og masse af de nedenfor beskrevne attrapper er baseret på antropometri af børn svarende til 50 % percentilen for en alder af hhv. 9 måneder og 3, 6 og 10 år.
 1.2.
 Attrappen består af et skelet af metal og polyester med kropsdele af støbt polyurethan.
 1.3.
 De enkelte dele af attrappen ses i figur 9.
 2. OPBYGNING
 2.1. Hoved
 2.1.1.
 Hovedet er udført i polyurethan forstærket med metalbånd. Indvendigt i hovedet kan måleudstyr monteres på en polyamidblok placeret i tyngdepunktet.
 2.2. Hvirvler
 2.2.1. Halshvirvler
 2.2.1.1.
 Halsen består af fem ringe af polyurethan med en kerne af polyamid. Ring-taphvirvelblokken er


text:
af polyamid.
 2.2.2. Lændehvirvler
 2.2.2.1.
 De fem lændehvirvler er fremstillet af polyamid.
 2.3. Brystkasse
 2.3.1.
 Brystkassens skelet består af en ramme af stålrør, hvorpå skulderleddene er monteret. Rygraden består af et stålkabel med fire gevindstykker.
 2.3.2.
 Skelettet er betrukket med polyurethan. Måleudstyr kan monteres i brysthulen.
 2.4. Lemmer
 2.4.1.
 Arme og ben er ligeledes udført i polyurethan forstærket med metalelementer i form af firkantrør, bånd og plader. Knæene og albuerne har justerbare hængselled. Leddene for overarme og lår er justerbare kugleled.
 2.5. Bækken
 2.5.1.
 Bækkenet er udført i glasfiberarmeret polyester, ligeledes betrukket med polyurethan.
 2.5.2.
 Formen af bækkenets overside, der er vigtig for bestemmelse af følsomheden for abdominal belastning, er så vidt som muligt eftergjort efter et barns bækken.
 2.5.3.
 Hofteleddene er placeret lige under bækkenet.
 2.6. Samling af attrappen
 2.6.1. Hals-brystkasse-bækken
 2.6.1.1.
 Lændehvirvler og bækken skrues på stålkablet, og spændingen korrigeres med en møtrik. Halshvirvlerne monteres og justeres på samme måde. Da stålkablet ikke må kunne bevæge sig frit gennem brystkassen, må lændehvirvlernes spænding ikke kunne indstilles fra halsen eller omvendt.
 2.6.2. Hoved-hals
 2.6.2.1.
 Hovedet kan monteres og justeres med en bolt og en møtrik gennem ring-taphvirvelblokken.
 2.6.3. Torso-lemmer
 2.6.3.1.
 Arme og ben kan monteres og justeres i forhold til torsoen ved hjælp af kugleled.
 2.6.3.2.
 Skulderleddenes ledkugler er fastgjort på torsoen; hofteleddenes er fastgjort på benene.
 3. VIGTIGSTE SPECIFIKATIONER
 3.1. Masse
 Tabel 1
 Komponent
 Masse i kg efter aldersgruppe
 9 måneder
 3 år
 6 år
 10 år
 Hoved +
 2,20
 ± 0,10
 2,70
 ± 0,10
 3,45
 ± 0,10
 3,60
 ± 0,10
 Torso
 3,40
 ± 0,10
 5,80
 ± 0,15
 8,45
 ± 0,20
 12,30
 ± 0,30
 Øvre
 0,70
 ± 0,05
 1,10
 ± 0,05
 1,85
 ± 0,10
 2,00
 ± 0,10
 Nedre
 0,45
 ± 0,05
 0,70
 ± 0,05
 1,15
 ± 0,05
 1,60
 ± 0,10
 Øvre
 1,40
 ± 0,05
 3,00
 ± 0,10
 4,10
 ± 0,15
 7,50
 ± 0,15
 Nedre
 0,85
 ± 0,05
 1,70
 ± 0,10
 3,00
 ± 0,10
 5,00
 ± 0,15
 I alt
 9,00
 ± 0,20
 15,00
 ± 0,30
 22,00
 ± 0,50
 32,00
 ± 0,70
 3.2. Vigtigste dimensioner
 3.2.1.
