text:
N = 0 - 14 % (CH4, G20, G23 og G25)
 (4) NMHC på baggrund af CH2,93 (for samlet HC anvendes u
 gas-koefficienten af CH4)
 (5) u med en nøjagtighed inden for 0,2 % for massesammensætning af: C3 = 27 - 90 % C4 = 10 - 73 % (LPG brændstof A og B).
 TILLÆG A.3
 TYPER AF DUAL-BRÆNDSTOFMOTORER, DER FUNGERER MED NATURGAS/BIOMETHAN ELLER LPG OG ET FLYDENDE BRÆNDSTOF — ILLUSTRATION AF DEFINITIONERNE OG DE VIGTIGSTE KRAV
 Dual-brændstoftype
 GERcycle
 Tomgang på flydende brændstof
 Opvarmning på flydende brændstof
 Drift udelukkende på flydende brændstof
 Drift ved mangel på gas
 Bemærkninger
 1A
 GERNRTC, hot ≥ 0,9 or
 GERNRSC, ≥ 0,9
 IKKE tilladt
 Kun tilladt i servicetilstand
 Kun tilladt i servicetilstand
 Servicetilstand
 1B
 GERNRTC, hot ≥ 0,9
 eller
 GERNRSC ≥ 0,9
 Kun tilladt i flydende brændstoftilstand
 Kun tilladt i flydende brændstoftilstand
 Kun tilladt i flydende brændstof- og servicetilstand
 Flydende brændstoftilstand
 2A
 0,1 < GERNRTC, hot < 0,9
 eller 0,1 < GERNRSC < 0,9
 Tilladt
 Kun tilladt i servicetilstand
 Kun tilladt i servicetilstand
 Servicetilstand
 GERNRTC, hot ≥ 0,9
 eller
 GERNRSC ≥ 0,9
 Tilladt
 2B
 0,1 < GERNRTC, hot < 0,9
 eller 0,1 < GERNRSC < 0,9
 Tilladt
 Tilladt
 Tilladt
 Flydende brændstoftilstand
 GERNRTC, hot ≥ 0,9
 eller
 GERNRSC ≥ 0,9
 Tilladt
 3A
 Hverken defineret eller tilladt
 3B
 GERNRTC, hot ≤ 0,1
 eller
 GERNRSC ≤ 0,1
 Tilladt
 Tilladt
 Tilladt
 Flydende brændstoftilstand
 BILAG 8
 METODE TIL TILPASNING AF LABORATORIEPRØVNINGSRESULTATERNE FOR EMISSION TIL OGSÅ AT OMFATTE FORRINGELSESFAKTORER
 1. DEFINITIONER
 I dette bilag anvendes følgende definitioner:
 1.1.
 »ældningscyklus«: den mobile ikke-vejgående maskin- eller motordrift (hastighed, belastning, effekt), som skal udføres under driftsprøveplanen
 1.2.
 »kritiske emissionsrelaterede komponenter«: systemet til udstødningsefterbehandling, den elektroniske motorstyringsenhed og de dermed forbundne følere og aktuatorer samt udstødningsgasrecirkulationen (EGR) med alle dermed forbundne filtre, kølere, styreventiler og rør
 1.3.
 »kritisk emissionsrelateret vedligeholdelse«: den nødvendige vedligeholdelse af kritiske emissionsrelaterede komponenter i motoren
 1.4.
 »emissionsrelateret vedligeholdelse«: den vedligeholdelse, som i væsentlig grad påvirker emissionen, eller som sandsynligvis vil påvirke emissionsforringelsen af den mobile ikke-vejgående maskine eller motor ved normal drift
 1.5.
 »motorfamilie mht. efterbehandlingssystem«: fabrikantens gruppering af motorer, som opfylder definitionen på motorfamilie, men videreinddeles i en familie af motorfamilier, der anvender tilsvarende systemer til efterbehandling af udstødningen
 1.6.
 »ikke-emissionsrelateret vedligeholdelse«: vedligeholdelse, som ikke i væsentlig grad påvirker emissioner, og som ikke har varig indvirkning på forringelsen af den mobile ikke-vejgående maskines eller motors emissionspræstation ved normal brug, når der foretages vedligeholdelse
 1.7.
