text:
eller uden vederlag udøve nogen bibeskæftigelse, der kan få skadelig indflydelse på vedkommendes uafhængighed eller skade centrets interesser.
 Artikel 13
 Såfremt en ansats ægtefælle eller faste samlever udøver en erhvervsmæssig indtægtsgivende beskæftigelse, skal den ansatte underrette direktøren herom.
 Hvis den pågældende beskæftigelse viser sig at være uforenelig med den ansattes beskæftigelse eller med centrets interesser, og den ansatte ikke kan give tilsagn om, at den vil blive bragt til ophør inden for en bestemt, rimelig frist, skal direktøren foreslå bestyrelsen at træffe en afgørelse om, hvorvidt den ansatte kan forblive i sin stilling, eller om hans kontrakt skal ophæves eller suspenderes.
 Artikel 14
 Såfremt en ansat under udøvelsen af sit hverv skal tage stilling til et anliggende, i hvis behandling eller afgørelse han har en sådan personlig interesse, at det vil kunne svække hans uafhængighed, skal han underrette direktøren herom.
 Artikel 15
 En ansat er efter udtræden af tjenesten fortsat forpligtet til at udvise hæderlighed og tilbageholdenhed med hensyn til at påtage sig visse hverv eller at acceptere visse fordele, der direkte eller indirekte har tilknytning til centret.
 Artikel 16
 1. Ansatte skal iagttage fuldstændig tavshed om alle forhold og oplysninger, som de under eller i forbindelse med udøvelsen af deres hverv bliver bekendt med; de må ikke på nogen måde videregive dokumenter eller oplysninger, der ikke er offentliggjort, til fysiske eller juridiske personer, som ikke er berettiget til at få kendskab hertil. Denne forpligtelse består i en periode på ti år efter deres udtræden af tjenesten.
 2. Ansatte må hverken alene eller i samarbejde med tredjemand uden samtykke fra direktøren offentliggøre eller lade offentliggøre nogen tekst, der vedrører centrets virksomhed. Dette samtykke kan kun nægtes, såfremt den påtænkte offentliggørelse vil kunne skade centrets interesser.
 Artikel 17
 Alle rettigheder, herunder ophavsret og andre former for intellektuel ejendomsret i forbindelse med arbejde, som de ansatte udfører under udøvelsen af deres hverv, tilkommer centret.
 Artikel 18
 Ansatte skal tage bopæl på tjenestestedet eller i en sådan afstand fra dette, at de ikke hindres i udførelsen af deres arbejde.
 Artikel 19
 1. En ansat skal uanset tjenstlig rang bistå og rådgive sine foresatte; han er ansvarlig for gennemførelsen af de opgaver, der bliver pålagt ham.
 2. En ansat, der leder en tjenestegren, er ansvarlig over for sine foresatte for udøvelsen af de beføjelser, han har fået overdraget, samt for udførelsen af de instruktioner, han har givet. Hans underordnedes ansvar fritager ham ikke på nogen måde for hans eget ansvar.
 3. Hvis en ansat modtager instrukser, som han finder uretmæssige, eller som han mener vil kunne medføre alvorlige vanskeligheder, skal han underrette sin foresatte herom, om nødvendigt skriftligt. Bekræfter denne instrukserne skriftligt, skal den ansatte udføre dem, for så vidt de ikke strider mod straffeloven eller medfører en urimelig risiko for hans sikkerhed. Hvis instrukserne udgør en lovovertrædelse, skal den ansatte forelægge sagen for direktøren.
 Artikel 20
 1. En ansat skal helt eller delvis erstatte tab, som påføres centret som følge af en alvorlig forseelse fra hans side under udøvelsen af hans hverv eller


text:
i forbindelse hermed.
 2. Bestyrelsen træffer på forslag fra direktøren en begrundet afgørelse om erstatning i overensstemmelse med den procedure, der er fastlagt for disciplinærsager.
 Artikel 21
 1. De privilegier og immuniteter, de ansatte nyder, gives i centrets interesse. Medmindre andet er fastsat i de relevante bestemmelser i Cotonou-aftalens protokol om privilegier og immuniteter, der gælder for centret og dets ansatte, og i påkommende tilfælde aftalen om centrets hjemsted, er de ansatte hverken fritaget for at opfylde deres personlige pligter eller for at overholde gældende lovgivning og politiets forskrifter.
 2. Opstår der spørgsmål om disse privilegier eller immuniteter, skal den pågældende ansatte straks underrette direktøren herom.
 Artikel 22
 1. Centret yder sine ansatte bistand, især ved retsforfølgning af personer, der har fremsat trusler, krænkelser, injurier eller ærekrænkende beskyldninger eller foretaget angreb på person eller ejendom, som er rettet mod den ansatte eller dennes familie på grund af hans stilling eller hverv. Centret hæfter solidarisk for det påførte tab, i det omfang den ansatte ikke har forårsaget skaden forsætligt eller ved grov uagtsomhed og i det omfang, han ikke har kunnet opnå erstatning fra den skadevoldende person.
 2. Centret giver de ansatte mulighed for at videreuddanne sig i det omfang, det kan forenes med kravene om tjenestegrenenes tilfredsstillende funktion, og med centrets egne interesser.
 Artikel 23
 En ansat har foreningsfrihed; han kan især være medlem af fagforeninger eller personaleorganisationer. Udførelsen af arbejde i sådanne fagforeninger eller personaleorganisationer må på ingen måde være til skade for den pågældende person.
 Artikel 24
 1. Medlemmer af personalet kan forelægge andragender for direktøren med hensyn til spørgsmål, der vedrører deres hverv.
 2. Enhver individuel afgørelse, der træffes i henhold til disse vedtægter, skal straks meddeles den ansatte skriftligt.
 3. Enhver afgørelse, der går den ansatte imod, skal begrundes.
 Artikel 25
 1. Der kan kun føres én aktsamling for hver ansat. Denne aktsamling skal omfatte:
 —
 samtlige dokumenter vedrørende hans tjenesteforhold samt enhver bedømmelse af hans kvalifikationer, indsats og adfærd
 —
 den ansattes eventuelle bemærkninger til disse dokumenter.
 En ansat har ret til at gøre sig bekendt med alle dokumenter i aktsamlingen vedrørende ham selv. Efter udtræden af tjenesten bevarer han denne ret i højst to år.
 Akterne skal behandles fortroligt og kan kun gennemses i administrationsafdelingens kontorer. Der fremsendes kopier af relevante dokumenter til Den Internationale Arbejdsorganisations forvaltningsdomstol, hvis denne behandler en sag vedrørende en ansat og kræver nævnte dokumenter.
 2. Ethvert dokument i den ansattes akter, der vedrører en disciplinær sanktion af første grad i henhold til artikel 55, stk. 2, slettes efter et tidsrum på tre år, hvis den ansatte ikke har fået pålagt en ny disciplinær sanktion i dette tidsrum.
 KAPITEL III
 Ansættelse — regelmæssig evaluering — karriere — udtræden af tjenesten — ophævelse af kontrakt — afskedigelse
 DEL 1
 ANSÆTTELSE
 Artikel 26
 1. Det skal ved ansættelsen tilstræbes, at centret sikres medarbejdere, der opfylder de højeste krav til kvalifikationer, indsats og integritet.
 2. Ansatte udvælges på konkurrencemæssigt grundlag efter interne regler, der vedtages af bestyrelsen på forslag af direktøren.
 3. Ansættelsesproceduren,

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
der er fastsat i de i stk. 2 nævnte regler, skal være klar og gennemsigtig og give alle statsborgere i de stater, der har undertegnet Cotonou-aftalen, samme muligheder for at deltage og blive ansat.
 Ansatte udvælges uden hensyn til race, tro eller køn.
 Ingen stilling må forbeholdes statsborgere fra en bestemt medlemsstat.
 I tilfælde af ligeværdige faglige kvalifikationer og erfaring, som kræves til besættelse af en stilling, sker ansættelsen på et så bredt geografisk grundlag som muligt blandt statsborgerne i de stater, der har undertegnet Cotonou-aftalen.
 Ansættelsen af personale skal så vidt muligt afspejle, at centret er et paritetisk AVS-EF-organ.
 Artikel 27
 1. Ansættelse kan kun finde sted, såfremt den ansatte:
 a)
 er statsborger i en stat, som har undertegnet Cotonou-aftalen
 b)
 har opfyldt sine forpligtelser i henhold til den lovgivning om værnepligt, der er gældende for ham
 c)
 opfylder de vandelskrav, der stilles for at bestride det pågældende hverv
 d)
 er ansat i overensstemmelse med den konkurrencebaserede procedure, der er omhandlet i artikel 26, stk. 2
 e)
 opfylder de for hvervet nødvendige fysiske krav; dette skal godtgøres ved en lægeundersøgelse hos en læge, der udpeges af centret
 f)
 beviser, at han har indgående kendskab til et af centrets to hovedarbejdssprog (fransk eller engelsk) og tilfredsstillende kendskab til det andet af centrets arbejdssprog i det omfang, dette er nødvendigt for udførelsen af hans hverv.
 2. Enhver ansat fremlægger inden indtræden i tjenesten følgende dokumenter for centret:
 a)
 en lægeattest til godtgørelse af, at vedkommende kan udøve det hverv, han er ansat til
 b)
 en attest til godtgørelse af, at vedkommende har opfyldt sine forpligtelser med hensyn til aftjening af værnepligt
 c)
 en attest til godtgørelse af, at vedkommende er statsborger i en stat, som har undertegnet Cotonou-aftalen, og at han ikke er frataget sine borgerlige rettigheder
 d)
 dokumenter om vedkommendes civilstand samt dokumenter vedrørende hans ægtefælle og de børn, over for hvem han har forsørgerpligt.
 3. Efter anmodning fra centret skal ansatte acceptere at underkaste sig en lægeundersøgelse af centrets læge inden prøvetidens udløb.
 Artikel 28
 1. Med henblik på at besætte ledige stillinger undersøger direktøren først muligheden for at indsætte en af centrets ansatte i disse stillinger ved forflyttelse eller ved forfremmelse til næste niveau eller kategori i henhold til artikel 32 og 33 og indleder derefter en ekstern udvælgelsesprocedure på konkurrencemæssigt grundlag i henhold til artikel 4, stk. 1, artikel 26, stk. 2, og bilag V.
 2. Udvælgelsesproceduren kan også indledes med henblik på at oprette en ansættelsesreserve.
 Artikel 29
 1. Ansatte skal, når de ansættes, gennemgå en prøvetid på seks måneder.
 2. Hvis en ansat ikke har udvist tilfredsstillende faglige kvalifikationer til at blive i sin stilling, afskediges han. Direktøren kan dog under ekstraordinære omstændigheder forlænge prøvetiden med op til i alt yderligere seks måneder.
 3. Hvis en ansat i løbet af sin prøvetid og efterfølgende forlængelse heraf, som følge af sygdom, barselsorlov eller ulykke forhindres i at udøve sit hverv i en sammenhængende periode på mindst en måned, kan direktøren forlænge prøvetiden med et tilsvarende tidsrum.


text:
4. Prøvetidens samlede varighed kan under ingen omstændigheder være længere end tolv måneder, jf. dog stk. 3.
 5. Den prøveansatte kan med en måneds varsel tage sin afsked på et hvilket som helst tidspunkt i prøvetiden, medmindre andet er aftalt.
 DEL 2
 REGELMÆSSIG EVALUERING — KARRIERE
 Artikel 30
 1. Hver tolvte måned skal der i slutningen af hvert kalenderår og i overensstemmelse med de interne gennemførelsesregler, der fastlægges af direktøren, udfærdiges en udtalelse om hver ansat vedrørende vedkommendes kvalifikationer, tjenstlige indsats og adfærd; denne udtalelse udarbejdes af den ansattes overordnede.
 2. Den ansatte gøres bekendt med udtalelsens indhold. Han har ret til at tilføje enhver bemærkning, han finder relevant.
 Artikel 31
 1. En ansat kan, hvis vedkommende har udført et godt og vedvarende arbejde i mindst to år på det samme niveau og løntrin, og hvis vedkommendes kontrakt fortsat gælder i mindst en måned efter den pågældende periode, stige til næste løntrin på sit niveau.
 2. Ovennævnte stigning til næste løntrin sker ikke automatisk, men besluttes af direktøren under hensyntagen til den ansattes kvalifikationer, tjenstlige indsats og adfærd som bedømt af vedkommendes overordnede samt til udviklingen i og vanskeligheden af hans arbejdsopgaver.
 Artikel 32
 1. Enhver forfremmelse af den ansatte til næste niveau sker kun med henblik på at besætte en ledig stilling ved udnævnelse foretaget af direktøren til det umiddelbart højere niveau i overensstemmelse med de interne regler, der vedtages af bestyrelsen på forslag af direktøren.
 2. Forfremmelsen af en ansat til et umiddelbart højere niveau inden for vedkommendes kategori foretages blandt de ansatte, der har minimumsanciennitet på deres niveau efter sammenligning af fortjeneste og udtalelser fra deres overordnede.
 3. Udnævnelsen af en ansat til en umiddelbart højere kategori kan kun finde sted på grundlag af en udvælgelsesprøve blandt de ansatte, der har den krævede uddannelse og erfaring samt minimumsanciennitet på deres niveau. Den ansatte udnævnes på det laveste niveau inden for den nye kategori.
 4. Den ansatte skal have arbejdet mindst to år på samme niveau for at kunne komme i betragtning til forfremmelse til næste niveau eller kategori.
 Artikel 33
 1. Den ansatte indplaceres på det løntrin, hvor grundlønnen ligger nærmest den, han oppebar på sit tidligere niveau.
 2. En ansat kan under ingen omstændigheder på sit nye niveau oppebære en grundløn, der er lavere end den, han fik på sit tidligere niveau.
 3. En ansat kan under ingen omstændigheder få udbetalt et mindre beløb i tilfælde af, at vedkommende, hvis han ikke var blevet forfremmet, på sit tidligere niveau ville være steget et løntrin på grund af fortjeneste. I så tilfælde stiger den ansatte et ekstra løntrin på den dato, hvor vedkommende på sit tidligere niveau ville være steget et løntrin på grund af fortjeneste.
 DEL 3
 UDTRÆDEN AF TJENESTEN — OPHÆVELSE AF KONTRAKT
 Artikel 34
 Bortset fra dødsfald ophører ansættelsesforholdet:
 1)
 ved udløbet af en ansats opsigelsesvarsel. Et sådant opsigelsesvarsel skal være på mindst tre måneder og højst seks måneder, medmindre der i fællesskab aftales en kortere periode
 2)
 ved udløbet af centrets opsigelsesvarsel.
 Dette