 De vigtigste dimensioner, baseret på figur 1 i dette bilag, er givet i tabel 2.
 Figur 1
 Attrappens vigtigste dimensioner
 Tabel 2
 Nr.
 Dimensioner
 Målangivelser i mm for hver aldersgruppe
 9 måneder
 3 år
 6 år
 10 år
 1
 Bagside af balder til forside af knæ
 195
 334
 378
 456
 2
 Bagside af balder til popliteus, siddende
 145
 262
 312
 376
 3
 Tyngdepunkt til sæde
 180
 190
 190
 200
 4
 Brystvidde
 440
 510
 580
 660
 5
 Brystdybde
 102
 125
 135
 142
 6
 Afstand mellem skulderblade
 170
 215
 250
 295
 7
 Hovedets bredde
 125
 137
 141
 141
 8
 Længde af hoved
 166
 174
 175
 181
 9
 Hoftevidde, siddende
 510
 590
 668
 780
 10
 Hoftevidde, stående (ikke vist)
 470
 550
 628
 740
 11
 Hoftedybde, siddende
 125
 147
 168
 180
 12
 Hoftebredde, siddende
 166
 206
 229
 255
 13
 Halsbredde
 60
 71
 79
 89
 14
 Sæde til albue
 135
 153
 155
 186
 15
 Skulderbredde
 216
 249
 295
 345
 16
 Øjenhøjde, siddende
 350
 460
 536
 625
 17
 Højde, siddende


text:
450
 560
 636
 725
 18
 Skulderhøjde, siddende
 280
 335
 403
 483
 19
 Fodsål til popliteus, siddende
 125
 205
 283
 355
 20
 Højde (ikke vist)
 708
 980
 1 166
 1 376
 21
 Lårhøjde, siddende
 70
 85
 95
 106
 4. JUSTERING AF LED
 4.1. Almindelige forhold
 4.1.1.
 For at anvendelse af attrapperne skal give reproducerbare resultater, er det uomgængelig nødvendigt at specificere og justere friktionen i de forskellige led, spændingen i hals- og lændekabler, samt stivheden af abdominalindsatsen.
 4.2. Justering af halskablet
 4.2.1.
 Torsoen lægges på ryggen i et vandret plan.
 4.2.2.
 Monter den komplette nakkeenhed uden hoved.
 4.2.3.
 Spænd strammemøtrikken på ring-taphvirvelblokken.
 4.2.4.
 Før en passende stang eller bolt gennem ring-taphvirvelblokken.
 4.2.5.
 Løsn strammemøtrikken, indtil ring-taphvirvelblokken er sænket 10 ± 1 mm, når der påføres en nedadgående belastning på 50 N på stangen eller bolten gennem ring-taphvirvelblokken (se figur 2).
 Figur 2
 50 N
 4.3. Ring-taphvirvelled
 4.3.1.
 Torsoen lægges på ryggen i et vandret plan.
 4.3.2.
 Monter den komplette enhed hals og hoved.
 4.3.3.
 Spænd bolten og justermøtrikken gennem hovedet og ring-taphvirvelblokken med hovedet vandret.
 4.3.4.
 Løsn justermøtrikken, indtil hovedet begynder at bevæge sig (se figur 3).
 Figur 3
 4.4. Hofteled
 4.4.1.
 Læg bækkenet med forsiden nedad i et vandret plan.
 4.4.2.
 Monter låret uden underben.
 4.4.3.
 Spænd justermøtrikken med låret i vandret stilling.
 4.4.4.
 Løsn justermøtrikken, indtil låret begynder at bevæge sig.
 4.4.5.
 I de indledende stadier skal hofteleddet kontrolleres ofte på grund af problemer med »tilkøring« (se figur 4).
 Figur 4
 4.5. Knæled
 4.5.1.
 Låret anbringes vandret.
 4.5.2.
 Monter underbenet.
 4.5.3.
 Spænd justermøtrikken på knæleddet med underbenet i vandret stilling.