 »driftsprøveplan«: ældningscyklussens og driftsprøveplanens periode til bestemmelse af forringelsesfaktorerne for motorens efterbehandlingssystemfamilie.
 2. GENERELT
 2.1.
 Dette bilag indeholder en nærmere beskrivelse af metoderne til udvælgelse af motorer til prøvning i en driftsprøveplan med henblik på at bestemme forringelsesfaktorer ved typegodkendelse og vurdering af produktionens overensstemmelse. Forringelsesfaktorerne skal anvendes på de emissioner, der måles i overensstemmelse med bilag 4 og beregnes i overensstemmelse med bilag 5 i overensstemmelse med proceduren i henholdsvis punkt 3.2.7 eller punkt 4.3 i dette bilag.
 2.2.
 Driftsakkumuleringsprøvninger og emissionsprøvninger, som udføres til bestemmelse af forringelsen, behøves ikke overværes af den godkendende myndighed.
 2.3.
 Dette bilag indeholder også nærmere oplysninger om emissionsrelateret og


text:
ikke-emissionsrelateret vedligeholdelse, der bør eller kan udføres på motorer, der indgår i en driftsprøveplan. Sådan vedligeholdelse skal være i overensstemmelse med den vedligeholdelse, der udføres på ibrugtagne motorer, og skal meddeles slutbrugere af nye motorer.
 3. MOTORER AF KATEGORI NRE, NRG, SMB OG ATS OG UNDERKATEGORI NRS-V-2B OG NRS-V-3
 3.1. Udvælgelse af motorer til fastlæggelse af forringelsesfaktorer for emissionsholdbarhedsperioden
 3.1.1.
 Der skal udvælges motorer fra den motorfamilie, der er defineret i punkt 2 i bilag 10, til emissionsprøvning for at bestemme forringelsesfaktorer i emissionsholdbarhedsperioden.
 3.1.2.
 Motorer fra forskellige motorfamilier kan yderligere kombineres i familier på grundlag af den type efterbehandlingssystem til udstødningen, der anvendes, eller hvor der ikke bruges efterbehandling, på grundlag af ligheden af de tekniske egenskaber ved emissionsbegrænsningssystemet. Motorer med andre boringer og slaglængder, konfigurationer, luftbehandlingssystemer eller brændstofsystemer kan anses for ækvivalente med hensyn til emissionsforringelsesegenskaber, hvis fabrikanten leverer data til den typegodkendende myndighed, der udgør et rimeligt teknisk grundlag for denne fastsættelse. For at placere motorfamilier med tilsvarende tekniske specifikationer for og samme montering af systemerne til udstødningsefterbehandling i samme familie af motorefterbehandlingssystemer skal fabrikanten give den typegodkendende myndighed oplysninger, der godtgør, at sådanne motorers emissionsbegrænsningspræstationer svarer til hinanden.
 3.1.3.
 Prøvningsmotoren skal være repræsentativ for emissionsforringelsesegenskaberne hos de motorfamilier, som skal typegodkendes efter de resulterende forringelsesfaktorer. Motorfabrikanten udvælger én motor, der er repræsentativ for motorfamilien, gruppen af motorfamilier eller motorfamilien mht. efterbehandlingssystem, som bestemt i henhold til punkt 3.1.2 i dette bilag, til prøvning i den driftsprøveplan, der er defineret i punkt 3.2.2 i dette bilag, og dette indberettes til den typegodkendende myndighed, før prøvningen påbegyndes.
 3.1.4.
 Hvis den typegodkendende myndighed bestemmer, at de mest ugunstige emissioner fra motorfamilien, gruppen af motorfamilier eller motorfamilien mht. efterbehandlingssystem bedre kan karakteriseres af en anden prøvningsmotor, udvælges prøvningsmotoren i fællesskab af den typegodkendende myndighed og motorfabrikanten.
 3.2. Fastlæggelse af forringelsesfaktorer for emissionsholdbarhedsperioden
 3.2.1. Generelt
 De forringelsesfaktorer, der finder anvendelse på en motorfamilie, en gruppe af motorfamilier eller en motorfamilie mht. efterbehandlingssystem, udvikles ud fra de udvalgte motorer på grundlag af en driftsprøveplan, der omfatter periodisk prøvning af gas- og partikelemissioner under hver prøvningscyklus, der gælder for motorkategorien, jf. tillæg 3 til dette regulativ. I tilfælde af NRTC anvendes udelukkende varmstartscyklusresultaterne.
