text:
 Avis juridique important
 |
 21995D0413(01)
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-Udvalg nr. 11/95 den 24. februar 1995 om ændring af bilag II (Tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen
 EF-Tidende nr. L 083 af 13/04/1995 s. 0041 - 0042
 AFGØRELSE TRUFFET AF DET BLANDEDE EØS-UDVALG Nr. 11/95 den 24. februar 1995 om ændring af bilag II (Tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR -under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som tilpasset ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende under ét benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, ogud fra følgende betragtninger:Bilag II til aftalen blev ændret ved afgørelse truffet af Det Blandede EØS-Udvalg nr. 9/95 den 27. januar 1995 om ændring af bilag II (Tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen (1);Rådets forordning (EF) nr. 1468/94 af 20. juni 1994 om ændring af forordning (EØF) nr. 2092/91 om økologisk produktionsmetode for landbrugsprodukter og om angivelse heraf på landbrugsprodukter og levnedsmidler (2) skal indføjes i aftalen -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1 Følgende led tilføjes i punkt 54. B (Rådets forordning (EØF) nr. 2092/91) i kapitel XII i bilag II til aftalen før tilpasningen:»- 394 R 1468: Kommissionens forordning (EF) nr. 1468/94 af 20. juni 1994 (EFT nr. L 159 af 28. 6. 1994, s. 11).«Artikel 2 Den islandske og norske tekst til forordning (EF) nr. 1468/94, der er bilagt de respektive sproglige udgaver af denne afgørelse, er autentisk.Artikel 3 Denne afgørelse træder i kraft den 1. april 1995, forudsat af de i aftalens artikel 103, stk. 1, omhandlede notifikationer er blevet meddelt Det Blandede EØS-Udvalg.Artikel 4 Denne afgørelse offentliggøres i EØS-afsnittet af og EØS-tillægget til De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 24. februar 1995.På Det Blandede EØS-Udvalgs vegneG. J. L. AVERYFormand(1) EFT nr. L 47 af 2. 3. 1995, s. 29.(2) EFT nr. L 159 af 28. 6. 1994, s. 11.


text:
 24.10.2018
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 265/18
 HENSTILLING Nr. 1/2018 FRA SAMARBEJDSRÅDET EU-ASERBAJDSJAN
 af 28. september 2018
 om prioriteterne for partnerskabet mellem EU og Aserbajdsjan [2018/1598]
 SAMARBEJDSRÅDET EU-ASERBAJDSJAN HAR —
 under henvisning til partnerskabs- og samarbejdsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Aserbajdsjan på den anden side (1), særlig artikel 81, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Partnerskabs- og samarbejdsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Aserbajdsjan på den anden side (»aftalen«) blev undertegnet den 22. april 1996 og trådte i kraft den 1. juli 1999.
 (2)
 I henhold til aftalens artikel 81 kan samarbejdsrådet vedtage passende henstillinger med henblik på at opfylde målene for aftalen.
 (3)
 I henhold til aftalens artikel 98 skal aftalens parter træffe alle fornødne almindelige eller særlige foranstaltninger til at opfylde deres forpligtelser i henhold til aftalen og drage omsorg for, at aftalens mål virkeliggøres.
 (4)
 Ved revisionen af den europæiske naboskabspolitik blev det foreslået at indlede en ny fase med gensidigt engagement med partnerne for at øge ejerskabsfølelsen hos begge parter.
 (5)
 Den Europæiske Union og Aserbajdsjan ønsker at konsolidere deres partnerskab ved at fastlægge en række prioriteter for perioden 2018-2020 med henblik på at støtte og styrke modstandsdygtigheden og stabiliteten i Aserbajdsjan.
 (6)
 Parterne i aftalen er derfor blevet enige om teksten til prioriteterne for partnerskabet mellem EU og Aserbajdsjan, der understøtter gennemførelsen af aftalen og koncentrerer samarbejdet om fælles interesser, der er fastlagt i fællesskab —
 VEDTAGET DENNE HENSTILLING:
 Artikel 1
 Samarbejdsrådet henstiller, at aftalens parter gennemfører de prioriteter for partnerskabet mellem EU og Aserbajdsjan, der er fastsat i bilaget.
 Artikel 2
 Denne henstilling træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 28. september 2018.
 På samarbejdsrådets vegne
 F. MOGHERINI
 E. MAMMADYAROV
 (1) EFT L 246 af 17.9.1999, s. 3.
 BILAG
 PRIORITETER FOR PARTNERSKABET MELLEM DEN EUROPÆISKE UNION OG ASERBAJDSJAN
 I. BAGGRUND
 1.
 I forbindelse med revisionen af den europæiske naboskabspolitik er EU og Aserbajdsjan blevet enige om fælles prioriteter for partnerskabet med henblik på yderligere at styrke deres forbindelser, som bygger på fælles interesser og værdier, respekt for menneskerettighederne, demokrati og retsstatsprincippet samt tilsagn om respekt for og støtte til den territoriale integritet, ukrænkeligheden af staters internationale grænser og hinandens selvstændighed og suverænitet, med henblik på at samarbejde under behørig hensyntagen til den økonomiske bæredygtighed og med henblik på at være retningsgivende for partnerskabet for især den næste periode (2018-2020). Partnerskabsprioriteterne er blevet fastlagt ved et inklusivt forløb gennem inddragelsen af diverse interessenter, herunder civilsamfundet.
 2.
 Prioriteterne for partnerskabet bygger på det hidtidige frugtbare samarbejde, herunder gennemførelsen af ENP-handlingsplanen, som de erstatter. De afspejler såvel EU's som Aserbajdsjans interesser og jævnbyrdigheden i partnerskabet samt dets gensidige karakter. Det fornyede partnerskab sigter mod at skabe et større fokus for vores forbindelser som led i den bredere politiske ramme, der er opstillet for den nye aftale mellem EU og Aserbajdsjan, med henblik på at bidrage til de fælles mål om fred og sikkerhed, velstand,

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
modstandsdygtighed og stabilisering, støtte de reformer, som Aserbajdsjan agter at iværksætte i den forbindelse samt skabe konkrete resultater til fordel for alle borgere. Prioriteterne for partnerskabet mellem EU og Aserbajdsjan omsætter målene for den reviderede europæiske naboskabspolitik til konkrete samarbejdsområder, og de vil forme dagsordenen for regelmæssig dialog på politisk plan og sektorplan, som skal vedtages i den nye aftale mellem EU og Aserbajdsjan.
 3.
 Partnerskabsprioriteterne afspejler et fokus på retsstatsprincippet, de grundlæggende rettigheder og universelle værdier. De understøtter også målene for 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling, herunder FN's 17 mål for bæredygtig udvikling, gennemførelsen af Parisaftalen fra 2015 om klimaforandringer og tilsagnet om at bekæmpe klimaforandringer, miljøforringelse, fattigdom og ulighed.
 4.
 Disse prioriteter for partnerskabet med Aserbajdsjan er samlet under de samme fire tematiske områder som de »20 resultater for 2020«, der blev vedtaget på topmødet i Det Østlige Partnerskab i Bruxelles den 24. november 2017, samtidig med at de overholder princippet om differentiering. Partnerskabsprioriteterne og de 20 resultater for 2020 bør så vidt muligt styrke hinanden.
 5.
 Aserbajdsjan ønsker at diversificere sin økonomi og er i gang med at udvikle en ambitiøs økonomisk reformdagsorden. EU er en af de største investorer i landet og tegner sig for over halvdelen af de udenlandske direkte investeringer i såvel oliesektoren som andre sektorer. I den forbindelse ønsker EU og Aserbajdsjan at fortsætte deres økonomiske dialog og samarbejde om økonomisk diversificering og bæredygtig vækst med fokus på at bistå Aserbajdsjan med at forbedre erhvervsklimaet og rammevilkårene i de forskellige sektorer som nærmere beskrevet i punkt 19. Ved at udbygge Aserbajdsjans og EU's fælles strategiske målsætning om at skabe direkte forbindelser inden for energi og transport giver Aserbajdsjans rolle som strategisk energipartner og landets geografiske beliggenhed som et naturligt transportknudepunkt mulighed for at styrke parternes dagsorden om sammenkobling, fremme af samhandel og logistik samt af større øst-vest- og nord-syd-transportprojekter i området.
 6.
 Med udgangspunkt blandt andet i den genoptagne dialog om menneskerettigheder vil samarbejdet om retsstatsforhold og reformerne af retsvæsenet og af den offentlige administration blive styrket. Gennemførelsen af mobilitetspartnerskabet og aftalerne om visumlempelse og tilbagetagelse vil blive intensiveret. For at skabe en fri strøm af viden og ekspertise vil samarbejdet inden for uddannelse, forskning og innovation samt på det kulturelle område blive styrket.
 7.
 Det fremtidige finansielle samarbejde mellem EU og Aserbajdsjan og programmeringen heraf, navnlig den næste fælles støtteramme for Aserbajdsjan for 2018-2020, vil være baseret på disse partnerskabsprioriteter. Parterne vil regelmæssigt gennemgå gennemførelsen af partnerskabsprioriteterne sammen med interessenterne for at nå de vedtagne mål.
 II PRIORITETER
 8.
 Samarbejdet vil strække sig over god regeringsførelse, retsstatsforhold og menneskerettigheder, dialog med civilsamfundet og mellemfolkelige kontakter, bæredygtig udvikling, modernisering, forskning og innovation, transport, energi og klimaindsats samt fremme af høje miljøstandarder.
 9.
 Økonomisk samarbejde med henblik på en vedvarende og mere bæredygtig økonomisk vækst er et område af stor fælles interesse, inden for hvilket alle muligheder for at forbedre forretningsmiljøet vil blive undersøgt. Fremme af vedvarende og mere inklusiv vækst på længere sigt vil kræve robuste offentlige institutioner og bedre forvaltning, bedre overholdelse af


text:
arbejdstagerrettighederne, bedre infrastrukturforbindelser, bæredygtig forvaltning af naturressourcerne og de rette færdigheder og den fornødne menneskelige kapital. Håndteringen af disse spørgsmål vil skabe gunstige betingelser for et stærkere samarbejde inden for centrale sektorer og for øget mobilitet og således være til gavn for borgerne i både Aserbajdsjan og EU. Hvert prioriteret område omfatter flere elementer, som har en både tværfaglig og tværgående tilgang, der er nødvendig for at nå målene.
 10.
 De områder for politisk, økonomisk og teknisk samarbejde, der er beskrevet nedenfor, er ikke udtømmende; samarbejdet mellem EU og Aserbajdsjan kan — og skulle gerne — omfatte langt flere områder. Det kan foregå bilateralt såvel som i multilateral sammenhæng, hvor Aserbajdsjans deltagelse kan styrkes yderligere.
 11.
 Et dynamisk civilsamfund er yderst vigtigt for udviklingen af den private sektor, bæredygtig økonomisk vækst, ambitiøse miljøpolitikker og social innovation. En kvalitetspræget dialog om sektorreformer kræver teknisk ekspertise. Samarbejdet vil søge at øge kapaciteten blandt alle interessenter.
 12.
 Civilsamfundet vil i højere grad kunne deltage i det offentlige liv. Andre relevante spørgsmål af tværgående karakter, bl.a. kønsrelaterede eller klima- og miljømæssige spørgsmål eller samfundsmæssige spørgsmål, vil blive taget i betragtning inden for de relevante politikområder. Der vil være et særligt fokus på at øge beskæftigelsesmulighederne for kvinder og unge.
 1. Styrkelse af institutioner og god regeringsførelse
 13.
 Aserbajdsjan og EU vil fremme god forvaltning og løbende forbedre den offentlige administration i Aserbajdsjan, herunder offentlige tjenester, og retsvæsenet. Dette vil omfatte samarbejde om sikkerhedsspørgsmål.
 14.
 Der vil være særlig opmærksomhed på retsstatsforhold, herunder på retsvæsenets uafhængighed, upartiskhed, kvalitet og effektivitet. Parterne vil fortsætte indsatsen for at gennemføre reformer af den offentlige administration på alle forvaltningsniveauer, herunder de lokale og de retshåndhævende myndigheder, samt den offentlige økonomistyring. Samarbejdet skal øge ansvarligheden og effektiviteten af de førnævnte institutioner såvel som gennemsigtigheden og nyttevirkningen af de offentlige ydelser med udgangspunkt i bedste praksis og ved hjælp af midler såsom mere udbredt brug af e-forvaltning. Parterne vil også bestræbe sig på at basere udviklingen og evalueringen af politiske tiltag på klar dokumentation, som bl.a. leveres gennem en statistisk tjeneste af høj kvalitet, og inddrage civilsamfundet i den politiske beslutningsproces.
 15.
 Bekæmpelsen af korruption vil stå i centrum for den administrative reform og for samarbejdet om at styrke retsstatsforholdene. Samarbejdet vil sigte mod at øge kapaciteten hos de korruptionsbekæmpende organer og udvide deres aktiviteter samt at forbedre lovgivningsrammerne med udgangspunkt i bedste internationale praksis og standarder, navnlig inden for offentlige indkøb og forvaltningen af de offentlige funktioner, der er forbundet med de største økonomiske og andre interesser (f.eks. i forbindelse med indkøb og tilladelser), for at sikre høje etiske standarder. Gennemsigtighed vil være afgørende for at undgå interessekonflikter og øge ansvarligheden i tilfælde af embedsmisbrug. Samtidig vil samarbejdet om at bekæmpe svig, der skader EU's og Aserbajdsjans finansielle interesser, blive styrket. Parterne vil også samarbejde om inddrivelse af udbytte fra strafbare forhold og bekæmpelse af hvidvask af penge gennem de relevante institutionelle og retlige rammer, idet det bl.a. påtænkes at oprette et nationalt kontor for inddrivelse af aktiver.
 16.
 Samarbejdet