 4.5.4.
 Løsn justermøtrikken, indtil underbenet begynder at bevæge sig (se figur 5).
 Figur 5
 4.6. Skulderled
 4.6.1.
 Anbring torsoen i opret stilling.
 4.6.2.
 Monter overarmen uden underarmen.
 4.6.3.
 Spænd skulderens justermøtrikker med overarmen i vandret stilling.
 4.6.4.
 Løsn justermøtrikken, indtil overarmen begynder at bevæge sig (se figur 6).
 4.6.5.
 I de indledende stadier skal skulderleddene kontrolleres ofte på grund af problemer med »tilkøring«.
 Figur 6
 4.7. Albueled
 4.7.1.
 Anbring overarmen i lodret stilling.
 4.7.2.
 Monter underarmen.
 4.7.3.
 Spænd albueleddets justermøtrik med underarmen i vandret stilling.
 4.7.4.
 Løsn justermøtrikken, indtil underarmen begynder at bevæge sig (se figur 7).
 Figur 7
 4.8. Lændekabel
 4.8.1.
 Øverste del af torsoen, lændehvirvler, nederste del af torsoen, abdominalindsats, kabel og fjeder samles.
 4.8.2.
 Spænd kablets justermøtrik i torsoens nedre del, så fjederen presses sammen til 2/3 af sin frie længde. (se figur 8).
 Figur 8
 4.9. Kalibrering af abdominalindsatsen
 4.9.1. Almindelige forhold
 4.9.1.1.
 Til testen skal anvendes en egnet belastningsfrembringende maskine.
 4.9.2.
 Læg abdominalindsatsen på en stiv blok af samme længde og bredde som lændehvirvelsøjlen. Denne blok skal være mindst dobbelt så tyk som lændehvirvelsøjlen (se figur 9).
 4.9.3.
 Der påføres en indledende belastning på 20 N.
 4.9.4.
 Der påføres en vedholdende belastning på 50 N.
 4.9.5.
 Efter to minutter skal udbøjningen af abdominalindsatsen være følgende:
 for
 9 måneders attrap:
 11,5 ± 2,0 mm
 3 års attrap:
 11,5 ± 2,0 mm
 6 års attrap:
 13,0 ± 2,0 mm
 10 års attrap:
 13,0 ± 2,0 mm


text:
Figur 9
 5. INSTRUMENTER
 5.1. Almindelige forhold
 5.1.1.
 Kalibrerings- og målemetoder skal baseres på den internationale standard ISO 6487:1980.
 5.2. Montering af accelerometeret i brystkassen
 Accelerometeret monteres i det beskyttede hulrum i brystet.
 5.3. Angivelse af abdominal penetration
 5.3.1.
 En prøve af modellerler forbindes lodret med forsiden af lændehvirvlerne med tynd selvklæbende tape.
 5.3.2.
 Deformation af modellerleret betyder ikke nødvendigvis, at der har været penetration.
 5.3.3.
 Prøverne af modellerleret skal have samme længde og bredde som lændehvirvelsøjlen; prøvernes tykkelse skal være 25 ± 2 mm.
 5.3.4.
 Kun det modellerler, der følger med attrapperne, må anvendes.
 5.3.5.
 Modellerlerets temperatur skal under testen være 30 ± 5 oC.
 Tillæg 2
 BESKRIVELSE AF »NYFØDT« ATTRAP
 Attrappen består af hoved, torso, arme og ben som en samlet enhed. Torso, arme og ben er støbt ud i ét i Sorbothan, overtrukket med PVC-hud og forsynet med en rygsøjle bestående af en stålfjeder. Hovedet, der er støbt i polyurethan-skum og overtrukket med hud af PVC, er permanent fastgjort til torsoen. Attrappen er iklædt en tætsiddende dragt af bomuld/polyester.
 Attrappens dimensioner og massefordeling er baseret på tilsvarende data for et nyfødt barn svarende til 50 % percentilen og er angivet tabel 1 og 2 og i figur 1.