text:
varsel skal være på en måned for hvert tjenesteår, dog mindst tre måneder og højst ni måneder. Opsigelsesvarslet kan ikke tage sin begyndelse under barsels- eller sygeorlov, medmindre sygeorloven overstiger tre måneder. I øvrigt suspenderes varslet under barsels- eller sygeorlov med de ovenfor anførte begrænsninger.
 3)
 ved udgangen af den måned, hvor den ansatte fylder 65 år.
 4)
 For at centret kan fungere effektivt, kan en ansats kontrakt opsiges, hvis den pågældende udviser manglende kompetence eller et utilfredsstillende arbejde i ansættelsesperioden, jf. artikel 55.
 5)
 Hvis centret lukkes, hovedsageligt på grund af manglende finansiering, modtager de ansatte en kompensation svarende til en måneds bruttogrundløn pr. tjenesteår op til højst tolv måneder. Denne beregning skal baseres på den ansattes seneste månedlige bruttogrundløn.
 6)
 Hvis en stilling bliver overflødig, skal den pågældende ansatte have et opsigelsesvarsel i henhold til nr. 2) og modtage en kompensation som fastsat i nr. 5).
 Artikel 35
 En ansats kontrakt kan ophæves uden varsel på direktørens initiativ:
 a)
 under prøvetiden eller ved dennes udløb på de betingelser, der er fastsat i artikel 29, stk. 2
 b)
 hvis den ansatte ikke længere opfylder kravene i artikel 27, stk. 1
 c)
 i det i artikel 36 omhandlede tilfælde
 d)
 i det i artikel 37 omhandlede tilfælde.
 Artikel 36
 1. Efter afslutning af den disciplinære procedure, der er omhandlet i kapitel VI i dette afsnit, kan den ansattes kontrakt ophæves uden varsel, såfremt vedkommende forsætligt eller uagtsomt groft har tilsidesat sine forpligtelser. Afgørelsen om at ophæve en kontrakt træffes af direktøren, efter at den pågældende har haft lejlighed til at fremsætte sit forsvar.
 2. Inden kontraktens ophævelse kan den ansatte suspenderes på de betingelser, der er fastsat i artikel 57.
 3. Ved ophævelse efter stk. 1 kan direktøren foreslå bestyrelsen, at det bestemmes, at den pågældende helt eller delvis skal fratages den ret til godtgørelse og til tilbagebetaling af udgifter, som er omhandlet i de i artikel 46 og 52 anførte regler.
 Artikel 37
 1. Centret skal uden varsel opsige en ansats kontrakt, hvis direktøren fastslår, at den pågældende ved ansættelsen forsætligt har afgivet urigtige oplysninger om sine faglige kvalifikationer eller de betingelser, der er anført i artikel 27, stk. 1.
 2. I så tilfælde hæves den ansattes kontrakt af bestyrelsen på forslag af direktøren, efter at den pågældende er blevet hørt, og efter at den disciplinære procedure, der er omhandlet i kapitel VI i dette afsnit, er afsluttet.
 3. Inden kontraktens ophævelse kan den ansatte suspenderes på de betingelser, der er fastsat i artikel 57.
 Bestemmelserne i artikel 36, stk. 3, finder anvendelse.
 KAPITEL IV
 Arbejdsvilkår
 DEL 1
 ARBEJDSTID
 Artikel 38
 1. Ansatte i aktiv tjeneste skal til enhver tid stå til rådighed for centret.
 Den normale arbejdstid må dog ikke overstige 37,5 ugentlige timer med en normal daglig arbejdstid i overensstemmelse med de interne gennemførelsesregler, der fastlægges af direktøren.
 2. Direktøren kan i behørigt begrundede tilfælde give en ansat tilladelse til at arbejde deltid, hvis han finder, at dette er i overensstemmelse med centrets interesse.
 De nærmere regler


text:
for, at denne tilladelse kan gives, anføres i de interne gennemførelsesregler, der fastlægges af direktøren.
 Artikel 39
 1. Ansatte er i hastende tilfælde eller ved usædvanligt arbejdspres forpligtet til overarbejde. Natarbejde såvel som arbejde på søn- og helligdage samt øvrige fridage kan kun ske i henhold til de interne gennemførelsesregler, der fastlægges af direktøren.
 2. Det samlede antal overarbejdstimer, der kan kræves af en ansat, må ikke overstige 150 timer i en periode på seks måneder.
 3. Det overarbejde, der udføres af ansatte i kategorierne »akademiske medarbejdere« og »kontorpersonale«, giver hverken ret til arbejdstidsudligning eller vederlag.
 Overarbejde, der udføres af ansatte i kategorien »støttepersonale«, giver på de betingelser, der er fastsat i de i stk. 1 nævnte interne gennemførelsesregler, ret til afspadsering eller til en præmie, der tildeles automatisk pr. overarbejdstime efter nævnte regler, hvis det af tjenstlige grunde ikke er muligt at afspadsere inden for de seks måneder, der følger efter den måned, hvor overarbejdet blev udført.
 DEL 2
 FERIE OG ORLOV
 Artikel 40
 1. Ansatte har ret til en årlig ferie på mindst 24 og højst 30 arbejdsdage for hvert kalenderår i overensstemmelse med de interne gennemførelsesregler, der fastlægges af direktøren. I disse regler fastsættes betingelserne for overførsel af feriedage fra et kalenderår til det følgende.
 2. Ud over den årlige ferie kan direktøren i undtagelsestilfælde og efter ansøgning bevilge særlig orlov. Bestemmelserne for at bevilge særlig orlov fastsættes i de interne regler, der vedtages af bestyrelsen på forslag af direktøren.
 Artikel 41
 Ud over den ferie og orlov, der er nævnt i artikel 40, har en kvindelig ansat mod fremlæggelse af lægeattest ret til barselsorlov med løn, der normalt begynder seks uger før den i attesten anførte formodede nedkomstdato og normalt slutter ti uger efter nedkomsten; denne tjenestefrihed kan dog ikke være mindre end 16 uger.
 Med tilladelse fra lægen kan den pågældende dog indlede sin barselsorlov på et senere tidspunkt end seks uger før den forventede nedkomstdato; orloven afsluttes i så fald efter en periode på ti uger efter nedkomsten forlænget med den tid, hvor den pågældende fortsat har arbejdet efter den sjette uge inden den nøjagtige nedkomstdato.
 Mandlige ansatte har ret til en fædreorlov på fem arbejdsdage inden for ti uger efter barnets fødselsdato.
 Artikel 42
 Såfremt en ansat godtgør, at han som følge af sygdom eller ulykke er forhindret i at gøre tjeneste, har han uden videre ret til sygeorlov i overensstemmelse med de interne regler, der vedtages af bestyrelsen på forslag af direktøren. Centret kan efter eget skøn beslutte at indhente en ekspertudtalelse fra en læge.
 Artikel 43
 Den årlige ferie for en ansat med deltidsbeskæftigelse nedsættes tilsvarende for det tidsrum, deltidsbeskæftigelsen har varet. Brøkdele af ferieberettigede dage beregnes pro rata i overensstemmelse de interne gennemførelsesregler, der fastlægges af direktøren.
 Artikel 44
 1. Bortset fra sygdoms- eller ulykkestilfælde kan den ansatte ikke udeblive fra tjenesten uden forudgående samtykke fra sin foresatte. Uden at dette berører de disciplinære foranstaltninger, der eventuelt skal træffes, fradrages enhver ubeføjet udeblivelse, der behørigt er fastslået, i den pågældendes


text:
årlige ferie. Hvis den ansattes årlige ferie er opbrugt, mister han automatisk retten til vederlag i en periode af tilsvarende længde.
 2. Såfremt en ansat ønsker at tilbringe sin sygeorlov et andet sted end sit tjenestested, skal han forinden indhente direktørens samtykke.
 3. Direktøren kan i undtagelsestilfælde efter anmodning fra en ansat bevilge denne tjenestefrihed uden løn på grund af personlige årsager. Varigheden af en sådan tjenestefrihed må ikke overstige ét år for hver periode på 15 år.
 I denne periode kan den ansatte ikke nyde fordel af nogen stigning i løntrin, og den periode, hvorunder den ansatte har tjenestefrihed uden løn, medregnes ikke i den minimumsperiode, der er fastsat i artikel 31, stk. 1 og 2.
 Reglerne for tjenestefrihed uden løn fastsættes i de interne regler, der vedtages af bestyrelsen på forslag af direktøren.
 4. Efter hver periode på 18 måneders uafbrudt tjeneste har de ansatte, deres ægtefæller og børn, som de har forsørgerpligt over for, ret til at vende tilbage til deres hjemsted i overensstemmelse med de interne regler, der vedtages af bestyrelsen på forslag af direktøren.
 DEL 3
 OFFICIELLE FRIDAGE
 Artikel 45
 Direktøren udarbejder en liste over officielle fridage.
 KAPITEL V
 Vederlag og godtgørelse af udgifter
 Artikel 46
 1. Den ansatte har efter betingelserne i de interne regler, der vedtages af bestyrelsen på forslag af direktøren, og medmindre andet udtrykkeligt er bestemt, på grundlag af sin ansættelse ret til det vederlag, der svarer til hans kategori, niveau og løntrin.
 Han kan ikke give afkald på denne ret.
 2. Vederlaget omfatter en grundløn, familietillæg og andre tillæg.
 Artikel 47
 Vederlaget lyder på og udbetales i euro.
 Artikel 48
 Bestyrelsen godkender på forslag af direktøren den årlige tilpasning af vederlag på grundlag af den metode, Rådet for Den Europæiske Union har vedtaget for EU-personalet.
 Artikel 49
 Den månedlige grundløn fastsættes for hver kategori og hvert niveau og hvert løntrin i overensstemmelse med tabellen i bilag II.
 Artikel 50
 1. De familietillæg, som den ansatte har ret til, er fastsat i de i artikel 46 omhandlede regler og omfatter:
 a)
 husstandstillæg
 b)
 børnetilskud
 c)
 uddannelsestillæg.
 2. Ansatte, der modtager de i stk. 1 nævnte familietillæg, skal meddele, hvilke tillæg af samme art, de får fra anden side; disse fratrækkes de tillæg, der betales i henhold til disse vedtægter.
 3. Direktøren kan træffe særlig og begrundet bestemmelse om, at børnetilskuddet skal fordobles på grundlag af lægeerklæringer, der er udfærdiget af en af centret udpeget læge, og som godtgør, at det pågældende barn påfører den ansatte betydelige udgifter som følge af et mentalt eller fysisk handicap.
 Artikel 51
 Afgår en ansat ved døden inden for kontraktens gyldighedsperiode, har den efterladte ægtefælle eller de forsørgelsesberettigede børn ret til at modtage afdødes fulde vederlag indtil udgangen af den sjette måned efter den måned, hvor dødsfaldet indtraf.
 Artikel 52
 Den ansatte har i henhold til de i artikel 46 nævnte interne regler krav på godtgørelse af de udgifter, han har haft i forbindelse med sin tiltrædelse, sin forflyttelse, regelmæssig ferie i hjemlandet eller sin kontrakts