 3.2.1.1.
 På fabrikantens anmodning kan den typegodkendende myndighed tillade brugen af forringelsesfaktorer, der er fastsat ved anvendelse af alternative metoder til dem, der er angivet i punkt 3.2.2 til 3.2.5 i dette bilag. I så fald skal fabrikanten på tilfredsstillende måde påvise over for den typegodkendende myndighed, at de anvendte alternative metoder ikke er mindre strenge end metoderne i punkt 3.2.2 til 3.2.5 i dette bilag.
 3.2.2. Driftsprøveplan
 Driftsprøveplaner kan efter fabrikantens valg gennemføres ved at lade en mobil ikke-vejgående maskine køre med den udvalgte motor gennem en »driftsprøveplan efter ibrugtagning«eller ved at lade den udvalgte motor gennemgå en »dynamometer-prøveplan«. Der er ikke noget krav om at anvende referencebrændstof for driftsprøveplanen mellem prøvningspunkterne for emissionsmåling.
 3.2.2.1. Driftsprøveplan efter ibrugtagning og dynamometer-prøveplan
 3.2.2.1.1.
 Fabrikanten bestemmer form og varighed af driftsprøveplan og ældningscyklus for motorer ud fra et velbegrundet teknisk skøn.
 3.2.2.1.2.

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
Fabrikanten bestemmer de prøvningspunkter, hvor gas- og partikelemissioner vil blive målt under de gældende cyklusser.
 3.2.2.1.2.1.
 Når driftsprøveplanen er kortere end emissionsholdbarhedsperioden i overensstemmelse med punkt 3.2.2.1.7 i dette bilag, skal det mindste antal prøvningspunkter være tre, nemlig et i begyndelsen, et omtrent i midten og et i slutningen af driftsprøveplanen.
 3.2.2.1.2.2.
 Ved gennemførelsen af driftsprøveplanen indtil slutningen af emissionsholdbarhedsperioden skal det mindste antal testpunkter være to, et i begyndelsen og et i slutningen af driftsprøveplanen.
 3.2.2.1.2.3.
 Fabrikanten kan herudover foretage prøvning med jævnt fordelte mellemliggende punkter.
 3.2.2.1.3.
 Emissionsværdierne ved begyndelsespunktet og ved endepunktet for emissionsholdbarhedsperioden, der enten beregnes i overensstemmelse med punkt 3.2.5.1 i dette bilag eller måles direkte i overensstemmelse med punkt 3.2.2.1.2.2 i dette bilag, skal ligge inden for de grænseværdier, der er gældende for motorfamilien. Individuelle emissionsresultater fra de mellemliggende prøvningspunkter kan dog overskride disse grænseværdier.
 3.2.2.1.4.
 For motorkategorier eller underkategorier, som er omfattet af en transient cyklus, kan fabrikanten anmode om den typegodkendende myndigheds accept til kun at gennemføre én prøvningscyklus (enten varmstarts-NRTC- eller LSI-NRSC-cyklus, alt efter hvad der er relevant, eller NRSC-cyklus) ved hvert prøvningspunkt, og kun at gennemføre den anden prøvningscyklus ved begyndelsen og afslutningen af driftsprøveplanen.
 3.2.2.1.5.
 I tilfælde af motorkategorier og underkategorier, for hvilke der ikke findes en ikke-vejgående transient cyklus, jf. tillæg A.6 til bilag 4, gennemføres kun NRSC-cyklussen ved hvert prøvningspunkt.
 3.2.2.1.6.
 Driftsprøveplanerne kan være forskellige for de forskellige familier af motorefterbehandlingssystemer.
 3.2.2.1.7.
 Driftsprøveplaner kan være kortere end emissionsholdbarhedsperioden, men må ikke være kortere end det ækvivalente af mindst en fjerdedel af den relevante emissionsholdbarhedsperiode angivet i tillæg 3 til dette regulativ.
 3.2.2.1.8.