 Tabel 1
 Vigtigste dimensioner af »nyfødt« attrap
 Dimension
 mm
 Dimension
 mm
 A
 Hale — isse
 345
 E
 Skulderbredde
 150
 B
 Hale — fodsål
 250
 F
 Bredde af brystkasse
 105
 (med strakte ben)
 G
 Dybde af brystkasse
 100
 C
 Bredde af hoved
 105
 H
 Hoftebredde
 105
 D
 Dybde af hoved
 125
 I
 Tyngdepunkt fra isse
 235
 Tabel 2
 Massefordeling for »nyfødt« attrap (1)
 Hoved og hals
 0,7 kg
 Torso
 1,1 kg
 Arme
 0,5 kg
 Ben
 1,1 kg
 Total masse
 3,4 kg
 Figur 1
 Kalibrering af spædbarnsattrap
 1. SKULDERLEDDETS STIVHED
 1.1.
 Attrappen anbringes liggende på ryggen på en vandret overflade, og torsoen understøttes i den ene side, så den ikke kan flytte sig (figur 2).
 1.2.
 Med et fladt stempel Ø 40 mm påføres en vandret belastning på 150 N vinkelret på attrappens superiore-inferiore akse. Stemplets akse skal være i centrum af attrappens skulder og berøre punktet A på skulderen (se figur 2). Stemplets sideafbøjning fra det punkt, hvor det først rører armen, skal være mellem 30 mm og 50 mm.
 1.3.
 Dette gentages på den anden skulder, idet understøtningen vendes.
 2. HOFTELEDDETS STIVHED
 2.1.
 Attrappen anbringes liggende på ryggen på et vandret plan (figur 3), og underbenene holdes sammen med stropper, så knæene rører hinanden.
 2.2.
 Ved hjælp af et stempel 35 mm × 95 mm med flad endeflade påføres knæene en lodret belastning, idet stemplets centerlinje er over det højeste punkt af knæet.
 2.3.
 Stemplet påføres en kraft, der er tilstrækkelig til at bøje hofterne, indtil stemplets endeflade er 85 mm over underlagsplanet. Denne kraft skal være mellem 30 N og 70 N. Sørg for at underbenene ikke berører nogen overflade under testen.
 3. TEMPERATUR
 Kalibreringen skal foretages ved en temperatur mellem 15 oC og 30 oC.
 Figur 2
 Figur 3
 (1) Tykkelsen af PVC-huden skal være 1 ±


text:
0,5 mm.
 Den specifikke vægt skal være 0,865 ± 0,1
 Tillæg 3
 BESKRIVELSE AF 18-MÅNEDERS ATTRAPPEN
 1. ALMINDELIGE FORHOLD
 1.1.
 Attrappens dimensioner og masser er baseret på antropomorfien af et 18-måneders barn svarende til 50 % percentilen.
 2. OPBYGNING
 2.1. Hoved
 2.1.1.
 Hovedet består af et halvstift kranium af plast overtrukket med hud. I kraniehulen er der plads til montering af (ikke obligatoriske) instrumenter.
 2.2. Hals
 2.2.1.
 Halsen består af tre dele:
 2.2.2.
 en massiv hvirvelsøjle af gummi
 2.2.3.
 et justerbart øvre nakkeled i den øverste ende af gummihvirvelsøjlen giver mulighed for rotation om den laterale akse med justerbar friktion
 2.2.4.
 et ikke justerbart kugleled ved basis af nakken.
 2.3. Torso
 2.3.1.
 Torsoen består af et skelet i plast, overtrukket med et kød/hud system. Torsoen har et hulrum på forsiden af skelettet med plads til en skumfyldning, som skal sikre korrekt stivhed af brystkassen. Bagtil har torsoen et hulrum, hvori der kan monteres instrumenter.
 2.4. Abdomen
 2.4.1.
 Attrappens abdomen er et udelt deformerbart element, som indføres i åbningen mellem brystkassen og bækkenet.
 2.5. Lændehvirvelsøjle
 2.5.1.
 Lændehvirvelsøjlen består af en gummisøjle, der er monteret mellem brystkassens skelet og bækkenet. Lændehvirvelsøjlens stivhed er forudindstillet ved hjælp af et metalkabel, der er anbragt i gummisøjlens hule kerne.