text:
inden for sikkerhedssektoren vil sigte mod at styrke kapaciteten samt ansvarligheden hos de relevante myndigheder og tage hånd om fælles udfordringer i kampen mod organiseret kriminalitet, stoffer og terrorisme, herunder finansiering af terrorisme, med midler, der overholder de bestemmelser om retfærdighed, frihed og sikkerhed, som er fastsat i de forskellige aftaler, der regulerer forbindelserne mellem EU og Aserbajdsjan, og under hensyntagen til internationale standarder. Parterne vil også intensivere indsatsen for at øge modstandsdygtigheden over for cybertrusler.
 2. Økonomisk udvikling og markedsmuligheder
 17.
 EU vil støtte Aserbajdsjans bestræbelser på at diversificere sin økonomi og udvide sit eksportpotentiale og sine indtægtskilder med henblik på at sikre bæredygtig og inklusiv vækst gennem en i stigende grad intelligent, grøn, cirkulær og social økonomi. Parterne vil intensivere den bilaterale handel inden for alle sektorer, bl.a. ved at afhjælpe udfordringerne med at skabe fælles markedsadgang og med investeringer.
 18.
 Et vigtigt mål i den forbindelse er at sikre Aserbajdsjans medlemskab af Verdenshandelsorganisationen WTO, og EU er rede til aktivt at støtte denne proces.
 19.
 Parterne vil samarbejde om at udvikle et gunstigt og produktivt forretningsmiljø i Aserbajdsjan, som bygger på makroøkonomisk stabilitet, fair konkurrence og en offentlig sektor, der anvender retsstatsprincippet på en effektiv og upartisk måde. Den offentlige politik, som tager udgangspunkt i den strategiske køreplan om udsigter for den nationale økonomi og er inspireret af de relevante anbefalinger i Small Business Act-vurderingen, vil søge at lette de små og mellemstore virksomheders aktiviteter, da disse er de vigtigste kilder til beskæftigelse. Dette kunne tage form af bedre adgang til finansiering, bedre beskyttelse og håndhævelse af ejendomsretten eller forbedring af reguleringen og infrastrukturen inden for informations- og kommunikationsteknologierne. Ved at støtte erhvervsfremmeorganisationer og SMV'ers adgang til bedre erhvervstjenester og uddannelse vil virksomhederne i Aserbajdsjan også blive bedre integreret i de globale værdikæder og vil kunne deltage i videndeling og udviklingen af bestemte brancher. Aserbajdsjans aktive deltagelse i EU-programmerne til fordel for SMV'er (COSME) og forskning og innovation (Horisont 2020) vil kunne hjælpe med at fremme erhvervsudviklingen. Der vil blive arbejdet på at skabe bedre forbindelser mellem uddannelsessektoren og erhvervslivet, bl.a. ved hjælp af væksthuse.
 20.
 For at sikre en afbalanceret, bæredygtig og inklusiv udvikling og diversificering af økonomien vil EU og Aserbajdsjan samarbejde om at udvikle regioner og landdistrikter med henblik på at styrke den lokale forvaltning og lokalsamfundet og navnlig at øge produktiviteten og konkurrenceevnen i landbruget og blandt SMV'er i landdistrikter, bl.a. små familievirksomheder.
 21.
 Parterne vil samarbejde om at opbygge en digital økonomi, bl.a. ved at tilpasse Aserbajdsjans IT-miljø til EU's digitale indre marked, forbedre cybersikkerheden samt udvikle mekanismer til at skabe en grøn og cirkulær økonomi, med udgangspunkt i EU-lovgivningen og bedste praksis, alt efter omstændighederne.
 22.
 Med hensyn til diversificeringen af økonomien vil beskæftigelsesmæssige og sociale foranstaltninger sikre, at befolkningen, og navnlig de sårbare grupper, kan tilpasse sig udviklingen på arbejdsmarkedet. EU vil dele sine erfaringer med at forbedre de sociale bistandsydelser for at beskytte ledige og socialt udsatte grupper og støtte deres integration i samfundet. EU og Aserbajdsjan vil fremme


text:
en effektiv arbejdsmarkedsdialog, som overholder Den Internationale Arbejdsorganisations (ILO) standarder.
 3. Konnektivitet, energieffektivitet, miljø og klimaindsats
 23.
 Aserbajdsjans diversificeringsstrategi bygger i høj grad på landets gunstige beliggenhed som transportknudepunkt, og parterne vil samarbejde om at øge Aserbajdsjans evne til at fungere som et handelsmæssigt, logistisk og transportmæssigt knudepunkt og sørge for, at de fysiske og reguleringsmæssige rammer understøtter dette mål. Der vil være et særligt fokus på at sikre en effektiv grænseforvaltning og transitordninger samt på hurtigt at nå til enighed om en luftfartsaftale mellem EU og Aserbajdsjan. Styringen af transportsektoren, herunder retlige og institutionelle reformer, er også afgørende.
 24.
 En vigtig prioritet for både Aserbajdsjan og EU vil være at forbedre energisammenkoblingerne mellem partnerlande samt med EU. Aserbajdsjan kan takket være sine særlige forudsætninger og geografiske beliggenhed spille en central rolle for sikringen af Europas energiforsyningssikkerhed. Ligeledes kan EU spille en vigtig rolle ved at øge effektiviteten, konkurrenceevnen, bæredygtigheden og sikkerheden af Aserbajdsjans energisektor. Med dette mål for øje bør parterne tilbyde hinanden åben og uhindret handel og investeringsmuligheder i deres respektive energisektorer. I den forbindelse vil parterne også optrappe indsatsen for at forbedre det overordnede investeringsmiljø i deres energisektorer og -markeder. Hvad angår handelen med energi vil partnerne søge at opgradere deres relevante energisystemer og øge stabiliteten på energimarkederne, som energien strømmer og vil strømme igennem. I den forbindelse og i overensstemmelse med bestemmelserne i den fælles erklæring om den sydlige gaskorridor, som blev undertegnet den 13. januar 2011, er en af de centrale prioriteter hurtigt at få gennemført den sydlige gaskorridor og påbegyndt gasleverancerne til de europæiske markeder. Det vil styrke Aserbajdsjans rolle som ikke alene en vigtig leverandør af energi til Europa, men også som et potentielt transitland, som vil kunne tilbyde en bred vifte af transmissions- og logistiktjenester i forbindelse med den sydlige gaskorridor til energiproducenterne i bl.a. den Kaspiske region, i lyset af den mulige udvidelse af den sydlige gaskorridor til andre lande og områder. Endelig vil EU dele sine erfaringer inden for regulering og omstilling til en grøn og bæredygtig økonomi, navnlig ved at fremme bedre foranstaltninger til øget energieffektivitet og vedvarende energi som anført i aftalememorandummet om et strategisk partnerskab mellem EU og Aserbajdsjan inden for energi, som blev undertegnet den 7. november 2006. I den forbindelse vil det være afgørende at gennemføre reformer af energisektoren.
 25.
 En bedre miljøforvaltning, en bæredygtig forvaltning af naturressourcerne og omstilling til en grøn og cirkulær økonomi samt samarbejde om udviklingen af en miljøvenlig transportpolitik ved at gennemføre relevante projekter er afgørende for at opnå en bæredygtig udvikling. Parterne vil samarbejde om at sikre anvendelsen af bedste praksis på området. Energieffektivitet, miljøforvaltning i byer og på landet, navnlig bedre bekæmpelse af forurening og effektiv materialeudnyttelse samt affaldshåndtering, vil være afgørende, for at Aserbajdsjan kan nå sine miljømål. En bæredygtig forvaltning af skovene og af vandområderne vil også være blandt prioriteterne på området. Øget samarbejde om klimaspørgsmål vil hjælpe Aserbajdsjan med at udvikle en mere effektiv, konkurrencedygtig, modstandsdygtig og stabil økonomi i overensstemmelse med landets nationalt bestemte


text:
bidrag (NDC). En fuld gennemførelse af Parisaftalen om klimaændringer samt af de relevante NDC'er vil være blandt hovedprioriteterne. EU vil især fokusere sit samarbejde med Aserbajdsjan på opstilling af langsigtede udviklingsstrategier for lave drivhusgasemissioner, integrering af klima- og miljøindsatsen i de nationale politikker med fokus på muligheder med et hurtigt resultat og indførelsen af emissionsmålings-, rapporterings- og kontrolrammer og tilpasning til klimaændringerne.
 4. Mobilitet og mellemfolkelige kontakter
 26.
 Parterne vil søge at fremme mobilitet blandt borgerne, alt efter omstændighederne, og samarbejdet inden for uddannelse, ungdom, kultur samt forskning og innovation.
 27.
 Partnerne vil arbejde for en effektiv gennemførelse af mobilitetspartnerskabet samt for den fulde gennemførelse af og velfungerende aftaler om visumlempelse og tilbagetagelse med henblik på med tiden, hvis omstændighederne tillader det, at indlede en dialog om visumliberalisering med Aserbajdsjan, forudsat at betingelserne for en velforvaltet og sikker mobilitet er til stede, herunder en effektiv gennemførelse af aftalerne om visumlempelse og tilbagetagelse. I den forbindelse vil parterne samarbejde om at konsolidere de retlige og institutionelle rammer for dokumentsikkerhed, grænseforvaltning, migration og asylpolitik i overensstemmelse med de bedste internationale standarder.
 28.
 Ved at bygge videre på det igangværende samarbejde inden for Erasmus+ og Bolognaprocessen og udvikle teknisk og erhvervsrettet uddannelse vil det fremtidige samarbejde fokusere på en modernisering af Aserbajdsjans uddannelsessystem fra førskoleundervisningen til de videregående uddannelser. Det vil bidrage til at skabe bedre overensstemmelse mellem udbud og efterspørgsel for så vidt angår befolkningens uddannelse og behovene på arbejdsmarkedet. Indsatsen vil navnlig fokusere på udviklingen af færdigheder og uddannelse af undervisere samt på at give erhvervsuddannelserne et bedre image og øge kvaliteten heraf. Samarbejdet inden for forskning og innovation vil blive fremmet. Samarbejdet inden for interkulturel dialog vil fremme kulturel mangfoldighed og et bedre gensidigt kendskab, og det vil skabe øget tolerance i vores samfund.


text:
 Avis juridique important
 |
 21982A0526(04)
 Aftale om lejlighedsvis international personbefordring ad landevej med omnibusser (ASOR) - Slutakt - Erklæringer fra de kontraherende parter - Erklæring fra Det Europæiske Økonomiske Fælleskab
 EF-Tidende nr. L 230 af 05/08/1982 s. 0039 - 0056 den finske specialudgave: kapitel 7 bind 3 s. 0004 den svenske specialudgave: kapitel 7 bind 3 s. 0004 den spanske specialudgave: Kapitel 07 bind 3 s. 0043 den portugisiske specialudgave: Kapitel 07 bind 3 s. 0043
 AFTALE om lejlighedsvis international personbefordring af landevej med omnibusser (ASOR) RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER, FORBUNDSPRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN OESTRIG, DEN SPANSKE REGERING, PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN FINLAND, REGERINGEN FOR KONGERIGET NORGE, REGERINGEN FOR REPUBLIKKEN PORTUGAL, DEN SVENSKE REGERING, DET SCHWEIZISKE FORBUNDSRAAD, OG PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN TYRKIET, SOM OENSKER at fremme udviklingen af international transport og navnlig lette tilrettelaeggelsen og udfoerelsen heraf, SOM TAGER I BETRAGTNING, at visse former for lejlighedsvis international personbefordring ad landevej med omnibusser, for saa vidt angaar Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, er blevet liberaliseret ved Raadets forordning nr. 117/66/EOEF af 28. juli 1966 om indfoerelse af faelles regler for den internationale personbefordring af landevej med omnibusser (1) og ved Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1016/68 af 9. juli 1968 vedroerende fastlaeggelse af modeller for kontroldokumenter i henhold til artikel 6 og 9 i forordning nr. 117/66/EOEF (2), SOM TAGER I BETRAGTNING, at Den europaeiske Transportministerkonference (CEMT) den 16. december 1969 vedtog resolution nr. 20 om fastsaettelse af almindelige regler for international befordring med omnibusser (3), hvori der ligeledes er fastsat en liberalisering af visse former for lejlighedsvis international personbefordring af landevej, SOM TAGER I BETRAGTNING, at det er oenskeligt, at der fastsaettes harmoniserede liberaliseringsbestemmelser for lejlighedsvis international personbefordring ad landevej, og at kontrolformaliteterne forenkles ved indfoerelse af et faelles dokument, og SOM TAGER I BETRAGTNING, at det er formaalstjenligt at overlade visse administrative opgaver i forbindelse med aftalen til sekretariatet for Den europaeiske Transportministerkonference, HAR VEDTAGET at fastsaette ensartede regler for lejlighedsvis international personbefordring ad landevej med omnibusser OG HAR MED HENBLIK HERPAA som befuldmaegtigede udpeget: RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER: M. Herman DE CROO, Ministre des Communications du Royaume de Belgique, Président en exercice du Conseil des Communautés européennes; M.G. CONTOGEORGIS, Membre de la Commission des Communautés européennes; (1) EFT nr. 147 af 9.8.1966, s. 2688/66. (2) EFT nr. L 173 af 22.7.1968, s. 8. (3) CEMT-resolutioner, aargang 1969, s. 67. CEMT-resolutioner, aargang 1971, s. 133. FORBUNDSPRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN OESTRIG: M. Karl LAUSECKER, Ministre fédéral des Transports; DEN SPANSKE REGERING: Don Emilio PAN DE SORALUCE, Ambassadeur; PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN FINLAND: M. Jarmo WAHLSTROEEM, Ministre des Transports; REGERINGEN FOR KONGERIGET NORGE: M. Erik RIBU, Secrétaire général au Ministère des Transports et Communications; REGERINGEN FOR REPUBLIKKEN PORTUGAL: M. José Carlos VIANA BAPTISTA, Ministre du Logement, des Travaux publics et des Transports; DEN SVENSKE REGERING: M. Nils Erik BRAMSVIK, Sous-secrétaire d'Etat au Ministère des Communications; DET SCHWEIZISKE FORBUNDSRAAD: M. Léon SCHLUMPF, Conseiller fédéral Chef du département fédéral des Transports, des Communications et de l'Energie; PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN TYRKIET: Dr Mustafa A. AYSAN, Ministre des


