text: enighed om enhver ændring ved konsensus, og der bør ikke finde afstemning sted om forslagene, før enhver mulighed for konsensus er udtømt.3. Vedtagne ændringer af denne aftale er åbne for undertegnelse af de deltagende stater ved De Forenede Nationers hovedsæde i tolv måneder fra datoen for deres vedtagelse, medmindre andet er bestemt i selve ændringen.4. Artikel 38, 39, 47 og 50 finder anvendelse på alle ændringer til denne aftale.5. Ændringer til denne aftale træder i kraft for de deltagende stater, som ratificerer eller tiltræder dem, på den tredivte dag efter deponeringen af ratifikations- eller tiltrædelsesinstrumenterne for to tredjedele af de deltagende stater. Derefter træder ændringen for enhver deltagende stat, som ratificerer eller tiltræder en ændring efter deponeringen af det krævede antal ratifikations- eller tiltrædelsesinstrumenter, i kraft på den tredivte dag efter deponeringen af dens ratifikations- eller tiltrædelsesinstrument.6. En ændring kan indeholde en bestemmelse om, at der til dens ikrafttrædelse kræves et mindre eller større antal ratifikationer eller tiltrædelser end fastsat i denne artikel.7. En stat, som bliver deltager i denne aftale efter ikrafttrædelsen af ændringer i overensstemmelse med stk. 5, skal, forudsat at vedkommende stat ikke giver udtryk for en anden hensigt:a) betragtes som værende deltager i denne aftale i dens ændrede form, ogb) betragtes som deltager i den uændrede aftale i forhold til enhver deltagende stat, som ikke er bundet af ændringen.Artikel 46 Opsigelse 1. En deltagende stat kan ved skriftlig meddelelse til De Forenede Nationers Generalsekretær opsige denne aftale og kan anføre årsagen hertil. Undladelse af at anføre årsagen berører ikke opsigelsens gyldighed. Opsigelsen får virkning et år efter modtagelsen af meddelelsen, medmindre denne angiver en senere dato.2. Opsigelsen har ikke på nogen måde indflydelse på en deltagende stats pligt til at opfylde enhver forpligtelse, der er indeholdt i denne aftale, og som ifølge folkeretten måtte påhvile den uafhængigt af denne aftale.Artikel 47 Internationale organisationers deltagelse 1. I tilfælde, hvor en international organisation, jf. artikel 1 i konventionens bilag IX, ikke har kompetence på alle de af aftalen omfattende områder, finder konventionens bilag IX tilsvarende anvendelse på en sådan international organisations deltagelse i denne aftale, bortset fra at følgende bestemmelser i det pågældende bilag ikke finder anvendelse:a) artikel 2, første punktum, ogb) artikel 3, stk. 1.2. I de tilfælde, hvor en international organisation som omhandlet i artikel 1 i konventionens bilag IX har kompetence på alle de af aftalen omfattede områder, finder følgende bestemmelser anvendelse på en sådan international organisations deltagelse i denne aftale:a) På undertegnelses- eller tiltrædelsestidspunktet fremsætter den internationale organisation en erklæring om:i) at den har kompetence på alle områder, der falder ind under denne aftaleii) at dens medlemsstater derfor kun kan blive deltagende stater for de dele af deres territorier, der ikke hører under den internationale organisations ansvarsområde, ogiii) at den accepterer staternes rettigheder og forpligtelser i henhold til denne aftale.b) En international organisations deltagelse kan i intet tilfælde medføre rettigheder i henhold til denne aftale for den internationale organisations medlemsstater.c) I tilfælde af uoverensstemmelse mellem en international organisations forpligtelser i henhold til denne aftale


text: og dens forpligtelser i henhold til aftalen om oprettelse af organisationen eller nogen retsakt, der er afledt deraf, skal forpligtelserne i henhold til denne aftale have forrang.Artikel 48 Bilag 1. Bilagene udgør en integrerende del af denne aftale, og en henvisning til denne aftale eller en af dens dele indbefatter, medmindre andet udtrykkeligt er fastsat, en henvisning til de dertil hørende bilag.2. De deltagende stater kan fra tid til anden revidere bilagene. Sådanne revisioner skal baseres på videnskabelige og tekniske hensyn. Hvis en revision af et bilag vedtages ved konsensus på et møde mellem de deltagende stater, skal den, uanset bestemmelserne i artikel 45, optages i denne aftale og have virkning fra vedtagelsesdagen eller fra en anden dato, der er angivet i revisionen. Hvis en revision af et bilag ikke vedtages ved konsensus på et sådant møde, finder de ændringsprocedurer, der er fastsat i artikel 45, anvendelse.Artikel 49 Depositaren De Forenede Nationers Generalsekretær er depositar for denne aftale og eventuelle ændringer og revisioner heraf.Artikel 50 Autentiske tekster De arabiske, engelske, franske, kinesiske, russiske og spanske tekster til denne aftale har samme gyldighed.Til bekræftelse heraf har undertegnede befuldmægtigede, der er behørigt bemyndiget hertil, undertegnet denne aftale.Åben for undertegnelse i New York, den fjerde december nitten hundrede og femoghalvfems, i et enkelt originaleksemplar, på arabisk, engelsk, fransk, kinesisk, russisk og spansk.Bilag I STANDARDKRAV TIL INDSAMLING OG UDVEKSLING AF DATA Artikel 1 Generelle principper 1. Rettidig indsamling, bearbejdning og analyse af data er af afgørende betydning for en effektiv bevarelse og forvaltning af fælles fiskebestande og stærkt vandrende fiskebestande. I dette øjemed er det nødvendigt at have data fra fiskeriet på disse fiskebestande både fra det åbne hav og fra områder under national jurisdiktion, og de skal indsamles og bearbejdes på en sådan måde, at der kan foretages en statistisk brugbar analyse med henblik på bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne. Sådanne data omfatter fangst- og fiskeriindsatsstatistikker og andre fiskerirelaterede oplysninger såsom fartøjsrelaterede og andre data med henblik på standardisering af fiskeriindsats. De indsamlede data bør også omfatte oplysninger om ikke-målarter og tilknyttede eller afhængige arter. Alle data bør efterprøves for at sikre, at de er nøjagtige. Ugrupperede data skal betragtes som fortrolige. Udbredelse af sådanne data skal foregå under iagttagelse af de betingelser, de er meddelt på.2. Der skal ydes bistand, herunder uddannelse og økonomisk og faglig bistand til udviklingslandene med henblik på at opbygge kapacitet inden for bevarelse og forvaltning af levende marine ressourcer. Bistanden skal være centreret om at øge kapaciteten til at gennemføre indsamling og efterprøvning af data, observatørprogrammer, dataanalyse og forskningsprojekter med henblik på bestandsvurdering. Videnskabsmænd og ledere fra udviklingslandene skal i størst muligt omfang involveres i bevarelsen og forvaltningen af fælles fiskebestande og stærkt vandrende fiskebestande.Artikel 2 Principper for indsamling, bearbejdning og udveksling af data Følgende generelle principper skal tages i betragtning ved fastlæggelsen af parametrene for indsamling, bearbejdning og udveksling af data fra fiskeriet på fælles fiskebestande og stærkt vandrende fiskebestande:a) staterne skal sørge for, at der fra fartøjer, der fører deres flag, indsamles data om fiskeriaktiviteter

type: contracts

jurisdiction: EU


text: under hensyntagen til de særlige karakteristika for hver fangstmetode (f.eks. hvert slæb for trawl, hvert sæt for langline og not, hver opfisket stime for stangfiskeri og hver fiskedag for dørgefiskeri) og i tilstrækkelig detaljeret form til at lette effektiv bestandsvurderingb) staterne skal sørge for, at fiskeridataene efterprøves ved hjælp af et passende systemc) staterne skal indsamle fiskerirelaterede data og andre videnskabelige data til støtte herfor og betids indgive dem i et godkendt format til den berørte lokale eller regionale fiskeriforvaltningsorganisation eller det lokale eller regionale fiskeriforvaltningsarrangement, hvis en sådan eller et sådant eksisterer. Ellers bør staterne samarbejde om at udveksle data enten direkte eller gennem andre samarbejdsmekanismer, som de når til enighed omd) staterne skal inden for rammerne af lokale eller regionale fiskeriforvaltningsorganisationer eller -arrangementer eller på anden måde nå til enighed om specifikationerne for data og det format, de skal forelægges i, i overensstemmelse med dette bilag og under hensyn til fiskebestandenes art og fiskerierne på disse fiskebestande i regionen. Sådanne organisationer eller arrangementer skal anmode ikke-medlemmer eller ikke-deltagere om at indgive data om relevante fiskeriaktiviteter, der udøves af fartøjer, som fører deres flage) sådanne organisationer eller arrangementer skal bearbejde dataene og betids stille dem til rådighed i et godkendt format for alle interesserede stater på de betingelser, der er fastsat af organisationerne eller arrangementerne, ogf) videnskabsmænd fra flagstaten og den berørte lokale eller regionale fiskeriforvaltningsorganisation eller det berørte lokale eller regionale fiskeriforvaltningsarrangement skal analysere data særskilt eller i fællesskab, alt efter hvad der er mest hensigtsmæssigt.Artikel 3 Grunddata 1. Staterne skal indsamle og give den berørte lokale eller regionale fiskeriforvaltningsorganisation eller det berørte lokale eller regionale fiskeriforvaltningsarrangement adgang til følgende typer data, der skal være tilstrækkelig detaljerede til at lette en effektiv bestandsvurdering i overensstemmelse med godkendte procedurer:a) tidsserier for fangst- og fiskeriindsatsstatistikker efter fiskeri og flådeb) samlet fangst efter antal og/eller nominel vægt efter art (både målarter og ikke-målarter) afhængigt af de enkelte fiskerier (Nominel vægt defineres af De Forenede Nationers Levnedsmiddel- og Landbrugsorganisation som landingernes ækvivalent i levende vægt)c) genudsætningsstatistikker, herunder skøn, i det nødvendige omfang, rapporteres som antal eller nominel vægt efter art afhængigt af de enkelte fiskerierd) fiskeriindsatsstatistikker i forbindelse med hver enkelt fangstmetode, oge) position, dato og tidspunkt for fiskeriet og andre statistikker over fiskeriaktiviteter i det fornødne omfang.2. Staterne skal også i det fornødne omfang indsamle og til den berørte lokale eller regionale fiskeriforvaltningsorganisation eller det berørte lokale eller regionale fiskeriforvaltningsarrangement indgive oplysninger til støtte for bestandsvurderingen, herunder:a) oplysning om fangstens sammensætning efter længde, vægt og kønb) andre biologiske oplysninger til støtte for bestandsvurderingen, såsom oplysning om alder, vægt, rekruttering, udbredelse og bestandsidentitet, ogc) anden relevant forskning, herunder undersøgelser af bestandstæthed, biomasseundersøgelser, hydro-akustiske undersøgelser, forskning i miljøfaktorer, der påvirker bestandsstørrelsen, samt oceanografiske og økologiske undersøgelser.Artikel 4 Fartøjsdata og andre oplysninger 1. Staterne skal indsamle følgende typer fartøjsrelaterede data med henblik på standardisering af flådesammensætning og fartøjernes fangsteffekt og omregning mellem forskellige fiskeriindsatsparametre i analysen af fangst- og fiskeriindsatsdata:a) fartøjernes identifikation, flagstat og registreringshavnb) fartøjstypec) fartøjsspecifikationer (f.eks. konstruktionsmateriale, byggedato, registerlængde, bruttoregistertonnage, hovedmaskinernes effekt,