 2.6. Bækken
 2.6.1.
 Bækkenet består af halvstiv plast og er støbt i form som bækkenet på et barn. Det er overtrukket med et kød/hud system, der simulerer kød/hud på bækken og balder.
 2.7. Hofteled
 2.7.1.
 Hofteleddene er monteret på den nederste del af bækkenet. Leddene giver mulighed for rotation dels om en lateral akse, dels om en akse vinkelret på den laterale akse, idet der anvendes et kardanled. Den justerbare friktion gælder begge akser.
 2.8. Knæled
 2.8.1.
 Knæleddet giver mulighed for bøjning og strækning af underbenet med justerbar friktion.
 2.9. Skulderled
 2.9.1.
 Skulderleddet er monteret på brystkassens skelet. Ved hjælp af klikstop kan armen anbringes i to udgangsstillinger.
 2.10. Albueled
 2.10.1.
 Albueleddet giver mulighed for bøjning og strækning af underarmen. Ved hjælp af klikstop kan underarmen anbringes i to udgangsstillinger.
 2.11. Samling af attrappen
 2.11.1.
 Rygsøjlekablet monteres i lændehvirvelsøjlen.
 2.11.2.
 Lændehvirvelsøjlen monteres i skelettet mellem bækken og brysthvivelsøjle.
 2.11.3.
 Abdominalindsatsen monteres mellem brystkasse og bækken.
 2.11.4.
 Halsen monteres øverst på brystkassen.
 2.11.5.
 Hovedet monteres øverst på halsen ved hjælp af mellempladen.
 2.11.6.
 Arme og ben monteres.
 3. VIGTIGSTE SPECIFIKATIONER
 3.1. Masse
 Tabel 1
 Massefordeling for 18-måneders attrap
 Komponent
 Masse (kg)
 Hoved + nakke
 2,73
 Torso
 5,06
 Overarm
 0,27
 Underarm
 0,25
 Lår
 0,61
 Underben
 0,48
 Samlet masse
 11,01
 3.2. Vigtigste dimensioner
 3.2.1.
 De vigtigste dimensioner, baseret på figur 1 i dette bilag (gengivet nedenfor) er givet i tabel 2.
 Figur 1
 De vigtigste dimensioner for 18-måneders attrap
 Tabel 2
 Nr.
 Dimension
 Mål (mm)
 1
 Bagside af balder til forside af knæ
 239
 2
 Bagside af balder til popliteus, siddende
 201
 3
 Tyngdepunkt til sæde
 193
 4
 Brystvidde
 474
 5
 Brystdybde
 113
 7
 Hovedets bredde
 124
 8
 Længde af hoved
 160
 9
 Hoftevidde, siddende
 510
 10
 Hoftevidde, stående (ikke vist)
 471
 11
 Hoftedybde, siddende
 125
 12
 Hoftebredde, siddende


text:
174
 13
 Halsbredde
 65
 14
 Sæde til albue
 125
 15
 Skulderbredde
 224
 17
 Højde, siddende
 495 (1)
 18
 Skulderhøjde, siddende
 305
 19
 Fodsål til popliteus, siddende
 173
 20
 Højde (ikke vist)
 820 (1)
 21
 Lårhøjde, siddende
 66
 4. JUSTERING AF LED
 4.1. Almindelige forhold
 4.1.1.
 For at anvendelse af attrapperne skal føre til reproducerbare resultater, er det uomgængelig nødvendigt at justere friktionen i de forskellige led, spændingen i lændehvirvelsøjlen og stivheden af abdominalindsatsen.
 Alle dele skal kontrolleres for beskadigelse inden anvisningerne følges.
 4.2. Lændehvirvelsøjle
 4.2.1.
 Lændehvirvelsøjlen skal kalibreres, før den monteres i attrappen.
 4.2.2.
 Lændehvivelsøjlens nedre monteringsplade anbringes i en opstilling således at siden af lændehvirvelsøjlen er forneden (figur 2).