text: Transports; SOM, efter at have udvekslet deres fuldmagter og fundet dem i god og behoerig form, ER BLEVET ENIGE OM FOELGENDE BESTEMMELSER: AFDELING I Anvendelsesomraade og definitioner Artikel 1 1. Denne aftale finder anvendelse paa: a) lejlighedsvis international personbefordring ad landevej - mellem to kontraherende parters omraader, eller - fra og til samme kontraherende parts omraade, og i givet fald ved saadan befordring i transit saavel gennem en anden kontraherende parts omraade som gennem en ikke-kontraherende stats omraade, og - med koeretoejer, der er registreret paa en kontraherende parts omraade, og som ved deres indretning og udstyr er egnede og bestemt til at befordre mere end ni personer, foereren indbefattet; b) tomkoersel i forbindelse med disse former for befordring. 2. Ved international befordring forstaas i henhold til denne aftale befordring paa mindst to kontraherende parters omraade. 3. I henhold til denne aftale forstaas ved »en kontraherende parts omraade«, for saa vidt angaar Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, de omraader, hvor traktaten om oprettelse af dette Faellesskab finder anvendelse og dette paa de i naevnte traktat fastsatte betingelser. Artikel 2 1. I henhold til denne aftale forstaas ved lejlighedsvis koersel saadan befordring, som hverken svarer til den i artikel 3 anfoerte definition af rutekoersel eller til den i artikel 4 anfoerte definition af pendulkoersel. Den omfatter: a) rundture med lukkede doere, dvs. befordring, der udfoeres med ét og samme koeretoej, hvori den samme gruppe rejsende befordres paa hele straekningen og bringes tilbage til udgangspunktet, b) befordring med passagerer paa udturen og uden passagerer paa tilbageturen, c) alle andre former for befordring. 2. Ved lejlighedsvis koersel maa passagerer hverken optages eller saettes af undervejs, medmindre den beroerte kontraherende parts kompetente myndigheder tillader undtagelser herfra. Denne koersel kan foretages med en vis regelmaessighed uden derfor at miste sin karakter af lejlighedsvis koersel. Artikel 3 1. I henhold til denne aftale forstaas ved rutekoersel befordring af personer efter faste tidsintervaller og i en bestemt trafikforbindelse, idet der undervejs kan optages og afsaettes passagerer ved i forvejen fastsatte stoppesteder. Rutekoersel kan undergives forpligtelse til at overholde forud fastsatte koereplaner samt takster. 2. I henhold til denne aftale, og uanset hvem der organiserer befordringen, betragtes ligeledes som rutekoersel saadan befordring af bestemte kategorier af personer, hvorved andre passagerer udelukkes, saafremt denne befordring finder sted paa de i stk. 1 anfoerte betingelser. Den paagaeldende befordring - navnlig af arbejdstagere mellem arbejdsplads og bopael og befordring af skoleelever mellem skole og bopael - betegnes som »saerlige former for rutekoersel«. 3. Befordringens karakter af rutekoersel paavirkes ikke af, at den er tilrettelagt efter de beroerte parters forskellige behov. Artikel 4 1. I henhold til denne aftale forstaas ved pendulkoersel saadan befordring, som er tilrettelagt med henblik paa ved flere ud- og tilbageture fra samme udgangspunkt til samme bestemmelsessted at befordre rejsende, som i forvejen er sluttet sammen i grupper. Hver gruppe bestaaende af rejsende, som har foretaget udturen sammen, bliver ved en senere tur bragt tilbage til udgangspunktet. Ved udgangspunkt og bestemmelsessted forstaas henholdsvis det sted, hvor rejsen paabegyndes, og


text: maalet for rejsen samt deres omgivelser. 2. Ved pendulkoersel er det ikke tilladt at optage eller afsaette passagerer undervejs. 3. Den foerste tilbagetur og den sidste udtur i raekken af pendulkoersler finder sted uden passagerer. 4. En befordrings henfoerelse under pendulkoersel paavirkes dog ikke af det forhold, at den eller de beroerte kontraherende parters kompetente myndigheder giver tilladelse til: - at rejsende, som undtagelse fra bestemmelserne i stk. 1, foretager tilbageturen med en anden gruppe, - at rejsende, som undtagelse fra bestemmelserne i stk. 2, optages eller saettes af undervejs, - at den foerste udtur og den sidste tilbagetur i raekken af pendulkoersler, som undtagelse fra bestemmelserne i stk. 3, finder sted uden passagerer. AFDELING II Liberaliseringsforanstaltninger Artikel 5 1. Der kraeves ingen tilladelse for den i artikel 2, stk. 1, litra a) og b), naevnte lejlighedsvise koersel paa omraader, der henhoerer under andre kontraherende parter end den, paa hvis omraade koeretoejet er registreret. 2. Der kraeves ingen tilladelse for de i artikel 2, stk. 1, litra c), naevnte former for lejlighedsvis koersel paa omraader, der henhoerer under andre kontraherende parter end den, paa hvis omraade koeretoejet er registreret, saafremt: - udturen finder sted uden passagerer, og alle passagerer optages paa samme sted, og - passagererne a) - paa et omraade, der enten henhoerer under en ikke-kontraherende stat eller under en anden kontraherende part end den, paa hvis omraade koeretoejet er registreret, og den, paa hvis omraade passagererne optages, er sluttet sammen i grupper paa grundlag af befordringskontrakter, der er indgaaet foer deres ankomst til denne sidstnaevnte kontraherende parts omraade, og befordres til den kontraherende parts omraade, hvor koeretoejet er registreret, eller b) - tidligere af den samme transportvirksomhed paa de i artikel 2, stk. 1, litra b), fastsatte betingelser er blevet bragt til den kontraherende parts omraade, hvor de igen optages og befordres til den kontraherende parts omraade, hvor koeretoejet er registreret, eller c) - er blevet indbudt til at begive sig til en anden kontraherende parts omraade, og udgifterne til befordringen afholdes af indbyderen. Passagererne skal udgoere en samlet gruppe, der ikke maa vaere dannet udelukkende med henblik paa denne rejse, og som skal befordres til den kontraherende parts omraade, hvor koeretoejet er registreret. 3. Paa den beroerte kontraherende parts omraade kan der kraeves tilladelse for de i artikel 2, stk. 1, litra c), naevnte former for lejlighedsvis koersel, saafremt betingelserne i stk. 2 ikke er opfyldt. AFDELING III Kontroldokument Artikel 6 Transportvirksomheder, som udfoerer lejlighedsvis koersel i henhold til denne aftale, skal paa kontrolinstansens forlangende forevise et koerselsblad, der udgoer en del af et kontroldokument udstedt af de kompetente myndigheder i den kontraherende stat, hvor koeretoejet er registreret, eller af ethvert hertil bemyndiget organ. Dette kontroldokument erstatter de allerede eksisterende kontroldokumenter. Artikel 7 1. Det i artikel 6 naevnte kontroldokument bestaar af koerselsblade i et haefte med 25 afrivelige koerselsblade i to eksemplarer. Kontroldokumentet skal svare til modellen i bilaget til denne aftale. Naevnte bilag udgoer en integrerende del af aftalen. 2. Hvert haefte med dets koerselsblade


text: er nummereret. Koerselsbladene er desuden nummereret fra 1 til 25. 3. Teksten paa haeftets omslag samt paa koerselsbladene er trykt paa det eller de officielle sprog, der benyttes i den medlemsstat i Det europaeiske oekonomiske Faellesskab eller i enhver anden kontraherende stat, hvor det benyttede koeretoej er registreret. Artikel 8 1. Det i artikel 7 omhandlede haefte udstedes i transportvirksomhedens navn ; det kan ikke overdrages. 2. Koerselsbladets original skal befinde sig i koeretoejet under hele den tur, for hvilken det gaelder. 3. Transportvirksomheden er ansvarlig for, at koerselsbladene bliver foert i overensstemmelse med reglerne. Artikel 9 1. Koerselsbladet skal udfyldes af transportvirksomheden i to eksemplarer for hver tur, inden koerslen paabegyndes. 2. Transportvirksomheden har mulighed for at give oplysninger om passagerernes navne ved hjaelp af en allerede udfaerdiget liste paa en seddel, der skal klaebes fast paa det i punkt 6 i koerselsbladet hertil beregnede sted. Transportvirksomhedens stempel eller i givet fald transportudoeverens eller den paagaeldende foerers underskrift skal anbringes tvaers over liste og koerselsblad. 3. For den i artikel 5, stk. 2, i denne aftale omhandlede koersel, hvor udturen finder sted uden passagerer, kan passagerlisten udfaerdiges i henhold til de i stk. 2 naevnte betingelser ved optagelsen af passagererne. Artikel 10 To eller flere kontraherende parters kompetente myndigheder kan bilateralt eller multilateralt aftale, at den i koerselsbladets punkt 6 naevnte passagerliste ikke skal udfyldes. I saa fald skal antallet af passagerer opgives. Artikel 11 1. En groen kartonneret model, som paa hvert af alle de kontraherende parters officielle sprog indeholder ordlyden af den model til kontroldokumentets omslagsblad, der er anfoert i bilaget til denne aftale, skal forefindes i koeretoejet. 2. Omslaget paa denne model skal med trykte bogstaver paa det eller de officielle sprog, der anvendes i den stat, hvor koeretoejet er registreret, baere foelgende angivelse: »Ordlyd af modellen til kontroldokument paa dansk, engelsk, finsk, fransk, graesk, italiensk, nederlandsk, norsk, portugisisk, spansk, svensk, tyrkisk og tysk.«. 3. Denne model skal paa forlangende forevises kontrolinstansen. Artikel 12 Som undtagelse fra bestemmelserne i artikel 6 vil de kontroldokumenter, der foer denne aftales ikrafttraeden har vaeret anvendt for lejlighedsvis koersel, kunne anvendes i to aar efter aftalens ikrafttraeden i henhold til artikel 18, stk. 2. AFDELING IV Almindelige og afsluttende bestemmelser Artikel 13 1. De kontraherende parters kompetente myndigheder fastsaetter de foranstaltninger, der er noedvendige for gennemfoerelsen af denne aftale. Disse foranstaltninger omfatter bl.a.: - tilrettelaeggelse, procedure og hjaelpemidler i forbindelse med kontrol, samt de sanktioner, der skal anvendes ved overtraedelser, - koerselshaeftets gyldighedsperiode, - anvendelse og opbevaring af de original koerselsblade samt kopier heraf, - udnaevnelse af de i artikel 2, 6, 10 og 14 naevnte kompetente myndigheder samt de i artikel 6 naevnte organer, - eventuel paategning, som kontrolinstansen skal anbringe paa koerselsbladet. 2. De foranstaltninger, der traeffes i medfoer af stk. 1, meddeles sekretariatet for Den europaeiske Transportministerkonference (CEMT), som underretter de oevrige kontraherende parter herom. Artikel 14 1. De kontraherende parters kompetente myndigheder drager omsorg for, at transportvirksomhederne overholder bestemmelserne i denne aftale. 2. De giver under


text: overholdelse af deres respektive nationale lovgivninger hinanden meddelelse om de overtraedelser, der begaas paa deres omraade af en transportvirksomhed, som er etableret paa en anden kontraherende parts omraade, og i givet fald om den anvendte sanktion. Artikel 15 Bestemmelserne i artikel 5 og 6 anvendes ikke, saafremt der ved gaeldende eller eventuelle fremtidige aftaler eller andre arrangementer mellem to eller flere kontraherende parter er foreskrevet en mere liberal behandling. Udtrykket »gaeldende aftaler eller andre arrangementer mellem to eller flere kontraherende parter« daekker, for saa vidt angaar Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, de aftaler eller andre arrangementer, der er indgaaet af medlemsstaterne i dette Faellesskab. Artikel 16 1. Saafremt anvendelsen af denne aftale eller de i medfoer af artikel 13 trufne foranstaltninger viser behov derfor, kan hver af de kontraherende parter anmode om, at der indkaldes til et moede mellem aftalens parter med henblik paa i faellesskab at undersoege de opstaaede problemer og i givet fald de foreslaaede loesninger. 2. Formandskabet ved de i stk. 1 naevnte moeder beklaedes skiftevis af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og af en anden kontraherende part, der er udpeget med henblik herpaa. 3. Anmodning om indkaldelse til moede i henhold til stk. 1 indgives til CEMT's sekretariat. 4. CEMT's sekretariat underretter straks de oevrige kontraherende parter om den i stk. 1 naevnte anmodning ; medmindre anmodningen om indkaldelse tilbagekaldes inden for en frist paa fire uger, fastsaetter CEMT's sekretariat, naar denne frist er udloebet, dato og sted for moedet i forstaaelse med det formandskab, der har fungeret siden sidste plenarmoede, og indkalder til dette moede saa hurtigt som muligt. Artikel 17 1. Hver kontraherende part kan ved undertegnelsen af denne aftale i en meddelelse, der gennem CEMT's sekretariat fremsendes til de oevrige kontraherende parter, erklaere, at den ikke anser sig for at vaere bundet af aftalens artikel 5, stk. 2, litra b). I saa fald er de oevrige kontraherende parter ikke bundet af artikel 5, stk. 2, litra b), over for den kontraherende part, der har taget et saadant forbehold. 2. Den i stk. 1 omhandlede erklaering kan til enhver tid traekkes tilbage ved en meddelse til de oevrige kontraherende parter gennem CEMT's sekretariat. Artikel 18 1. Denne aftale skal godkendes eller ratificeres af de kontraherende parter i overensstemmelse med deres egne procedurer. Godkendelses- eller ratifikationsinstrumenterne deponeres af de kontraherende parter i CEMT's sekretariat. 2. Denne aftale traeder i kraft, naar fem kontraherende parter, herunder Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, har godkendt eller ratificeret den, paa den foerste dag i den tredje maaned efter datoen for deponeringen af det femte godkendelses- eller ratifikationsinstrument. 3. For hver kontraherende part, der godkender eller ratificerer denne aftale efter den i stk. 2 fastsatte ikrafttraedelsesdato, traeder aftalen i kraft paa den foerste dag i den tredje maaned efter datoen for den paagaeldende kontraherende parts deponering af sit godkendelses- eller ratifikationsinstrument i CEMT's sekretariat. 4. De bestemmelser, der er fastsat i afdeling II og III i denne aftale, finder anvendelse 7 maaneder efter aftalens ikrafttraeden i henhold til henholdsvis stk. 2 og 3.