 Fremskyndet aldring er tilladt ved justering af driftsprøveplanen på grundlag af brændstofforbrug. Justeringen skal baseres på forholdet mellem det typiske brændstofforbrug under brug og brændstofforbruget i ældningscyklussen, men brændstofforbruget i ældningscyklussen må ikke overstige det typiske brændstofforbrug under brug med mere end 30 procent.
 3.2.2.1.9.
 Efter anmodning fra fabrikanten og efter aftale med den typegodkendende myndighed kan alternative metoder til fremskyndet aldring tillades.
 3.2.2.1.10.
 Driftsprøveplanen for motorer efter ibrugtagning skal beskrives fuldt ud i ansøgningen om typegodkendelse og indberettes til den typegodkendende myndighed før påbegyndelse af prøvningen.
 3.2.2.2. Hvis den typegodkendende myndighed bestemmer, at der skal foretages yderligere målinger mellem de punkter, der er udvalgt af fabrikanten, meddeler den fabrikanten dette. Den reviderede driftsprøveplan skal udarbejdes af fabrikanten og godkendes af den typegodkendende myndighed.
 3.2.3. Motorprøvning
 3.2.3.1. Motorstabilisering
 3.2.3.1.1.
 Fabrikanten skal for hver familie af motorefterbehandlingssystemer fastsætte det antal driftstimer for den mobile ikke-vejgående maskin eller motor, der er nødvendige, for at motorefterbehandlingssystemet har stabiliseret sig. Hvis den typegodkendende myndighed anmoder herom, stiller fabrikanten de data og analyser, der er anvendt til denne fastsættelse, til rådighed. Som et alternativ kan fabrikanten vælge at lade motoren eller den mobile ikke-vejgående maskine køre i mellem 60 og 125 timer eller et tilsvarende tidsrum i ældningscyklussen for at stabilisere motorefterbehandlingssystemet.
 3.2.3.1.2.
 Afslutningen af den stabiliseringsperiode, der er bestemt i punkt 3.2.3.1.1. i dette bilag, anses for at udgøre starten af driftsprøveplanen.
 3.2.3.2. Prøvning efter driftsprøveplan
 3.2.3.2.1.
 Efter stabilisering kører


text:
motoren i henhold til den driftsprøveplan, som fabrikanten har valgt, som beskrevet i punkt 3.2.2 i dette bilag. Motoren skal med de tidsintervaller i driftsprøveplanen, som er fastlagt af fabrikanten, og, når det er relevant, fastsat af den typegodkendende myndighed i overensstemmelse med punkt 3.2.2.2 i dette bilag, prøves for gas- og partikelemissioner under de varmstarts-NRTC- og NRSC-cyklusser, eller de LSI-NRTC- og NRSC-cyklusser, der finder anvendelse på motorkategorien, som fastsat i tillæg 3 til dette regulativ.
 Fabrikanten kan vælge at måle emissionerne af forurenende stoffer før et system til efterbehandling af udstødningen og efter et system til efterbehandling af udstødningen separat.
 Hvis det i overensstemmelse med punkt 3.2.2.1.4 i dette bilag er aftalt, at kun én prøvningscyklus (varmstarts-NRTC, LSI-NRTC eller NRSC) skal gennemføres ved hvert prøvningspunkt, skal den anden prøvningscyklus (varmstarts-NRTC, LSI-NRTC eller NRSC) gennemføres ved begyndelsen og afslutningen af driftsprøveplanen.
 I tilfælde af motorkategorier eller underkategorier, for hvilke der ikke findes en ikke-vejgående transient cyklus i tillæg A.6 til bilag 4, gennemføres kun NRSC-cyklussen ved hvert prøvningspunkt, jf. punkt 3.2.2.1.5 i dette bilag.
 3.2.3.2.2.
 Under driftsprøveplanen foretages vedligeholdelse af motoren i overensstemmelse med punkt 3.4 i dette bilag.
 3.2.3.2.3.
 Der kan under driftsprøveplanen udføres ikkeplanlagt vedligeholdelse af motoren eller den mobile ikke-vejgående maskine, f.eks. hvis fabrikantens normale diagnosticeringssystem har detekteret et problem, der ville have medført en fejlmelding til operatøren af den mobile ikke-vejgående maskine.
 3.2.4. Rapportering
 3.2.4.1.