text: lastekapacitet og fangstbevaringsmetoder), ogd) beskrivelse af fiskeredskaber (f.eks. typer, redskabsspecifikationer og mængde).2. Flagstaten skal indsamle følgende oplysninger:a) navigations- og positionsbestemmelsesudstyrb) kommunikationsudstyr og internationalt radiokaldesignal, ogc) besætningens størrelse.Artikel 5 Rapportering Staterne skal sørge for, at fartøjer, der fører deres flag, tilsender deres nationale fiskeriadministration og efter aftale de berørte lokale eller regionale fiskeriforvaltningsorganisationer eller -arrangementer logbogsdata om fangster og fiskeriindsats, herunder data om fiskeriaktiviteter på det åbne hav med tilstrækkelig stor hyppighed til at opfylde nationale krav og regionale og internationale forpligtelser. Sådanne data skal i det nødvendige omfang sendes pr. radio, telex, telefax eller satellittransmission eller på anden måde.Artikel 6 Efterprøvning af data Staterne eller i givet fald de lokale eller regionale fiskeriforvaltningsorganisationer eller -arrangementer skal etablere mekanismer til efterprøvning af fiskeridata, såsom:a) efterprøvning af positioner gennem fartøjsovervågningssystemerb) videnskabelige observatørprogrammer til overvågning af fangster, fiskeriindsats, fangstsammensætning (målarter og ikke-målarter) og andre oplysninger om fiskeriaktiviteternec) rapporter om fangstrejser, landinger og omladningerd) stikprøveundersøgelser i havn.Artikel 7 Dataudveksling 1. Data der indsamles af flagstaterne, skal udveksles med andre flagstater og de berørte kyststater gennem de relevante lokale eller regionale fiskeriforvaltningsorganisationer eller -arrangementer. Sådanne organisationer eller arrangementer skal indsamle data og betids stille dem til rådighed i et godkendt format for alle interesserede stater på de betingelser, der er fastlagt af organisationerne eller arrangementerne, med den fornødne fortrolighed omkring ugrupperede data, og de skal i det omfang, det kan lade sig gøre, udvikle databasesystemer, som giver effektiv adgang til data.2. På globalt niveau skal indsamling og udbredelse af data ske gennem De Forenede Nationers Levnedsmiddel- og Landbrugsorganisation. I tilfælde, hvor der ikke eksisterer nogen lokale eller regionale fiskeriforvaltningsorganisationer eller -arrangementer, kan den nævnte organisation også gøre det samme på lokalt eller regionalt niveau efter aftale med de berørte stater.Bilag II RETNINGSLINJER FOR ANVENDELSE AF PRÆVENTIVE REFERENCEPUNKTER I BEVARELSEN OG FORVALTNINGEN AF FÆLLES FISKEBESTANDE OG STÆRKT VANDRENDE FISKEBESTANDE 1. Et præventivt referencepunkt er en skønsmæssig værdi, der er beregnet efter en godkendt videnskabelig procedure, som svarer til ressourcens og fiskeriets tilstand, og som kan anvendes som ledetråd i fiskeriforvaltningen.2. Der skal anvendes to typer præventive referencepunkter: bevarelsesreferencepunkter (begrænsningsreferencepunkter) og forvaltningsreferencepunkter (målreferencepunkter). Begrænsningsreferencepunkterne fastlægges med henblik på at holde fiskeriet inden for sikre biologiske grænser, inden for hvilke fiskebestandene kan give et maksimalt vedvarende udbytte. Målreferencepunkterne fastlægges med henblik på at opfylde forvaltningsmål.3. Præventive referencepunkter skal være bestandsspecifikke, for at der bl.a. kan tages hensyn til de enkelte fiskebestandes reproduktionskapacitet og genopbygningsevne, karakteristika for fiskerier, der udnytter fiskebestanden, og andre kilder til dødelighed og væsentlige årsager til usikkerhed.4. Forvaltningsstrategierne skal tage sigte på at opretholde eller genopbygge populationerne af de befiskede fiskebestande, og i det nødvendige omfang tilknyttede eller afhængige arter, på niveauer, der er forenelige med tidligere godkendte præventive referencepunkter. Sådanne referencepunkter skal anvendes til at udløse forud aftalte bevarelses- og forvaltningsaktioner. Forvaltningsstrategierne skal omfatte foranstaltninger, der kan iværksættes, når man nærmer sig de præventive referencepunkter.5. Forvaltningsstrategierne skal sikre, at risikoen for at overskride begrænsningsreferencepunkterne er meget lille. Hvis en bestand kommer ned under et begrænsningsreferencepunkt, eller hvis der er risiko for, at den kommer


text: ned under et sådant referencepunkt, skal der indledes bevarelses- og forvaltningsaktioner med henblik på at lette fiskebestandens genopbygning. Forvaltningsstrategierne skal sikre, at målreferencepunkterne ikke overskrides på gennemsnitlig basis.6. Når der kun foreligger utilstrækkelige oplysninger eller ingen oplysninger, der kan danne grundlag for fastlæggelse af referencepunkter for et fiskeri, fastsættes der foreløbige referencepunkter. Foreløbige referencepunkter kan fastlægges ved analogi til lignende og bedre kendte fiskebestande. I sådanne situationer skal fiskeriet gøres til genstand for øget overvågning, således at der kan foretages en revision af de foreløbige referencepunkter, når der foreligger flere oplysninger.7. Den fiskeridødelighed, som fører til et maksimalt vedvarende udbytte, skal betragtes som en minimumsstandard for begrænsningsreferencepunkterne. Forvaltningsstrategierne for fiskebestande, som ikke er overfisket, skal hindre, at fiskeridødeligheden overstiger det niveau, som svarer til det maksimale vedvarende udbytte, og at biomassen ikke kommer ned under en forud fastlagt tærskel. For overfiskede fiskebestande kan den biomasse, som ville føre til et maksimalt vedvarende udbytte, tjene som genopbygningsmål.BILAG B Erklæring vedrørende Det Europæiske Fællesskabs kompetence for så vidt angår spørgsmål henhørende under aftalen om gennemførelse af bestemmelserne i De Forenede Nationers havretskonvention af 10. december 1982 vedrørende bevarelse og forvaltning af fælles fiskebestande og stærkt vandrende fiskearter (Erklæring fremsat i henhold til artikel 47 i aftalen)1. I artikel 47, stk. 1, i aftalen om gennemførelse af bestemmelserne i De Forenede Nationers havretskonvention vedrørende bevarelse og forvaltning af fælles fiskebestande og stærkt vandrende fiskearter bestemmes det, at bilag IX til konventionen (undtagen artikel 2, første punktum, og artikel 3, stk. 1) skal gælde tilsvarende for en international organisations deltagelse i aftalen i de tilfælde, hvor en sådan international organisation, jf. konventionens bilag IX, artikel 1, ikke har kompetence på alle de af aftalen omfattede områder.2. Følgende stater er på nuværende tidspunkt medlemmer af Fællesskabet: Kongeriget Belgien, Kongeriget Danmark, Forbundsrepublikken Tyskland, Den Hellenske Republik, Kongeriget Spanien, Den Franske Republik, Irland, Den Italienske Republik, Storhertugdømmet Luxembourg, Kongeriget Nederlandene, Republikken Østrig, Den Portugisiske Republik, Republikken Finland, Kongeriget Sverige og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland.3. Aftalen om gennemførelse af bestemmelserne i De Forenede Nationers havretskonvention vedrørende bevarelse og forvaltning af fælles fiskebestande og stærkt vandrende fiskearter finder, for så vidt angår den kompetence, der overføres til Det Europæiske Fællesskab, anvendelse på de områder, som traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab gælder for, og på de betingelser, der er fastsat i nævnte traktat, navnlig betingelserne i dens artikel 227.4. Denne erklæring gælder ikke for de af medlemsstaternes områder, som nævnte traktat ikke finder anvendelse på, og berører ikke de retsakter eller holdninger, som de pågældende medlemsstater måtte vedtage i henhold til aftalen på disse områders vegne og i deres interesse.I. SPØRGSMÅL, HVOR FÆLLESSKABET HAR ENEKOMPETENCE 5. Fællesskabet understreger, at dets medlemsstater har overført kompetence til det for så vidt angår bevarelse og forvaltning af levende akvatiske ressourcer. På dette område er det derfor Fællesskabet, der skal vedtage de relevante regler og forordninger (som medlemsstaterne håndhæver), og Fællesskabet, der har kompetence til at indgå bindende aftaler med tredjelande eller kompetente organisationer.Fællesskabets kompetence gælder både for områder under


text: national jurisdiktion og for det åbne hav.6. Fællesskabet har den reguleringskompetence, der ifølge folkeretten udøves af et fartøjs flagstat, og kan således fastlægge de bevarings- og forvaltningsforanstaltninger for havfiskeriressourcer, der skal gælde for fartøjer, der sejler under medlemsstaternes flag; det har ligeledes kompetence til at sikre, at medlemsstaterne vedtager bestemmelser til gennemførelse af nævnte foranstaltninger.7. Bestemmelser, der gælder for skibsførere og andre ansvarlige på fiskerfartøjer, f.eks. nægtelse, tilbagetrækning eller suspension af tilladelser til at udøve disse erhverv, henhører dog under medlemsstaternes kompetence i overensstemmelse med deres nationale lovgivning.Bestemmelserne vedrørende flagstatens udøvelse af jurisdiktion over højsøfartøjer, navnlig bestemmelserne om overtagelse af kontrollen med eller frigivelse af fiskerfartøjer foretaget af andre medlemsstater end fartøjets flagstat, det internationale samarbejde vedrørende håndhævelse samt generhvervelse af kontrollen med egne fartøjer, henhører under medlemsstaternes kompetence under overholdelse af Fællesskabets lovgivning.II. SPØRGSMÅL, HVOR BÅDE FÆLLESSKABET OG MEDLEMSSTATERNE HAR KOMPETENCE 8. Fællesskabet deler sin kompetence med medlemsstaterne på følgende områder, der er omfattet af aftalen: udviklingslandenes krav, videnskabelig forskning, havnestatsforanstaltninger og bestemmelser vedrørende stater, der ikke er medlemmer af regionale fiskeriorganisationer, eller som ikke er parter i aftalen.Følgende bestemmelser i aftalen gælder både for Fællesskabet og dets medlemsstater:- almindelige bestemmelser: (artikel 1, 4 og 34-50)- bilæggelse af tvister: (DEL VIII).BILAG C Fortolkende erklæringer, der skal deponeres af Fællesskabet og dets medlemsstater ved ratifikation af aftalen 1. Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater er af den opfattelse, at udtrykkene »geographical particularities«, »specific characteristics of the sub-region or region«, »socio-economic geographical and environmental factors«, »natural characteristics of that sea« eller tilsvarende udtryk, der bruges til at beskrive et geografisk område, ikke berører staternes folkeretlige rettigheder og pligter.2. Det Europæiske Fællesskab og medlemsstaterne er enige om, at intet i denne aftale kan fortolkes i modstrid med folkerettens grundsætning om havets frihed.3. Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater er af den opfattelse, at udtrykket »States whose nationals fish on the high seas« ikke kan danne grundlag for en ny jurisdiktion, der er baseret på højsøfiskernes nationalitet og ikke på princippet om flagstatsjurisdiktion.4. Aftalen giver ikke nogen stat ret til at videreføre eller anvende ensidige foranstaltninger i løbet af den overgangsperiode, der er nævnt i artikel 21, stk. 3. Hvis der ved udløbet heraf ikke er opnået enighed, skal staterne udelukkende følge bestemmelserne i aftalens artikel 21 og 22.5. Efter Det Europæiske Fællesskabs og dets medlemsstaters opfattelse skal artikel 21 forstås således, at hvis flagstaten erklærer, at den i henhold til artikel 19 vil udøve sin jurisdiktion over et fiskerfartøj, der sejler under dens flag på åbent hav, kan den inspicerende stats myndigheder ikke påberåbe sig nogen yderligere beføjelser i forhold til fartøjet under henvisning til artikel 21.Enhver tvist i denne forbindelse skal bilægges ifølge bestemmelserne i del VIII i aftalen. Ingen stat kan påberåbe sig sådanne tvister som begrundelse for fortsat at kontrollere et fartøj, som ikke sejler under dens flag.Desuden anser Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, at ordet »ulovlige« i aftalens artikel 21, stk. 18, bør fortolkes på baggrund af aftalen som helhed, herunder navnlig artikel 4 og 35.6. Det


text: Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater erklærer på ny, at alle stater bør afholde sig fra i deres forbindelser at anvende trusler eller magt i overensstemmelse med folkerettens almindelige principper, De Forenede Nationers pagt og De Forenede Nationers havretskonvention.Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater understreger endvidere, at den i artikel 22 nævnte magtanvendelse er en undtagelsesforanstaltning, der kun kan træffes under streng overholdelse af proportionalitetsprincippet, og at den inspicerende stat ved misbrug vil kunne drages til ansvar ifølge folkeretten. Ethvert tilfælde af overtrædelse skal afgøres med fredelige midler og ifølge de gældende procedurer for bilæggelse af tvister.Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater mener desuden, at de relevante vilkår og betingelser for at borde og foretage inspektioner skal uddybes under hensyn til de relevante principper i folkeretten inden for rammerne af de berørte regionale og lokale fiskeriforvaltningsorganisationer og arrangementer.7. Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater er af den opfattelse, at flagstaten ved anvendelse af bestemmelserne i artikel 21, stk. 6, 7 og 8, kan være underkastet kravene i sit retssystem, ifølge hvilke de retsforfølgende myndigheder selv kan afgøre, om der skal indledes retsforfølgning, under hensyn til alle sagens kendsgerninger. Beslutninger, som flagstaten træffer på grundlag af sådanne krav, kan ikke fortolkes som en manglende reaktion eller manglende indgriben.