text:
ophør samt for udgifter, han har afholdt i forbindelse med udøvelsen sit hverv, jf. dog artikel 36, stk. 3.
 Artikel 53
 1. Såfremt en ansat eller dennes ægtefælle eller forsørgelsesberettigede børn afgår ved døden, godtgør centret udgifterne i forbindelse med transporten af afdøde fra tjenestestedet til den ansattes hjemsted. Centret kan i denne anledning udbetale et forskud.
 Centret godtgør ligeledes rejseudgifter samt udgifter i forbindelse med transport af personlige ejendele og bagage for de efterladte, der er nævnt i stk. 1, og som vender tilbage til den afdøde ansattes hjemsted.
 2. Såfremt en ansat afgår ved døden under en tjenesterejse, godtgør centret udgifterne i forbindelse med transporten af afdøde fra det sted, hvor dødsfaldet indtraf, til den ansattes hjemsted.
 Artikel 54
 Ethvert beløb, der fejlagtigt er udbetalt, kræves tilbagebetalt, hvis modtageren har haft kendskab til fejlen, eller denne var så åbenbar, at han ikke kunne undgå at have kendskab til den. De nærmere bestemmelser for tilbagebetalingen fastsættes af direktøren.
 KAPITEL VI
 Disciplinære foranstaltninger
 Artikel 55
 1. Der kan anvendes disciplinære sanktioner over for en ansat, der forsætligt eller uagtsomt undlader at opfylde de forpligtelser, som påhviler ham i henhold til disse vedtægter.
 2. Der findes følgende disciplinære foranstaltninger:
 —
 sanktioner af 1. grad:
 a)
 skriftlig advarsel
 b)
 irettesættelse
 —
 sanktioner af 2. grad:
 a)
 indplacering på et lavere løntrin
 b)
 degradering med hensyn til niveau eller kategori
 c)
 fjernelse fra tjenesten.
 3. En og samme forseelse kan kun udløse én disciplinær foranstaltning.
 Artikel 56
 1. Direktøren kan efter forslag fra den ansattes overordnede eller på eget initiativ uden at have indhentet udtalelse fra bestyrelsen give en advarsel eller en irettesættelse. Den ansatte skal forinden høres. Den ansatte kan, hvis han ønsker det, udfærdige et svar på advarslen eller irettesættelsen. Dette svar skal opbevares i hans aktsamling.
 2. De øvrige sanktioner anvendes af bestyrelsen, efter at den i artikel 58 fastsatte disciplinære procedure er gennemført. Denne procedure indledes på direktørens eller bestyrelsens foranledning efter høring af den ansatte.
 Artikel 57
 1. Såfremt en ansat påstås at have begået en alvorlig forseelse, hvad enten det drejer sig om et brud på hans tjenstlige forpligtelser eller om en lovovertrædelse, kan direktøren suspendere ham fra tjenesten. Denne afgørelse, der træffes som forebyggende foranstaltning, skal foreligge senest fire arbejdsdage fra dagen efter, at man fik kendskab til forseelsen.
 2. I afgørelsen om suspensionen af en ansat skal det præciseres, om vedkommende fortsat skal have udbetalt sit vederlag i den periode, suspensionen varer, eller hvilken del deraf der eventuelt skal tilbageholdes; den tilbageholdte del må ikke udgøre mere end halvdelen af den ansattes grundløn.
 3. Er der ikke truffet afgørelse inden udløbet af to måneder fra den dato, afgørelsen om suspension trådte i kraft, skal videreførelsen af suspensionen bekræftes af bestyrelsen.
 4. Er der ikke truffet afgørelse inden udløbet af fire måneder fra den dato, afgørelsen om suspension trådte i kraft, modtager den ansatte igen sit fulde vederlag.
 5. Hvis der ved afslutningen af den disciplinære procedure ikke er pålagt den ansatte nogen sanktion, eller han


text:
kun har fået en skriftlig advarsel eller irettesættelse, har han krav på godtgørelse af de beløb, der er blevet tilbageholdt i hans vederlag.
 6. Hvis der er rejst straffesag mod den ansatte på grundlag af de samme forhold, træffes den endelige afgørelse dog først, når den domstol, der behandler sagen, har afsagt endelig dom.
 Artikel 58
 1. En disciplinær procedure indledes af direktøren bistået af et ad hoc-undersøgelsesudvalg, som skal fremlægge en rapport for direktøren, hvori det klart skal angives, hvilke påklagede forhold der er tale om, og eventuelt under hvilke omstændigheder de har fundet sted.
 Rapporten skal videregives til formanden for bestyrelsen, som skriftligt skal underrette den pågældende ansatte.
 Hvis den ansatte selv er skyld i, at han ikke underrettes, eller hvis han nægter at kvittere for modtagelsen, anses underretningen for at være givet.
 2. Sammensætningen og procedurerne for ad hoc-undersøgelsesudvalget fastsættes i de interne regler, der vedtages af bestyrelsen på forslag af direktøren.
 AFSNIT III
 DIREKTØREN OG DEN ASSISTERENDE DIREKTØR
 Artikel 59
 1. Bestemmelserne i disse vedtægter om de ansattes rettigheder og forpligtelser finder tilsvarende anvendelse på direktøren og den assisterende direktør.
 2. Når det inden for rammerne af disse vedtægter er fastsat, at direktøren træffer afgørelser med hensyn til ansatte og lokalt ansatte, træffer bestyrelsen sådanne afgørelser med hensyn til direktøren og den assisterende direktør.
 Når det er fastsat, at ansatte og lokalt ansatte skal give oplysninger til direktøren, giver direktøren og den assisterende direktør tilsvarende sådanne oplysninger til bestyrelsen.
 AFSNIT IV
 SOCIALE OG SKATTEMÆSSIGE BESTEMMELSER OG BESTEMMELSER OM KLAGEADGANG
 KAPITEL I
 Sociale bestemmelser
 DEL 1
 SOCIAL SIKRING
 Artikel 60
 1. Ansatte, den assisterende direktør og direktøren og i fornødent omfang disses familiemedlemmer, for så vidt de er anerkendt af centret, kan med hensyn til social sikringsordning vælge mellem ordningen i den stat, på hvis område centret har sit hjemsted, ordningen i den stat, hvor de sidst har haft bopæl, eller ordningen i den stat, i hvilken de er statsborgere, eller enhver privat ordning, med hvilken centret har undertegnet en aftale.
 Den ansatte kan imidlertid kun vælge én gang, og det skal ske inden for tre måneder efter ansættelsesdatoen; valget gælder fra tiltrædelsesdatoen.
 2. Ansatte, den assisterende direktør, direktøren og deres ægtefæller, når disse ikke er berettiget til ydelser af samme art og størrelse i henhold til anden lovmæssig eller administrativ bestemmelse, og deres forsørgelsesberettigede børn som omhandlet i de interne regler sikres imod sygdomsrisici. Dækningsgraden fastlægges i de interne regler, der vedtages af bestyrelsen på forslag af direktøren.
 3. De nødvendige bidrag til sikring mod sygdomsrisici afholdes af de ansatte og centret i overensstemmelse med de i stk. 2 omhandlede interne regler.
 Artikel 61
 1. Ansatte, den assisterende direktør og direktøren sikres fra datoen for deres tiltrædelse imod risici for erhvervssygdomme eller ulykker på de betingelser, der er fastlagt i de i artikel 60 omhandlede interne regler. De skal bidrage til sikringen mod disse risici.
 2. I de i stk. 1 nævnte interne regler præciseres de risici, der ikke dækkes, de garanterede ydelser og de udgifter,


text:
der dækkes.
 Artikel 62
 1. Ved et barns fødsel modtager de ansatte, den assisterende direktør eller direktøren en fast engangsydelse, der udbetales til den person, som rent faktisk drager omsorg for dette barn, i overensstemmelse med de i artikel 60 omhandlede interne regler.
 2. Den, der modtager en ydelse ved fødsel, skal anføre de ydelser af samme art, der modtages fra anden side for samme barn; den i stk. 1 nævnte ydelse nedsættes med disse ydelser. Såfremt barnets fader og moder begge er medarbejdere ved centret og potentielle modtagere af denne ydelse, udbetales den kun én gang.
 DEL 2
 PENSIONSFOND
 Artikel 63
 1. I overensstemmelse med de interne regler, der vedtages af bestyrelsen på forslag af direktøren, opretter centret en pensionsfond for de ansatte, den assisterende direktør og direktøren. De nærmere bestemmelser for disse medarbejderes og centrets obligatoriske og frivillige bidrag til fonden samt de nærmere regler for udbetalingen af midler til de medarbejdere, der forlader centret, fastsættes i disse regler.
 2. De nødvendige bidrag til oprettelse af denne pensionsfond afholdes af de ansatte og centret i overensstemmelse med de i stk. 1 omhandlede interne regler.
 DEL 3
 PRÆMIE VED ENDELIG OG FRIVILLIG FRATRÆDEN
 Artikel 64
 1. En ansat, hvis kontrakt udløber efter aftale mellem den ansatte og centret, og hvis tjenestetid ved centret har været på mindst fem år, kan efter afgørelse truffet af bestyrelsen og på grundlag af en rapport, der udarbejdes af direktøren, modtage en præmie ved endelig og frivillig fratræden i overensstemmelse med de interne regler, der vedtages af bestyrelsen på forslag af direktøren.
 2. Denne fratrædelsespræmie er ikke automatisk og ydes eventuelt under særlig hensyn til centrets interesser og mål. Udbetalingen sker på de betingelser, der fastlægges af bestyrelsen på forslag af direktøren og i overensstemmelse med de interne regler, der er nævnt i stk. 1.
 3. Der udbetales ingen fratrædelsespræmie, hvis kontrakten ophører i henhold til artikel 36 eller 37.
 4. Direktøren og den assisterende direktør modtager ingen fratrædelsespræmie.
 5. Fratrædelsespræmien er uforenelig med den godtgørelse, der er omhandlet i artikel 34, stk. 5.
 KAPITEL II
 Skattemæssige bestemmelser
 Artikel 65
 1. Vederlag, som centret udbetaler direktøren, den assisterende direktør og de øvrige ansatte, beskattes til fordel for centret.
 Betingelserne og proceduren for opkrævning af denne skat er fastlagt i bilag III. Udvalget kan om fornødent ændre nævnte bilag.
 2. Skatten opkræves af centret som kildeskat. Skatteprovenuet opføres som indtægt på centrets budget.
 KAPITEL III
 Bestemmelser vedrørende klageadgang
 Artikel 66
 1. Ansatte, den assisterende direktør og direktøren kan indgive en anmodning til den kompetente myndighed om at træffe en afgørelse for deres vedkommende. Den kompetente myndighed meddeler den pågældende sin begrundede afgørelse inden for to måneder fra datoen for indgivelsen af anmodningen. Hvis der ikke er afgivet svar inden fristens udløb, anses dette som en stiltiende afvisning, som kan gøres til genstand for en klage i henhold til stk. 2.
 2. Ansatte, den assisterende direktør og direktøren kan for den kompetente myndighed indbringe en klage over en disposition, der er til skade for den pågældende;


text:
det gælder såvel, når den kompetente myndighed har truffet en afgørelse, som når den har undladt at træffe en i disse vedtægter foreskrevet foranstaltning. En klage består af et skriftligt dokument, hvori der anmodes om, at der findes en mindelig løsning på den pågældende tvist. Klagen skal indgives inden for en frist på to måneder; herefter fortabes klageadgangen. Fristen løber fra:
 —
 den dato, afgørelsen meddeles den pågældende, og i alle tilfælde senest den dato, den pågældende modtager underretningen, hvis det drejer sig om en foranstaltning af individuel karakter; hvis en disposition af individuel karakter imidlertid også berører en tredjemand, løber fristen for tredjemand fra den dato, han har modtaget underretningen herom
 —
 den dato, fristen til at afgive svar udløber, når klagen vedrører en stiltiende afvisning i henhold til stk. 1.
 Den kompetente myndighed meddeler den pågældende sin begrundede afgørelse inden for en frist på to måneder fra den dato, hvor klagen er indgivet. Er der ikke afgivet svar på klagen inden for denne frist, anses dette som en stiltiende afvisning, der kan gøres til genstand for en klage i henhold til artikel 67.
 Proceduren for, hvordan den kompetente myndighed når frem til en begrundet afgørelse, fastlægges i de interne regler, der vedtages af bestyrelsen på forslag af direktøren.
 Den kompetente myndighed er i forbindelse med denne artikel:
 —
 direktøren for de ansattes vedkommende
 —
 bestyrelsen for direktørens og den assisterende direktørs vedkommende og i tilfælde af klager over en disciplinær foranstaltning truffet af direktøren, og
 —
 udvalget i tilfælde af klager over en disciplinær foranstaltning truffet af bestyrelsen over for direktøren eller den assisterende direktør.
 Artikel 67
 1. Tvister mellem de ansatte og centret samt mellem direktøren eller den assisterende direktør og centret kan bilægges ved mægling i overensstemmelse med de procedurer, der er fastlagt i bilag IV til disse vedtægter. Hvis der imidlertid ikke kan opnås et forlig, har de ansatte ret til at indbringe sagen for Den Internationale Arbejdsorganisations forvaltningsdomstol.
 2. Den Internationale Arbejdsorganisations forvaltningsdomstol, i det følgende benævnt »forvaltningsdomstolen«, har kompetence til at afgøre enhver tvist mellem centret og en ansat ved centret med hensyn til lovligheden af en disposition, der er til skade for vedkommende i den betydning, der er fastsat i artikel 66, stk. 2.
 3. En klage til forvaltningsdomstolen kan kun antages, hvis
 —
 der forinden er indbragt en klage for den kompetente myndighed i henhold til artikel 66, stk. 2, inden for den deri fastsatte frist
 —
 klagen udtrykkeligt eller stiltiende er blevet afvist
 —
 mæglingen er mislykkedes eller der ikke opnås forlig inden fire måneder efter, at forligsmanden er udpeget.
 4. Klager i medfør af stk. 2 skal indgives inden for en frist på tre måneder. Fristen løber fra datoen for, hvornår meddelelsen om den mislykkede mægling er meddelt de to parter, eller hvis der ikke er opnået forlig, datoen for udløbet af fristen på fire måneder fra datoen for udpegning af forligsmanden.
 AFSNIT V
 LOKALT ANSATTE
 Artikel 68
 1. Lokalt ansatte ansættes af direktøren på grundlag af ansættelseskontrakter for