 Figur 2
 4.2.3.
 Der påføres en nedadrettet kraft på 250 N på den øverste monteringsplade. Den resulterende nedadgående forskydning, der registreres mellem 1 og 2 sekunder efter kraften er påført, skal være mellem 9 og 12 mm.
 4.3. Abdomen
 4.3.1.
 Abdominalindsatsen monteres på en stiv blok med samme længde og bredde som lændehvirvelsøjlen. Tykkelsen af denne blok skal være mindst den dobbelte af tykkelsen af lændehvirvelsøjlen (figur 3).
 4.3.2.
 Der påføres en indledende belastning på 20 N.
 4.3.3.
 Der påføres en vedholdende belastning på 50 N.
 4.3.4.
 Efter to minutter skal udbøjningen af abdominalindsatsen skal være 12 ± 2 mm.
 Figur 3
 4.4. Justering af halsen
 4.4.1.
 Den komplette hals, bestående af gummihvirvelsøjle, nedre kugleled og øvre nakkeled, monteres på en lodret flade med forsiden nedad (figur 4).
 Figur 4
 4.4.2.
 Der påføres en lodret nedadrettet kraft på 100 N på aksen af øvre nakkeled. Det øvre nakkeled skal derved forskydes 22 ± 2 mm nedad.
 4.5. Øvre nakkeled
 4.5.1.
 Den komplette nakke/hoved enhed monteres.
 4.5.2.
 Torsoen lægges på ryggen i et vandret plan.
 4.5.3.
 Med en momentnøgle spændes bolten og justermøtrikken gennem hovedet og øvre nakkeled, indtil hovedet ikke kan bevæge sig under tyngdekraftens påvirkning.
 4.6. Hofte
 4.6.1.
 Låret uden underben monteres på bækkenet.
 4.6.2.
 Låret anbringes vandret.
 4.6.3.
 Friktionen på den laterale akse øges, indtil benet ikke kan bevæge sig under tyngdekraftens påvirkning.
 4.6.4.
 Lårene anbringes vandret i den laterale akses retning.
 4.6.5.
 Friktionen i kardanleddet øges, til låret ikke flytter sig under tyngdekraftens påvirkning.
 4.7. Knæ
 4.7.1.
 Underbenet monteres på låret.
 4.7.2.
 Lår og underben anbringes vandret, idet låret understøttes.
 4.7.3.
 Justermøtrikken spændes ved knæet, indtil underbenet ikke kan flytte sig under tyngdekraftens påvirkning.
 4.8. Skuldre
 4.8.1.
 Underarmen strækkes ud, og overarmen anbringes svarende til den højeste klikstopstilling.
 4.8.2.
 Bliver armen ikke stående i denne stilling, bør klikstoppene i skulderen efterses eller udskiftes.
 4.9. Albue
 4.9.1.
 Overarmen anbringes i klikstoppet svarende til laveste position, og underarmen i klikstoppet svarende til øverste position.
 4.9.2.
 Bliver underarmen ikke stående i denne stilling, bør klikstoppene i albuen efterses eller udskiftes.
 5. INSTRUMENTER
 5.1. Almindelige forhold
 5.1.1.
 18-måneders attrappen er forberedt til montering af et antal transducere, men er som standardudstyr forsynet med erstatninger af tilsvarende størrelse og masse.
 5.1.2.
 Kalibrerings- og målemetoder skal baseres på den internationale standard ISO 6487:1980.
 5.2. Montering af accelerometeret i brystkassen
 5.2.1.
 Accelerometeret monteres i


text:
brysthulen. Dette gøres fra attrappens rygside.
 5.3. Angivelse af abdominal penetration
 5.3.1.
 Det skal ved hurtigfotografering vurderes, hvorvidt der optræder abdominal penetration.
 (1) Attrappens balder, ryg og hoved støtter mod en lodret flade.