text:
 Vigtig juridisk meddelelse
 |
 22005A1001(01)
 Aftale Mellem den Europæiske Union og den Demokratiske Republik Congo om status og aktiviteter for Den Europæiske Unions politimission i den Demokratiske Republik Congo (EUPOL Kinshasa)
 EU-Tidende nr. L 256 af 01/10/2005 s. 0058 - 0062
 OVERSÆTTELSEAftaleMellem den Europæiske Union og den Demokratiske Republik Congo om status og aktiviteter for Den Europæiske Unions politimission i den Demokratiske Republik Congo (EUPOL Kinshasa)DEN EUROPÆISKE UNION, i det følgende benævnt "EU",på den ene side, ogDEN DEMOKRATISKE REPUBLIK CONGO, i det følgende benævnt "værtsparten",på den anden side,i det følgende tilsammen benævnt "parterne",ER UNDER HENSYN TIL:a) skrivelse fra værtspartens minister for udenrigsanliggender og internationalt samarbejde til generalsekretæren/den højtstående repræsentant for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (GS/HR) af 20. oktober 2003, hvori EU anmodes om at bistå med oprettelsen af den integrerede politienhed (IPU), der skal bidrage til at sikre beskyttelsen af statsinstitutionerne og styrke værtspartens interne sikkerhedsapparatb) skrivelse fra præsidenten for Den Demokratiske Republik Congo til GS/HR af 16. februar 2004, hvori EU opfordres til at sende en politimission til Kinshasa for at overvåge, vejlede og råde IPU på visse betingelser, og svar fra GS/HR af 4. april 2004, hvori denne accepterer opfordringen på de nævnte betingelserc) Rådets fælles aktion 2004/847/FUSP af 9. december 2004 om Den Europæiske Unions politimission i Kinshasa (Den Demokratiske Republik Congo) for så vidt angår den integrerede politienhed (EUPOL Kinshasa) [1]d) varigheden af EUPOL Kinshasa, der forventes at være indtil udgangen af 2005e) formålet med de privilegier og immuniteter, der er omhandlet i aftalen, er ikke at stille enkeltpersoner bedre, men at sikre, at EU-missionen fungerer effektivtf) parterne ønsker ved denne aftale at fastsætte statutten for Den Europæiske Unions politimission i værtsparten og fastlægge de deraf følgende konsekvenser, privilegier og immuniteter —BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:Artikel 1Anvendelsesområde og definitioner1. Bestemmelserne i denne aftale samt enhver forpligtelse, som værtsparten påtager sig, eller de privilegier, immuniteter, faciliteter eller fordele, som indrømmes EUPOL Kinshasa eller EUPOL Kinshasas personale, finder kun anvendelse på værtspartens område.2. I denne aftale forstås ved:a) "EUPOL Kinshasa": EU’s politimission på værtspartens område, som er oprettet ved fælles aktion 2004/847/FUSP, samt dens komponenter, styrker, enheder, hovedkvarterer og personale, der er udsendt til værtspartens område og udstationeret ved EUPOL Kinshasab) "missions-/politichefen": missions-/politichefen for EUPOL Kinshasa, som er udpeget af Rådet for Den Europæiske Unionc) "EUPOL Kinshasas personale": missions-/politichefen, personale, som er udstationeret af EU-medlemsstater og EU-institutioner og tredjelande, som EU har opfordret til at deltage i EUPOL Kinshasa, samt internationale medarbejdere, som kontraktansættes af EUPOL Kinshasa, med henblik på forberedelse, støtte og gennemførelse af missionen, bortset fra leverandører af tjenesteydelser og lokalt ansatted) "hovedkvarter": EUPOL Kinshasas hovedkvarter i Kinshasa og uddannelsescentret i Kasangulue) "udsenderstat": den EU-medlemsstat eller det tredjeland, som har udstationeret personale ved EUPOL Kinshasaf) "bygninger": alle bygninger, faciliteter og områder, der er nødvendige for udførelsen af EUPOL Kinshasas aktiviteter samt for indkvartering af EUPOL Kinshasas personale.Artikel 2Almindelige bestemmelser1. EUPOL Kinshasa og EUPOL Kinshasas personale skal overholde værtspartens love og forskrifter og afstå fra enhver handling eller aktivitet, der er uforenelig med deres opgavers upartiske


text: og internationale karakter eller med bestemmelserne i nærværende aftale.2. EUPOL Kinshasa er selvstændig med hensyn til udførelsen af sine opgaver i henhold til denne aftale. Værtsparten skal respektere EUPOL Kinshasas centraliserede og internationale karakter.3. Missions-/politichefen underretter værtspartens regering om placeringen af hovedkvarteret.4. Missions-/politichefen underretter regelmæssigt og i tide værtspartens regering om størrelsen, navnene samt nationaliteten på EUPOL Kinshasas personale, der udstationeres på værtspartens område, ved at meddele værtspartens udenrigsministerium en fortegnelse over deltagerne.Artikel 3Identifikation1. EUPOL Kinshasas personale udstyres med og identificerer sig med et EUPOL Kinshasa-identitetskort, som det altid skal bære på sig. Værtspartens kompetente myndigheder modtager en model af EUPOL Kinshasa-identitetskortet.2. Værtspartens ministerium for udenrigsanliggender og internationalt samarbejde udsteder identitetskort til EUPOL Kinshasas personale i overensstemmelse med dets status i henhold til artikel 6.3. EUPOL Kinshasas køretøjer og andre transportmidler skal være forsynet med et tydeligt EUPOL Kinshasa-kendingsmærke, hvoraf værtspartens relevante myndigheder modtager et eksempel.4. EUPOL Kinshasa kan flage med EU’s flag i sit hovedkvarter og andre steder, alene eller sammen med værtspartens flag efter afgørelse truffet af missions-/politichefen. Nationale flag eller emblemer for de nationale elementer, som udgør EUPOL Kinshasa, kan ligeledes anvendes på EUPOL Kinshasas bygninger, køretøjer og uniformer efter afgørelse truffet af missions-/politichefen.Artikel 4Grænsepassage, bevægelser og tilstedeværelse på værtspartens område1. EUPOL Kinshasas personale samt EUPOL Kinshasas aktiver og transportmidler skal passere grænsen ved de officielle grænseovergangssteder, søhavne og ad internationale luftkorridorer.2. Værtsparten skal lette indrejse på eller udrejse fra værtspartens område for EUPOL Kinshasa og EUPOL Kinshasas personale. Bortset fra paskontrol ved ind- og udrejse er EUPOL Kinshasas personale, som kan forevise bevis for deltagelse i missionen, fritaget for pas-, visum- og immigrationsregler samt enhver form for immigrationskontrol.3. EUPOL Kinshasas personale er undtaget fra værtspartens regler for registrering af og kontrol med udlændinge, men opnår ikke ret til varigt ophold eller bopæl på værtspartens område.4. EUPOL Kinshasa forelægger en fritagelsesattest ledsaget af en materielfortegnelse over EUPOL Kinshasas aktiver, herunder sidevåben til EUPOL Kinshasas personale, og transportmidler, der til støtte for missionen føres ind i, gennem eller ud fra værtspartens område. De er fritaget for enhver anden tolddokumentation. En genpart af attesten sendes til de kompetente myndigheder ved indførsel i eller udførsel fra værtspartens område. Attestens udformning aftales mellem EUPOL Kinshasa og værtspartens kompetente myndigheder.5. Køretøjer og luftfartøjer, der anvendes til støtte for missionen, er ikke omfattet af lokale krav om tilladelser eller registrering. De relevante internationale standarder og forskrifter finder fortsat anvendelse.6. EUPOL Kinshasas personale kan føre motorkøretøjer på værtspartens område, hvis dets medlemmer har gyldigt nationalt kørekort. Værtsparten skal acceptere kørekort og tilladelser udstedt til EUPOL Kinshasas personale som gyldige uden betaling af gebyrer eller afgifter.7. EUPOL Kinshasa og EUPOL Kinshasas personale og køretøjer, luftfartøjer eller andre transportmidler samt udstyr og forsyninger har fri og ubegrænset bevægelsesfrihed på værtspartens område, herunder i værtspartens luftrum. Om nødvendigt kan der aftales tekniske ordninger i overensstemmelse med artikel 17.8. Personalet og lokalt ansatte ved EUPOL Kinshasa kan, når de rejser som led i deres officielle opgaver i tilknytning til missionen, benytte offentlige veje, broer og lufthavne uden betaling


text: af afgifter, vejafgifter, skatter eller lignende gebyrer.Artikel 5Privilegier og immuniteter for EUPOL Kinshasa1. EUPOL Kinshasa indrømmes samme status som den, en diplomatisk mission har i henhold til Wienerkonventionen af 18. april 1961 om diplomatiske forbindelser, i det følgende benævnt "Wienerkonventionen".2. EUPOL Kinshasa, dens ejendom, midler og aktiver er ikke omfattet af værtspartens straffe- og civilretlige samt administrative kompetence i overensstemmelse med Wienerkonventionen.3. EUPOL Kinshasas bygninger er ukrænkelige. Værtspartens repræsentanter har kun adgang til dem efter tilladelse fra missions-/politichefen.4. EUPOL Kinshasas bygninger, disses inventar og andre aktiver samt transportmidler nyder immunitet med hensyn til ransagning, rekvisition, beslaglæggelse eller tvangsfuldbyrdelse.5. EUPOL Kinshasas arkiver og dokumenter er ukrænkelige.6. EUPOL Kinshasas korrespondance indrømmes samme status som den, officiel korrespondance har i henhold til Wienerkonventionen.7. Importerede varer og tjenesteydelser og bygninger til brug for EUPOL Kinshasa er fritaget for alle nationale og kommunale skatter og afgifter samt gebyrer af lignende art.8. Varer og tjenesteydelser, der købes på det indenlandske marked til brug for EUPOL Kinshasa-missionen, er fritaget for alle nationale og kommunale skatter og afgifter, herunder moms, samt gebyrer af lignende art i henhold til værtspartens lovgivning, eller disse refunderes af værtsparten.9. Værtsparten tillader indførsel af genstande til brug for missionen og fritager disse for told, skatter og lignende afgifter bortset fra betaling for lager- og fragtydelser samt tilsvarende ydelser.Artikel 6Privilegier og immuniteter for EUPOL Kinshasas personale1. EUPOL Kinshasas personale indrømmes privilegier og immuniteter svarende til dem, som diplomatiske repræsentanter nyder i henhold til Wienerkonventionen, hvorefter EU-medlemsstaterne og andre udsenderstater skal have retlig prioritet. Disse privilegier og immuniteter indrømmes EUPOL Kinshasas personale i tjenesteperioden samt efter tjenestens ophør i forhold til handlinger, der er udført under tjenesten.2. GS/HR ophæver med udtrykkeligt samtykke fra udsenderstatens kompetente myndighed eller den udsendende EU-institution immuniteten for EUPOL Kinshasas personale, hvis immuniteten kan hindre, at retfærdigheden sker fyldest, og ophævelsen sker uden at skade EU’s interesser.3. EUPOL Kinshasas personale har ret til uden afgifter eller andre restriktioner at indføre varer til personlig brug samt til at udføre sådanne varer. EUPOL Kinshasas personale har ret til uden afgifter eller andre restriktioner at indkøbe varer til personlig brug og til at udføre sådanne varer. Varer og tjenesteydelser, som EUPOL Kinshasas personale køber på det indenlandske marked, er fritaget for moms og skatter i henhold til værtspartens lovgivning.4. EUPOL Kinshasas personale er på værtspartens område fritaget for alle skatter og afgifter af de vederlag og lønninger, det modtager i kraft af ansættelsesforholdet. I det omfang beskatning afhænger af opholdssted, skal de tidsrum, hvor personale, der er udstationeret ved EUPOL Kinshasa, og internationale medarbejdere, som er kontraktansat af EUPOL Kinshasa, befinder sig på værtspartens område som led i udførelsen af deres opgaver, ikke betragtes som ophold.Artikel 7Lokalt ansatte ved EUPOL KinshasaEUPOL Kinshasas lokalt ansatte medarbejdere, der er værtspartens statsborgere, eller som permanent opholder sig på værtspartens område, har samme status som den, lokale medarbejdere, der er ansat på diplomatiske missioner i værtspartens land, har i henhold til Wienerkonventionen.Artikel 8Sikkerhed1. Værtsparten har det fulde ansvar for med sin egen kapacitet at garantere sikkerheden for EUPOL