text:
en fastsat periode.
 2. Bortset fra artikel 6 til 10, 29, 31 til 37, 40 til 43 og 46 til 50 samt kapitel VI finder afsnit II tilsvarende anvendelse på lokalt ansatte.
 Artikel 69
 Arbejdsvilkårene for lokalt ansatte, herunder navnlig
 a)
 de nærmere bestemmelser om deres ansættelse og om kontrakternes ophør
 b)
 ferie- og orlovsordningerne, samt
 c)
 deres indplacering og vederlag
 fastsættes af direktøren på grundlag af de regler og de sædvaner, der er gældende på det sted, hvor den lokalt ansatte gør tjeneste.
 Artikel 70
 Centret bærer de udgifter til social sikring, der i henhold til den gældende ordning på den lokalt ansattes tjenestested påhviler arbejdsgiveren.
 Artikel 71
 Lokalt ansatte kan til direktøren indgive en anmodning om, at denne træffer en afgørelse vedrørende den pågældende. Direktøren meddeler den pågældende sin begrundede afgørelse inden for en frist på en måned fra datoen for anmodningens indgivelse. I tilfælde af uoverensstemmelse kan den lokalt ansatte indgive klage i henhold til artikel 72.
 Artikel 72
 Tvister mellem centret og lokalt ansatte forelægges den kompetente domstol i henhold til gældende lovgivning på det sted, hvor den lokalt ansatte gør tjeneste.
 AFSNIT VI
 ANSATTE, DER GØR TJENESTE I UDLANDET
 Artikel 73
 Ansatte, der gør tjeneste i udlandet, er omfattet af de interne regler, der vedtages af bestyrelsen på forslag af direktøren.
 AFSNIT VII
 REGLER FOR ANSATTE, DER ER FORFLYTTET MIDLERTIDIGT TIL CENTRET
 Artikel 74
 Personer fra organisationer eller selskaber, der er forflyttet midlertidigt til centret inden for rammerne af særlige samarbejds- eller udvekslingsaftaler, er omfattet af de interne regler, der vedtages af bestyrelsen på forslag af direktøren.
 AFSNIT VIII
 AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
 Artikel 75
 Disse vedtægter træder i kraft samtidig med den afgørelse truffet af AVS-EF-Ambassadørudvalget, hvorved de vedtages.
 Artikel 76
 Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 27. juli 2005.
 På AVS-EF-Ambassadørudvalgets vegne
 F. J. WAHNON FERREIRA
 Formand
 (1) EFT L 317 af 15.12.2000, s. 3. Ændret ved AVS-EF-Ministerrådets afgørelse nr. 1/2003 (EUT L 141 af 7.6.2003, s. 25).
 BILAG I TIL PERSONALEVEDTÆGTERNE
 CENTRET FOR VIRKSOMHEDSUDVIKLING (CVU)
 KONTRAKT (1) MED:
 Fr./Hr.
 Fødselsdato
 Nationalitet
 ID-kort nr.
 Udstedelsesdato
 Under henvisning til de oplysninger, De har givet i Deres ansøgning, og på baggrund af en efterfølgende ansættelsesprocedure på konkurrencemæssigt grundlag, har Centret for Virksomhedsudvikling (CVU), repræsenteret ved direktør ......................., i henhold til artikel 6 i afgørelse nr. 9/2005 truffet af AVS-EF-Ambassadørudvalget om fastsættelse af personalevedtægterne for centret, besluttet at ansætte Dem ved centret.
 Ansættelsen sker på følgende betingelser:
 1. VARIGHED
 Kontrakten træder i kraft den ................... og gælder på ubestemt tid inden for rammerne af bilag III til Cotonou-aftalen.
 2. PRØVETID
 De første seks måneder af ansættelsen betragtes som prøvetid. Begge parter kan i dette tidsrum uden varsel ved anbefalet brev hæve denne kontrakt. Prøvetiden gælder kun for nyansat personale.
 3. STED
 Tjenestestedet er i øjeblikket ....... De kan imidlertid blive forflyttet til et andet tjenestested, hvilket i så fald sker udelukkende i centrets interesse.
 4. INDPLACERING
 Kategori:
 Niveau:
 Løntrin:
 De accepterer, at direktøren, såfremt han finder det hensigtsmæssigt ud fra centrets


text:
behov, forflytter Dem til en stilling, der forudsætter kvalifikationer svarende til Deres kategori og niveau, og som kan medføre ændringer i Deres opgaver.
 5. UGENTLIG ARBEJDSTID
 Den ugentlige arbejdstid er på 37,5 timer.
 6. UDTRÆDEN AF TJENESTEN EFTER ET OPSIGELSESVARSEL
 I overensstemmelse med artikel 34 i disse vedtægter for personalet ved centret kan begge parter hæve denne kontrakt pr. anbefalet brev.
 7. PERSONALEVEDTÆGTER
 Begge parter vedkender sig at være bundet af
 a)
 vedtægterne og forretningsordenen for centret, centrets personalevedtægter og aftalen om centrets hjemsted
 b)
 de forskellige interne regler, som centret har vedtaget i overensstemmelse med ovennævnte personalevedtægter, og som De erklærer at have gjort Dem bekendt med; eventuelle ændringer af de pågældende regler kan kun gøres gældende over for Dem, hvis De har fået meddelelse herom
 c)
 de individuelle betingelser, centret eventuelt har opstillet for Dem i overensstemmelse med artikel 1, stk. 5, i ovennævnte personalevedtægter.
 De giver udtrykkeligt afkald på tiltrædelsesydelser i henhold til ovennævnte personalevedtægter, hvis De i forbindelse med en eventuel tidligere kontrakt med centret allerede har modtaget sådanne ydelser.
 Der tages i denne kontrakt hensyn til de år, som De eventuelt tidligere har været beskæftiget i centret.
 8. TVISTER
 Eventuelle tvister mellem Dem og centret skal bilægges ved mægling eller indbringes for Den Internationale Arbejdsorganisations forvaltningsdomstol i overensstemmelse med artikel 67 i personalevedtægterne.
 Tvister kan ikke bilægges på anden vis.
 9. OPLYSNINGSDOKUMENTER
 Tillæg A (Administrative oplysninger) og tillæg B (Familiemæssige oplysninger) udgør en integrerende del af denne kontrakt.
 På vegne af Centret for Virksomhedsudvikling
 Bruxelles, den
 Direktør
 Til centrets direktør
 Jeg accepterer herved ovennævnte kontrakt og de deri fastlagte betingelser.
 Jeg er bekendt med vedtægterne og forretningsordenen for centret samt centrets personalevedtægter og interne regler.
 Jeg accepterer reglerne i personalevedtægterne for bilæggelse af eventuelle tvister med centret, og jeg afstår udtrykkeligt fra alle andre former for bilæggelse, herunder også fra at anlægge sag ved andre retlige instanser.
 Dato
 Den ansattes underskrift
 (1) Denne model til kontrakt skal tilpasses for kontrakter på bestemt tid og af kort varighed som nævnt i artikel 6 i disse vedtægter, således at der tages hensyn til bestemmelserne om denne type kontrakter samt til de individuelle betingelser, der fastlægges ved udformningen af kontrakten.
 TILLÆG A TIL BILAG I
 ADMINISTRATIVE OPLYSNINGER
 Efternavn:
 Fornavn(e):
 Fødselsdato:
 Familiemæssig stilling:
 Kontrakt undertegnet den:
 Med virkning fra:
 Kontraktens varighed:
 Hjemsted:
 Adresse på tjenestestedet:
 Kategori, niveau og løntrin:
 Månedlig grundløn:
 Særlige bestemmelser:
 Den ansattes underskrift
 Direktør
 TILLÆG B TIL BILAG I
 FAMILIEMÆSSIGE OPLYSNINGER
 Efternavn:
 Fornavn(e):
 Fødested og fødselsdato:
 FORSØRGELSESBERETTIGEDE PERSONER
 Efternavn og fornavn(e)
 Fødested og fødselsdato
 Tilknytningsforhold
 Civilstand
 Nationalitet
 Undertegnede bekræfter rigtigheden af ovenstående oplysninger
 Den ansattes underskrift
 Direktør
 Dato:
 BILAG II TIL PERSONALEVEDTÆGTERNE
 TABEL OVER DEN MÅNEDLIGE BRUTTOGRUNDLØN (I EUR)
 Gyldig fra den 1. juli 2003 (juni 2003-indeks)
 Kategori
 Niveau
 Stillingsbetegnelse
 Løntrin
 1
 2
 3
 4
 5
 6
 1.
 DIREKTØRER
 1.A
 Direktør
 12 016,80
 12 737,81
 1.B
 Assisterende direktør
 10 643,46
 11 282,07
 2.
 AKADEMISKE MEDARBEJDERE
 2.A
 Ledende ekspert
 8 583,47
 9 098,43
 9 613,46
 10 190,27
 2.B
 Ledende ekspert
 6 866,75
 7 278,71
 7 725,10
 8


text:
171,43
 8 652,13
 9 171,26
 2.C
 Ekspert
 6 008,44
 6 386,08
 6 763,77
 7 141,47
 7 553,38
 8 006,58
 2.D
 Ekspert
 4 806,73
 5 098,55
 5 407,56
 5 733,75
 6 077,09
 6 441,72
 3.
 KONTORPERSONALE
 3.A
 Ledende kontormedarbejder
 4 017,11
 4 257,35
 4 497,75
 4 789,59
 5 081,39
 5 386,27
 3.B
 Kontormedarbejder
 3 090,01
 3 261,68
 3 467,71
 3 673,74
 3 879,42
 4 112,19
 3.C
 Sekretær/kontorassistent
 2 231,71
 2 369,02
 2 506,39
 2 643,72
 2 815,35
 2 984,27
 4.
 STØTTEPERSONALE
 4.A
 Teknisk medarbejder
 1 819,66
 1 922,67
 2 025,70
 2 128,73
 2 266,02
 2 401,98
 Antallet af ansatte på sidste løntrin for hvert niveau må ikke overstige 25 % af antallet af vedtægtsmæssige stillinger på det pågældende niveau; dette gælder dog ikke niveau 1.A og 1.B.
 BILAG III TIL PERSONALEVEDTÆGTERNE
 Betingelser og procedure for opkrævning af skat til centret
 1.
 Centrets direktør, assisterende direktør og ansatte, bortset fra lokalt ansatte, skal betale den i artikel 65 i personalevedtægterne omhandlede skat til centret.
 Skat af løn, vederlag og honorarer, som centret udbetaler til hver enkelt skattepligtig, forfalder til betaling hver måned.
 Faste eller ikke faste beløb og tillæg, uanset om der er tale om engangsbeløb eller ej, som udgør dækning af udgifter afholdt som følge af tjenestens udøvelse, holdes dog uden for beskatningsgrundlaget.
 2.
 Familietillæg og ydelser af social karakter fratrækkes beskatningsgrundlaget.
 3.
 Der foretages et nedslag på 10 % for udgifter i forbindelse med arbejdet og for personlige udgifter i det beløb, der fremkommer efter anvendelse af punkt 1 og 2 i dette bilag.
 For hvert af den skattepligtiges forsørgelsesberettigede børn fratrækkes der yderligere et beløb, der er dobbelt så stort som det børnetilskud, den skattepligtige modtager.
 Ved beregningen af beskatningsgrundlaget fratrækkes yderligere 16 % af bruttolønnen for ansatte, der ikke gør tjeneste i deres hjemland. Minimumsfradraget i henhold til denne bestemmelse er 200 EUR.
 Alle beløb, som den pågældende betaler inden for rammerne af den socialsikringsordning, han er omfattet af, fradrages beskatningsgrundlaget som defineret i artikel 60 til 63 og de tilsvarende interne regler.
 4.
 Skatten beregnes ved at anvende nedenstående satser på det skattepligtige beløb, der fremkommer ved anvendelse af punkt 3, idet beløb, der ikke overstiger 84,96 EUR, lades ude af betragtning:
 —
 0 %
 af beløb under
 84,96 EUR
 —
 8 %
 af beløb mellem
 84,97
 og
 1 501,99 EUR
 —
 10 %
 af beløb mellem
 1 502,00
 og
 2 068,75 EUR
 —
 12,5 %
 af beløb mellem
 2 068,76
 og
 2 370,93 EUR
 —
 15 %
 af beløb mellem
 2 370,94
 og
 2 692,21 EUR
 —
 17,5 %
 af beløb mellem
 2 692,22
 og
 2 994,41 EUR
 —
 20 %
 af beløb mellem
 2 994,42
 og
 3 287,26 EUR
 —
 22,5 %
 af beløb mellem
 3 287,27
 og
 3 588,08 EUR
 —
 25 %
 af beløb mellem
 3 588,09
 og
 3 882,46 EUR
 —
 27,5 %
 af beløb mellem
 3 882,47
 og
 4 184,60 EUR
 —
 30 %
 af beløb mellem
 4 184,61
 og
 4 477,50 EUR
 —
 32,5 %
 af beløb mellem
 4 477,51