 Resultaterne af alle emissionsprøvninger (varmstarts-NRTC, LSI-NRTC og NRSC), der er gennemført under driftsprøveplanen, skal stilles til rådighed for den typegodkendende myndighed. Hvis en emissionsprøvning erklæres ugyldig, skal fabrikanten angive årsagerne til, hvorfor prøvningen er blevet erklæret ugyldig. I sådanne tilfælde skal der gennemføres en ny række emissionsprøvninger inden for de følgende 100 driftstimer.
 3.2.4.2.
 Fabrikanten skal opbevare alle oplysninger om de emissionsprøvninger og den vedligeholdelse, der er udført på motoren under driftsprøveplanen. Disse oplysninger skal indsendes til den godkendende myndighed sammen med resultaterne af emissionsprøvningerne gennemført under driftsprøveplanen.
 3.2.5. Bestemmelse af forringelsesfaktorer
 3.2.5.1.
 Ved gennemførelse af en driftsprøveplan i henhold til punkt 3.2.2.1.2.1 eller punkt 3.2.2.1.2.3 i dette bilag skal der for hvert forurenende stof, der måles i varmstarts-NRTC-, LSI-NRTC- og NRSC-cyklusser ved hvert prøvningspunkt i driftsprøveplanen, foretages en »best fit«lineær regressionsanalyse på grundlag af alle prøvningsresultater. Resultaterne af hver prøvning for hvert forurenende stof skal udtrykkes med samme antal decimaler som grænseværdien for det pågældende forurenende stof som gældende for motorfamilien, plus endnu en decimal.
 Hvis der i overensstemmelse med punkt 3.2.2.1.4 eller punkt 3.2.2.1.5 i dette bilag kun er gennemført én prøvningscyklus (varmstarts-NRTC, LSI-NRTC eller NRSC) ved hvert prøvningspunkt, foretages regressionsanalysen kun på grundlag af resultaterne af prøvningscyklussen gennemført ved hvert prøvningspunkt.
 Fabrikanten kan anmode om forudgående accept fra den typegodkendende myndighed til at foretage en ikkelineær regression.
 3.2.5.2.
 Emissionsværdierne for hvert forurenende stof ved starten af driftsprøveplanen og ved afslutningspunktet for emissionsholdbarhedsperioden, der gælder for den motor, der prøves, skal enten:
 a)
 fastlægges ved ekstrapolering af regressionsligningen i punkt 3.2.5.1 i dette bilag ved gennemførelse af en driftsprøveplan i overensstemmelse med punkt 3.2.2.1.2.1 eller punkt 3.2.2.1.2.3 i dette


text:
bilag, eller
 b)
 måles direkte ved gennemførelse af en driftsprøveplan i overensstemmelse med punkt 3.2.2.1.2.2 i dette bilag.
 Hvis emissionsværdier anvendes for motorfamlier inden for samme motorefterbehandlingsfamilie eller gruppe af motorfamilier, men med forskellige emissionsholdbarhedsperioder, bestemmes emissionsværdierne ved afslutningspunktet for emissionsholdbarhedsperioden igen for hver emissionsholdbarhedsperiode ved ekstrapolering eller interpolering af regressionsligningen som bestemt i punkt 3.2.5.1 i dette bilag.
 3.2.5.3.
 Forringelsesfaktoren (DF) for hvert forurenende stof er defineret som forholdet mellem de anvendte emissionsværdier ved afslutningspunktet for emissionsholdbarhedsperioden og ved starten af driftsprøveplanen (multiplikativ forringelsesfaktor).
 Fabrikanten kan anmode om forudgående accept fra den typegodkendende myndighed til at anvende en additiv DF for hvert forurenende stof. Den additive DF skal anses for at være forskellen mellem de beregnede emissionsværdier ved afslutningspunktet for emissionsholdbarhedsperioden og ved starten af driftsprøveplanen.
 Et eksempel på bestemmelse af DF ved hjælp af lineær regression er vist i figur A.8-1. for NOx-emission.
 Anvendelse af både multiplikative og additive DF på samme sæt af forurenende stoffer er ikke tilladt.
 Hvis beregningsresultatet er en værdi på mindre end 1,00 for en multiplikativ DF eller mindre end 0,00 for en additiv DF, fastsættes forringelsesfaktoren henholdsvis til 1,0 eller 0,00.