text: Kinshasas personale.2. Med henblik herpå træffer værtsparten alle nødvendige foranstaltninger til EUPOL Kinshasa og EUPOL Kinshasas personales beskyttelse og sikkerhed. Alle specifikke bestemmelser herom, som værtsparten forslår, skal godkendes af missions-/politichefen, inden de iværksættes. Værtsparten tillader og støtter uden vederlag aktiviteter i forbindelse med medicinsk evakuering af EUPOL Kinshasas personale. Om nødvendigt kan der indgås særlige ordninger som de i artikel 17 omhandlede.3. EUPOL Kinshasas personale har ret til at bære sidevåben til selvforsvar, hvis missions-/politichefen træffer afgørelse herom.4. EUPOL Kinshasa skal ikke fungere som udøvende politimyndighed.Artikel 9Uniform og bevæbning1. EUPOL Kinshasas personale bærer national uniform eller civil beklædning med tydelig EUPOL Kinshasa-identifikation.2. EUPOL Kinshasas personale bærer uniform efter de regler, som missions-/politichefen udstikker.3. I overensstemmelse med artikel 8, stk. 3, må EUPOL Kinshasas personale bære sidevåben og ammunition.Artikel 10Samarbejde og adgang til oplysninger1. Værtsparten samarbejder fuldt ud og yder fuld støtte til EUPOL Kinshasa og EUPOL Kinshasas personale.2. På anmodning og når det er nødvendigt af hensyn til gennemførelsen af EUPOL Kinshasa, sikrer værtsparten, at personalet ved EUPOL Kinshasa får reel adgang tila) bygninger, faciliteter, områder og officielle køretøjer, der kontrolleres af værtspartenb) dokumenter, materiale og oplysninger, som kontrolleres af værtsparten og er relevante for EUPOL Kinshasas mandat.3. Missions-/politichefen og værtspartens regering konsulterer regelmæssigt hinanden og træffer passende foranstaltninger til at sikre tætte og gensidige forbindelser på alle relevante niveauer. Værtsparten kan udpege en forbindelsesofficer til EUPOL Kinshasa.Artikel 11Værtspartens støtte samt indgåelse af kontrakter1. Værtsparten bistår på anmodning EUPOL Kinshasa med at finde egnede bygninger.2. Værtsparten stiller om nødvendigt gratis egne bygninger til rådighed, hvis de er ledige.3. Værtsparten bistår og støtter, så vidt dens midler og kapacitet rækker, forberedelsen, fastlæggelsen, gennemførelsen og opretholdelsen af EUPOL Kinshasa. Bistanden og støtten fra værtsparten til EUPOL Kinshasa ydes på samme betingelser som til IPU.4. EUPOL Kinshasa bestræber sig i videst muligt omfang på at indgå lokale kontrakter om tjenesteydelser, varer og ansættelse med forbehold af de krav, som missionen må stille.Artikel 12Dødsfald blandt medlemmer af EUPOL Kinshasas personale1. Missions-/politichefen har ret til at forestå og træffe hensigtsmæssige foranstaltninger til hjemsendelse af medlemmer af EUPOL Kinshasas personale, der måtte afgå ved døden, herunder den pågældende persons personlige ejendele.2. Der foretages ikke obduktion af afdøde medlemmer af EUPOL Kinshasas personale, medmindre udsenderstaten eller, hvis der er tale om internationale medarbejdere, det land, den pågældende person er statsborger i, har givet sit samtykke hertil, og obduktionen overværes af en repræsentant for EUPOL Kinshasa og/eller den pågældende medarbejders stat.Artikel 13Kommunikation1. EUPOL Kinshasa har ret til at installere og drive radiosende- og modtageanlæg samt satellitsystemer, idet de benytter de dertil fastlagte frekvenser, med forbehold af arrangementerne i artikel 17.2. EUPOL Kinshasa har ret til ubegrænset radio- (herunder satellitradio, bærbar eller håndholdt radio-), telefon-, telegraf-, fax- og anden kommunikation samt til at installere de nødvendige anlæg til opretholdelse af sådan kommunikation på og mellem EUPOL Kinshasas enheder, herunder trækning af luft- og jordkabler, til brug for missionen og i overensstemmelse med de på værtspartens område gældende regler.Artikel 14Erstatningskrav for død, personskade, tingsskade eller tab1. Erstatningskrav som følge


text: af aktiviteter i forbindelse med indre uroligheder, beskyttelse af EUPOL Kinshasa eller dens personale eller i forbindelse med operationel nødvendighed kan ikke give anledning til nogen godtgørelse fra medlemsstaterne eller andre stater, der deltager i EUPOL Kinshasa, eller fra EU-institutioner.2. Alle andre civilretlige krav, herunder krav fra EUPOL Kinshasas lokalt ansatte, som missionen eller et medlem af EUPOL Kinshasa er part i, og som ikke hører ind under værtspartens jurisdiktion med henvisning til bestemmelserne i denne aftale, henvises via værtspartens myndigheder til missions-/politichefen og behandles på grundlag af en særlig ordning i henhold til artikel 17, hvorefter der fastlægges procedurer for behandling og afgørelse af erstatningskrav. Erstatningskrav afgøres med den pågældende stats forudgående samtykke.Artikel 15Tvister1. Alle spørgsmål, der opstår i forbindelse med anvendelsen af denne aftale, drøftes af en fælles koordinationsgruppe. Denne gruppe sammensættes af repræsentanter for EUPOL Kinshasa og værtspartens kompetente myndigheder.2. Tvister om fortolkning eller anvendelse af denne aftale, der ikke har kunnet bilægges, løses mellem værtspartens og EU’s repræsentanter med diplomatiske midler.Artikel 16Andre bestemmelser1. Når der i denne aftale henvises til privilegier, immuniteter og rettigheder for EUPOL Kinshasa og EUPOL Kinshasas personale, er værtspartens regering ansvarlig for, at de relevante lokale myndigheder implementerer og overholder sådanne privilegier, immuniteter og rettigheder.2. Intet i denne aftale tilsigter eller kan anses for at fravige rettigheder, som en EU-medlemsstat eller enhver anden stat, der bidrager til EUPOL Kinshasa eller dens personale, har ifølge andre aftaler.Artikel 17Særlige ordningerMissions-/politichefen og værtspartens administrative myndigheder indgår aftaler om særlige ordninger, som er nødvendige for gennemførelsen af denne aftale.Artikel 18Ikrafttræden og ophævelse1. Denne aftale træder i kraft på dagen for de to parters undertegnelse heraf.2. Denne aftale kan ændres efter fælles skriftlig aftale mellem parterne.3. Aftalen forbliver i kraft, indtil EUPOL Kinshasa eller alt EUPOL Kinshasas personale er endeligt udrejst.4. Denne aftale kan opsiges ved skriftlig underretning af den anden part. Opsigelsen får virkning 60 dage efter, at den anden part har modtaget underretning om opsigelsen.5. Ophævelsen eller opsigelsen af denne aftale berører ikke rettigheder eller forpligtelser, der følger af gennemførelsen af denne aftale forud for ophævelsen eller opsigelsen.Udfærdiget i Kinshasa, den 1. september 2005 på fransk i to eksemplarer.For Den Europæiske UnionFor Den Demokratiske Republik Congos regering[1] EUT L 367 af 14.12.2004, s. 30.--------------------------------------------------


text:
 Avis juridique important
 |
 22003D0098(01)
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalg nr. 98/2003 af 11. august 2003 om ændring af bilag IX (finansielle tjenesteydelser) til EØS-aftalen
 EU-Tidende nr. L 272 af 23/10/2003 s. 0035 - 0036
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalgnr. 98/2003af 11. august 2003om ændring af bilag IX (finansielle tjenesteydelser) til EØS-aftalenDET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR -under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt "aftalen", særlig artikel 98, ogud fra følgende betragtninger:(1) Bilag IX til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 47/2003 truffet af Det Blandede EØS-udvalg den 16. maj 2003(1).(2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/97/EF af 4. december 2001 om ændring af Rådets direktiv 91/308/EØF om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvaskning af penge(2) skal indarbejdes i aftalen.(3) Direktiv 2001/97/EF skal tilpasses med henblik på anvendelsen af aftalen -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Følgende indsættes i punkt 23 (Rådets direktiv 91/308/EØF) i bilag IX til aftalen før de nærmere bestemmelser for EFTA-staternes medvirken i overensstemmelse med aftalens artikel 101:", som ændret ved:- 32001 L 0097: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/97/EF af 4. december 2001 (EFT L 344 af 28.12.2001, s. 76).Direktivets bestemmelser gælder i forbindelse med aftalen med følgende tilpasning:Artikel 1, litra E), andet afsnit, tredje led, affattes således:'Som svig, i det mindste alvorlig svig, der skader De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser, betragtesa) for så vidt angår udgifter, enhver forsætlig handling eller undladelse vedrørende- anvendelse eller forelæggelse af falske, urigtige eller ufuldstændige erklæringer eller dokumenter, som medfører uretmæssig oppebærelse eller tilbageholdelse af midler hidrørende fra De Europæiske Fællesskabers almindelige budget eller fra budgetter, der forvaltes af eller for De Europæiske Fællesskaber- manglende indberetning af en oplysning ved tilsidesættelse af en specifik oplysningspligt, med samme følge- uretmæssig anvendelse af sådanne midler til andre formål end dem, de oprindelig var bevilget tilb) for så vidt angår indtægter, som fastlagt i Rådets afgørelse 2000/597/EF, Euratom af 29. september 2000 om ordningen for De Europæiske Fællesskabers egne indtægter(3), enhver forsætlig handling eller udeladelse vedrørende- anvendelse eller forelæggelse af falske, urigtige eller ufuldstændige erklæringer eller dokumenter, som medfører en uretmæssig formindskelse af indtægterne på De Europæiske Fællesskabers almindelige budget eller på budgetter, der forvaltes af eller for De Europæiske Fællesskaber- manglende indberetning af en oplysning ved tilsidesættelse af en specifik oplysningspligt, med samme følge- uretmæssig udnyttelse af en lovligt opnået fordel, med samme følge.Som alvorlig svig betragtes svig vedrørende et minimumsbeløb, der ikke må fastsættes til et beløb, der overstiger 50000 EUR.'"Artikel 2Teksterne til direktiv 2001/97/EF på islandsk og norsk, som offentliggøres i EØS-tillægget til Den Europæiske Unions Tidende, er autentiske.Artikel 3Denne afgørelse træder i kraft den 12. august 2003, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle fornødne meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1(4).Artikel 4Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.Udfærdiget i Bruxelles, den 11. august 2003.På Det Blandede EØS-udvalgs vegneH. S. H. Prinz Nikolaus von LiechtensteinFormand(1) EUT L 193 af 31.7.2003, s. 18.(2)


text:
 Avis juridique important
 |
 22001D0118(19)
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalg nr. 144/1999 af 5. november 1999 om ændring af bilag II (tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen
 EF-Tidende nr. L 015 af 18/01/2001 s. 0038 - 0038
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalgnr. 144/1999af 5. november 1999om ændring af bilag II (tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalenDET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR -under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som tilpasset ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt "aftalen", særlig artikel 98, ogud fra følgende betragtninger:(1) Bilag II til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 47/1999 truffet af Det Blandede EØS-udvalg den 30. april 1999(1).(2) Kommissionens direktiv 98/89/EF af 20. november 1998 om tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets direktiv 74/152/EØF om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger vedrørende konstruktivt bestemt maksimalhastighed for samt lad til landbrugs- og skovbrugstraktorer(2) bør indarbejdes i aftalen -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Følgende led indsættes i punkt 3 (Rådets direktiv 74/152/EØF) i kapitel II i bilag II til aftalen:"- 398 L 0089: Kommissionens direktiv 98/89/EF af 20. november 1998 (EFT L 322 af 1.12.1998, s. 40)."Artikel 2Teksterne til direktiv 98/89/EF på islandsk og norsk, som er knyttet til de respektive sproglige udgaver af denne afgørelse, er autentiske.Artikel 3Denne afgørelse træder i kraft den 6. november 1999, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle fornødne meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1.Artikel 4Denne afgørelse offentliggøres i EØS-afsnittet i og EØS-tillægget til De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 5. november 1999.På Det Blandede EØS-udvalgs vegneN. v. LiechtensteinFormand(1) EFT L 284 af 9.11.2000, s. 3.(2) EFT L 332 af 1.12.1998, s. 40.