text:
og
 4 779,78 EUR
 —
 35 %
 af beløb mellem
 4 779,79
 og
 5 072,72 EUR
 —
 40 %
 af beløb mellem
 5 072,73
 og
 5 374,80 EUR
 —
 45 %
 af beløb over
 5 374,81 EUR
 Det opkrævede beløb afrundes til nærmeste lavere hele tal.
 Ovennævnte beskatningstrin finder anvendelse fra den 1. juli 2003.
 5.
 Uanset punkt 3 og 4 beskattes de beløb, der udbetales som godtgørelse for overarbejdstimer med den skatteprocent, der i måneden før betalingsmåneden anvendtes på den del af den ansattes løn, der blev beskattet højest.
 De beløb, der udbetales på grund af udtræden af tjenesten, beskattes efter fradrag af de beløb, der er fastsat i de første tre afsnit under punkt 3, med en sats, der svarer til to tredjedele af det forhold, der ved udbetaling af den sidste løn bestod mellem:
 —
 størrelsen af den forfaldne skat, og
 —
 beskatningsgrundlaget som defineret i punkt 1, 2 og 3.
 6.
 Hvis den betaling, der skal beskattes, vedrører en periode på mindre end en måned, anvendes den skatteprocent, der gælder for den tilsvarende månedlige betaling.
 Hvis den betaling, der skal beskattes, vedrører en periode på over en måned, beregnes skatten, som om denne betaling havde været ligeligt fordelt over de måneder, den vedrører.
 Efterbetalinger, der ikke vedrører den måned, som de udbetales i, beskattes med det beløb, som skulle være opkrævet, hvis de var blevet betalt på det normale tidspunkt.
 7.
 Udvalget vedtager de bestemmelser, der er nødvendige for anvendelsen af dette bilag.
 Centrets direktør sørger for, at disse bestemmelser finder anvendelse.
 Han henholder sig om nødvendigt til den ordning, der gælder for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber på dette område, især Rådets forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 260/68 af 29. februar 1968 om fastlæggelse af betingelserne for og fremgangsmåden ved opkrævning af skat til De Europæiske Fællesskaber (1).
 (1) EFT L 56 af 4.3.1968, s. 8. Senest ændret ved forordning (EF, Euratom) nr. 1750/2002 (EFT L 264 af 2.10.2002, s. 15).
 BILAG IV TIL PERSONALEVEDTÆGTERNE
 MÆGLING
 Artikel 1
 Anvendelsesområde
 Tvister mellem centrets ansatte, direktør eller assisterende direktør på den ene side og centret på den anden side kan bilægges ved mægling i overensstemmelse med nærværende procedureregler.
 Artikel 2
 Definitioner
 I nærværende regler har følgende ord og udtryk den betydning, der her gives dem, medmindre en anden betydning fremgår af konteksten:
 —
 »AVS-stat«: en stat, der tilhører den gruppe af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet, som har undertegnet Cotonou-aftalen
 —
 »medlemsstat«: en medlemsstat i Den Europæiske Union
 —
 »domstolen«: Den Internationale Arbejdsorganisations forvaltningsdomstol
 —
 »aftalen«: AVS-EF-partnerskabsaftalen undertegnet i Cotonou
 —
 »ministerrådet«: AVS-EF-Ministerrådet i henhold til Cotonou-aftalen
 —
 »udvalget«: AVS-EF-Ambassadørudvalget
 —
 »bestyrelsen«: bestyrelsen for Centret for Virksomhedsudvikling
 —
 »centret«: Centret for Virksomhedsudvikling
 —
 »personalevedtægterne«: personalevedtægterne for Centret for Virksomhedsudvikling under Cotonou-aftalen
 —
 »klagende part«: den part, der indleder mægling ved at sende den anden part en begæring om mæglingsprocedure og ved at rejse krav
 —
 »indklagede part«: den part i mæglingen, mod hvem der rejses krav
 —
 »part«: i forbindelse med en mægling den klagende eller


text:
den indklagede part i mæglingen.
 Artikel 3
 Meddelelse og beregning af tidsfrister
 1. Enhver meddelelse, som nærværende regler indeholder bestemmelser om, forkyndes ved anbefalet brev eller ved personlig overbringelse, idet der i begge tilfælde skal anmodes om en dateret kvittering for modtagelsen. En meddelelse anses for at være blevet modtaget den dag, den blev afleveret på en af de ovenfor anførte måder. Er modtageren skyld i, at meddelelsen ikke kan forkyndes, eller nægter han at kvittere for modtagelsen, anses meddelelsen for at være forkyndt.
 2. Ved beregningen af tidsfrister i henhold til nærværende regler begynder en sådan frist at løbe dagen efter den dag, på hvilken meddelelsen, underretningen eller forslaget er blevet modtaget. Hvis den sidste dag i en sådan frist falder på en helligdag eller en fridag på det sted, som er angivet i nævnte meddelelse, underretning eller forslag, forlænges fristen til den først følgende arbejdsdag. Helligdage eller fridage, der indtræffer under fristens løbetid, skal dog tages i betragtning ved beregning af fristen.
 Artikel 4
 Mægling
 1. Forud for en begæring til Den Internationale Arbejdsorganisations forvaltningsdomstol skal en person, der har ret til at begære en sådan bilæggelse, anmode om, at tvisten bilægges ved mægling i overensstemmelse med nærværende regler. Anmodningen om at få udpeget en forligsmand skal forelægges inden for en periode på to måneder. Fristen løber fra:
 —
 datoen for meddelelsen af den afgørelse, der er truffet som svar på klagen
 —
 datoen for udløbet af fristen til at afgive svar, hvis begæringen om mægling sker som reaktion på en stiltiende afvisning af en klage, der er indgivet i henhold til artikel 66, stk. 2. Hvis en klage imidlertid afvises ved skriftlig afgørelse, efter at den er blevet stiltiende afvist, men før udløbet af fristen for begæring af mægling, begynder der en ny frist for indgivelse af begæring om mægling.
 2. Hvis der er tale om en tvist mellem direktøren eller den assisterende direktør og centret, skal den klagende part sende anmodningen om at få udpeget en forligsmand til udvalget.
 Udvalget foretager udpegningen senest 60 dage efter at have modtaget anmodningen.
 3. Hvis der er tale om en tvist mellem en ansat og centret, skal den klagende part sende anmodningen om at få udpeget en forligsmand til bestyrelsen. Udpegningen skal foretages inden for 45 dage.
 4. For at kunne udpeges til forligsmand skal den pågældende være statsborger i en af de stater, der har undertegnet aftalen.
 5. Inden for 30 dage efter modtagelsen af meddelelsen om udpegningen af en forligsmand skal den part, der begærer mægling, give modparten og forligsmanden meddelelse om begæringen.
 Begæringen skal bestå af den klagende parts indlæg og skal ledsages af genparter af relevante dokumenter.
 6. Inden for 30 dage efter, at modparten har modtaget meddelelsen om begæringen, skal han forelægge forligsmanden og den klagende part et svar på dennes indlæg.
 7. Forligsmandens behandling skal være så uformel og så hurtig, som det er muligt ved en retfærdig og objektiv bilæggelse af tvisten, og skal være baseret på en rimelig høring af parterne.


text:
Hver af parterne kan lade sig repræsentere eller bistå af en befuldmægtiget, som han selv har valgt.
 8. Forligsmanden skal efter at have undersøgt sagen forelægge parterne betingelserne for et forlig.
 9. Hvis der opnås forlig, udarbejder og underskriver forligsmanden en protokol om forliget. Protokollen skal underskrives af parterne som udtryk for deres accept af forliget. Den af parterne underskrevne protokol om forliget er bindende for dem.
 10. Der skal gives genparter af den underskrevne protokol om forlig til parterne.
 11. Hvis mæglingen mislykkes, eller der ikke opnås forlig inden fire måneder efter, at forligsmanden er blevet udpeget, kan parterne henvise deres tvist til Den Internationale Arbejdsorganisations forvaltningsdomstol, og i så fald vil intet af det, der er kommet frem i forbindelse med forligsmandens behandling, på nogen måde påvirke parternes rettigheder ved domstolen.
 12. Sagen kan indbringes for Den Internationale Arbejdsorganisations forvaltningsdomstol inden for tre måneder. Fristen løber fra datoen for, at de to parter har fået meddelelse om den mislykkede mægling, eller hvis der ikke er opnået forlig, datoen for udløbet af fristen på fire måneder fra datoen for udpegning af forligsmanden.
 BILAG V TIL PERSONALEVEDTÆGTERNE
 Sammensætning og procedurer for de organer, der er omhandlet i artikel 4 i personalevedtægterne
 DEL 1
 Personaleudvalg
 Personaleudvalget består af ordinære medlemmer, hvis mandat er på tre år. Alle institutionens ansatte har stemmeret og er valgbare; afstemningerne er hemmelige.
 Betingelserne for valg til personaleudvalget og dettes funktion fastlægges af generalforsamlingen af de ansatte i personaleorganisationens forretningsorden.
 Sammensætningen af personaleudvalget skal være således, at alle kategorier af ansatte som omhandlet i artikel 7 er sikret repræsentation, og skal så vidt muligt afspejle, at centret er et paritetisk AVS-EF-organ.
 Valg til personaleudvalget er kun gyldige, når mindst to tredjedele af de stemmeberettigede har deltaget heri. Hvis denne valgdeltagelse ikke opnås, er valget ved anden afstemning dog gyldigt, såfremt flertallet af de stemmeberettigede har deltaget heri.
 Det arbejde, der udføres af personaleudvalgets medlemmer og af ansatte, der af personaleudvalget er udpeget til at sidde i et organ, som er nedsat i henhold til personalevedtægterne eller af centret, betragtes som en del af deres normale arbejde. Udførelsen af sådant arbejde må ikke på nogen måde være til skade for den pågældende person.
 DEL 2
 Udvalg for ansættelse/forfremmelse
 For hver ledig stilling eller forfremmelse, der er budgetteret, skal direktøren nedsætte et udvalg for ansættelse/forfremmelse.
 Personaleudvalget er repræsenteret deri som observatør.
 Sammensætningen og funktionsmåden for udvalget for ansættelse/forfremmelse fastlægges i de interne regler.


text:
 Vigtig juridisk meddelelse
 |
 22007A0713(04)
 Aftale i form af en brevveksling mellem Den Europæiske Union og Kongeriget Thailand, om Kongeriget Thailands deltagelse i Den Europæiske Unions observatørmission i Aceh (Indonesien) (Observatørmissionen i Aceh — AMM)
 EU-Tidende nr. L 183 af 13/07/2007 s. 0070 - 0075
 OVERSÆTTELSEAftalei form af en brevveksling mellem Den Europæiske Union og Kongeriget Thailand, om Kongeriget Thailands deltagelse i Den Europæiske Unions observatørmission i Aceh (Indonesien) (Observatørmissionen i Aceh — AMM)A. Brev fra Den Europæiske UnionJakarta, 26. oktober 2005Hr. ...,Aftalememorandummet mellem Indonesiens regering og Acehs Befrielsesbevægelse, der blev undertegnet den 15. august 2005 i Helsingfors, bestemmer bl.a., at Den Europæiske Union og de bidragende ASEAN-lande skal oprette en Observatørmission i Aceh (Indonesien) (AMM). Aftalememorandummet bestemmer også, at status, privilegier og immuniteter for AMM og dens deltagere vil blive aftalt mellem Indonesiens regering og Den Europæiske Union (EU).Jeg tillader mig derfor i bilaget til dette brev at foreslå de bestemmelser, der skal gælde for Deres lands deltagelse i AMM, og det personel, som Deres land skal udsende, og hvis status, privilegier og immuniteter er fastsat i aftalen mellem Indonesiens regering, EU og de bidragende ASEAN-lande.De bedes venligst bekræfte Deres accept af bestemmelserne i bilaget og ligeledes bekræfte, at dette brev og bilaget hertil sammen med Deres svar udgør en retligt bindende aftale mellem EU og Kongeriget Thailands regering, der træder i kraft på dagen for undertegnelsen af Deres svar og gælder under hele Deres lands deltagelse i AMM.Modtag, hr. ..., forsikringen om min mest udmærkede højagtelseBILAG I1. Kongeriget Thailand skal som fastsat i aftalememorandummet deltage i AMM i henhold til følgende bestemmelser og eventuelle nødvendige gennemførelsesarrangementer, uden at dette berører Den Europæiske Unions selvstændige beslutningstagning.2. EU's deltagelse er baseret på den fælles aktion, som Rådet vedtog den 9. september 2005 om Den Europæiske Unions observatørmission i Aceh (Indonesien), (Observatørmissionen i Aceh — AMM). Kongeriget Thailand tilslutter sig de bestemmelser i den fælles aktion, der vedrører landets og dets personels deltagelse i AMM, med forbehold af bestemmelserne i dette bilag.3. Beslutningen om at afslutte EU's deltagelse i AMM træffes af Rådet for Den Europæiske Union efter høring af Kongeriget Thailand, hvis Kongeriget Thailand stadig bidrager til AMM på den dato, hvor beslutningen træffes.4. Kongeriget Thailand sikrer, at dets personel, der deltager i AMM, varetager sine opgaver i overensstemmelse med- de relevante bestemmelser i den fælles aktion, som Rådet for Den Europæiske Union vedtog den 9. september 2005, og eventuelle efterfølgende ændringer- operationsplanen (OPLAN) som godkendt af Rådet for Den Europæiske Union den 12. september 2005- gennemførelsesarrangementerne i denne aftale.5. Personel, der udsendes til AMM af Kongeriget Thailand, udfører sine opgaver og handler udelukkende i AMM's interesse.6. Kongeriget Thailand underretter i god tid missionschefen for AMM om eventuelle ændringer af dets bidrag til AMM.7. Personel, der udsendes til AMM fra missionens begyndelse, underkastes en lægeundersøgelse og et vaccinationsprogram og skal af en kompetent myndighed i Kongeriget Thailand erklæres for egnet til tjeneste ud fra et lægeligt synspunkt. Personel, der udsendes til AMM, fremlægger en kopi af en sådan erklæring.8.