 BILAG 9
 FRONTALSAMMENSTØD MOD BARRIERE
 1. INSTALLATIONER, METODER OG MÅLEINSTRUMENTER
 1.1. Prøveareal
 Prøvningsarealet skal være tilstrækkeligt til tilløbsbane, barriere og de tekniske installationer, der er nødvendige til prøvningen. Den sidste del af banen, mindst 5 meter inden barrieren, skal være vandret, flad og jævn.
 1.2. Barriere
 Barrieren er en armeret betonblok, som fortil er mindst 3 m bred og mindst 1,5 m høj. Barrierens tykkelse skal være sådan, at den vejer mindst 70 tons. Frontfladen er vinkelret på den sidste del af tilløbsbanen og belagt med krydsfiner med tykkelse 20 ± 1 mm. Barrieren er enten forankret i jorden eller anbragt på jorden med eventuelle ekstra stopanordninger, der begrænser dens bevægelse. En alternativ barriere med andre karakteristika kan anvendes, når den giver mindst lige så konklusive resultater.
 1.3. Køretøjets fremdrift
 I sammenstødsøjeblikket må køretøjet ikke længere være underkastet virkningen af ekstra styre- eller fremdrivningsanordninger. Det skal ramme forhindringen i en bane vinkelret på Sammenstødsfladen; den lodrette midterlinje gennem køretøjets front og den lodrette midterlinje gennem Sammenstødsfladen må højst være forskudt ± 30 cm fra hinanden i sideretningen.
 1.4. Køretøjets tilstand
 1.4.1.
 Under prøven skal køretøjet enten være monteret med alle sine sædvanlige komponenter og udstyrsdele, som medregnes i dets egenvægt, eller være i en sådan tilstand, at dette krav er opfyldt for komponenter og udstyr, som har betydning for passagerkabinen og køretøjets vægtfordeling som helhed.
 1.4.2.
 Bliver køretøjet fremdrevet med ydre midler, skal brændstoftanken være fyldt op til mindst 90 % af sin kapacitet med en ikke-brændbar væske med en massefylde og viskositet omtrent svarende til det normalt anvendte brændstofs. Alle øvrige systemer (bremsevæskebeholdere, køler osv.) skal være tomme.
 1.4.3.
 Bliver køretøjet fremdrevet af sin egen motor, skal brændstoftanken være mindst 90 % fyldt. Alle øvrige væskebeholdere skal være fyldt op.
 1.4.4.
 På fabrikantens begæring kan den tekniske tjeneste, som forestår prøvningen, tillade, at samme køretøj, som er blevet benyttet til prøver i henhold til andre regulativer (herunder prøver, som kan påvirke køretøjets opbygning), desuden benyttes til de i dette regulativ foreskrevne prøver.
 1.5. Sammenstødshastighed
 Sammenstødshastigheden skal være 50 +0/-2 km/h. Har sammenstødshastigheden været højere, anses udfaldet af prøven dog for tilfredsstillende, når de fastlagte krav er overholdt.
 1.6. Måleapparater
 Det i punkt 1.5 ovenfor omhandlede apparat til hastighedsregistrering skal have en nøjagtighed på 1 %.
 BILAG 10
 FREMGANGSMÅDE VED PRØVNING MED PÅKØRSEL BAGFRA
 1. OPSTILLING, FREMGANGSMÅDE OG MÅLEAPPARATUR
 1.1. Prøveareal
 Prøvearealet skal være tilstrækkelig stort til at rumme fremdriftssystemet for slaglegemet og give plads til, at det ramte køretøj bevæger sig efter sammenstødet, samt til at montere afprøvningsudstyret. Den del af prøvearealet, hvor sammenstød og forskubning af det ramte køretøj finder sted, skal være vandret (mindre end 3 % hældning, målt et vilkårligt sted over en længde af en meter).
 1.2. Slaglegeme
 1.2.1.
 Slaglegemet skal være udført i stål og af stiv konstruktion.
 1.2.2.
 Anslagsfladen skal


text:
være flad og mindst 2 500 mm bred og 800 mm høj. Dens kanter skal være afrundede med krumningsradius mellem 40 og 50 mm. Den skal være beklædt med et lag krydsfiner med tykkelse 20 ± 1 mm.
 1.2.3.