text:
 Avis juridique important
 |
 21970A0810(01)
 Aftale mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Indien om handel med kunsthåndværksvarer (handicrafts)
 EF-Tidende nr. L 176 af 10/08/1970 s. 0001 - 0002 den finske specialudgave: kapitel 11 bind 1 s. 0066 den svenske specialudgave: kapitel 11 bind 1 s. 0066
 RAADETS AFGOERELSE af 27. juli 1970 om indgaaelse af en aftale mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og Indien og af en aftale mellem Det europaeisk oekonomiske Faellesskab og Pakistan om handel med kunsthaandvaerksvarer (handicrafts) (70/386/EOEF) RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 113, under henvisning til beretning fra Kommissionen, og ud fra foelgende betragtninger: under multilaterale handelsforhandlinger fra 1964/1967 havde Faellesskabet forpligtet sig til at indlede forhandlinger med Indien og Pakistan med henblik paa at naa frem til en tilfredsstillende ordning af handelen med kunsthaandvaerksvarer; i en foerste brevveksling tilboed Faellesskabet Indien og Pakistan toldkontingenter, der blev aabnet den 1. september 1969 i henhold til Raadets forordning (EOEF) nr. 1491/69 af 29. juli 1969 (1), for en raekke kunsthaandvaerksvarer (handicrafts); Pakistans regering indgav en supplerende liste over kunsthaandvaerksvarer til Faellesskabet med anmodning om, at de ogsaa maatte komme ind under den toldkontingentordning, der blev aabnet den 1. september 1969, og Indiens regering anmodede om at kunne opnaa samme fordele; efter at have gennemgaaet Indiens og Pakistans anmodninger godkendte Faelleskabet visse varer, som ligeledes kunne komme ind under ovennaevnte toldkontingenter - VEDTAGET FOELGENDE AFGOERELSE: Artikel 1 Paa Det europaeiske oekonomiske Faellesskabs vegne indgaas der i form af en brevveksling, der som bilag vedlaegges denne afgoerelse, en tillaegsaftale med Indien og en tillaegsaftale med Pakistan om handel med kunsthaandvaerksvarer. Artikel 2 Raadets formand bemyndiges til at udpege den person, der er berettiget til at underskrive de paagaeldende aftaler, og til at give ham den fuldmagt, der er noedvendig for at forpligte Faellesskabet. Udfaerdiget i Bruxelles, den 27. juli 1970. Paa Raadets vegne W. ARENDT Formand (1)EFT nr. L 187 af 31.7.1969, s. 1. BILAG >PIC FILE= "T0011378"> >PIC FILE= "T0011311"> >PIC FILE= "T0011312">


text:
 13.12.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 341/40
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 186/2012
 af 28. september 2012
 om ændring af bilag XX (Miljø) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Bilag XX til aftalen blev ændret ved Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse nr. 152/2012 af 26. juli 2012 (1)
 (2)
 Kommissionens afgørelse 2011/92/EU af 10. februar 2011 om indførelse af et spørgeskema i forbindelse med den første rapport om gennemførelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/31/EF om geologisk lagring af kuldioxid (2) skal indarbejdes i aftalen —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende punkt indsættes efter punkt 21at (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/31/EF) i bilag XX til aftalen:
 »21ata.
 32011 D 0092: Kommissionens afgørelse 2011/92/EU af 10. februar 2011 om indførelse af et spørgeskema i forbindelse med den første rapport om gennemførelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/31/EF om geologisk lagring af kuldioxid (EUT L 37 af 11.2.2011, s. 19).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af afgørelse 2011/92/EU, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 29. september 2012, forudsat at alle meddelelser er indgivet til Det Blandede EØS-udvalg, jf. aftalens artikel 103, stk. 1 (3), eller den dag, hvor Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse nr. 115/2012 af 15. juni 2012 (4) træder i kraft, hvis dette sker senere.
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 28. september 2012.
 På Det Blandede EØS-udvalgs vegne
 Atle LEIKVOLL
 Formand
 (1) EUT L 309 af 8.11.2012, s. 38.
 (2) EUT L 37 af 11.2.2011, s. 19.
 (3) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.
 (4) EUT L 270 af 4.10.2012, s. 38.


text:
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 202/273
 PROTOKOL (Nr. 8)
 VEDRØRENDE ARTIKEL 6, STK. 2, I TRAKTATEN OM DEN EUROPÆISKE UNION OM UNIONENS TILTRÆDELSE AF DEN EUROPÆISKE KONVENTION TIL BESKYTTELSE AF MENNESKERETTIGHEDER OG GRUNDLÆGGENDE FRIHEDSRETTIGHEDER
 DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER
 ER BLEVET ENIGE OM følgende bestemmelser, der knyttes som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde:
 Artikel 1
 Aftalen om Unionens tiltrædelse af den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder (i det følgende benævnt "den europæiske menneskerettighedskonvention"), jf. artikel 6, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Union, skal afspejle nødvendigheden af at bevare Unionens og EU-rettens særlige karakteristika, navnlig for så vidt angår:
 a)
 de nærmere bestemmelser for Unionens eventuelle deltagelse i den europæiske menneskerettighedskonventions kontrolinstanser
 b)
 de mekanismer, der er nødvendige for at sikre, at sager indbragt af ikke-medlemsstater samt individuelle klager henføres korrekt til medlemsstaterne og/eller Unionen afhængigt af det enkelte tilfælde.
 Artikel 2
 Den aftale, der er nævnt i artikel 1, skal sikre, at tiltrædelsen hverken berører Unionens kompetencer eller institutionernes beføjelser. Den skal sikre, at intet heri berører medlemsstaternes situation i forhold til den europæiske menneskerettighedskonvention, navnlig i forhold til protokollerne hertil, foranstaltninger truffet af medlemsstaterne, der fraviger konventionen i overensstemmelse med dennes artikel 15, og forbehold med hensyn til konventionen, som medlemsstater har taget i overensstemmelse med dennes artikel 57.
 Artikel 3
 Den aftale, der er nævnt i artikel 1, berører ikke artikel 344 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.


text:
 Avis juridique important
 |
 21978A1215(01)
 Aftale i form af brevveksling mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og republikken Cypern om berigtigelse af en materiel fejl vedrørende artikel 2, stk. 1, i protokollen om fastsættelse af visse bestemmelser for samhandelen med landbrugsvarer mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og republikken Cypern
 EF-Tidende nr. L 350 af 14/12/1978 s. 0002 - 0003
 ++++ AFTALE i form af brevveksling mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og republikken Cypern om berigtigelse af en materiel fejl vedroerende artikel 2 , stk . 1 , i protokollen om fastsaettelse af visse bestemmelser for samhandelen med landbrugsvarer mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og republikken Cypern Brev nr . 1 Hr . ambassadoer , Jeg tillader mig at henlede Deres opmaerksomhed paa , at der er konstateret en materiel fejl i teksten til artikel 2 , stk . 1 , i protokollen om fastsaettelse af visse bestemmelser for samhandelen med landbrugsvarer mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og republikken Cypern , naevnte fejl vedroerer indroemmelsen med hensyn til auberginer . Henvisningen til 1978 i forbindelse med denne indroemmelse skal udgaa . Derefter affattes teksten saaledes : Position i den * * Nedsaettelsessats * Varebeskrivelse faelles toldtarif * * ( % ) 07.01 * ex T . Andre varer : * _ auberginer i perioden 1 . oktober - 30 . november * 60 ( e ) Jeg ville vaere Dem taknemmelig , saafremt de over for mig vil bekraefte , at Deres regering er indforstaaet med indholdet af denne skrivelse . Modtag , hr . ambassadoer , forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse . Paa vegne Raadet for De europaeiske Faellesskaber Brev nr . 2 Hr . generaldirektoer , Jeg har den aere hermed at anerkende modtagelsen af Deres skrivelse af dags dato med foelgende ordlyd : " Jeg tillader mig at henlede Deres opmaerksomhed paa , at der er konstateret en materiel fejl i teksten til artikel 2 , stk . 1 , i protokollen om fastsaettelse af visse bestemmelser for samhandelen med landbrugsvarer mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og republikken Cypern ; naevnte fejl vedroerer indroemmelsen med hensyn til auberginer . Henvisningen til 1978 i forbindelse med denne indroemmelse skal udgaa . Derefter affattes teksten saaledes : Position i den * * Nedsaettelsessats faelles toldtarif * Varebeskrivelse * ( % ) 07.01 * ex T . Andre varer : * _ auberginer i perioden 1 . oktober - 30 . novem - * ber * 60 ( e ) Jeg ville vaere Dem taknemmelig , saafremt De over for mig vil bekraefte , at Deres regering er indfortstaaet med indholdet af denne skrivelse . " Jeg har den aere over for Dem at bekraefte , at min regering er indforstaaet med indholdet af Deres skrivelse . Modtag , hr . generaldirektoer , forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse . For regeringen for republikken Cypern


text:
 Avis juridique important
 |
 22000D0108(02)
 Afgørelse nr. 6/1999 truffet af associeringsrådet EU-Slovenien af 15. december 1999 om ændring af protokol 4 om definition af begrebet "produkter med oprindelsesstatus" og om metoderne for administrativt samarbejde, til Europaaftalen EU-Slovenien
 EF-Tidende nr. L 005 af 08/01/2000 s. 0052 - 0054
 AFGØRELSE Nr. 6/1999 TRUFFET AF ASSOCIERINGSRÅDET EU-SLOVENIENaf 15. december 1999om ændring af protokol 4 om definition af begrebet "produkter med oprindelsesstatus" og om metoderne for administrativt samarbejde, til Europaaftalen EU-Slovenien(2000/11/EF)ASSOCIERINGSRÅDET HAR -under henvisning til Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Slovenien på den anden side(1), undertegnet i Luxembourg den 10. juni 1996, særlig artikel 38 i protokol 4 dertil, ogud fra følgende betragtninger:(1) Definitionen af begrebet "produkter med oprindelsesstatus" bør ændres for at sikre, at det udvidede kumulationssystem, efter hvilket der tillades anvendelse af materialer med oprindelse i Det Europæiske Fællesskab, Polen, Ungarn, Tjekkiet, Slovakiet, Bulgarien, Rumænien, Letland, Litauen, Estland, Slovenien, Tyrkiet, Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, Island, Norge og Schweiz, fungerer korrekt;(2) det forekommer hensigtsmæssigt at revidere artiklerne vedrørende beløbsangivelser af hensyn til indførelsen af euroen;(3) desuden bør der af hensyn til ændrede forarbejdningsteknikker og knaphed på visse råmaterialer foretages nogle korrektioner på listen over bearbejdninger og forarbejdninger, som materialer uden oprindelsesstatus skal undergå, for at det fremstillede produkt kan få oprindelsesstatus;(4) protokol 4 bør derfor ændres -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1I protokol 4 om definition af begrebet "produkter med oprindelsesstatus" og om metoderne for administrativt samarbejde foretages følgende ændringer:1) I artikel 21 og 26 erstattes "ecu" med "euro".2) Artikel 30 affattes således: "Artikel 30Beløb udtrykt i euro1. Modværdien i udførselslandets nationale valuta af de beløb, der udtrykt i euro, fastsættes af udførselslandet og meddeles indførselslandene gennem Europa-Kommissionen.2. Når beløbene er større end de tilsvarende beløb, der er fastsat af indførselslandet, skal de godkendes af dette, hvis produkterne faktureres i udførselslandets valuta. Faktureres produkterne i en anden EF-medlemsstats valuta eller i et andet af de i artikel 3 og 4 omhandlede landes valuta, skal indførselslandet godkende det beløb, som meddeles af det pågældende land.3. De beløb, der skal benyttes i en given national valuta, er modværdien i den pågældende nationale valuta af de i euro udtrykte beløb på den første hverdag i oktober 1999.4. De i euro udtrykte beløb og disses modværdi i EF-medlemsstaternes og Sloveniens nationale valutaer undersøges af associeringsudvalget efter anmodning fra Fællesskabet eller Slovenien. Som led i denne undersøgelse sikrer associeringsudvalget, at der ikke finder nogen nedgang sted i de beløb, der skal benyttes i nogen national valuta, og overvejer desuden, om det er ønskeligt at bevare de pågældende beløbsgrænsers virkninger i faste priser. Med henblik herpå kan det træffe beslutning om at ændre de i euro udtrykte beløb."3) I bilag II foretages følgende ændringer:a) teksten vedrørende HS-kode 1904 affattes således: ">TABELPOSITION>"b) teksten vedrørende HS-kode 2207 affattes således: ">TABELPOSITION>"c) teksten vedrørende HS-kapitel 57 affattes således: ">TABELPOSITION>"d) teksten vedrørende HS-kode 8401 affattes således: ">TABELPOSITION>"e) følgende tekst indsættes mellem teksterne vedrørende HS-kode 9606 og 9612: ">TABELPOSITION>"Artikel 2Denne afgørelse træder