text: Status for AMM's personel, herunder det personel, som Kongeriget Thailand har bidraget med til AMM, fastlægges i henhold til aftalen om AMM's status, privilegier og immuniteter mellem Indonesiens regering, Den Europæiske Union og de bidragende ASEAN-lande.9. Med forbehold af den aftale om missionens status, der er nævnt i punkt 8, har Kongeriget Thailand jurisdiktion over sit personel, der deltager i AMM.10. Kongeriget Thailand har i overensstemmelse med national ret og med forbehold af immuniteter i henhold til aftalen om AMM's status, privilegier og immuniteter, ansvaret for at behandle klager fra eller vedrørende et medlem af dets personel i forbindelse med deltagelsen i AMM. Kongeriget Thailand har ansvaret for eventuelt at retsforfølge et medlem af sit personel eller at pålægge vedkommende en disciplinær sanktion efter sine egne love og forskrifter.11. Kongeriget Thailand forpligter sig på et gensidigt grundlag til at fremsætte en erklæring om frafald af krav mod enhver stat, der deltager i AMM, og til at fremsætte den ved undertegnelsen af denne brevveksling. En model for en sådan erklæring findes i bilag II.12. Den Europæiske Union sørger for, at dens medlemsstater på et gensidigt grundlag fremsætter en erklæring om frafald af krav i forbindelse med Kongeriget Thailands deltagelse i AMM og at de fremsætter den ved undertegnelsen af denne brevveksling. En model for en sådan erklæring findes i bilag II.13. Reglerne om udveksling af og sikkerhed i forbindelse med klassificerede oplysninger findes i bilag III. De kompetente myndigheder, herunder missionschefen for AMM, kan udstede supplerende retningslinjer.14. Alt personel, der deltager i AMM, forbliver fuldt ud underlagt vedkommende nationale myndigheders kommando.15. De nationale myndigheder overdrager den operative kontrol til missionschefen for AMM, som udøver denne kommando gennem en hierarkisk kommando- og kontrolstruktur.16. Missionschefen leder AMM og varetager den daglige ledelse.17. Kongeriget Thailand har samme rettigheder og pligter i forbindelse med den daglige ledelse af operationen som de deltagende EU-medlemsstater i overensstemmelse med det retlige instrument, der er omhandlet i punkt 2.18. Missionschefen for AMM har ansvaret for den disciplinære kontrol med AMM's personel. I det omfang det er nødvendigt, pålægges disciplinære sanktioner af vedkommende nationale myndigheder.19. Kongeriget Thailand udpeger et nationalt kontaktpunkt (NPC) til at repræsentere sit nationale kontingent i AMM. NPC refererer til missionschefen for AMM for så vidt angår nationale spørgsmål og er ansvarligt for den daglige disciplin i kontingentet.20. Kongeriget Thailand afholder alle udgifter i forbindelse med sin deltagelse i missionen.21. Kongeriget Thailand bidrager ikke til finansieringen af AMM's driftsbudget.22. Kongeriget Thailand udbetaler erstatning på de betingelser, der er fastsat i den i punkt 8 omhandlede aftale om AMM's status, privilegier og immuniteter, såfremt det kendes ansvarligt for at have pådraget fysiske eller juridiske personer fra den stat, hvor operationen gennemføres, død, personskade, tab eller tingsskade.23. De tekniske og administrative arrangementer, der er nødvendige for at gennemføre denne aftale, indgås mellem generalsekretæren for Rådet for Den Europæiske Union/den højtstående repræsentant for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik eller missionschefen på den ene side og de relevante myndigheder i Kongeriget Thailand på den anden side.24. Hver af parterne har ret


text: til at opsige denne aftale skriftligt med en måneds varsel.25. Tvister om fortolkningen eller anvendelsen af denne aftale kan kun bilægges mellem parterne med diplomatiske midler.BILAG IITekst til gensidige erklæringer, jf. punkt 11 og 12Erklæring fra EU's medlemsstater:"De EU-medlemsstater, der gennemfører den fælles aktion, som Rådet for Den Europæiske Union vedtog den 9. september 2005 om EU's observatørmission i Aceh (Observatørmissionen i Aceh — AMM), vil, for så vidt deres nationale retssystem tillader det, bestræbe sig på i videst muligt omfang at frafalde eventuelle erstatningskrav mod Kongeriget Thailand for personskade eller død blandt deres personel eller for tingsskade eller tab af materiel, der tilhører dem og benyttes af AMM, hvis sådan personskade, død, tingsskade eller tab- er forvoldt af personel fra Kongeriget Thailand under udførelsen af dets opgaver i forbindelse med AMM, når bortses fra grov uagtsomhed eller forsætlig forsømmelse, eller- er opstået under benyttelsen af materiel, der tilhører Kongeriget Thailand, såfremt dette materiel er benyttet i forbindelse med operationen, når bortses fra grov uagtsomhed eller forsætlig forsømmelse blandt AMM-personel fra Kongeriget Thailand under benyttelsen af dette materiel."Erklæring fra Kongeriget Thailand:"Kongeriget Thailand, der deltager i AMM i overensstemmelse med punkt 5.3 i aftalememorandummet og med den fælles aktion, som Rådet for Den Europæiske Union vedtog den 9. september 2005 om Den Europæiske Unions observatørmission i Aceh (Observatørmissionen i Aceh — AMM), vil, for så vidt dets nationale retssystem tillader det, bestræbe sig på i videst muligt omfang at frafalde eventuelle erstatningskrav mod enhver anden stat, der deltager i AMM, for personskade eller død blandt dets personel eller for tingsskade eller tab af materiel, der tilhører landet og benyttes af AMM, hvis sådan personskade, død, tingsskade eller tab- er forvoldt af personel under udførelsen af dets opgaver i forbindelse med AMM, når bortses fra grov uagtsomhed eller forsætlig forsømmelse, eller- er opstået under benyttelsen af materiel, der tilhører stater, som deltager i AMM, såfremt dette materiel er benyttet i forbindelse med missionen, når bortses fra grov uagtsomhed eller forsætlig forsømmelse blandt AMM-personel under benyttelsen af dette materiel."BILAG IIIRegler om udveksling af og sikkerhed i forbindelse med klassificerede oplysningerFor at fastlægge en ramme for udveksling af klassificerede oplysninger, der er relevante i forbindelse med AMM, op til klassificeringsniveauet TIL TJENESTEBRUG (RESTREINT UE) mellem Den Europæiske Union og Kongeriget Thailand gælder følgende regler.Kongeriget Thailand skal sikre, at EU-klassificerede oplysninger (enhver form for oplysninger (dvs. viden, der kan meddeles i en eller anden form) og materiale, der kræver beskyttelse mod uautoriseret videregivelse, og som er blevet kendetegnet som sådan ved en sikkerhedsklassificering), der videregives til det, bevarer den sikkerhedsklassificering, som EU har givet dem, og skal navnlig beskytte sådanne oplysninger efter følgende regler, der er baseret på Rådets sikkerhedsforskrifter [1]:- Kongeriget Thailand må ikke anvende de videregivne EU-klassificerede oplysninger til andre formål end dem, til hvilke disse EU-klassificerede oplysninger er videregivet til Kongeriget Thailand, og til andre formål end dem, der er fastsat af udstederen.- Kongeriget Thailand må ikke videregive sådanne oplysninger til tredjemand uden forudgående samtykke fra EU.- Kongeriget Thailand skal sikre, at


text: adgang til EU-klassificerede oplysninger, der er videregivet til det, kun tillades for personer, der har en gyldig grund ("need-to-know").- Kongeriget Thailand skal sikre, at personer, der ønsker adgang til EU-klassificerede oplysninger, inden de får denne adgang orienteres om og overholder kravene i de beskyttende sikkerhedsforskrifter, der er relevante for klassificeringen af de oplysninger, de skal have adgang til.- Under hensyntagen til de EU-klassificerede oplysningers klassificeringsniveau fremsendes de til Kongeriget Thailand med diplomatpost, militær postforsendelse, sikret postforsendelse, sikrede telekommunikationssystemer eller personlig transport. Kongeriget Thailand meddeler i forvejen Generalsekretariatet for EU-Rådet navn og adresse på det organ, der har ansvaret for sikkerheden i forbindelse med klassificerede oplysninger, og den nøjagtige adresse, hvortil oplysningerne og dokumenterne skal sendes.- Kongeriget Thailand skal sikre, at alle lokaliteter, områder, bygninger, kontorer, lokaler, kommunikations- og informationssystemer o.l., hvor der opbevares og/eller behandles EU-klassificerede oplysninger og dokumenter, beskyttes ved hjælp af passende fysiske sikkerhedsforanstaltninger.- Kongeriget Thailand skal sikre, at EU-klassificerede dokumenter videregivet til det opføres i et særligt register ved modtagelsen. Kongeriget Thailand skal sikre, at kopier, som det modtagende organ tager af EU-klassificerede dokumenter videregivet til det, og deres nummer, fordeling og destruktion opføres i det særlige register.- Kongeriget Thailand skal underrette Generalsekretariatet for EU-Rådet om tilfælde af lækage af EU-klassificerede oplysninger videregivet til det. I sådanne tilfælde indleder Kongeriget Thailand en efterforskning og træffer passende foranstaltninger til at forhindre en gentagelse.I forbindelse med disse regler vil klassificerede oplysninger, som Kongeriget Thailand videregiver til Den Europæiske Union, blive behandlet, som om de var EU-klassificerede oplysninger, og vil blive omfattet af et tilsvarende beskyttelsesniveau.Når denne aftale er udløbet eller ophævet, vil alle klassificerede oplysninger og alt klassificeret materiale, der er meddelt eller udvekslet i henhold til aftalen, fortsat være beskyttet efter aftalens bestemmelser.B. Svar fra Kongeriget ThailandJakarta, 9 December 2005Your Excellency,I have the honour to refer to your letter of 26 October 2005, together with its Annex, which reads as follows:"The Memorandum of Understanding (MoU) between the Government of Indonesia (GoI) and the Free Aceh Movement (GAM) signed at Helsinki on 15 August 2005, provides inter alia for the establishment by the European Union and ASEAN Contributing Countries of an Aceh Monitoring Mission (AMM) in Aceh (Indonesia). This MoU also provides that the status, privileges and immunities of the AMM and its members will be agreed between the GoI and the European Union (EU).Accordingly, I have the honour to propose, in the Annex to this letter, the provisions which would apply to the participation of your country in the AMM, and the personnel deployed by your country, the status, privileges and immunities of which are set out in the agreement between the GoI, the EU and the ASEAN Contributing Countries.I would be grateful if you could confirm your acceptance of the provisions set out in the Annex, and also confirm your understanding that this letter and its Annex, together with your reply, shall constitute a legally binding agreement between the EU and the Government of the Kingdom of Thailand, which shall enter into force on the day of


text: signature of your reply, and shall remain in force for the duration of your country's participation in the AMM.Please accept, Excellency, the assurances of my highest consideration."In reply, I have the honour to confirm, on behalf of the Government of the Kingdom of Thailand, its acceptance of the provisions set out in the Annex, and also confirm its understanding that this letter, together with your letter and its Annex, under reply, shall constitute a legally binding agreement between the Government of the Kingdom of Thailand and the EU, which shall enter into force on the date of this letter.Accept, Excellency, the renewed assurances of my highest consideration.+++++ TIFF +++++(ATCHARA SERIPUTRA)Ambassador Extraordinary and Plenipotentiary of the Kingdom of Thailand to the Republic of Indonesia[1] EFT L 101 af 11.4.2001, s. 1. Dokumentet er vedlagt dette brev.--------------------------------------------------


text:
 9.7.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 186/38
 AFGØRELSE Nr. 2/2016 TRUFFET AF LANDTRANSPORTUDVALGET FÆLLESSKABET/SCHWEIZ
 af 10. juni 2016
 om ændring af bilag 1 til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om godstransport og personbefordring med jernbane og ad landevej [2016/1119]
 UDVALGET HAR —
 under henvisning til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om godstransport og personbefordring med jernbane og ad landevej (i det følgende benævnt »aftalen«), særlig artikel 52, stk. 4, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 I henhold til artikel 52, stk. 4, første led, i aftalen vedtager Det Blandede Udvalg afgørelser om revision af bilag 1.
 (2)
 Bilag 1 er senest ændret ved Det Blandede Udvalgs afgørelse nr. 1/2015 af 16. december 2015 (1).
 (3)
 Den Europæiske Union har vedtaget nye retsakter inden for de områder, der er omfattet af aftalen. Teksten i bilag 1 bør revideres af hensyn til de ændringer, der er sket i Den Europæiske Unions relevante lovgivning. Af hensyn til den juridiske klarhed og forenkling bør bilag 1 til aftalen erstattes af bilaget til nærværende afgørelse —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Bilag 1 til aftalen erstattes af teksten i bilaget til denne afgørelse.
 Artikel 2
 I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/59/EF (2) anerkendes lokomotivføreres licens og supplerende certifikater, der er udstedt i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, litra a) og b), i dette direktiv, på basis af princippet om gensidighed.
 Artikel 3
 I overensstemmelse med artikel 22, stk. 1, i direktiv 2007/59/EF fører de kompetente myndigheder i Det Schweiziske Forbund og Den Europæiske Unions medlemsstater et register over licenserne og leverer efter begrundet anmodning oplysninger om sådanne licensers status. Efter begrundet anmodning leveres disse oplysninger ligeledes til lokomotivføreres arbejdsgivere.
 Artikel 4
 Denne afgørelse træder i kraft den 1. juli 2016.
 Udfærdiget i Bern, den 10. juni 2016.
 For Det Schweiziske Forbund
 Peter FÜGLISTALER
 Præsident
 For Den Europæiske Union
 Fotis KARAMITSOS
 Leder af den Europæiske Unions delegation
 (1) EUT L 23 af 29.1.2016, s. 82 (berigtigelse i EUT L 33 af 10.2.2016, s. 38).
 (2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/59/EF af 23. oktober 2007 om certificering af lokomotivførere, der fører lokomotiver og tog på jernbanenettet i Fællesskabet (EUT L 315 af 3.12.2007, s. 51).
 BILAG
 »BILAG 1
 GÆLDENDE BESTEMMELSER
 I henhold til artikel 52, stk. 6, i denne aftale anvender Schweiz lovbestemmelser, der svarer til nedenstående bestemmelser:
 RELEVANTE BESTEMMELSER I EU-RETTEN
 AFDELING 1 — ADGANG TIL ERHVERVET
 —
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/1/EF af 18. januar 2006 om anvendelse af udlejningskøretøjer uden fører til godstransport ad landevej (kodificeret udgave) (EUT L 33 af 4.2.2006, s. 82).
 —
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) Nr. 1071/2009 af 21. oktober 2009 om fælles regler om betingelser for udøvelse af vejtransporterhvervet og om ophævelse af Rådets direktiv 96/26/EF (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 51), senest ændret ved Rådets forordning (EU) nr. 517/2013 af 13. maj 2013 (EUT L 158 af 10.6.2013, s. 1).
 —
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1072/2009 af 21. oktober 2009 om