text: Artikel 19 1. Naar denne aftale har vaeret i kraft i tre aar paa de i artikel 18, stk. 2, anfoerte betingelser, kan enhver kontraherende part ved en meddelsle til CEMT's sekretariat anmode om indkaldelse af en konference med henblik paa en revision af aftalen. Sekretariatet underretter straks de oevrige kontraherende parter om anmodningen, fastsaetter dato og sted for konferencen i forstaaelse med det formandskab, der har fungeret siden sidste plenarmoede, og indkalder til denne konference saa hurtigt som muligt. For saa vidt angaar formandskabet paa disse konferencer, finder bestemmelserne i artikel 16, stk. 2, tilsvarende anvendelse. 2. For saa vidt angaar godkendelse eller ratificering af den revision af aftalen, der er opnaaet enighed om mellem de kontraherende parter, samt ikrafttraeden af den reviderede aftale, anvendes bestemmelserne i artikel 18. Artikel 20 1. Denne aftale indgaas for en periode paa fem aar fra dens ikrafttraeden 2. De kontraherende parter kan hver isaer med et aars varsel opsige denne aftale med virkning pr. 1. januar ved samtidig meddelelse herom til de oevrige kontraherende parter gennem CEMT's sekretariat. Aftalen kan dog ikke opsiges inden for de foerste fire aar fra den i artikel 18, stk. 2, omhandlede ikrafttraeden 3. Medmindre fem kontraherende parter, herunder Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, opsiger aftalen, vil gyldigheden efter udloebet af den i stk. 1 fastsatte periode paa fem aar automatisk blive forlaenget for nye perioder paa fem aar. Artikel 21 Denne aftale, der er udfaerdiget i ét eksemplar paa fransk, idet denne tekst er den eneste autentiske, deponeres i arkiverne i CEMT's sekretariat, som fremsender en bekraeftet genpart til hver af de kontraherende parter. Til bekraeftelse heraf har undertegnede befuldmaegtigede underskrevet denne aftale. Udfaerdiget i Dublin, den seksogtyvende maj nittenhundrede og to og firs >PIC FILE= "T0021926"> >PIC FILE= "T0021927"> BILAG >PIC FILE= "T0021928"> >PIC FILE= "T0021929"> >PIC FILE= "T0021930"> >PIC FILE= "T0021931"> >PIC FILE= "T0021932">


text:
 Avis juridique important
 |
 21993D0220(02)
 93/106/EØF: Afgørelse nr. 3/92 truffet af Den Blandede Komité EØF-Finland af 19. november 1992 om ændring af protokol nr. 3 angående definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og angående metoderne for administrativt samarbejde
 EF-Tidende nr. L 043 af 20/02/1993 s. 0039 - 0039
 AFGOERELSE Nr. 3/92 TRUFFET AF DEN BLANDEDE KOMITÉ EOEF-FINLAND af 19. november 1992 om aendring af protokol nr. 3 angaaende definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og angaaende metoderne for administrativt samarbejde (93/106/EOEF)DEN BLANDEDE KOMITÉ HAR - under henvisning til overenskomsten mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Republikken Finland, undertegnet i Bruxelles den 5. oktober 1973, under henvisning til protokol nr. 3 angaaende definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og angaaende metoderne for administrativt samarbejde, i det foelgende benaevnt »protokol nr. 3«, saerlig artikel 28, og ud fra foelgende betragtninger: Beklaedningsgenstande og tilbehoer dertil samt andre varer af pelsskind skal ifoelge oprindelsesreglerne, som de er fastlagt i listen i bilag III til protokol nr. 3 under HS-pos. 4303, fremstilles paa basis af garvede eller beredte ikke sammensatte pelsskind, der henhoerer under HS-pos. 4302; en fodnote tillod dog anvendelse indtil den 31. marts 1990 af sammensatte pelsskind af suzluki, graa sibirisk egern og hamster henhoerende under HS-pos. 4302; denne undtagelse fra oprindelsesreglerne boer genindfoeres for en toaars periode, og anvendelse af sammensatte skind af burunduk, peschanik, pahmi, kinesisk lam og kinesisk gedekid boer ogsaa tillades - TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE: Artikel 1 Henvisning (1) og den tilsvarende fodnote i skemaet i bilaget til naervaerende afgoerelse, skal tilfoejes listen i bilag III til protokol nr. 3 til overenskomsten EOEF-Finland. Artikel 2 Denne afgoerelse anvendes fra den 1. november 1992. Udfaerdiget i Bruxelles, den 19. november 1992. Paa Den Blandede Komités vegne G. GIOLA Formand BILAG Liste over forarbejdninger eller bearbejdninger, som materialer uden oprindelsesstatus skal undergaa, for at den fremstillede vare kan faa oprindelsesstatus >TABELPOSITION>


text:
 31.8.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 229/1
 Kun de originale FN/ECE-tekster har retlig virkning i henhold til folkeretten. Dette regulativs nuværende status og ikrafttrædelsesdato bør kontrolleres i den seneste version af FN/ECE's statusdokument TRANS/WP.29/343, der findes på adressen: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Regulativ nr. 49 fra De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (FN/ECE) - Ensartede forskrifter for foranstaltninger mod emission af forurenende gasser og partikler fra motorer med kompressionstænding til fremdrift af køretøjer og emission af forurenende gasser fra køretøjsmotorer med styret tænding, som benytter naturgas (NG) eller autogas (LPG) som brændstof
 Ændringer til regulativ 49 offentliggjort i EUT L 103 af 12.4.2008, s. 1.
 Omfattende:
 Supplement 1 til ændringsserie 05 - ikrafttrædelsesdato: 17. marts 2010
 Supplement 2 til ændringsserie 05 - ikrafttrædelsesdato: 19. august 2010
 Korrigendum 1 til supplement 2 - ikrafttrædelsesdato: 19. august 2010
 Ændringer i bilagsfortegnelsen
 Overskriften til bilag 4B affattes således:
 »Prøvningsmetode for motorer med kompressionstænding og motorer med styret tænding, som drives af naturgas (NG) eller autogas (LPG), som inkorporerer den globalt harmoniserede certificering for motorer til tunge køretøjer »world-wide harmonized heavy-duty certification« (WHDC, global teknisk forskrift nr. 4)«.
 Overskriften til bilag 9B affattes således:
 »Tekniske forskrifter for egendiagnosesystemer (OBD)«.
 Der indsættes et nyt bilag 9C:
 »Bilag 9C —
 Tekniske forskrifter til bedømmelse af egendiagnosesystemers (OBD) funktionsdata under brug
 Tillæg 1 – Grupper af overvågningsenheder«.
 Der indsættes et nyt bilag 10:
 »Bilag 10 - Tekniske forskrifter for off cycle-emissioner (OCE)«.
 Ændringer i bilagene
 Det nugældende bilag 4B erstattes med et nyt bilag 4B:
 »
 BILAG 4B
 Prøvningsmetode for motorer med kompressionstænding og motorer med styret tænding, som drives af naturgas (NG) eller autogas (LPG), som inkorporerer den globalt harmoniserede certificering for motorer til tunge køretøjer »world-wide harmonized heavy-duty certification« (WHDC, global teknisk forskrift nr. 4)
 1. ANVENDELSESOMRÅDE
 Dette tillæg finder i øjeblikket ikke anvendelse i forbindelse med typegodkendelse i henhold til dette regulativ. Det vil finde anvendelse på et senere tidspunkt.
 2. Reserveret. (1)
 3. DEFINITIONER, SYMBOLER OG FORKORTELSER
 3.1. Definitioner
 I dette regulativ forstås ved:
 3.1.1. »Kontinuerlig regenerering«: efterbehandlingssystemets regenereringsproces, som enten foregår permanent eller mindst én gang pr. WHTC-varmstartsprøvning. En sådan regenereringsproces stiller ikke krav om en særlig prøvningsprocedure.
 3.1.2. »Forsinkelsestid«: det tidsrum der forløber, fra der indtræder en ændring i komponenten, målt i dennes referencepunkt, til systemet fremviser en respons på 10 % af den endelige aflæsning (t10), idet prøvetagningssonden defineres som referencepunktet. For så vidt angår gasformige komponenter er dette normalt den målte komponents transporttid fra prøvetagningssonden til detektoren.
 3.1.3. »deNOx-system«: et system til efterbehandling af udstødningen, som er konstrueret til at reducere emissionen af nitrogenoxider (NOx) (f.eks. findes der passive og aktive, magre NOx-katalysatorer (LNC), NOx-absorbere og selektive katalytiske reduktionssystemer (SCR).
 3.1.4. »Dieselmotor«: en motor, der arbejder efter kompressionstændingsprincippet.
 3.1.5. »Forskydning«: forskellen mellem måleinstrumentets nulpunktsrespons og dets relative respons før og efter en emissionsprøvning.
 3.1.6. »Motorfamilie«: en af fabrikanten foretaget gruppering af motorer, som gennem deres konstruktion, således som den er defineret i punkt 5.2 i dette bilag, har ensartede egenskaber hvad angår emissioner fra udstødningen; alle motorer i motorfamilien


text:
skal opfylde de gældende emissionsgrænseværdier.
 3.1.7. »Motorsystem«: motoren, emissionsbegrænsningssystemet og kommunikationsgrænsefladen (hardware og meddelelser) mellem motorsystemets elektroniske styreenhed(er) (ECU) og andre styreenheder for drivaggregater eller køretøj.
 3.1.8. »Motortype«: en motorkategori, som ikke adskiller sig med hensyn til væsentlige motorspecifikationer.
 3.1.9. »System til efterbehandling af udstødningen«: en katalysator (oxidations- eller 3-vejs-), partikelfilter, deNOx -system, kombineret deNOx-partikelfilter eller eventuelle andre emissionsbegrænsende anordninger, som er monteret nedstrøms for motoren. Denne definition omfatter ikke udstødningsgasrecirkulation (EGR), som betragtes som en integreret del af motorsystemet.
 3.1.10. »Fuldstrømsfortyndingsmetode«: en proces, hvor den samlede udstødningsstrøm blandes med diluent, før en fraktion af den fortyndende udstødningsstrøm udskilles til analyse.
 3.1.11. »Forurenende gasser«: carbonmonoxid, carbonhydrider og/eller ikke-methan-carbonhydrider (idet der antages et kul-brintforhold på CH1,85 for diesel, CH2,525 for LPG og CH2,93 for NG (NMHC) og et antaget molekyle CH3O0,5 for ethanoldrevne dieselmotorer) methan, (idet der antages et kul-brintforhold på CH4 for NG) og nitrogenoxider (udtrykt som nitrogendioxidækvivalenter (NO2).
 3.1.12. »Høj hastighed (n
 hi)«: den højeste motorhastighed, hvor motoren yder 70 % af den angivne maksimaleffekt.
 3.1.13. »Lav hastighed (n
 lo)«: den laveste motorhastighed, hvor motoren yder 55 % af den angivne maksimaleffekt.
 3.1.14. »Maksimaleffekt (Pmax)«: den maksimale effekt i kW som angivet af fabrikanten.
 3.1.15. »Hastighed ved maksimalt drejningsmoment«: den motorhastighed, ved hvilken der opnås det maksimale drejningsmoment som foreskrevet af fabrikanten.
 3.1.16. »Normaliseret drejningsmoment«: motorens drejningsmoment i procent, normaliseret til det maksimale drejningsmoment ved den pågældende motorhastighed.
 3.1.17. »Førerkrav«: førerens input med henblik på kontrol af motorydelsen. Føreren kan være en person (manual betjening) eller en regulator (automatisk betjening), der mekanisk eller elektronisk sender et input med krav om motorydelse. Input kan komme fra en speederpedal eller et speedersignal, fra en gasspjældsreguleringsarm eller et gasspjældsreguleringssignal, fra en brændstofreguleringsarm eller et brændstofreguleringssignal, fra en hastighedskontrolarm eller et hastighedskontrolsignal eller fra en regulatorindstilling eller et regulatorindstillingssignal.
 3.1.18. »Stammotor«: en motor, der er udvalgt af en motorfamilie på en sådan måde, at dens emissionsegenskaber er repræsentative for den pågældende motorfamilie.
 3.1.19. »Partikelefterbehandlingsanordning«: et system til efterbehandling af udstødningen, som er konstrueret med henblik på at reducere emission af forurenende partikler (PM) gennem en mekanisk, aerodynamisk, diffusionsbaseret eller inertimæssig separation.
 3.1.20. Delstrømsfortyndingssystem: en proces, hvor en del af den samlede udstødningsstrøm udskilles og blandes med en passende mængde diluent før partikeludskillelsesfilteret.
 3.1.21. »Partikler (PM)«: alt materiale, der er indsamlet på et nærmere angivet filtermateriale efter fortynding af udstødningsgassen med ren, filtreret diluent til en temperatur på mellem 315 K (42 °C) og 325 K (52 °C); der er først og fremmest tale om carboner, kondenserede carbonhydrider samt sulfater med tilhørende vand.
 3.1.22. »Periodisk regenerering«: en emissionsbegrænsende anordnings regenereringsproces, som foregår periodisk efter mindre end 100 timers normal motordrift. I forbindelse med regenereringscyklussen tillades overskridelse af emissionsstandarden.
 3.1.23. »Stationær prøvningscyklus med ramper«: en prøvningscyklus med en sekvens af stationære motorprøvningsmodi med defineret hastigheds- og drejningsmomentkriterier og definerede ramper mellem disse modi (WHSC).
 3.1.24. »Mærkehastighed«: den maksimale motorhastighed ved fuld belastning, som tillades af regulatoren ifølge fabrikantens angivelser i salgs- eller servicedokumentation, eller, hvis der ikke er en regulator, den hastighed ved hvilken motorens