text:
 Vigtig juridisk meddelelse
 |
 12006M/PRO/06
 Traktaten om den Europæiske Union (konsolideret udgave) - C. Protokoller knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union, til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab - Protokol (nr. 6) vedrørende statutten for Domstolen (2001)
 EU-Tidende nr. C 321 E af 29/12/2006 s. 0203 - 0224
 Protokol (nr. 6)vedrørende statutten for Domstolen (2001)DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER,SOM ØNSKER at fastsætte den statut for Domstolen, der er omhandlet i artikel 245 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab og artikel 160 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab,ER BLEVET ENIGE OM følgende bestemmelser, der knyttes som bilag til traktaten om oprettelse af Den Europæiske Union, traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab:Artikel 1Domstolen træder sammen og udøver sin virksomhed i overensstemmelse med bestemmelserne i traktaten om oprettelse af Den Europæiske Union (EU-traktaten), traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (EF-traktaten) og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab (Euratom-traktaten) og i denne statut.AFSNIT IDOMMERNE OG GENERALADVOKATERNEArtikel 2Enhver dommer skal, inden han påbegynder sin embedsvirksomhed, i et offentligt retsmøde aflægge ed på at ville udføre sit hverv med fuldstændig upartiskhed og samvittighedsfuldhed og bevare tavshed om Domstolens rådslagninger og afstemninger.Artikel 3Dommerne er fritaget for retsforfølgning. For så vidt angår deres embedshandlinger, herunder mundtlige og skriftlige ytringer, nyder de denne immunitet også efter ophøret af deres embedsvirksomhed.Domstolen kan i plenum ophæve immuniteten.Indledes der efter immunitetens ophævelse strafferetlig forfølgning mod en dommer, kan denne i enhver af medlemsstaterne kun stilles for den ret, der er kompetent til at behandle sager mod medlemmerne af landets øverste domstol.Artikel 12-15 og artikel 18 i protokollen vedrørende De Europæiske Fællesskabers privilegier og immuniteter finder anvendelse på Domstolens dommere, generaladvokater, justitssekretær og assisterende referenter dog med forbehold af bestemmelserne i de foregående afsnit vedrørende dommernes fritagelse for retsforfølgning.Artikel 4Dommerne må ikke varetage noget politisk eller administrativt hverv.De må ikke udøve nogen — lønnet eller ulønnet — erhvervsmæssig virksomhed, medmindre Rådet undtagelsesvis giver tilladelse hertil.Ved deres tiltræden afgiver de en højtidelig forsikring, hvorefter de under deres embedsvirksomhed og efter dennes ophør vil overholde de forpligtelser, der følger med deres hverv, i særdeleshed pligten til, efter at deres embedsvirksomhed er ophørt, at udvise hæderlighed og tilbageholdenhed med hensyn til påtagelse af visse hverv eller opnåelse af visse fordele.I tvivlstilfælde træffer Domstolen afgørelse.Artikel 5Bortset fra ordinære nybesættelser samt dødsfald ophører en dommers embedsvirksomhed ved fratræden.Ved en dommers fratræden indgives afskedsansøgningen til Domstolens præsident, der videresender den til Rådets formand. Ved sidstnævnte meddelelse bliver embedet ledigt.Bortset fra tilfælde, hvor artikel 6 finder anvendelse, fungerer enhver dommer i embedet, indtil hans efterfølger er tiltrådt.Artikel 6En dommer kan hverken afskediges eller frakendes retten til pension eller til andre fordele, der træder i stedet herfor, medmindre han efter Domstolens dommeres og generaladvokaters enstemmige opfattelse ikke længere opfylder de nødvendige forudsætninger eller lever op til de forpligtelser, der følger med embedet. Den pågældende dommer medvirker ikke ved sådanne afgørelser.Justitssekretæren underretter Europa-Parlamentets formand


text: og Kommissionens formand om Domstolens afgørelse og oversender den til Rådets formand.Såfremt en dommer ved en sådan afgørelse afskediges fra sit embede, bliver embedet ledigt ved meddelelsen til Rådets formand.Artikel 7Ophører en dommer med at udøve sit hverv inden embedsperiodens udløb, udnævnes en efterfølger for resten af perioden.Artikel 8Bestemmelserne i artikel 2-7 finder anvendelse på generaladvokaterne.AFSNIT IIORGANISATIONArtikel 9 [1]Ved den delvise nybesættelse af dommerembederne, der finder sted hvert tredje år, afgår der skiftevis tretten og tolv dommere.Ved den delvise nybesættelse af generaladvokaternes embeder, der finder sted hvert tredje år, afgår der hver gang fire generaladvokater.Artikel 10Justitssekretæren aflægger for Domstolen ed på at ville udøve sin virksomhed med fuldstændig upartiskhed og samvittighedsfuldhed og på at bevare tavshed om Domstolens rådslagninger og afstemninger.Artikel 11Domstolen udfærdiger bestemmelser om afløsning af justitssekretæren for tilfælde, hvor denne får forfald.Artikel 12Til Domstolen knyttes tjenestemænd og andre ansatte, for at den skal kunne udøve sin virksomhed. De er undergivet justitssekretæren under præsidentens tilsyn.Artikel 13På forslag af Domstolen kan Rådet med enstemmighed tillade udnævnelsen af assisterende referenter og træffe bestemmelse om deres stilling. De assisterende referenter kan på vilkår, der fastsættes i procesreglementet, kaldes til at deltage i forberedelsen af sager, der er indbragt for Domstolen, og til at samarbejde med den refererende dommer.Til assisterende referenter vælges personer, hvis uafhængighed er uomtvistelig, og som kan dokumentere den nødvendige juridiske egnethed; de udnævnes af Rådet. De aflægger for Domstolen ed på at ville udføre deres hverv med fuldstændig upartiskhed og samvittighedsfuldhed og på at bevare tavshed om Domstolens rådslagninger og afstemninger.Artikel 14Dommerne, generaladvokaterne og justitssekretæren er forpligtet til at have bopæl ved Domstolens sæde.Artikel 15Domstolen udøver sin virksomhed vedvarende. Retsferiernes længde fastsættes af Domstolen under hensyn til tjenestens krav.Artikel 16Domstolen opretter af sin midte afdelinger, der sættes af tre eller fem dommere. Dommerne vælger af deres midte formænd for afdelingerne. Formændene for afdelinger med fem dommere vælges for et tidsrum af tre år. De kan genvælges én gang.Den store afdeling sættes af tretten dommere. Dens forsæde føres af Domstolens præsident. Den store afdeling sammensættes endvidere af formændene for afdelingerne med fem dommere og af andre dommere udpeget i henhold til regler, der fastsættes i procesreglementet.Domstolen sættes som stor afdeling, når en medlemsstat eller en af Fællesskabernes institutioner, som er part i sagen, anmoder herom.Domstolen sættes i plenum, når den behandler sager, der er indbragt for den i henhold til EF-traktatens artikel 195, stk. 2, artikel 213, stk. 2, artikel 216 eller artikel 247, stk. 7, eller Euratom-traktatens artikel 107 D, stk. 2, artikel 126, stk. 2, artikel 129 eller artikel 160 B, stk. 7.Finder Domstolen, at en sag, der er indbragt for den, er af særlig vigtighed, kan den desuden efter at have hørt generaladvokaten beslutte at henvise sagen til Domstolens plenum.Artikel 17Domstolens afgørelser kan kun gyldigt træffes af et ulige antal dommere.Afgørelser truffet af afdelinger, der sættes af tre eller fem dommere, er kun gyldige, hvis de træffes af tre dommere.Afgørelser truffet af den store afdeling er kun gyldige, når ni dommere er til stede.Afgørelser truffet af Domstolen


text: i plenum er kun gyldige, når femten dommere er til stede.Får en dommer i en afdeling forfald, kan en dommer fra en anden afdeling tilkaldes i henhold til regler, der fastsættes i procesreglementet.Artikel 18Dommerne og generaladvokaterne kan ikke deltage i afgørelsen af nogen sag, hvori de tidligere har optrådt som befuldmægtiget, rådgiver eller advokat for en af parterne, eller hvorom de har måttet udtale sig som medlem af en ret eller en undersøgelseskommission eller i anden egenskab.Mener en dommer eller en generaladvokat, at han af særlige grunde ikke kan deltage i afgørelsen eller i undersøgelsen af en bestemt sag, underretter han præsidenten herom. Finder præsidenten, at en dommer eller en generaladvokat af særlige grunde ikke bør sidde med eller fremkomme med forslag til afgørelser i en bestemt sag, gør han den pågældende opmærksom herpå.Opstår der vanskeligheder angående anvendelsen af denne artikel, træffer Domstolen afgørelse.En part kan ikke begære sammensætningen af Domstolen eller af en af dens afdelinger ændret under påberåbelse det være sig af en dommers nationalitet eller af, at der ikke til Domstolen eller en af dens afdelinger er knyttet nogen dommer af partens nationalitet.AFSNIT IIIRETTERGANGSMÅDENArtikel 19Medlemsstaterne såvel som Fællesskabernes institutioner repræsenteres for Domstolen af en befuldmægtiget, der udpeges for hver enkelt sag; den befuldmægtigede kan bistås af en rådgiver eller af en advokat.De stater, som er parter i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, bortset fra medlemsstaterne, samt den i aftalen omhandlede EFTA-Tilsynsmyndighed repræsenteres på samme måde.Andre parter skal repræsenteres af en advokat.Kun en advokat, der har beskikkelse i en medlemsstat eller i en anden stat, som er part i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, kan repræsentere eller bistå en part for Domstolen.De befuldmægtigede, rådgivere og advokater, der møder for Domstolen, nyder på vilkår, der fastsættes i procesreglementet, de rettigheder og garantier, der er nødvendige for, at de kan udøve deres hverv uafhængigt.Domstolen skal i henhold til procesreglementets bestemmelser over for de rådgivere og advokater, der møder for den, have de beføjelser, der normalt tilkommer domstole.Lærere ved højere læreanstalter, der er statsborgere i medlemsstater, hvis lovgivning tillader dem at være rettergangsfuldmægtige, nyder for Domstolen samme rettigheder, som i denne artikel indrømmes advokater.Artikel 20Retsforhandlingerne for Domstolen opdeles i to stadier: et skriftligt og et mundtligt.Den skriftlige forhandling omfatter overgivelsen til parterne og til de institutioner i Fællesskaberne, hvis beslutninger omtvistes, af stævninger, indlæg, svarskrifter og erklæringer tillige med eventuelle replikker og duplikker samt af alle påberåbte bilag og aktstykker eller af bekræftede genparter deraf.Overgivelsen varetages af justitssekretæren i den rækkefølge og inden for de frister, der er fastsat i procesreglementet.Den mundtlige forhandling omfatter oplæsningen af den rapport, der forelægges af den refererende dommer, Domstolens påhør af de befuldmægtigede, rådgiverne og advokaterne samt af generaladvokatens forslag til afgørelser og i påkommende tilfælde afhøringen af vidner og sagkyndige.Finder Domstolen, at sagen ikke rejser nogen nye retsspørgsmål, kan den efter at have hørt generaladvokaten beslutte, at sagen skal pådømmes uden generaladvokatens forslag til afgørelse.Artikel 21Sag anlægges ved Domstolen ved indlevering af stævning til justitssekretæren. Stævningen skal angive sagsøgerens navn og bopæl,