 I anslagsøjeblikket skal følgende krav være opfyldt:
 1.2.3.1.
 Anslagsfladen skal være lodret og vinkelret på køretøjets langsgående midterplan.
 1.2.3.2.
 Slaglegemets bevægelsesretning skal være tilnærmelsesvis vandret og parallel med det ramte køretøjs langsgående midterplan.
 1.2.3.3.
 Den lodrette midterlinje af anslagsfladen og det ramte køretøjs langsgående midterplan må højst afvige 300 mm i sideretningen fra hinanden. Endvidere skal anslagsfladen strække sig over hele det ramte køretøjs bredde.
 1.2.3.4.
 Frihøjden af anslagsfladens underkant skal være 175 ± 25 mm.
 1.3. Fremdrivning af slaglegemet
 Slaglegemet kan enten være fastgjort på en vogn (bevægelig barriere) eller være en del af et pendul.
 1.4. For anvendelse af en bevægelig barriere gælder særlige regler
 1.4.1.
 Er slaglegemet fastgjort til vognen (bevægelig barriere) med en fastgøringsdel, skal denne være stiv og ude af stand til at blive deformeret ved anslaget; i anslagsøjeblikket skal vognen kunne bevæge sig frit uden længere at være påvirket af fremdriftsanordningen.
 1.4.2.
 Den samlede masse af vogn og slaglegeme skal være 1 100 ± 20 kg.
 1.5. For anvendelse af et pendul gælder særlige bestemmelser
 1.5.1.
 Afstanden mellem centrum af anslagsoverfladen og pendulets drejningsakse skal være mindst 5 m.
 1.5.2.
 Slaglegemet skal være frit ophængt i stive arme, der er stift fastgjort på det. Det således opbyggede pendul må i det væsentlige ikke kunne deformeres ved anslaget.
 1.5.3.
 Pendulet skal have en indbygget stopanordning, der forhindrer sekundært anslag af slaglegemet mod prøvekøretøjet.
 1.5.4.
 I anslagsøjeblikket skal hastigheden af pendulets slagcentrum være mellem 30 og 32 km/h.
 1.5.5.
 Den reducerede masse »mr« af pendulets slagcentrum defineres som funktion af totalmassen »m«, afstanden »a« (1) mellem anslagscentret og drejningsaksen og afstanden »l« mellem tyngdepunktet og drejningsaksen, ved følgende udtryk:
 mr..m.(l/a)
 1.5.6.
 Den reducerede masse »mr« skal være 1 100 ± 20 kg.
 1.6. Almindelige bestemmelser for slaglegemets masse og hastighed
 Har prøvning har fundet sted med højere anslagshastighed end de i punkt 1.5.4 foreskrevne og/eller med en større masse end de i punkt 1.5.3 eller 1.5.6 foreskrevne, og køretøjets opfylder kravene, anses prøven for at være tilfredsstillende udført.
 1.7. Køretøjets tilstand under prøvningen
 Under prøven skal køretøjet enten være monteret med alle sine sædvanlige komponenter og udstyrsdele, som medregnes i egenvægten, eller være i en sådan tilstand, at dette krav er opfyldt for komponenter og udstyr, som har betydning for passagerkabinen og køretøjets vægtfordeling som helhed.
 1.8.
 Det komplette køretøj, hvori barnefastholdelsesanordningen er monteret efter monteringsvejledningen, skal stå på en hård, flad og vandret overflade med håndbremsen udløst og i frigear. Der kan afprøves flere barnefastholdelsesanordninger ved samme sammenstødsprøve.
 (1) Afstanden »a« er lig længden af det betragtede synkrone pendul.
 BILAG 11
 SUPPLERENDE FORANKRINGER, DER KRÆVES TIL FASTGØRELSE AF BARNEFASTHOLDELSESANORDNINGER I KATEORIEN SEMI-UNIVERSAL TIL MOTORKØRETØJER
 1.
 Dette bilag finder kun anvendelse på supplerende forankringer til fastgørelse af barnefastholdelsesanordninger i kategorien »semi-universal« til karrosseriet, uanset om der til