text:
maksimale effekt opnås ifølge fabrikantens angivelser i salgs- eller servicedokumentation.
 3.1.25. »Responstid«: forskellen i tid mellem en ændring i den komponent, der skal måles, i dennes referencepunkt og en systemrespons på 90 % af den endelige aflæsning (t90), idet prøvetagningssonden defineres som referencepunkt, hvorved ændringen i den målte komponent er mindst 60 % af fuld skalavisning (FS) og finder sted inden for mindre end 0,1 sekund. Systemets responstid omfatter systemets forsinkelsestid og dets stigningstid.
 3.1.26. »Stigningstid«: den tid, der forløber fra den viste værdi stiger fra 10 % til 90 % af den endelige aflæsning (t90 – t10
 ).
 3.1.27. »Respons på kalibreringsgas«: gennemsnitsrespons på en kalibreringsgas inden for et tidsrum på 30 sekunder.
 3.1.28. »Specifikke emissioner«: masseemissioner udtrykt i g/kWh.
 3.1.29. »Prøvningscyklus«: en sekvens af testpunkter, der hver er karakteriseret ved en bestemt hastighed og et bestemt drejningsmoment, som motoren skal overholde henholdsvis i stationær funktionsmåde (WHSC-prøvning) og i transient funktionsmåde (WHTC-prøvning).
 3.1.30. »Transformationstid«: det tidsrum der forløber, fra der indtræder en ændring i komponenten, målt i dennes referencepunkt, til systemet fremviser en respons på 50 % af den endelige aflæsning (t50
 ), idet prøvetagningssonden defineres som referencepunktet. Transformationstiden anvendes i forbindelse med indbyrdes justering af signalet fra forskellige måleinstrumenter.
 3.1.31. »Transient prøvningscyklus«: en prøvningscyklus med en sekvens af normaliseret hastigheds- og drejningsmomentværdier, der skifter relativt hurtigt med tiden (WHTC).
 3.1.32. »Levetid«: relevant afstand/tid, i hvilken der skal sikres overholdelse af de relevante emissionsgrænser for gasser og partikler.
 3.1.33. »Nulpunktsrespons«: gennemsnitsrespons på en nulstillingsgas inden for et tidsrum af 30 sekunder.
 3.2. Almindelige symboler
 Symbol
 Enhed
 Betegnelse
 a
 1
 —
 Regressionens hældning
 a
 0
 —
 regressionens skæring med y-aksen
 A/F
 st
 —
 støkiometrisk luft/brændstofforhold
 c
 ppm/% vol.
 Koncentration
 c
 d
 ppm/% vol.
 Koncentration på tør basis
 c
 w
 ppm/% vol.
 Koncentration på våd basis
 cb
 ppm/% vol.
 Baggrundskoncentration
 C
 d
 —
 Udledningskoefficient for SSV
 c
 gas
 ppm/% vol.
 Koncentrationen af gaskomponenter
 d
 m
 Diameter
 d
 V
 m
 Venturiens halsdiamter
 D
 0
 m3/s
 PDP-kalibreringens skæring
 D
 —
 Fortyndingsfaktor
 Δt
 s
 Tidsinterval
 e
 gas
 g/kWh
 Specifik emission af gaskomponenter
 e
 PM
 g/kWh
 Specifik partikelemission
 e
 r
 g/kWh
 Specifik emission under regenerering
 e
 w
 g/kWh
 Vægtet specifik emission
 E
 CO2
 %
 CO2-dæmpning af NOx-analysator
 E
 E
 %
 Virkningsgrad for ethan
 E
 H2O
 %
 Vanddæmpning af NOx-analysator
 E
 M
 %
 Virkningsgrad for methan
 E
 NOx
 %
 Virkningsgrad for NOx-konverter
 f
 Hz
 Dataindsamlingsfrekvens
 f
 a
 —
 Laboratoriets atmosfærefaktor
 F
 s
 —
 Støkiometrisk koefficient
 H
 a
 g/kg
 Indsugningsluftens absolutte fugtindhold
 H
 d
 g/kg
 Absolut fugtindhold i diluenten
 i
 —
 Indeks, som angiver en øjeblikkelig måling (f.eks. 1 Hz)
 k
 c
 —
 Carbonspecifik faktor
 k
 f,d
 m3/kg brændstof
 Tillægsvolumen for tør udstødning
 k
 f,w
 m3/kg brændstof
 Tillægsvolumen for våd udstødning
 k
 h,D
 —
 Fugtighedskorrektionsfaktor for NOx for motorer med kompressionstænding
 k
 h,G
 —
 Fugtighedskorrektionsfaktor for NOx for motorer med styret tænding
 k
 r,u
 —
 Regenereringsjusteringsfaktor (opad)
 k
 r,d
 —
 Regenereringsjusteringsfaktor (nedad)
 k
 w,a
 —
 Omregningsfaktor for indsugningsluft fra tør til våd basis
 k
 w,d
 —
 Omregningsfaktor for diluent fra tør til våd basis
 k
 w,e
 —


text:
Omregningsfaktor for fortyndet udstødningsgas fra tør til våd basis
 k
 w,r
 —
 Omregningsfaktor for ufortyndet udstødningsgas fra tør til våd basis
 K
 V
 —
 CFV-kalibreringsfunktion
 -{}-λ
 —
 Luftoverskudskoefficient
 m
 b
 mg
 Masse af opsamlede partikler fra diluent
 m
 d
 kg
 Masse af diluentprøve, som ledes gennem filtre til udtagning af partikelprøver
 m
 ed
 kg
 Total masse af fortyndet udstødningsgas i hele cyklussen
 m
 edf
 kg
 Masse af ækvivalent fortyndet udstødningsgas gennem cyklussen
 m
 ew
 kg
 Total masse af udstødningsgas i hele cyklussen
 m
 gas
 g
 Masse af gasemissioner i hele prøvningscyklussen
 m
 f
 mg
 Partikeludskillelsesfiltermasse
 m
 p
 mg
 Masse af opsamlede partikler
 m
 PM
 g
 Masse af partikelemissioner i hele prøvningscyklussen
 m
 se
 kg
 Udstødningsprøvens masse i hele prøvningscyklussen
 m
 sed
 kg
 Masse af fortyndet udstødningsgas gennem fortyndingstunnelen
 m
 sep
 kg
 Masse af fortyndet udstødningsgas, der passerer gennem filtrene til opsamling af partikler
 m
 ssd
 kg
 Den sekundære diluents masse
 M
 Nm
 Moment
 M
 a
 g/mol
 Indsugningsluftens molmasse
 M
 d
 g/mol
 Diluentens molmasse
 M
 e
 g/mol
 Udstødningens molmasse
 M
 f
 Nm
 Moment optaget af hjælpeudstyr, som skal monteres
 M
 gas
 g/mol
 Gaskomponenternes molmasse
 M
 r
 Nm
 Moment optaget af hjælpeudstyr, som skal afmonteres
 n
 —
 Antal målinger
 nr
 —
 Antal målinger med regenerering
 n
 min–1
 Motorens omdrejningshastighed
 n
 hi
 min–1
 Høj motorhastighed
 n
 lo
 min–1
 Lav motorhastighed
 n
 pref
 min–1
 Foretrukket motorhastighed
 n
 p
 r/s
 PDP-pumpens hastighed
 p
 a
 kPa
 Mætningsdamptryk af motorens indsugningsluft
 p
 b
 kPa
 Totalt atmosfæretryk
 p
 d
 kPa
 Mætningsdamptryk af diluent
 P
 f
 kW
 Effekt optaget af hjælpeudstyr, som skal monteres
 p
 p
 kPa
 Absolut tryk
 p
 r
 kW
 Vanddamptryk efter kølebad
 p
 s
 kPa
 Tørt atmosfæretryk
 P
 kW
 Effekt
 P
 r
 kW
 Effekt optaget af hjælpeudstyr, som skal afmonteres
 q
 mad
 kg/s
 Indsugningsluftens massestrømshastighed, tør basis
 q
 maw
 kg/s
 Indsugningsluftens massestrømshastighed, våd basis
 q
 mCe
 kg/s
 Carbons massestrømshastighed i den ufortyndede udstødning
 q
 mCf
 kg/s
 Carbons massestrømshastighed ind i motoren
 q
 mCp
 kg/s
 Carbons massestrømshastighed i delstrømsfortyndingssystemet
 q
 mdew
 kg/s
 Den fortyndede udstødningsgas' massestrømshastighed, våd basis
 q
 mdw
 kg/s
 Massestrøm af diluent, våd basis
 q
 medf
 kg/s
 Ækvivalent massestrømshastighed af fortyndet udstødningsgas, våd basis
 q
 mew
 kg/s
 Udstødningsgassens massestrømshastighed, våd basis
 q
 mex
 kg/s
 Massestrømshastighed for prøvemasse udskilt fra fortyndingstunnelen
 q
 mf
 kg/s
 Massestrømshastighed af brændstof
 q
 mp
 kg/s
 Prøvestrøm af udstødningsgas ind i delstrømsfortyndingssystem
 q
 vs
 m3/s
 CVS-volumenhastighed
 q
 vs
 dm3/min
 Udstødningsanalysesystemets strømningshastighed
 q
 vt
 cm3/min
 Sporgassens strømningshastighed
 r2
 —
 Determinationskoefficient
 r
 d
 —
 Fortyndingsforhold
 r
 D
 —
 Diameterforholdet for SSV
 r
 h
 —
 FID's responsfaktor for carbonhydrider
 r
 m
 —
 FID's responsfaktor for methanol
 r
 p
 —
 Trykforhold for SSV
 r
 s
 —
 Gennemsnitlig prøvetagningskoefficient
 ρ
 kg/m3
 Massefylde
 ρ
 e
 kg/m3
 Udstødningsgassens massefylde
 σ
 —
 Standardafvigelse
 s
 Standardafvigelse
 T
 K
 Absolut temperatur
 T
 a
 K
 Absolut temperatur af indsugningsluft
 t
 s
 Tid
 t
 10
 s
 Tid mellem trinformigt input og 10 % af endelig aflæsning
 t
 50
 s
 Tid mellem trinformigt input og 50 % af endelig aflæsning
 t
 90
 s
 Tid mellem trinformigt input og 90 % af endelig aflæsning
 u
 —


text:
Forhold mellem massefylde (eller molarmasse) for gaskomponenter og udstødningsgas divideret med 1 000
 V
 0
 m3/r
 PDP-gasvolumen pumpet pr. omdrejning
 V
 s
 dm3
 Udstødningsanalyseenhedens systemvolumen
 W
 act
 kWh
 Faktisk arbejde udført i prøvningscyklus
 W
 ref
 kWh
 Referencearbejde udført i prøvningscyklus
 X
 0
 m3/r
 PDP-kalibreringsfunktion
 3.3. Symboler og forkortelser for brændstofsammensætning
 w
 ALF
 brændstoffets hydrogenindhold (% masse)
 w
 BET
 brændstoffets carbonindhold (% masse)
 w
 GAM
 brændstoffets svovlindhold (% masse)
 w
 DEL
 brændstoffets nitrogenindhold (% masse)
 w
 EPS
 brændstoffets oxygenindhold (% masse)
 α
 molforhold for hydrogen (H/C)
 γ
 molforhold for svovl (S/C)
 δ
 molforhold for nitrogen (N/C)
 ε
 molforhold for oxygen (O/C)
 for et brændstof CH
 α
 O
 ε
 N
 δ
 S
 γ
 3.4. Symboler og forkortelser for kemiske komponenter
 C1
 Carbonhydridækvivalent med ét kulstofatom
 CH4
 Methan
 C2H6
 Ethan
 C3H8
 Propan
 CO
 Kulilte
 CO2
 Carbondioxid
 DOP
 Dioctylphtalat
 HC
 Carbonhydrider
 H2O
 Vand
 NMHC
 Andre carbonhydrider end methan
 NOx
 Nitrogenoxider
 NO
 Nitrogenmonoxid
 NO2
 Nitrogenoxid
 PM
 Partikler
 3.5. Forkortelser
 CFV
 Critical Flow Venturi (Venturi med kritisk strømning (kritisk venturi))
 CLD
 Chemiluminescent Detector (Kemiluminescensdetektor)
 CVS
 Constant Volume Sampling (prøvetagning med konstant volumen)
 deNOx
 NOx-efterbehandlingssystem
 EGR
 Exhaust gas recirculation (udstødningsrecirkulation)
 FID
 Flame Ionization Detector (flammeiondetektor)
 GC
 Gas Chromatograph (gaskromatograf)
 HCLD
 Heated Chemiluminescent Detector (opvarmet kemiluminescensdetektor)
 HFID
 Heated Flame Ionization Detector (opvarmet flammeiondetektor)
 LPG
 Liquefied Petroleum Gas (autogas)
 NDIR
 Non-Dispersive Infrared (Analyzer) (ikke-dispersiv infrarødanalysator)
 NG
 Naturgas
 NMC
 Non-Methane Cutter (enhed til ikke-methan-afskæring)
 PDP
 Positive Displacement Pump (fortrængningspumpe)
 % FS
 Per cent of full scale (% af fuld skalaudslag)
 PFS
 Partial Flow System (delstrømssystem)
 SSV
 Subsonic Venturi (subsonisk venturi)
 VGT
 Variable Geometry Turbine (turbine med variabel geometri)
 4. GENERELLE FORSKRIFTER
 Motorsystemet skal være udformet, konstrueret og samlet på en sådan måde, at motoren under normale driftsforhold opfylder forskrifterne i dette bilag i sin levetid, som defineret i dette regulativ, herunder når den er monteret på køretøjet.
 5. PRÆSTATIONSKRAV
 5.1. Emission af forurenende gasser og partikler
 Emissionen af forurenende gasser og partikler fra motoren skal bestemmes i WHTC- og WHSC-prøvningscyklusserne som beskrevet i punkt 7. Målesystemerne skal opfylde forskrifterne for linearitet i punkt 9.2 og specifikationerne i punkt 9.3 (måling af gasemissioner), punkt 9.4 (måling af partikler) og i tillæg 3.
 Andre systemer eller analysatorer kan godkendes af den typegodkendende myndighed, hvis det konstateres, at de giver ækvivalente resultater i henhold til punkt 5.1.1.
 5.1.1. Ækvivalens
 Bestemmelsen af systemernes ækvivalens skal ske på grundlag af en korrelationsundersøgelse af 7 par (eller flere) stikprøver af det betragtede system og et af systemerne i dette bilag.
 Med »resultater« menes de specifikke, vægtede emissionsværdier målt under prøvningscyklussen. Korrelationsundersøgelsen, skal udføres på samme laboratorium og prøvningscelle og på samme motor, og skal helst finde sted sideløbende. Ækvivalensen af stikprøveparrenes gennemsnit bestemmes ved hjælp af den i tillæg 4, punkt A.4.3 beskrevne F-test- og t-teststatistik, som er registreret under de ovenfor beskrevne laboratorie-, prøvningscelle- og motordriftsforhold. Afvigende resultater (outliers) skal bestemmes i overensstemmelse med ISO 5725 og elimineres fra databasen. De systemer, der anvendes til korrelationsundersøgelse, skal godkendes af den typegodkendende myndighed.
 5.2. Motorfamilie
 5.2.1. Baggrund
 En motorfamilie er karakteriseret ved dens konstruktionsparametre. Disse skal