text: underskriverens stilling, den part eller de parter, mod hvem stævningen udtages, søgsmålets genstand, påstandene og en kort fremstilling af søgsmålsgrundene.Stævningen ledsages i påkommende tilfælde af det aktstykke, der begæres kendt ugyldigt, eller i det i EF-traktatens artikel 232 og Euratom-traktatens artikel 148 omhandlede tilfælde af dokumentation vedrørende tidspunktet for den opfordring, der omhandles i nævnte artikler. Er disse dokumenter ikke vedlagt stævningen, opfordrer justitssekretæren vedkommende part til at fremskaffe dem inden en passende frist; søgsmålet kan ikke afvises, fordi forholdet først bringes i orden efter klagefristens udløb.Artikel 22I de tilfælde, der er omhandlet i Euratom-traktatens artikel 18, anlægges sag ved Domstolen ved indgivelse af søgsmålet til justitssekretæren. Søgsmålet skal angive sagsøgerens navn og bopæl, underskriverens stilling, den afgørelse, der anfægtes, modparterne, tvistens genstand, påstandene og en kort fremstilling af søgsmålsgrundene.Søgsmålet ledsages af en bekræftet genpart af den anfægtede afgørelse fra Voldgiftsudvalget.Hvis Domstolen ikke giver sagsøgeren medhold, bliver Voldgiftsudvalgets afgørelse endelig.Hvis Domstolen ophæver Voldgiftsudvalgets afgørelse, kan sagen i givet fald på foranledning af en af parterne på ny forelægges Voldgiftsudvalget. Dette er bundet af Domstolens afgørelse af retsspørgsmål.Artikel 23I de tilfælde, der er omhandlet i EU-traktatens artikel 35, stk. 1, EF-traktatens artikel 234 og Euratom-traktatens artikel 150, påhviler det den nationale ret, der beslutter at udsætte en sag og retter henvendelse til Domstolen, at oversende denne beslutning til Domstolen. Domstolens justitssekretær giver herefter meddelelse om beslutningen til sagens parter, medlemsstaterne og Kommissionen samt til Rådet eller Den Europæiske Centralbank, hvis den retsakt, hvis gyldighed eller fortolkning omtvistes, hidrører fra disse, og til Europa-Parlamentet og Rådet, hvis den retsakt, hvis gyldighed eller fortolkning omtvistes, er vedtaget af disse to institutioner i fællesskab.Parterne, medlemsstaterne, Kommissionen og i påkommende tilfælde Europa-Parlamentet, Rådet og Den Europæiske Centralbank kan inden to måneder fra sidstnævnte meddelelse indgive indlæg eller andre skriftlige udtalelser til Domstolen.I de tilfælde, der er omhandlet i EF-traktatens artikel 234, giver Domstolens justitssekretær endvidere meddelelse om den nationale rets beslutning til de stater, som er parter i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, bortset fra medlemsstaterne, samt til den i aftalen omhandlede EFTA-Tilsynsmyndighed, som alle inden to måneder efter meddelelsen kan indgive indlæg eller andre skriftlige udtalelser til Domstolen, såfremt sagen hører under aftalens anvendelsesområde.Når der af Rådet er indgået en aftale med et eller flere tredjelande vedrørende et nærmere bestemt sagsområde, og det deri er bestemt, at disse tredjelande kan indgive skriftlige indlæg eller udtalelser i tilfælde, hvor en ret i en medlemsstat har forelagt Domstolen et præjudicielt spørgsmål, der vedrører den pågældende aftales anvendelsesområde, gives der ligeledes meddelelse om den nationale rets beslutning, hvori et sådant spørgsmål stilles, til de pågældende tredjelande, som inden to måneder fra meddelelsen kan indgive indlæg eller andre skriftlige udtalelser til Domstolen.Artikel 24Domstolen kan forlange, at parterne fremlægger ethvert dokument og meddeler enhver oplysning, som den finder ønskelig. I tilfælde af at dette nægtes, fastslår Domstolen dette udtrykkeligt.Domstolen kan ligeledes afkræve medlemsstaterne og de institutioner, der ikke er parter i retssagen, enhver oplysning, som den finder nødvendig for sagens behandling.Artikel 25Domstolen kan til enhver tid efter eget


text: valg betro enkeltpersoner, grupper, bureauer, kommissioner eller organer den opgave at foretage en sagkyndig undersøgelse.Artikel 26Der kan afhøres vidner i overensstemmelse med procesreglementets bestemmelser.Artikel 27Domstolen kan i henhold til regler, der fastsættes i procesreglementet, over for udeblevne vidner udøve de beføjelser, der sædvanligt tilkommer domstole, og kan ikende bøder.Artikel 28Vidner og sagkyndige kan afhøres under ed ved benyttelse af den edsformular, der er foreskrevet i procesreglementet, eller på den måde, der er fastsat i vidnets eller den sagkyndiges nationale lovgivning.Artikel 29Domstolen kan beslutte, at et vidne eller en sagkyndig skal afhøres for den ret, i hvis område vidnet eller den sagkyndige har bopæl.Denne beslutning tilstilles i overensstemmelse med procesreglementets bestemmelser vedkommende ret til udførelse. De dokumenter, der udfærdiges i forbindelse med udførelsen af denne retsanmodning, skal i henhold til samme bestemmelser sendes tilbage til Domstolen.Domstolen påtager sig de hermed forbundne udgifter, men kan i påkommende tilfælde pålægge sagens parter disse omkostninger.Artikel 30Hver medlemsstat anser vidners eller sagkyndiges edsbrud som den tilsvarende lovovertrædelse begået for en national ret i et civilt søgsmål. Efter Domstolens anmeldelse indleder vedkommende medlemsstat retsforfølgning mod gerningsmanden for den kompetente nationale ret.Artikel 31Retsmøderne er offentlige, medmindre Domstolen af egen drift eller på begæring af parterne, af vægtige grunde, træffer anden bestemmelse.Artikel 32Under retsforhandlingerne kan Domstolen afhøre de sagkyndige, vidnerne samt parterne selv. De sidstnævnte kan dog kun forhandle mundtligt gennem deres rettergangsfuldmægtige.Artikel 33Om hvert retsmøde føres en retsbog, der underskrives af præsidenten og justitssekretæren.Artikel 34Retslisten fastlægges af præsidenten.Artikel 35Domstolens rådslagninger og afstemninger er og forbliver hemmelige.Artikel 36Dommene skal begrundes. De skal angive navnene på de dommere, der har medvirket ved afgørelsen.Artikel 37Dommene underskrives af præsidenten og justitssekretæren. De afsiges i et offentligt retsmøde.Artikel 38Domstolen træffer afgørelse om sagsomkostningerne.Artikel 39Under anvendelse af en summarisk fremgangsmåde, der fastlægges i procesreglementet, og som i fornødent omfang kan afvige fra visse af bestemmelserne i denne statut, kan Domstolens præsident på begæring træffe afgørelse enten om udsættelse som nævnt i EF-traktatens artikel 242 og Euratom-traktatens artikel 157, eller om anvendelse af foreløbige forholdsregler som nævnt i EF-traktatens artikel 243 eller Euratom-traktatens artikel 158, eller om udsættelse af tvangsfuldbyrdelse i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 256, stk. 4, eller Euratom-traktatens artikel 164, stk. 3.I tilfælde af præsidentens forfald træder en anden dommer i hans sted i overensstemmelse med bestemmelserne i procesreglementet.Afgørelser, der træffes af præsidenten eller af dennes stedfortræder, er kun foreløbige og foregriber på ingen måde Domstolens afgørelse i hovedsagen.Artikel 40Medlemsstaterne og Fællesskabernes institutioner kan indtræde i retstvister, der er indbragt for Domstolen.Samme ret tilkommer alle andre personer, der godtgør at have en berettiget interesse i afgørelsen af en for Domstolen indbragt retstvist med undtagelse af retstvister mellem medlemsstater, mellem Fællesskabernes institutioner eller mellem medlemsstater på den ene side og Fællesskabets institutioner på den anden side.Med forbehold af stk. 2 kan de stater, som er parter i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, bortset fra medlemsstaterne, samt den i aftalen omhandlede EFTA-Tilsynsmyndighed indtræde i retstvister, der er indbragt for Domstolen, når disse tvister vedrører et af aftalens anvendelsesområder.Påstande, der fremsættes i en begæring


text: om intervention, kan kun gå ud på at understøtte en af parternes påstande.Artikel 41Undlader den, der behørigt er indstævnet, at indgive svarskrift, afsiges der en udeblivelsesdom over den pågældende. Inden en måned efter forkyndelsen af dom i sagen kan der fremsendes indsigelse imod den. Medmindre Domstolen træffer anden bestemmelse, har en sådan fremsendelse af indsigelse ikke opsættende virkning på fuldbyrdelsen af udeblivelsesdommen.Artikel 42Medlemsstaterne, Fællesskabernes institutioner og alle andre fysiske eller juridiske personer kan i tilfælde og i henhold til regler, der fastsættes i procesreglementet, rejse tredjemandsindsigelse mod dommen i en sag, i hvilken de ikke er blevet tilvarslet, hvis dommen gør indgreb i deres rettigheder.Artikel 43Opstår der vanskeligheder vedrørende betydningen og rækkevidden af en dom, tilkommer det Domstolen at fortolke denne på begæring af en part eller en af Fællesskabernes institutioner, der godtgør at have en berettiget interesse heri.Artikel 44En pådømt sag kan kun begæres genoptaget af Domstolen, hvis der fremkommer en faktisk omstændighed af afgørende betydning, der inden dommens afsigelse var ukendt for Domstolen og for den part, der begærer sagen genoptaget.Genoptagelsessagen indledes med en kendelse, hvorved Domstolen udtrykkeligt fastslår tilstedeværelsen af en ny faktisk omstændighed, anerkender, at denne har de egenskaber, der kan begrunde genoptagelse af sagen, og erklærer, at begæringen derfor kan imødekommes.Begæringen om genoptagelse kan ikke fremsættes senere end ti år efter dommens afsigelse.Artikel 45Særlige frister, der tager hensyn til afstandene, fastsættes i procesreglementet.Overskridelse af fristerne bevirker intet retstab, når den pågældende part godtgør, at der foreligger omstændigheder, som ikke kunne forudses, eller force majeure.Artikel 46Krav mod Fællesskaberne, der støttes på ansvar uden for kontraktforhold, forældes fem år efter, at den omstændighed, der ligger til grund for kravet, er indtrådt. Forældelsen afbrydes enten ved indgivelse af stævning til Domstolen, eller ved, at den skadelidte forud gør sit krav gældende over for vedkommende fællesskabsinstitution. I sidstnævnte tilfælde skal sag anlægges inden den frist på to måneder, der er omhandlet i EF-traktatens artikel 230 og Euratom-traktatens artikel 146; i påkommende tilfælde finder bestemmelserne i henholdsvis EF-traktatens artikel 232, stk. 2, og Euratom-traktatens artikel 148, stk. 2, anvendelse.AFSNIT IVDE EUROPÆISKE FÆLLESSKABERS RET I FØRSTE INSTANSArtikel 47Artikel 2-8, artikel 14 og 15, artikel 17, stk. 1, 2, 4 og 5, samt artikel 18 finder anvendelse på Retten og dens medlemmer. Ed som omhandlet i artikel 2 aflægges for Domstolen, som også træffer de i artikel 3, 4 og 6 omhandlede afgørelser, efter at Retten er blevet hørt.Artikel 3, stk. 4, samt artikel 10, 11 og 14 finder tilsvarende anvendelse på Rettens justitssekretær.Artikel 48 [2]Retten består af femogtyve dommere.Artikel 49Rettens medlemmer kan udpeges til at udøve hvervet som generaladvokat.Generaladvokaten skal med henblik på at bistå Retten i udførelsen af dens opgave fuldstændig upartisk og uafhængigt offentligt fremsætte begrundede forslag til afgørelse af visse sager, der indbringes for Retten.Kriterierne for fastlæggelse af, i hvilke sager dette skal ske, samt reglerne for udpegelse af generaladvokaterne fastsættes i procesreglementet for Retten.Et medlem af Retten, der er udpeget til generaladvokat i en sag, kan ikke deltage i afgørelsen af den pågældende sag.Artikel 50Retten sættes i


text: form af afdelinger bestående af tre eller fem dommere. Dommerne vælger af deres midte formænd for afdelingerne. Formændene for afdelinger med fem dommere vælges for et tidsrum af tre år. De kan genvælges én gang.I procesreglementet fastsættes regler om oprettelse af afdelingerne og om sagsfordelingen. I visse tilfælde, som fastlægges nærmere i procesreglementet, kan Retten sættes af samtlige medlemmer eller af en enedommer.Det kan i procesreglementet ligeledes fastsættes, at Retten sættes som stor afdeling i tilfælde og i henhold til regler, der fastsættes i dette reglement.Artikel 51Som en undtagelse fra bestemmelsen i EF-traktatens artikel 225, stk. 1, og Euratom-traktatens artikel 140 A, stk. 1, har Domstolen enekompetence i de søgsmål, som er omhandlet i EF-traktatens artikel 230 og 232 og Euratom-traktatens artikel 146 og 148, som er anlagt af en medlemsstat, og som er rettet mod:a) en retsakt udstedt af Europa-Parlamentet eller af Rådet eller af de to institutioner i fællesskab, eller rettet mod en af disse institutioners undladelse af at træffe afgørelse, eller mod begge disse institutioners undladelse af i fællesskab at træffe afgørelse, dog bortset fra- beslutninger truffet af Rådet i medfør af EF-traktatens artikel 88, stk. 2, tredje afsnit- retsakter vedtaget af Rådet i medfør af en rådsforordning om handelspolitiske beskyttelsesforanstaltninger som omhandlet i EF-traktatens artikel 133- Rådets retsakter, hvorved det udøver gennemførelsesbeføjelser i henhold til EF-traktatens artikel 202, tredje ledb) en retsakt udstedt af Kommissionen eller Kommissionens undladelse af at træffe afgørelse i medfør af EF-traktatens artikel 11 A.Ligeledes har Domstolen enekompetence i de søgsmål, som er omhandlet i de nævnte bestemmelser, og som er anlagt af en af fællesskabsinstitutionerne eller af Den Europæiske Centralbank, til prøvelse af en retsakt udstedt af Europa-Parlamentet, Rådet, de to institutioner i fællesskab eller af Kommissionen, eller til prøvelse af den omstændighed, at Europa-Parlamentet, Rådet, de to institutioner i fællesskab eller Kommissionen har undladt at træffe afgørelse, og det samme gælder søgsmål, som er anlagt af en af Fællesskabets institutioner til prøvelse af en retsakt udstedt af Den Europæiske Centralbank eller af, at Den Europæiske Centralbank har undladt at træffe afgørelse.Artikel 52Domstolens præsident og Rettens præsident fastsætter efter fælles aftale regler, hvorefter tjenestemænd og øvrige ansatte ved Domstolen skal kunne gøre tjeneste ved Retten med henblik på udøvelsen af dennes virksomhed. Visse tjenestemænd eller øvrige ansatte er undergivet Rettens justitssekretær under Rettens præsidents tilsyn.Artikel 53Afsnit III i denne statut finder anvendelse på rettergangsmåden ved Retten.I nødvendigt omfang præciseres og udfyldes disse regler i Rettens procesreglement. Procesreglementet kan fravige artikel 40, stk. 4, og artikel 41 for at tage hensyn til de særlige forhold, der gør sig gældende for sager om intellektuel ejendomsret.Uanset artikel 20, stk. 4, kan generaladvokaten fremsætte sine begrundede forslag til afgørelse skriftligt.Artikel 54Indgives en stævning eller et processkrift, der er stilet til Retten, fejlagtigt til Domstolens justitssekretær, fremsender denne straks dokumentet til Rettens justitssekretær; på samme måde når en stævning eller et andet processkrift, der er stilet til Domstolen, fejlagtigt indgives til Rettens justitssekretær, fremsender denne straks dokumentet til Domstolens justitssekretær.Finder Retten, at den ikke er kompetent