text:
fælles regler for adgang til markedet for international godskørsel (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 72), senest ændret ved Rådets forordning (EU) nr. 517/2013 af 13. maj 2013 (EUT L 158 af 10.6.2013, s. 1).
 Ved anvendelsen af denne aftale
 a)
 fritager Den Europæiske Union og Det Schweiziske Forbund enhver statsborger i Det Schweiziske Forbund, i en af Den Europæiske Unions medlemsstater og i en af Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområdes medlemsstater fra forpligtelsen til at være i besiddelse af en førerattest
 b)
 kan Det Schweiziske Forbund kun fritage statsborgere i andre end de i litra a) nævnte stater fra forpligtelsen til at være i besiddelse af en førerattest, hvis Den Europæiske Union er blevet hørt og har givet sit samtykke
 c)
 gælder bestemmelserne i kapitel III i forordning (EF) nr. 1072/2009 (om cabotage) ikke.
 —
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/2009 af 21. oktober 2009 om fælles regler for adgang til det internationale marked for buskørsel og om ændring af forordning (EF) nr. 561/2006 (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 88), senest ændret ved Rådets forordning (EU) nr. 517/2013 af 13. maj 2013 (EUT L 158 af 10.6.2013, s. 1).
 I forbindelse med denne aftale gælder bestemmelserne i kapitel V i forordning (EF) nr. 1073/2009 (om cabotage) ikke.
 —
 Kommissionens afgørelse 2009/992/EU af 17. december 2009 om mindstekravene til de data, der skal indføres i det nationale elektroniske register over vejtransportvirksomheder (EUT L 339 af 22.12.2009, s. 36).
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 1213/2010 af 16. december 2010 om fælles regler for sammenkobling af nationale elektroniske registre om vejtransportvirksomheder (EUT L 335 af 18.12.2010, s. 21).
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 361/2014 af 9. april 2014 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 1073/2009 hvad angår transportdokumenter vedrørende international personbefordring med bus og om ophævelse af Kommissionens forordning (EF) nr. 2121/98 (EUT L 107 af 10.4.2014, s. 39).
 AFDELING 2 — SOCIALE STANDARDER
 —
 Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 af 20. december 1985 om kontrolapparatet inden for vejtransport (EFT L 370 af 31.12.1985, s. 8), senest ændret ved Kommissionens forordning (EU) nr. 1161/2014 af 30. oktober 2014 (EUT L 311 af 31.10.2014, s. 19).
 —
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/15/EF af 11. marts 2002 om tilrettelæggelse af arbejdstid for personer, der udfører mobile vejtransportaktiviteter (EFT L 80 af 23.3.2002, s. 35).
 —
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/59/EF af 15. juli 2003 om grundlæggende kvalifikationskrav og efteruddannelseskrav for førere af visse køretøjer, der benyttes til godstransport eller personbefordring ad vej, og om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 samt Rådets direktiv 91/439/EØF og om ophævelse af Rådets direktiv 76/914/EØF (EUT L 226 af 10.9.2003, s. 4).
 —
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 af 15. marts 2006 om harmonisering af visse sociale bestemmelser inden for vejtransport og om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 og (EF) nr. 2135/98 samt ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 (EUT L 102 af 11.4.2006, s. 1), ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1073/2009 af 21. oktober 2009 (EUT L


text:
300 af 14.11.2009, s. 88).
 —
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/22/EF af 15. marts 2006 om minimumsbetingelser for gennemførelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 og (EØF) nr. 3821/85 med hensyn til sociale bestemmelser inden for vejtransportvirksomhed og om ophævelse af Rådets direktiv 88/599/EØF (EUT L 102 af 11.4.2006, s. 35), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2009/5/EF af 30. januar 2009 (EUT L 29 af 31.1.2009, s. 45).
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 581/2010 af 1. juli 2010 om maksimale tidsfrister for overførsel af relevante data fra køretøjsenheder og førerkort (EUT L 168 af 2.7.2010, s. 16).
 AFDELING 3 — TEKNISKE STANDARDER
 Motorkøretøjer
 —
 Rådets direktiv 70/157/EØF af 6. februar 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om tilladt støjniveau og udstødningssystemer for motordrevne køretøjer (EFT L 42 af 23.2.1970, s. 16), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2007/34/EF af 14. juni 2007 (EUT L 155 af 15.6.2007, s. 49).
 —
 Rådets direktiv 88/77/EØF af 3. december 1987 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om foranstaltninger mod emission af forurenende luftarter og partikler fra motorer med kompressionstænding til fremdrift af køretøjer og emission af forurenende luftarter fra køretøjsmotorer med styret tænding, som benytter naturgas eller autogas (LPG) som brændstof (EFT L 36 af 9.2.1988, s. 33), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2001/27/EF af 10. april 2001 (EFT L 107 af 18.4.2001, s. 10).
 —
 Rådets direktiv 91/671/EØF af 16. december 1991 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende obligatorisk anvendelse af sikkerhedsseler i køretøjer på under 3,5 tons (EFT L 373 af 31.12.1991, s. 26), senest ændret ved Kommissionens gennemførelsesdirektiv 2014/37/EU af 27. februar 2014 (EUT L 59 af 28.2.2014, s. 32).
 —
 Rådets direktiv 92/6/EØF af 10. februar 1992 om montering og anvendelse af hastighedsbegrænsende anordninger i visse klasser af motorkøretøjer i Fællesskabet (EFT L 57 af 2.3.1992, s. 27), ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/85/EF af 5. november 2002 (EFT L 327 af 4.12.2002, s. 8).
 —
 Rådets direktiv 92/24/EØF af 31. marts 1992 om hastighedsbegrænsende anordninger eller lignende indbyggede hastighedsbegrænsende systemer for visse motorkøretøjsklasser (EFT L 129 af 14.5.1992, s. 154), ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/11/EF af 11. februar 2004 (EUT L 44 af 14.2.2004, s. 19).
 —
 Rådets direktiv 96/53/EF af 25. juli 1996 om fastsættelse af de største tilladte dimensioner i national og international trafik og største tilladte vægt i international trafik for visse vejkøretøjer i brug i Fællesskabet (EFT L 235 af 17.9.1996, s. 59), ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/7/EF af 18. februar 2002 (EFT L 67 af 9.3.2002, s. 47).
 —
 Rådets forordning (EF) nr. 2411/98 af 3. november 1998 om gensidig anerkendelse af registreringslandets kendingsbogstaver for motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil ved kørsel inden for Fællesskabet (EFT L 299 af 10.11.1998, s. 1).
 —
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/30/EF af 6. juni 2000 om syn ved vejsiden af erhvervskøretøjer, der kører på Fællesskabets område (EFT L 203 af 10.8.2000, s. 1), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2010/47/EU af 5. juli 2010 (EUT L 173 af 8.7.2010, s. 33).
 —
 Europa-Parlamentets


text:
og Rådets direktiv 2005/55/EF af 28. september 2005 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om foranstaltninger mod emission af forurenende luftarter og partikler fra motorer med kompressionstænding til fremdrift af køretøjer og emission af forurenende luftarter fra køretøjsmotorer med styret tænding, som benytter naturgas eller autogas (LPG) som brændstof (EUT L 275 af 20.10.2005, s. 1), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2008/74/EF af 18. juli 2008 (EUT L 192 af 19.7.2008, s. 51).
 —
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/40/EF af 6. maj 2009 om teknisk kontrol med motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil (omarbejdning) (EUT L 141 af 6.6.2009, s. 12).
 —
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 595/2009 af 18. juni 2009 om typegodkendelse af motorkøretøjer og motorer med hensyn til emissioner fra tunge erhvervskøretøjer (Euro VI) og om adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer og om ændring af forordning (EF) nr. 715/2007 og direktiv 2007/46/EF og om ophævelse af direktiv 80/1269/EØF, 2005/55/EF og 2005/78/EF (EUT L 188 af 18.7.2009, s. 1), senest ændret ved Kommissionens forordning (EU) nr. 133/2014 af 31. januar 2014 (EUT L 47 af 18.2.2014, s. 1).
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 582/2011 af 25. maj 2011 om gennemførelse og ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 595/2009 med hensyn til emissioner fra tunge erhvervskøretøjer (Euro VI) og om ændring af bilag I og III til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF (EUT L 167 af 25.6.2011, s. 1), senest ændret ved Kommissionens forordning (EU) nr. 627/2014 af 12. juni 2014 (EUT L 174 af 13.6.2014, s. 28).
 Transport af farligt gods
 —
 Rådets direktiv 95/50/EF af 6. oktober 1995 om indførelse af ensartede kontrolprocedurer i forbindelse med transport af farligt gods ad vej (EFT L 249 af 17.10.1995, s. 35), senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/54/EF af 17. juni 2008 (EFT L 162 af 21.6.2008, s. 11).
 —
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/68/EF af 24. september 2008 om indlandstransport af farligt gods (EUT L 260 af 30.9.2008, s. 13), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2014/103/EU af 21. november 2014 (EUT L 335 af 22.11.2014, s. 15).
 I forbindelse med denne aftale gælder følgende undtagelser fra direktiv 2008/68/EF i Schweiz:
 1. Vejtransport
 Undtagelser gældende for Schweiz i henhold til artikel 6, stk. 2, litra a), i direktiv 2008/68/EF af 24. september 2008 om indlandstransport af farligt gods
 RO — a — CH — 1
 Emne: Transport af diesel- og fyringsolie med UN-nummer 1202 i tankcontainere.
 Henvisning til bilag I, del I.1, til dette direktiv: 1.1.3.6 og 6.8.
 Indhold i direktivets bilag: Undtagelser vedrørende mængden pr. transportenhed, bestemmelserne vedrørende tankenes konstruktion.
 Indhold i den nationale lovgivning: Tankcontainere, som ikke er konstrueret i overensstemmelse med 6.8, men ifølge national lovgivning, og hvis kapacitet er på under eller lig med 1 210 l, og som anvendes til transport af fyringsolie eller dieselolie med UN-nummer 1202, kan være omfattet af undtagelserne i 1.1.3.6 ADR.
 Oprindelig henvisning til den nationale lovgivning: tillæg 1, 1.1.3.6.3(b) og 6.14, til forordningen om transport af farligt gods ad landevej (SDR; RS 741.621).
 Udløbsdato:


text:
den 1. januar 2023.
 RO — a — CH — 2
 Emne: Undtagelse fra kravet om, at der skal medbringes et transportdokument for visse mængder farligt gods som defineret i 1.1.3.6.
 Henvisning til bilag I, del I.1, til dette direktiv: 1.1.3.6 og 5.4.1.
 Indhold i direktivets bilag: Transportdokument påkrævet.
 Indhold i den nationale lovgivning: Transport af urensede tomme containere tilhørende transportkategori 4 og fyldte eller tomme gasflasker til iltapparater til brug for nødhjælpstjenester eller dykkerudstyr, forudsat at mængderne ikke overstiger de i 1.1.3.6. fastsatte grænser, er ikke omfattet af forpligtelsen til at medføre det i 5.4.1 fastsatte transportdokument.
 Oprindelig henvisning til den nationale lovgivning: Tillæg 1, 1.1.3.6.3(c), til forordningen om transport af farligt gods ad landevej (SDR; RS 741.621).
 Udløbsdato: den 1. januar 2023.
 RO — a — CH — 3
 Emne: Transport af urensede tomme tanke foretaget af virksomheder, der udfører service på lagerfaciliteter for vandforurenende væsker.
 Henvisning til bilag I, del I.1, til dette direktiv: 6.5, 6.8, 8.2 og 9.
 Indhold i direktivets bilag: Konstruktion, udrustning og inspektion af tanke og køretøjer; chaufføruddannelse.
 Indhold i den nationale lovgivning: Køretøjer og urensede tomme tanke/containere, der anvendes af virksomheder, som udfører service på lagerfaciliteter for vandforurenende væsker, til opbevaring af disse væsker, mens de faste tanke serviceres, er ikke omfattet af bestemmelserne om konstruktion, udrustning og inspektion og bestemmelserne om mærkning med orangefarvede fareskilte som fastsat af ADR. De er undergivet nogle særlige mærknings- og identifikationsbestemmelser, og chaufføren af køretøjet er ikke forpligtet til at have gennemført den i 8.2 foreskrevne uddannelse.
 Oprindelig henvisning til den nationale lovgivning: Tillæg 1, 1.1.3.6.3.10, til forordningen om transport af farligt gods ad landevej (SDR; RS 741.621).
 Udløbsdato: den 1. januar 2023.
 Undtagelser gældende for Schweiz i henhold til artikel 6, stk. 2, litra b), nr. i), i direktiv 2008/68/EF af 24. september 2008 om indlandstransport af farligt gods
 RO — bi — CH — 1
 Emne: Transport af husholdningsaffald indeholdende farligt gods til bortskaffelsesanlæg.
 Henvisning til bilag I, del I.1, til dette direktiv: 2, 4.1.10, 5.2 og 5.4.
 Indhold i direktivets bilag: Klassificering, kombinationsemballage, mærkning og etikettering, dokumentation.
 Indhold i den nationale lovgivning: Reglerne omfatter bestemmelser vedrørende forenklet klassificering af husholdningsaffald, der indeholder farligt (husholdnings-)gods, foretaget af en af de kompetente myndigheder anerkendt ekspert samt vedrørende anvendelse af egnede beholdere og uddannelse af chauffører. Husholdningsaffald, som eksperten ikke kan klassificere, må i små mængder med tydelige oplysninger på pakken og befordringsenheden transporteres til et behandlingsanlæg.
 Oprindelig henvisning til den nationale lovgivning: Tillæg 1, 1.1.3.7, til forordningen om transport af farligt gods ad landevej (SDR; RS 741.621).
 Bemærkninger: Disse regler gælder kun for transport af husholdningsaffald, der indeholder farligt gods, mellem offentlige behandlingsanlæg og bortskaffelsesanlæg.
 Udløbsdato: den 1. januar 2023.
 RO — bi — CH — 2
 Emne: Returtransport af fyrværkeri.
 Henvisning til bilag I, del I.1, til dette direktiv: 2.1.2, 5.4.
 Indhold i direktivets bilag: Klassifikation og dokumentation.
 Indhold i den nationale lovgivning: For at lette returtransport af fyrværkeri med UN-numrene 0335, 0336 og 0337 fra detailsalg til leverandører påtænkes undtagelsesbestemmelser med hensyn


text:
til angivelse af nettomasse og produktklassificering i transportdokumentet.
 Oprindelig henvisning til den nationale lovgivning: Tillæg 1, 1.1.3.8, til forordningen om transport af farligt gods ad landevej (SDR; RS 741.621).
 Bemærkninger: Det er praktisk taget umuligt at gennemføre en omfattende kontrol af det nøjagtige indhold i hver enkelt del af et usolgt produkt i hver pakning, når det gælder produkter bestemt for detailhandelen.
 Udløbsdato: den 1. januar 2023.
 RO — bi — CH — 3
 Emne: ADR-uddannelsesbevis for ture, hvis formål er at transportere køretøjer, der er brudt sammen, ture i forbindelse med reparation, ture i forbindelse med undersøgelse af tankkøretøjer/tanke og ture med tankkøretøjer foretaget af sagkyndige, der er ansvarlige for undersøgelsen af det pågældende køretøj.
 Henvisning til bilag I, del I.1, til dette direktiv: 8.2.1.
 Indhold i direktivets bilag: Førere af køretøjer skal gennemføre uddannelseskurser.
 Indhold i den nationale lovgivning: ADR-uddannelse og certifikater kræves ikke ved ture i forbindelse med transport af køretøjer, der er brudt sammen, eller prøvekørsler i forbindelse med reparation, ture med det formål at undersøge tankkøretøjet eller køretøjets tank og ture foretaget af sagkyndige med ansvar for undersøgelsen af tankkøretøjer.
 Oprindelig henvisning til den nationale lovgivning: DETEC's (det føderale ministerium for miljø, transport, energi og telekommunikation) anvisninger af 30. september 2008 om transport af farligt gods ad vej.
 Bemærkninger: I nogle tilfælde indeholder køretøjer, som er brudt sammen eller er under reparation, og tankkøretøjer ved den tekniske inspektion eller ved forberedelserne hertil stadig farligt gods.
 Kravene i 1.3 og 8.2.3 finder stadig anvendelse.
 Udløbsdato: den 1. januar 2023.
 2. Jernbanetransport
 Undtagelser gældende for Schweiz i henhold til artikel 6, stk. 2, litra a), i direktiv 2008/68/EF af 24. september 2008 om indlandstransport af farligt gods
 RA — a — CH — 1
 Emne: Transport af diesel- og fyringsolie med UN-nummer 1202 i tankcontainere.
 Henvisning til bilag II, del II.1, til dette direktiv: 6.8.
 Indhold i direktivets bilag: Bestemmelser om konstruktion af tanke.
 Indhold i den nationale lovgivning: Tankcontainere, som ikke er konstrueret i overensstemmelse med 6.8, men ifølge national lovgivning, og hvis kapacitet er på under eller lig med 1 210 l, og som anvendes til transport af fyringsolie eller dieselolie med UN-nummer 1202, er godkendte.
 Oprindelig henvisning til den nationale lovgivning: Bilag til DETEC-forordningen af 3. december 1996 om transport af farligt gods med jernbane og tovbaneanlæg (RSD, RS 742.401.6) og tillæg 1, kapitel 6.14, til forordningen om transport af farligt gods ad vej (SDR, RS 741.621).
 Udløbsdato: den 1. januar 2023.
 RA — a — CH — 2
 Emne: Transportdokument.
 Henvisning til bilag II, del II.1, til dette direktiv: 5.4.1.1.1.
 Indhold i direktivets bilag: Krav om generelle oplysninger i transportdokumentet.
 Indhold i den nationale lovgivning: Anvendelse af en fællesbetegnelse i transportdokumentet og en vedlagt liste med de oplysninger, der kræves som nævnt ovenfor.
 Oprindelig henvisning til den nationale lovgivning: Bilag til DETEC-forordningen af 3. december 1996 om transport af farligt gods med jernbane og tovbaneanlæg (RSD, RS 742.401.6).
 Udløbsdato: den 1. januar 2023.
 —
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/35/EU af 16. juni 2010


text:
om transportabelt trykbærende udstyr og om ophævelse af Rådets direktiv 76/767/EØF, 84/525/EØF, 84/526/EØF, 84/527/EØF og 1999/36/EF (EUT L 165 af 30.6.2010, s. 1).
 AFDELING 4 — RET TIL ADGANG TIL JERNBANEINFRASTRUKTUREN OG RET TIL AT UDFØRE TRANSITTRAFIK
 —
 Rådets direktiv 91/440/EØF af 29. juli 1991 om udvikling af Fællesskabets jernbaner (EFT L 237 af 24.8.1991, s. 25).
 —
 Rådets direktiv 95/18/EF af 19. juni 1995 om udstedelse af licenser til jernbanevirksomheder (EFT L 143 af 27.6.1995, s. 70).
 —
 Rådets direktiv 95/19/EF af 19. juni 1995 om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af infrastrukturafgifter (EFT L 143 af 27.6.1995, s. 75).
 —
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/49/EF af 29. april 2004 om jernbanesikkerhed i EU og om ændring af Rådets direktiv 95/18/EF om udstedelse af licenser til jernbanevirksomheder og direktiv 2001/14/EF om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur samt sikkerhedscertificering (jernbanesikkerhedsdirektivet) (EUT L 164 af 30.4.2004, s. 44), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2014/88/EU af 9. juli 2014 (EUT L 201 af 10.7.2014, s. 9).
 —
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/59/EF af 23. oktober 2007 om certificering af lokomotivførere, der fører lokomotiver og tog på jernbanenettet i Fællesskabet (EUT L 315 af 3.12.2007, s. 51), ændret ved Kommissionens direktiv 2014/82/EU af 24. juni 2014 (EUT L 184 af 25.6.2014, s. 11).
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 653/2007 af 13. juni 2007 om anvendelse af et fælles europæisk format for sikkerhedscertifikater og ansøgningsdokumenter i henhold til artikel 10 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/49/EF og om gyldigheden af sikkerhedscertifikater udstedt efter direktiv 2001/14/EF (EUT L 153 af 14.6.2007, s. 9), ændret ved Kommissionens forordning (EU) nr. 445/2011 af 10. maj 2011 (EUT L 122 af 11.5.2011, s. 22).
 —
 Kommissionens beslutning 2007/756/EF af 9. november 2007 om vedtagelse af fælles specifikationer for det nationale køretøjsregister, som er omhandlet i artikel 14, stk. 4 og 5, i direktiv 96/48/EF og 2001/16/EF (EUT L 305 af 23.11.2007, s. 30), ændret ved Kommissionens afgørelse 2011/107/EU af 10. februar 2011 (EUT L 43 af 17.2.2011, s. 33).
 —
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/57/EF af 17. juni 2008 om interoperabilitet i jernbanesystemet i Fællesskabet (omarbejdning) (EUT L 191 af 18.7.2008, s. 1), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2014/38/EU af 10. marts 2014 (EUT L 70 af 11.3.2014, s. 20).
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 352/2009 af 24. april 2009 om vedtagelse af en fælles sikkerhedsmetode til risikoevaluering og -vurdering som nævnt i artikel 6, stk. 3, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/49/EF (EUT L 108 af 29.4.2009, s. 4).
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 36/2010 af 3. december 2009 om EF-modeller for lokomotivførerlicens, supplerende certifikater, bekræftede genparter af supplerende certifikater og ansøgningsformular til lokomotivførerlicens, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/59/EF (EUT L 13 af 19.1.2010, s. 1).
 —
 Kommissionens afgørelse nr. 2010/713/EU af 9. november 2010 om de moduler til procedurer for vurdering af overensstemmelse og anvendelsesegnethed og for EF-verifikation, der skal benyttes i tekniske specifikationer for interoperabilitet, som er vedtaget i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/57/EF


text:
(EUT L 319 af 4.12.2010, s. 1).
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 1158/2010 af 9. december 2010 om en fælles sikkerhedsmetode til vurdering af overholdelsen af kravene til opnåelse af jernbanesikkerhedscertifikater (EUT L 326 af 10.12.2010, s. 11).
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 1169/2010 af 10. december 2010 om en fælles sikkerhedsmetode til vurdering af overholdelsen af kravene til opnåelse af jernbanesikkerhedscertifikater (EUT L 327 af 11.12.2010, s. 13).
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 201/2011 af 1. marts 2011 om en model for erklæring af overensstemmelse med en godkendt jernbanekøretøjstype (EUT L 57 af 2.3.2011, s. 8).
 —
 Kommissionens afgørelse 2011/275/EU af 26. april 2011 om en teknisk specifikation for interoperabilitet gældende for delsystemet Infrastruktur i det transeuropæiske jernbanesystem for konventionelle tog (EUT L 126 af 14.5.2011, s. 53), ændret ved Kommissionens afgørelse 2012/464/EU af 23. juli 2012 (EUT L 217 af 14.8.2012, s. 20).
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 445/2011 af 10. maj 2011 om en ordning for certificering af enheder med ansvar for vedligeholdelse af godsvogne og om ændring af forordning (EF) nr. 653/2007 (EUT L 122 af 11.5.2011, s. 22).
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 454/2011 af 5. maj 2011 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for delsystemet Trafiktelematik for persontrafikken i det transeuropæiske jernbanesystem (EUT L 123 af 12.5.2011, s. 11), senest ændret ved Kommissionens forordning (EU) 2015/302 af 25. februar 2015 (EUT L 55 af 26.2.2015, s. 2).
 —
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2011/665/EU af 4. oktober 2011 om det europæiske register over godkendte typer af jernbanekøretøjer (EUT L 264 af 8.10.2011, s. 32).
 —
 Kommissionens afgørelse 2011/765/EU af 22. november 2011 om kriterier for anerkendelsen af uddannelsescentre, der er involveret i uddannelsen af lokomotivførere, om kriterier for anerkendelsen af eksaminatorer for lokomotivførere og om kriterier for afholdelsen af prøver i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/59/EF (EUT L 314 af 29.11.2011, s. 36).
 —
 Kommissionens afgørelse 2012/88/EU af 25. januar 2012 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for togkontrol- og kommunikationsdelsystemerne i det transeuropæiske jernbanesystem (EUT L 51 af 23.2.2012, s. 1), senest ændret ved Kommissionens afgørelse (EU) 2015/14 af 5. januar 2015 (EUT L 3 af 7.1.2015, s. 44).
 —
 Kommissionens afgørelse 2012/757/EU af 14. november 2012 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for delsystemet Drift og trafikstyring i jernbanesystemet i Den Europæiske Union og om ændring af beslutning 2007/756/EF (EUT L 345 af 15.12.2012, s. 1), ændret ved Kommissionens afgørelse 2013/710/EU af 2. december 2013 (EUT L 323 af 4.12.2013, s. 35).
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 1077/2012 af 16. november 2012 om en fælles sikkerhedsmetode for nationale sikkerhedsmyndigheders tilsyn efter udstedelse af et sikkerhedscertifikat eller en sikkerhedsgodkendelse (EUT L 320 af 17.11.2012, s. 3).
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 1078/2012 af 16. november 2012 om en fælles sikkerhedsmetode for overvågning, der skal anvendes af jernbanevirksomheder og infrastrukturforvaltere efter modtagelse af et sikkerhedscertifikat eller en sikkerhedsgodkendelse og af enheder med ansvar for vedligeholdelsen (EUT L 320 af 17.11.2012, s. 8).
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 321/2013 af 13. marts 2013