text:
være fælles for alle motorer i familien. Motorfabrikanten kan bestemme, hvilke motorer der tilhører en motorfamilie, når blot de kriterier, der er anført i punkt 5.2.3, opfyldes. Motorfamilien skal godkendes af den typegodkendende myndighed. Fabrikanten skal levere den typegodkendende myndighed fyldestgørende oplysninger om emissionsniveauerne for de forskellige motorer i familien.
 5.2.2. Særlige tilfælde
 I visse tilfælde kan der være interaktion mellem parametrene. Dette skal tages i betragtning, således at det sikres, at kun motorer med tilsvarende egenskaber med hensyn til emissioner fra udstødningen indgår i samme motorfamilie. Disse tilfælde skal identificeres af fabrikanten og meddeles den typegodkendende myndighed. Dette indgår så som et kriterium for oprettelse af en ny motorfamilie.
 I tilfælde af anordninger eller karakteristika, der ikke er anført i punkt 5.2.3, men som har stor indflydelse på emissionsniveauet, skal sådant udstyr identificeres af fabrikanten ud fra god teknisk praksis og meddeles den typegodkendende myndighed. Dette indgår så som et kriterium for oprettelse af en ny motorfamilie.
 Ud over de parametre, der er anført i punkt 5.2.3, kan fabrikanten indføre yderligere kriterier, der gør det muligt at definere en motorfamilie af mere begrænset omfang. Disse parametre skal ikke nødvendigvis være parametre, der har indflydelse på emissionsniveauet.
 5.2.3. Parametre, der er bestemmende for motorfamilien
 5.2.3.1. Forbrændingscyklus:
 a)
 totakts
 b)
 firtakts
 c)
 drejestempelmotor
 d)
 andet.
 5.2.3.2. Cylindernes konfiguration
 5.2.3.2.1. Cylindernes placering i blokken
 a)
 V
 b)
 på linje
 c)
 radialt
 d)
 andet (F, W osv.)
 5.2.3.2.2. Cylindernes relative placering
 Motorer med samme blok kan tilhøre samme familie, hvis deres boringsmål (centrum til centrum) er de samme.
 5.2.3.2. Vigtigste kølemiddel
 a)
 luft
 b)
 vand
 c)
 olie
 5.2.3.4. De enkelte cylindres slagvolumen
 5.2.3.4.1. Motor med et enhedsslagvolumen ≥ 0,75 dm3
 For at motorer med et enhedsslagvolumen på ≥ 0,75 dm3 kan anses for at tilhøre samme motorfamilie, må afvigelse i slagvolumen for de enkle cylindre ikke være over 15 % af slagvolumen for det største individuelle cylinderslagvolumen i familien.
 5.2.3.4.2. Motor med et enhedsslagvolumen < 0,75 dm3
 For at motorer med et enhedsslagvolumen på < 0,75 dm3 kan anses for at tilhøre samme motorfamilie, må afvigelse i slagvolumenet for de enkle cylindre ikke være over 30 % af slagvolumenet for det største individuelle cylinderslagvolumen i familien.
 5.2.3.4.3. Motorer med andre enhedsslagvolumengrænser
 Motorer med et individuelt slagvolumen, der overskrider grænserne fastsat i punkt 5.2.3.4.1 og 5.2.3.4.2, kan med den typegodkendende myndigheds godkendelse anses for at tilhøre samme familie. Godkendelsen skal baseres på tekniske elementer (beregninger, simulationer, forsøgsresultater osv.), der viser, at overskridelsen af grænserne ikke har nogen signifikant indflydelse på udstødningsemissionerne.
 5.2.3.5. Luftindtagstype
 a)
 naturlig
 b)
 trykladet
 c)
 trykladet med ladeluftkøler
 5.2.3.6. Brændstoftype
 a)
 diesel
 b)
 naturgas (NG)
 c)
 autogas (LPG)
 d)
 ethanol
 5.2.3.7. Type forbrændingskammer
 a)
 åbent kammer
 b)
 delt kammer
 c)
 andre typer
 5.2.3.8. Tændingstype
 a)
 styret tænding
 b)
 kompressionstænding
 5.2.3.9. Ventiler og porte
 a)
 arrangement
 b)
 antal ventiler pr. cylinder
 5.2.3.10. Type brændstoftilførsel
 a)
 for flydende brændstof
 i)
 pumpe og (højtryks-)ledning og indsprøjtningsdyse
 ii)
 in-line- eller fordelerpumpe
 iii)
 enhedspumpe eller enhedsdyse
 iv)
 common rail
 v)
 karburator(er)
 vi)
 andet
 b)
 for gas


text:
i)
 gasformig
 ii)
 flydende
 iii)
 blandingsaggregater
 iv)
 andet
 c)
 for andre typer
 5.2.3.11. Forskellige anordninger
 a)
 udstødningsrecirkulation (EGR)
 b)
 vandindsprøjtning
 c)
 luftindsprøjtning
 d)
 andet
 5.2.3.12. Elektronisk styrestrategi
 Tilstedeværelse eller fravær af en elektronisk styreenhed (ECU) på motoren anses for at være et grundlæggende familiekriterium.
 Hvis der er tale om elektronisk styrede motorer, skal fabrikanten redegøre for de tekniske elementer, der forklarer samlingen af de pågældende motorer i samme familie, dvs. grundene til at de pågældende motorer kan forventes at opfylde samme krav med hensyn til emissioner.
 Disse elementer kan være beregninger, simulationer, skøn, beskrivelse af indsprøjtningsparametre, forsøgsresultater osv.
 Eksempler på styrede karakteristika er:
 a)
 tidsindstilling
 b)
 indsprøjtningstryk
 c)
 multiple indsprøjtninger
 d)
 ladetryk
 e)
 VGT
 f)
 EGR
 5.2.3.13. Efterbehandlingssystemer til udstødningen
 Følgende anordningers funktion og kombination anses for tilhørskriterier til en motorfamilie:
 a)
 oxidationskatalysator
 b)
 3-vejskatalysator
 c)
 deNOx-system med selektiv reduktion af NOx (tilsætning af reduktionsmiddel)
 d)
 andre deNOx-systemer
 e)
 partikelfilter med passiv regenerering
 f)
 partikelfilter med aktiv regenerering
 g)
 andre partikelfiltre
 h)
 andre anordninger.
 Når en motor er blevet certificeret uden efterbehandlingssystem, enten som stammotor eller som en motor i en motorfamilie, kan den, når den udstyres med en oxidationskatalysator, indgå i samme motorfamilie, hvis den ikke kræver andre brændstofspecifikationer.
 Hvis den kræver særlige specifikationer (f.eks. partikelfiltre, der kræver særlige tilsætningsmidler i brændstoffet for at sikre regenereringsprocessen), skal afgørelsen om at lade motoren indgå i samme familie baseres på tekniske elementer meddelt af fabrikanten. Disse elementer skal vise, at det forventede emissionsniveau for motoren forsynet med oxidationskatalysator overholder de samme grænseværdier som en motor, der ikke er udstyret med en sådan katalysator.
 Når en motor er blevet certificeret med efterbehandlingssystem, enten som stammotor eller som en motor i en motorfamilie, hvis stammotor er udstyret med samme efterbehandlingssystem, kan den, når den ikke er monteret uden et efterbehandlingssystem, ikke indgå i samme motorfamilie.
 5.2.4. Valg af stammotor
 5.2.4.1. Motorer med kompressionstænding
 Når motorfamilien er blevet accepteret af den typegodkendende myndighed, udvælges stammotoren for motorfamilien primært efter kriteriet højeste brændstofforbrug pr. takt ved den angivne hastighed, som svarer til største drejningsmoment. Såfremt dette primære kriterium opfyldes af to eller flere motorer, skal stammotoren vælges efter det sekundære kriterium, nemlig højeste brændstofforbrug pr. takt ved mærkehastigheden.
 5.2.4.2. Motorer med styret tænding
 Når motorfamilien er blevet accepteret af den typegodkendende myndighed, udvælges stammotoren for motorfamilien primært efter kriteriet største slagvolumen. Er to eller flere motorer fælles om at opfylde dette primære kriterium, skal stammotoren vælges efter følgende sekundære kriterier i nævnte rækkefølge:
 a)
 højeste brændstofforbrug pr. takt ved den hastighed, som svarer til den angivne mærkeeffekt
 b)
 tidligste tændingsindstilling
 c)
 laveste recirkulationshastighed for udstødningen.
 5.2.4.3. Bemærkninger vedrørende valg af stammotor
 Under visse omstændigheder kan den typegodkendende myndighed afgøre, at den værst tænkelige emission i motorfamilien bedst kan karakteriseres ved afprøvning af yderligere motorer. Hvis dette er tilfældet, skal motorfabrikanten fremsende de oplysninger, der er nødvendige for at bestemme, hvilke motorer i familien, der med sandsynlighed har de højeste emissionsniveauer.
 Såfremt nogle motorer i motorfamilien har egenskaber, der kan tænkes at påvirke emissionen af forurenende


text:
stoffer, skal disse egenskaber ligeledes fastlægges og tages i betragtning ved valg af stammotor.
 Hvis motorer i familien opfylder samme emissionsværdier over forskellige levetidsperioder, skal der tages hensyn til dette ved udvælgelsen af stammotoren.
 6. PRØVNINGSBETINGELSER
 6.1. Laboratorieundersøgelser
 Indsugningsluftens absolutte temperatur (T
 a) måles i Kelvin, det tørre atmosfæretryk (p
 s) måles i kPa, og parameteren f
 a bestemmes efter følgende anvisninger. På flercylindrede motorer med flere separate grupper af indsugningsmanifolder, f.eks. V-motorer, måles gennemsnitstemperaturen for de separate grupper. Parameteren f
 a skal meddeles sammen med undersøgelsesresultaterne. For at opnå bedre repeterbarhed og reproducerbarhed for undersøgelsesresultaterne, anbefales det at parameteren f
 a er således, at: 0,93 ≤ f
 a ≤ 1,07.
 a)
 Motorer med kompressionstænding:
 Motorer med naturlig indsugning og mekanisk trykladning:
 (1)
 For trykladede motorer med eller uden køling af motorens indgangsluft:
 (2)
 b)
 Motorer med styret tænding:
 (3)
 6.2. Motorer med køling af motorens indgangsluft
 Ladelufttemperaturen registreres og må ved motorhastigheden svarende til motorens mærkeeffekt og fuld belastning højst afvige ± 5 K fra den maksimale ladelufttemperatur angivet af fabrikanten. Kølemidlets temperatur skal være mindst 293 K (20 °C).
 Anvendes laboratorietestsystem eller udvendig blæser, må ladelufttemperaturen ved motorhastigheden svarende til motorens mærkeeffekt og fuld belastning højst afvige ± 5 K fra den maksimale ladelufttemperatur som angivet af fabrikanten. Ladeluftkølerens kølemiddeltemperatur og strømningshastighed ved ovennævnte indstillingspunkt må ikke ændres under prøvningscyklussen, medmindre dette medfører en urepræsentativ overkøling af ladeluften. Ladeluftens volumen skal baseres på god teknisk praksis og skal være repræsentativ for produktionsmotorens montering efter ibrugtagning. Laboratorietestsystemet skal være udformet med henblik på minimering af akkumuleringen af kondensat. Akkumuleret kondensat skal udtømmes og alle udtømningsdræn lukkes fuldstændigt før emissionsprøvning.
 Hvis motorens fabrikant har specificeret grænser for trykfald i ladeluftkølesystemet, skal det sikres, at trykfaldet i ladeluftkølesystemet ved de af fabrikanten specificerede betingelser er begrænset til de af fabrikanten angivne grænseværdier. Trykfaldet måles på de af fabrikanten angivne steder.
 6.3. Motoreffekt
 Grundlaget for specifik emissionsmåling er som fastlagt i overensstemmelse med punkt 6.3.1 til 6.3.5 motoreffekt og udført arbejde.
 6.3.1. Motorens montering
 Motoren prøves med det i tillæg 7 anførte hjælpeudstyr.
 Hvis hjælpeudstyret ikke monteres som foreskrevet, bestemmes den optagne effekt i overensstemmelse med punkt 6.3.2 til 6.3.5.
 6.3.2. Hjælpeudstyr, som skal være monteret ved emissionsprøvningen
 Hvis det er uhensigtsmæssigt at installere det i henhold til tillæg 7 krævede hjælpeudstyr på prøvebænken, bestemmes den af udstyret optagne effekt og subtraheres fra den målte motoreffekt (referencemotoreffekt og faktisk motoreffekt) over hele motorens WHTC-hastighedsområde og ved WHSC's prøvningshastigheder.
 6.3.3. Hjælpeudstyr, som skal være afmonteret ved prøvningen
 Hvis det ikke er muligt at afmontere det i henhold til tillæg 7 krævede hjælpeudstyr, bestemmes den af udstyret optagne effekt og lægges til den målte motoreffekt (referencemotoreffekt og faktisk motoreffekt) over hele motorens WHTC-hastighedsområde og ved WHSC's prøvningshastigheder. Hvis denne værdi er større end 3 procent af maksimaleffekten ved prøvningshastigheden, skal dette påvises over for den typegodkendende myndighed.
 6.3.4. Bestemmelse af effekt optaget af hjælpeudstyr
 Den af hjælpeudstyret optagne effekt behøver kun bestemmes:
 a)
 hvis det i henhold til tillæg 7 krævede hjælpeudstyr ikke er