text: til at påkende en sag, der er omfattet af Domstolens kompetence, henviser den sagen til Domstolen; når Domstolen finder, at en sag henhører under Rettens kompetence, henviser den på samme måde sagen til Retten, der i så fald ikke kan erklære sig inkompetent.Såfremt der indbringes sager for Domstolen og Retten, som har samme genstand, som rejser de samme fortolkningsspørgsmål, eller hvori gyldigheden af den samme retsakt anfægtes, kan Retten, efter at have hørt parterne, udsætte sin behandling af den pågældende sag, indtil Domstolen har afsagt dom, eller kan, når der er tale om søgsmål, der er anlagt i medfør af EF-traktatens artikel 230 eller Euratom-traktatens artikel 146, erklære sig inkompetent, således at Domstolen kan træffe afgørelse i sagen. Under de samme betingelser kan Domstolen ligeledes beslutte at udsætte sin behandling af sagen; i så fald fortsætter behandlingen ved Retten.Anfægter en medlemsstat og en af Fællesskabets institutioner den samme retsakt, erklærer Retten sig inkompetent, således at Domstolen kan træffe afgørelse.Artikel 55Afgørelser, hvorved en sags behandling ved Retten afsluttes, samt afgørelser, der afgør en del af en sags realitet, eller hvorved der tages stilling til en formalitetsindsigelse vedrørende Rettens kompetence eller en påstand om afvisning af sagen, skal af Rettens justitssekretær forkyndes for alle sagens parter samt alle medlemsstater og fællesskabsinstitutioner, selv om disse ikke har interveneret i sagen for Retten.Artikel 56Der kan iværksættes appel til Domstolen, senest to måneder efter forkyndelsen af den pågældende anfægtede afgørelse, af afgørelser, hvorved den pågældende sags behandling ved Retten er blevet afsluttet, samt af afgørelser, der afgør en del af en sags realitet, eller hvorved der tages stilling til en formalitetsindsigelse vedrørende Rettens kompetence eller en påstand om afvisning af sagen.Appel kan iværksættes af enhver part, som helt eller delvis ikke har fået medhold. Andre intervenienter end medlemsstaterne og fællesskabsinstitutionerne kan dog kun iværksætte appel, såfremt den af Retten trufne afgørelse berører dem umiddelbart.Undtagen i sager imellem Fællesskaberne og disses ansatte kan appel ligeledes iværksættes af medlemsstater og fællesskabsinstitutioner, der ikke har interveneret i den pågældende sag for Retten. I sådanne tilfælde har de pågældende medlemsstater eller institutioner den samme retsstilling som medlemsstater eller institutioner, der har interveneret i første instans.Artikel 57Den, hvis begæring om intervention ikke er blevet taget til følge af Retten, kan appellere afgørelsen til Domstolen senest to uger efter forkyndelsen af afgørelsen om, at begæringen ikke tages til følge.Afgørelser truffet af Retten i henhold til EF-traktatens artikel 242, 243 eller artikel 256, stk. 4, eller Euratom-traktatens artikel 157, 158 eller artikel 164, stk. 3, kan appelleres af parterne i sagen inden to måneder efter, at afgørelsen er forkyndt for dem.Appel efter stk. 1 og 2 i nærværende artikel påkendes efter fremgangsmåden i artikel 39.Artikel 58Appel til Domstolen er begrænset til retsspørgsmål. Den kan kun støttes på, at Retten savner kompetence, at der er begået rettergangsfejl, som krænker appellantens interesser, eller at Retten har overtrådt fællesskabsretten.Appel kan ikke iværksættes alene til forandring af afgørelser om sagsomkostningerne eller om disses størrelse.Artikel 59Når en afgørelse fra Retten appelleres, består retsforhandlingerne ved Domstolen af en


text: skriftveksling og en mundtlig forhandling. I henhold til regler, der fastsættes i procesreglementet, kan Domstolen efter at have hørt generaladvokaten og parterne træffe afgørelse uden mundtlig forhandling.Artikel 60Appel har ikke opsættende virkning, jf. dog EF-traktatens artikel 242 og 243 og Euratom-traktatens artikel 157 og 158.Uanset EF-traktatens artikel 244 og Euratom-traktatens artikel 159 har en afgørelse fra Retten om annullation af en forordning først retsvirkning fra udløbet af den frist, der er omhandlet i artikel 56, stk. 1, i denne statut, eller, såfremt appel er iværksat inden for denne frist, fra stadfæstelsen eller fra afvisningen af appellen, dog med forbehold af muligheden for en part til at fremsætte begæring til Domstolen om midlertidig ophævelse af retsvirkningerne af den annullerede forordning eller om andre foreløbige forholdsregler i medfør af EF-traktatens artikel 242 og 243 eller Euratom-traktatens artikel 157 og 158.Artikel 61Giver Domstolen appellanten medhold, ophæver den den af Retten trufne afgørelse. Domstolen kan i denne forbindelse enten selv træffe endelig afgørelse, hvis sagen er moden til påkendelse, eller hjemvise den til Retten til afgørelse.I tilfælde af hjemvisning er Retten bundet af de afgørelser om retsspørgsmål, der er indeholdt i Domstolens afgørelse.Når der under en appel, der iværksættes af en medlemsstat eller en fællesskabsinstitution, der ikke har interveneret i den pågældende sag for Retten, gives appellanten medhold, kan Domstolen, dersom den skønner det nødvendigt, angive, hvilke af virkningerne af den af Retten trufne afgørelse, som er blevet ophævet, der skal betragtes som endelige for parterne i sagen.Artikel 62I de tilfælde, der er omhandlet i EF-traktatens artikel 225, stk. 2 og 3, og i Euratom-traktatens artikel 140 A, stk. 2 og 3, kan førstegeneraladvokaten, når han finder, at der er en alvorlig risiko for, at fællesskabsrettens ensartede anvendelse eller sammenhæng kan påvirkes, foreslå Domstolen at foretage en fornyet prøvelse af den afgørelse, der er truffet af Retten.Forslaget skal fremsættes en måned efter, at Retten har truffet afgørelsen. Domstolen beslutter, inden en måned efter at førstegeneraladvokaten har fremsat sit forslag, om der skal foretages en fornyet prøvelse af afgørelsen.Artikel 62aDomstolen afgør de spørgsmål, der er underkastet fornyet prøvelse, efter en hasteprocedure på grundlag af de sagsakter, som Retten har fremsendt.De parter, der er omhandlet i artikel 23, og i de tilfælde, der er omhandlet i EF-traktatens artikel 225, stk. 2, og Euratom-traktatens artikel 140 A, stk. 2, parterne i sagen for Retten har inden for en nærmere fastsat frist ret til at indgive indlæg eller andre skriftlige udtalelser til Domstolen om de spørgsmål, der er underkastet fornyet prøvelse.Domstolen kan beslutte at åbne den mundtlige forhandling, før den træffer afgørelse.Artikel 62bI de tilfælde, der er omhandlet i EF-traktatens artikel 225, stk. 2, og Euratom-traktatens artikel 140 A, stk. 2, har forslaget om fornyet prøvelse og beslutningen om indledning af proceduren for fornyet prøvelse ikke opsættende virkning, jf. dog EF-traktatens artikel 242 og 243. Fastslår Domstolen, at Rettens afgørelse påvirker fællesskabsrettens ensartede anvendelse eller sammenhæng, hjemviser den sagen til Retten, som er bundet af de afgørelser om retsspørgsmål, der er indeholdt i Domstolens afgørelse; Domstolen kan angive,


text: hvilke af virkningerne af Rettens afgørelse der skal betragtes som endelige for parterne i sagen. Følger afgørelsen af retstvisten, under hensyn til udfaldet af den fornyede prøvelse, af de faktiske omstændigheder, som Rettens afgørelse støttes på, afgør Domstolen imidlertid sagen endeligt.I de tilfælde, der er omhandlet i EF-traktatens artikel 225, stk. 3, og Euratom-traktatens artikel 140 A, stk. 3, får Rettens besvarelser af de spørgsmål, som Retten har fået forelagt, virkning ved udløbet af de frister, der er fastsat i artikel 62, stk. 2, medmindre der foreligger et forslag om fornyet prøvelse eller en beslutning om indledning af en procedure for fornyet prøvelse. Indledes der en procedure for fornyet prøvelse, får de besvarelser, der er underkastet fornyet prøvelse, virkning ved procedurens afslutning, medmindre Domstolen træffer anden afgørelse. Fastslår Domstolen, at Rettens afgørelse påvirker fællesskabsrettens ensartede anvendelse eller sammenhæng, træder Domstolens besvarelse af de spørgsmål, der er underkastet fornyet prøvelse, i stedet for Rettens.AFSNIT IV ARETSINSTANSERNEArtikel 62cBestemmelserne om de retsinstanser, der oprettes i henhold til EF-traktatens artikel 225 A og Euratom-traktatens artikel 140 B, hvad angår disses kompetence, sammensætning, organisation og rettergangsmåde, findes i bilaget til denne statut.AFSNIT VAFSLUTTENDE BESTEMMELSERArtikel 63Procesreglementet for Domstolen og procesreglementet for Retten skal indeholde alle forskrifter, der er nødvendige for at anvende og om fornødent udfylde denne statut.Artikel 64Indtil vedtagelsen i denne statut af de regler om sprog, der skal gælde for Domstolen og Retten, finder reglerne om sprog i procesreglementet for Domstolen og i procesreglementet for Retten fortsat anvendelse. Enhver ændring eller ophævelse af disse bestemmelser skal foretages efter proceduren for ændring af denne statut.[1] Artiklen er ændret ved tiltrædelsesakten af 2003. Jf. tillæg bagest i denne publikation.[2] Artiklen er ændret ved tiltrædelsesakten af 2003. Jf. tillæg bagest i denne publikation.--------------------------------------------------BILAG IRETTEN FOR EU-PERSONALESAGERArtikel 1Retten for EU-personalesager, herefter benævnt "EU-Personaleretten", udøver i første instans de beføjelser til at træffe afgørelse om tvister mellem Fællesskabet og dets ansatte i henhold til EF-traktatens artikel 236 og Euratom-traktatens artikel 152, herunder tvister mellem ethvert organ og dets personale, der er tillagt Domstolen.Artikel 2EU-Personaleretten består af syv dommere. Hvis Domstolen anmoder herom, kan Rådet med kvalificeret flertal vedtage at forøge antallet af dommere.Dommerne udnævnes for en periode på seks år. Afgående dommere kan genudnævnes.Hvis en stilling som dommer bliver ledig, udnævnes der en ny dommer for en periode på seks år.Artikel 31. Dommerne udnævnes af Rådet, der træffer afgørelse i henhold til EF-traktatens artikel 225 A, stk. 4, og Euratom-traktatens artikel 140 B, stk. 4, efter høring af det udvalg, der nedsættes i henhold til denne artikel. Rådet påser ved udnævnelsen af dommerne, at retten får en afbalanceret sammensætning på så bredt et geografisk grundlag som muligt blandt medlemsstaternes statsborgere og for så vidt angår de repræsenterede nationale retssystemer.2. Enhver unionsborger, der opfylder betingelserne i EF-traktatens artikel 225 A, stk. 4, og Euratom-traktatens artikel 140 B, stk. 4, kan indgive sin ansøgning. Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal efter henstilling fra Domstolen, fastsætter betingelserne og de nærmere bestemmelser vedrørende indgivelse og behandling af ansøgningerne.3. Der nedsættes et udvalg