text:
monteret på motoren
 og/eller
 b)
 hvis hjælpeudstyr, der ikke kræves i henhold til tillæg 7, er monteret på motoren.
 Værdierne for effekt optaget af hjælpeudstyr og målings-/beregningsmetoderne til bestemmelse af effekt optaget af hjælpeudstyr skal forelægges motorens fabrikant for hele prøvningscyklussernes driftsområde og godkendes af den typegodkendende myndighed.
 6.3.5. Motorens udførte arbejde
 Beregningen af referencearbejde udført og faktisk arbejde udført (jf. punkt 7.4.8 og 7.8.6) baseres på motoreffekten, jf. punkt 6.3.1. I dette tilfælde har P
 f og P
 r i ligning 4 værdien nul, og P er lig med P
 m.
 Hvis der er monteret hjælpeudstyr i henhold til punkt 6.3.2 og/eller 6.3.3, anvendes den af udstyret optagne effekt til korrektion af hver enkelt øjeblikkelig effektværdi P
 m,i, i prøvningscyklussen som følger:
 (4)
 hvor
 P
 m,i
 er den målte motoreffekt i kW
 P
 f,i
 er effekten optaget af det hjælpeudstyr, der skal monteres, i kW
 P
 r,i
 er effekten optaget af det hjælpeudstyr, der skal afmonteres, i kW.
 6.4. Motorens luftindtag
 Der skal anvendes et motorluftindtagssystem eller et laboratorietestsystem med en indsnævring, der højst afviger ± 300 Pa fra den maksimale værdi, der er angivet af fabrikanten for et rent luftfilter ved mærkehastighed og fuld belastning. Indsnævringens statiske differentialtryk måles på et sted, der angives af fabrikanten.
 6.5. Motorens udstødningssystem
 Der skal anvendes et udstødningssystem eller et laboratorietestsystem med et modtryk i udstødningssystemet, der højst afviger 80-100 procent fra den maksimale værdi, der er angivet af fabrikanten ved mærkehastighed og fuld belastning. Hvis den maksimale indsnævring er på 5 kPa eller mindre, skal indstillingen foretages mindst 1,0 kPa fra maksimum. Udstødningssystemet skal opfylde kravene til udtagning af prøver af udstødningsgas som angivet i punkt 9.3.10 og 9.3.11.
 6.6. Motor med system til efterbehandling af udstødningen
 Har motoren et system til efterbehandling af udstødningsgassen, skal udstødningsrøret have samme diameter som det, der anvendes - eller er specificeret af fabrikanten – på et stykke svarende til mindst fire rørdiametre oven for indgangen til begyndelsen af den udvidelse, som indeholder efterbehandlingsenheden. Afstanden fra udstødningsmanifoldflangen eller turboladerudgangen til efterbehandlingssystemet skal være den samme som i køretøjsarrangementet eller inden for de afstandsspecifikationer, fabrikanten har angivet. Udstødningens modtryk eller indsnævring skal overholde samme kriterier som ovenfor angivet og kan være indstillet ved hjælp af en ventil. For efterbehandlingsanordninger med variabel indsnævring defineres den maksimale udstødningsindsnævring ud fra de efterbehandlingskrav, der er specificeret af fabrikanten (degreening/aging og regenerering/ladeniveau). Hvis den maksimale indsnævring er på 5 kPa eller mindre, skal indstillingen foretages mindst 1,0 kPa fra maksimum. Efterbehandlingsbeholderen kan være afmonteret under forprøver og under registrering af motorens data og kan erstattes med en tilsvarende beholder med inaktiv katalysatorbærer.
 De under prøvningscyklussen målte emissioner skal være repræsentative for emissionerne i praksis. Er motoren forsynet med et system til efterbehandling af udstødningen, der forbruger et reagens, skal fabrikanten oplyse, hvilket reagens, der anvendes til alle prøvningerne.
 Ved motorer, der er udstyret med systemer til efterbehandling af udstødningen med kontinuerlig regenerering, kræves der ikke en særlig prøvningsprocedure, men regenereringsprocessen skal godtgøres i henhold til punkt 6.6.1.
 Ved motorer, der


text:
er udstyret med systemer til genbehandling af udstødningen med periodisk regenerering, jf. punkt 6.6.2, justeres emissionsresultaterne således, at der tages højde for regenereringsbegivenhederne. I dette tilfælde afhænger middelværdierne for emission af regenereringsbegivenhedernes frekvens og den brøkdel af prøvningsforløbet, hvor regenerering forekommer.
 6.6.1. Kontinuerlig regenerering
 Emissionerne måles på et efterbehandlingssystem, der er stabiliseret med henblik på repeterbar emissionsadfærd. Regenereringsprocessen skal finde sted mindst én gang under WHTC-varmstartsprøvningen, og fabrikanten skal angive de normale betingelser, under hvilke regenerering finder sted (sodbelastning, temperatur, modtryk i udstødningssystemet, osv.).
 For at påvise, at regenereringsprocessen er kontinuerlig, skal der gennemføres mindst 3 WHTC-varmstartsprøvninger. Med henblik på denne demonstration skal motoren varmes op i overensstemmelse med punkt 7.4.1 og henstå jf. punkt 7.6.3, hvorefter den første WHTC-varmstartsprøvning gennemføres. Efterfølgende varmstartsprøvninger gennemføres efter henstand jf. punkt 7.6.3. Under disse prøvninger registreres udstødningstemperatur og -tryk (temperatur før og efter efterbehandlingssystemet, modtryk i udstødningssystemet, osv.).
 Hvis de betingelser, der er angivet af fabrikanten, forekommer under prøvningen, og resultaterne af tre (eller flere) WHTC-varmstartsprøvninger ikke afviger med mere end ± 25 procent eller 0,005 g/kWh, alt efter hvilken værdi der er størst, anses efterbehandlingssystemet for værende af typen med kontinuerlig regenerering, og de generelle prøvningsforskrifter i punkt 7.6 (WHTC) og 7.7 (WHSC) finder anvendelse.
 Hvis efterbehandlingssystemet til udstødningen har en sikkerhedsmodus, der skifter til en periodisk regenereringsmodus, skal det kontrolleres i overensstemmelse med punkt 6.6.2. I dette særlige tilfælde kan emissionsgrænserne overskrides og vil i så fald ikke blive vægtet.
 6.6.2. Periodisk regenerering
 Er der tale om en efterbehandling af udstødningen baseret på en periodisk regenereringsproces, måles emissionerne i mindst tre WHTC-varmstartsprøvninger - én med regenerering og de to andre uden regenerering - på et stabiliseret efterbehandlingssystem, og resultaterne vægtes i overensstemmelse med ligning 5.
 Regenereringsprocessen skal finde sted mindst én gang under WHTC-varmstartsprøvningen. Motoren kan være udstyret med en omskifter, der kan forhindre eller tillade regenereringsprocessen, forudsat at denne operation ikke har indflydelse på den oprindelige kalibrering af motoren.
 Fabrikanten skal angive de normale parameterbetingelser, under hvilke regenereringsprocessen finder sted (sodbelastning, temperatur, modtryk i udstødningssystemet) og dennes varighed. Fabrikanten skal også oplyse regenereringsfrekvensen i form af antallet af prøvninger, hvor regenerering forekom, i sammenligning med antallet af prøvninger uden regenerering. Den nøjagtige procedure til bestemmelse af denne frekvens skal baseres på data fra driften ud fra et velbegrundet teknisk skøn og aftales med den typegodkendende eller certificerende myndighed.
 Fabrikanten skal levere et efterbehandlingssystem, der er blevet ladet med henblik på at opnå regenerering under en WHTC-prøvning. Med henblik på denne demonstration skal motoren varmes op i overensstemmelse med punkt 7.4.1 og henstå jf. punkt 7.6.3, og WHTC-varmstartsprøvningen påbegyndes. Regenerering må ikke finde sted i løbet af motorens opvarmningsfase.
 Middelværdier for emissioner mellem regenereringsfaserne bestemmes ud fra den aritmetiske middelværdi af resultaterne (g/kWh) af flere WHTC-varmstartsprøvninger foretaget med omtrent ens intervaller. Der skal foretages mindst én WHTC-varmstartsprøvning så kort tid som muligt før en regenereringsprøvning og én WHTC-varmstartsprøvning umiddelbart efter en regenereringsprøvning. Alternativt kan fabrikanten levere data, der påviser, at emissionerne forbliver konstante (±25 % eller 0,005 g/kWh, alt efter hvad


text:
der er størst) mellem regenereringsfaserne. I dette tilfælde kan emissionerne fra en enkelt WHTC-varmstartsprøvning anvendes.
 Under regenereringsprøvningen registreres alle de data, der er nødvendige for at detektere regeneration (CO- eller NOx-emissioner, temperatur før og efter efterbehandlingssystemet, modtrykket i udstødningssystemet osv.).
 Under regenereringsprøvningen kan de gældende emissionsgrænser overskrides.
 Prøvningsproceduren er vist skematisk i figur 2.
 WHTC-varmstartsemissionerne vægtes som følger:
 (5)
 hvor
 n
 er antallet af WHTC-varmstartsprøvninger uden regenerering
 nr
 er antallet af WHTC-varmstartsprøvninger med regenerering (mindst én prøvning)
 er den gennemsnitlige specifikke emission uden regenerering, g/kWh
 er den gennemsnitlige specifikke emission med regenerering, g/kWh
 Med hensyn til bestemmelsen af , gælder følgende:
 a)
 Hvis regenerering kræver mere end en WHTC-varmstart, udføres der konsekutive WHTC-varmstartsprøvninger, og emissionen måles fortsat uden henstand (soak) og uden, at motoren slukkes, indtil regenereringen er fuldført, og gennemsnittet for WHTC-varmstartsprøvningerne kan beregnes.
 b)
 Hvis regenerering fuldføres i løbet af en WHTC-varmstartsprøvning, skal prøvningen fortsættes, så længe denne varer.
 Efter aftale med den typegodkendende myndighed kan regenereringsjusteringsfaktorer anvendes enten multiplikativt (c) eller additivt (d) efter en grundig teknisk analyse.
 c)
 De multiplikative justeringsfaktorer beregnes således:
 (opad) (6)
 (nedad) (6a)
 d)
 De additive justeringsfaktorer beregnes således:
 (opad) (7)
 (nedad) (8)
 Ud fra de specifikke emissionsberegninger i punkt 8.6.3 anvendes regenereringsjusteringsfaktorerne som følger:
 e)
 ved en prøvning uden regenerering multipliceres k
 r,u med eller lægges til den specifikke emission e i henholdsvis ligning 69 eller 70
 f)
 ved en prøvning med regenerering multipliceres k
 r,d med eller trækkes fra den specifikke emission e i henholdsvis ligning 69 eller 70.
 På fabrikantens begæring kan regenereringsjusteringsfaktorerne
 g)
 udvides til andre motorer i den samme motorfamilie
 h)
 udvides til andre motorfamilier, der anvender samme efterbehandlingssystem efter forudgående godkendelse fra den typegodkendende eller certificerende myndighed på grundlag af teknisk dokumentation fra fabrikanten for, at emissionerne er tilsvarende.
 6.7. Kølesystem
 Motorkølesystemets kapacitet skal være tilstrækkelig til at holde motorens driftstemperatur på den af fabrikanten angivne normalværdi.
 6.8. Smøreolie
 Smøreolien skal være specificeret af fabrikanten og være repræsentativ for smøreolie, der findes på markedet. Specifikationerne for den ved prøvningen anvendte smøreolie skal registreres og angives sammen med prøvningsresultaterne.
 6.9. Specifikationer for referencebrændstoffet
 Referencebrændstoffet for motorer med kompressionstænding er specificeret i tillæg 2 til dette bilag og for CNG- og LPG-motorer i tillæg 6 og 7.
 Brændstoftemperaturen skal være i overensstemmelse med fabrikantens anbefalinger.
 6.10. Emissioner fra krumtaphus
 Med følgende undtagelse må der må ikke udledes emissioner fra krumtaphuset direkte til den omgivende atmosfære: motorer udstyret med turboladere, pumper, blæsere eller højtrykskompressorer for luftindsugning kan udlede emissioner fra krumtaphuset til den omgivende atmosfære, hvis emissionerne lægges til udstødningsemissionerne (fysisk eller matematisk) under hele emissionsprøvningen. Fabrikanter, der benytter sig af denne undtagelse, skal montere motorerne således, at alle emissioner fra krumtaphuset kan ledes ind i emissionsprøveudtagningssystemet.
 I denne forbindelse betragtes udledninger fra krumtaphuset, der ved al drift føres direkte til udstødningen opstrøms for udstødningsefterbehandlingssystemet, ikke som udledt direkte til den omgivende atmosfære.
 Emissioner fra krumtaphuset skal ledes ind i udstødningssystemet med henblik på emissionsmåling på følgende måde:
 a)
 Ledningsmaterialet skal have glatte overflader og være strømførende og må


text:
ikke reagere med emissioner fra krumtaphuset. Ledningernes længde skal begrænses så meget som muligt.
 b)
 Antallet af bøjninger i krumtaphusets laboratorieledninger skal minimeres, og radius i enhver uundgåelig bøjning maksimeres.
 c)
 Krumtaphusets laboratorieledninger skal være opvarmede, tyndvæggede eller isolerede, og de skal opfylde motorfabrikantens specifikationer vedrørende modtryk i krumtaphus.
 d)
 Krumtaphusets udstødningsledninger skal føres til den rå udstødning nedstrøms for eventuelle efterbehandlingssystemer eller udstødningsindsnævringer og tilstrækkeligt opstrøms for eventuel prøveudtagning til at sikre fuld opblanding med motorudstødningen før prøveudtagningen. Krumtaphusets udstødningsledning skal kunne nå ind i den frie udstødningsstrøm, således at »boundary-layer«-virkninger undgås, og opblanding fremmes. Krumtaphusets udstødningsledninger kan have en hvilken som helst retning i forhold til strømmen af rå udstødning.
 7. PRØVNINGSPROCEDURER
 7.1. Principper for emissionsmåling
 Til måling af specifikke emissioner skal motoren gennemgå de i punkt 7.2.1 og 7.2.2 beskrevne prøvningscyklusser. Måling af specifikke emissioner kræver bestemmelse af udstødningskomponenternes masse og det hertil svarende udførte arbejde. Komponenterne bestemmes ved hjælp af prøvetagningsmetoderne beskrevet i punkt 7.1.1 og 7.1.2.
 7.1.1. Kontinuerlig prøvetagning
 Ved kontinuerlig prøvetagning måles komponentens koncentration kontinuerligt i den rå eller fortyndede udstødning. Denne koncentration multipliceres med strømningshastigheden for udstødningen (rå eller fortyndet) ved prøvetagningsstedet med henblik på bestemmelse af komponentens massestrømshastighed. Emissionen af komponenten opsummeres kontinuerligt over hele prøvningscyklussen. Denne sum er den samlede masse for den emitterede komponent.
 7.1.2. Batch-prøvetagning
 Ved batch-prøvetagning udtages en prøve af rå eller fortyndet udstødning kontinuerligt og lagres til senere måling. Den udtagne prøve skal være proportionel i forhold til strømningshastigheden for den rå eller fortyndede udstødning. Som eksempler på batch-sampling kan nævnes indsamling af fortyndede gaskomponenter i en pose og indsamling af partikler (PM) i et filter. De indsamlede batch-koncentrationer multipliceres med den samlede masse eller massestrøm for den udstødning (rå eller fortyndet), de blev udtaget fra under prøvningscyklussen. Dette produkt er den samlede masse eller massestrøm for den emitterede komponent. Til beregning af partikelkoncentrationen divideres de afsatte partikler på et filter med proportionelt udtaget udstødning med mængden af filtreret udstødning.
 7.1.3. Målingsprocedurer
 I dette bilag anvendes der to målingsprocedurer, der er funktionelt ækvivalente. Begge procedurer kan anvendes til både WHTC- og WHSC-prøvningscyklussen:
 a)
 Gaskomponenterne udtages kontinuerligt i den ufortyndede udstødningsgas, og partiklerne bestemmes ved hjælp af et delstrømsfortyndingssystem.
 b)
 Gaskomponenterne og partiklerne bestemmes ved hjælp af et fuldstrømsfortyndingssystem (CVS-system).
 Enhver kombination af de to principper (f.eks. ufortyndet måling af gasser og fuldstrømsmåling af partikler) er tilladt.
 7.2. Prøvningscyklusser
 7.2.1. Transient WHTC-prøvningscyklus
 Den transiente WHTC-prøvningscyklus er opført i tillæg 1 som en sekund-for-sekund-sekvens af normaliseret hastigheds- og drejningsmomentværdier. For at udføre prøvningen på en motortestcelle skal de normaliserede værdier konverteres til faktiske værdier for den enkelte motor, der prøves, på grundlag af motorens karakteristik. Denne konvertering betegnes denormalisering, og den prøvningscyklus, der således udvikles, betegnes som referencecyklussen for den motor, der skal prøves. Med disse værdier for referencehastighed og drejningsmoment køres cyklussen på testcellen, og de faktiske værdier for hastighed, drejningsmoment og effekt registreres. For at validere testkørslen skal der efter prøvningen foretages en regressionsanalyse mellem værdierne for referencehastighed og faktisk hastighed, drejningsmoment og effekt.
 For at beregne


text:
de specifikke emissioner beregnes det faktiske arbejde i cyklussen ved at integrere den faktiske motoreffekt i løbet af cyklussen. Med henblik på validering af cyklussen skal det faktisk udførte arbejde ligge inden for de foreskrevne begrænsninger for referencearbejdet i prøvningscyklussen.
 For forurenende gasser kan der anvendes kontinuerlig prøvetagning (ved ufortyndet eller fortyndet udstødningsgas) eller batch-prøvetagning (ved fortyndet udstødningsgas). Partikelprøven skal fortyndes med en konditioneret diluent (f.eks. omgivende luft) og opsamles på et enkelt passende filter. WHTC er vist skematisk i figur 3.
 7.2.2. Stationær WHSC-prøvningscyklus med ramper
 Den stationære WHSC-prøvningscyklus med ramper består af et antal normaliserede hastigheds- og belastningsfunktionsmåder, som konverteres til faktiske værdier for den enkelte motor, der prøves, på grundlag af motorens karakteristik. Motoren skal fungere i den foreskrevne tid i hver modus, således at ændringer i motorhastighed og -belastning er fuldført lineært inden for 20 (±1) sekunder. For at validere testkørslen skal der efter prøvningen foretages en regressionsanalyse mellem værdierne for referencehastighed og faktisk hastighed, drejningsmoment og effekt.
 Koncentrationen af hver forurenende gas, udstødningsstrømmen og den afgivne effekt bestemmes i løbet af prøvningscyklussen. De forurenende gasser kan registreres kontinuerligt eller opsamles i en prøvetagningssæk. Partikelprøven fortyndes med en konditioneret diluent (f.eks. omgivende luft). Der tages én prøve gennem hele prøvningproceduren, som opsamles på et enkelt passende filter.
 For at beregne de specifikke emissioner beregnes det faktiske arbejde i cyklussen ved at integrere den faktiske motoreffekt i løbet af cyklussen.
 WHSC er vist i tabel 1. Med undtagelse af modus 1 er begyndelsen af hver modus defineret som begyndelsen af rampen fra forrige modus.
 Tabel 1
 WHSC-prøvningscyklus
 Modus
 Normaliseret hastighed
 (i procent)
 Normaliseret drejningsmoment
 (i procent)
 Varighed(er) af modus
 inkl. rampe (20 s)
 1
 0
 0
 210
 2
 55
 100
 50
 3
 55
 25
 250
 4
 55
 70
 75
 5
 35
 100
 50
 6
 25
 25
 200
 7
 45
 70
 75
 8
 45
 25
 150
 9
 55
 50
 125
 10
 75
 100
 50
 11
 35
 50
 200
 12
 35
 25
 250
 13
 0
 0
 210
 Sum:
 1 895
 7.3. Generel prøvningssekvens
 Nedenstående rutediagram skitserer de generelle linjer, der bør følges ved prøvning. Mere detaljerede oplysninger om de enkelte trin findes i de relevante punkter. Afvigelser fra vejledningen er tilladt, hvor dette er hensigtsmæssigt, men de specifikke krav i de relevante punkter er obligatoriske.
 For WHTC består prøvningsproceduren af en koldstartsprøvning efterfulgt af enten naturlig eller kunstig nedkøling af motoren, en periode med fordampningsemission (hot soak) og en varmstartsprøvning.
 For WHSC består prøvningsproceduren af en varmstartsprøvning efter forkonditionering ved WHSC-modus 9.
 7.4. Motormålinger
 Motormålinger, kontrol af motorydelse og systemkalibreringer forud for prøvningen skal finde sted før optegning af motorens karakteristik i overensstemmelse med den generelle sekvens vist i punkt 7.3.
 Som basis for generering af referencecyklus i WHTC og WHSC optages der karakteristik af motoren ved fuld belastning med henblik på fastlæggelse af kurverne for hastighed-maksimalt drejningsmoment og hastighed-maksimal effekt. Karakteristikken anvendes til denormalisering af motorhastigheden (punkt 7.4.6) og motorens drejningsmoment (punkt 7.4.7).
 7.4.1. Motoropvarmning
 Motoren opvarmes ved 75 procent og 100 procent af maksimaleffekten eller i henhold


text:
til fabrikantens anvisninger og god teknisk praksis. Mod slutningen af opvarmningen køres motoren med henblik på stabilisering af temperaturen for kølervæske og smøringsolie inden for ± 2 % af deres gennemsnitstemperatur i mindst 2 minutter, eller indtil motortermostaten regulerer motortemperaturen.
 7.4.2. Bestemmelse af hastighedsområdet for motorkarakteristikken
 Den minimale og den maksimale karakteristikhastighed er defineret således:
 Minimal karakteristikhastighed
 =
 tomgangshastighed
 Maksimal karakteristikhastighed
 =
 n
 hi × 1,02, dog højst den hastighed, hvor drejningsmomentet ved fuld belastning går mod nul.
 7.4.3. Motorkarakteristik
 Når motoren er stabiliseret jf. punkt 7.4.1, optegnes motorens karakteristik efter følgende fremgangsmåde.
 a)
 Motoren skal være ubelastet og gå med tomgangshastighed.
 b)
 Motoren skal arbejde med maksimalt førerkrav ved den minimale karakteristikhastighed.
 c)
 Motorhastigheden skal øges med en hastighed på gennemsnitligt 8 ± 1 min–1/s fra den minimale til den maksimale motorkarakteristikhastighed, eller med en konstant hastighed, således at det tager 4 til 6 minutter at nå fra minimal til maksimal karakteristikhastighed. Motorens hastigheds- og drejningsmomentpunkter skal registreres med en målefrekvens på mindst ét punkt i sekundet.
 Ved valg af mulighed b) i punkt 7.4.7 til bestemmelse af negative værdier af referencedrejningsmomentet kan karakteristikken fortsættes direkte med minimalt førerkrav fra maksimal til minimal karakteristikhastighed.
 7.4.4. Alternativ optegning af karakteristik
 Anser en fabrikant ovennævnte teknikker til optegning af karakteristik for sikkerhedsmæssigt utilfredsstillende eller dårligt repræsentative for en given motor, kan alternative teknikker til optegning af karakteristik anvendes. Sådanne alternative teknikker skal opfylde den angivne karakteristikprocedures formål: at bestemme det maksimale drejningsmoment, der er til rådighed ved alle motorhastigheder, som gennemløbes under prøvningscyklussen. Hvis der afviges fra de teknikker til optegning af karakteristik, som er foreskrevet i dette punkt med begrundelse i sikkerhed eller repræsentativitet, skal sådanne afvigende teknikker godkendes af den typegodkendende myndighed tillige med begrundelsen for deres anvendelse. Dog må drejningsmomentkurven under ingen omstændigheder gennemkøres med faldende motorhastigheder i forbindelse med regulerede eller turboladede motorer.
 7.4.5. Gentagelse af prøvninger
 Der behøver ikke optages karakteristik af motoren før hver eneste prøvningscyklus. Der skal optegnes ny karakteristik af en motor før en prøvningscyklus, hvis:
 a)
 der er gået urimelig lang tid siden sidste karakteristikoptegnelse, vurderet ud fra et teknisk skøn, eller
 b)
 der er foretaget fysiske ændringer eller rekalibrering af motoren, som muligvis kan have indflydelse på motorens præstationer.
 7.4.6. Denormalisering af motorhastigheden
 Med henblik på generering af referencecyklusserne denormaliseres de normaliserede hastigheder i tillæg 1 (WHTC) og tabel 1 (WHSC) ved følgende ligning:
 (9)
 Til bestemmelse af n
 pref, beregnes integralet af det maksimale drejningsmoment fra n
 idle til n
 95h ud fra motorkarakteristikken, som er bestemt i overensstemmelse med 7.4.3.
 Motorhastighederne i figur 4 og 5 er defineret som følger:
 n
 lo
 er den laveste hastighed, ved hvilken effekten er 55 % af den maksimale effekt
 n
 pref
 er den motorhastighed, hvor integralet af det maksimale karakteristikdrejningsmoment er 51 % af hele integralet mellem n
 idle og n
 95h
 n
 hi
 er den højeste hastighed, ved hvilken effekten er 70 % af den maksimale effekt
 n
 idle
 er tomgangshastigheden
 n
 95h
 er den højeste hastighed, ved hvilken effekten er