 Hvis det i overensstemmelse med punkt 3.2.2.1.4 i dette bilag er aftalt, at kun én prøvningscyklus (varmstarts-NRTC, LSI-NRTC eller NRSC) skal gennemføres ved hvert prøvningspunkt, og at den anden prøvningscyklus (varmstarts-NRTC, LSI-NRTC eller NRSC) kun skal gennemføres ved begyndelsen og afslutningen af driftsprøveplanen, skal den forringelsesfaktor, der er beregnet for den gennemførte prøvningscyklus ved hvert prøvningspunkt, også være gældende for den anden prøvningscyklus.
 Figur A.8-1.
 Eksempel på bestemmelse af forringelsesfaktor (DF)
 Minimum driftsprøvning
 Ekstrapolering
 Grænseværdi
 af EDP
 EDP-endepunk
 Multiplikativ DF = 0,390 / 0,352 = 1,109 Additiv DF = 0,390 - 0,352 = 0,038 g/kWh
 Emissionsholdbarhedsperiode (EDP) [h]
 [g/kWh]
 g/kWh
 3.2.6. Tildelte forringelsesfaktorer
 3.2.6.1.
 Som et alternativ til at anvende en driftsprøveplan til bestemmelse af DF kan motorfabrikanter vælge at bruge følgende tildelte multiplikative forringelsesfaktorer som anført i tabel A.8-1.
 Tabel A.8-1
 Tildelte forringelsesfaktorer
 Prøvningscyklus
 CO
 HC
 NOx
 PM
 PN
 NRTC og LSI-NRTC
 1,3
 1,3
 1,15
 1,05
 1,0
 NRSC
 1,3
 1,3
 1,15
 1,05
 1,0
 Der gives ingen tildelte additive DF. Den tildelte multiplikative DF skal ikke omdannes til additiv DF.
 3.2.6.1.1.
 Uanset punkt 3.2.6.1 i dette bilag kan der for PN anvendes enten en additiv DF på 0,0 eller en multiplikativ DF på 1,0 sammenholdt med resultaterne af tidligere DF-prøvning, hvorved der ikke blev fastsat en PN-værdi, hvis begge de følgende betingelser er opfyldt:
 a)
 Den foregående DF-prøvning blev gennemført med en motorteknologi, der ville være kvalificeret til indregning i den samme familie af motorefterbehandlingssystemer, jf. punkt 3.1.2 i dette bilag, som den motorfamilie, hvorpå det er hensigten at anvende de pågældende forringelsesfaktorer, og
 b)
 prøvningsresultaterne er blevet benyttet i en tidligere typegodkendelse meddelt før ikrafttrædelsesdatoen for ændringsserie 05.
 3.2.6.2.
 Når der anvendes tildelte DF'er, skal fabrikanten forelægge den typegodkendende myndighed solid dokumentation for, at emissionskontrolkomponenterne med rimelighed kan forventes at have den emissionsholdbarhed, der hører sammen med disse tildelte faktorer. Denne dokumentation kan baseres på en konstruktionsanalyse, prøvninger eller en


text:
kombination heraf.
 3.2.7. Anvendelse af forringelsesfaktorer
 3.2.7.1.
 Motorerne skal overholde de respektive emissionsgrænser for hvert forurenende stof, som gælder for motorfamilien, efter anvendelse af forringelsesfaktorerne på de prøvningsresultater, der er målt i overensstemmelse med bilag 4 (cyklusvægtet specifik emission af partikler og af de enkelte gasser). Afhængig af typen af DF finder følgende bestemmelser anvendelse:
 a)
 Multiplikativ: (cyklusvægtet specifik emission) * DF ≤ emissionsgrænseværdi
 b)
 Additiv: (cyklusvægtet specifik emission) + DF ≤ emissionsgrænseværdi.
 Cyklusvægtet specifik emission kan omfatte justeringen for uregelmæssig regenerering, hvor dette er relevant.
 3.2.7.2.
 For en multiplikativ DF for NOx + HC fastlægges særskilte DF'er for HC og NOx, og disse finder særskilt anvendelse ved beregning af de forringede emissionsniveauer ud fra et emissionsprøvningsresultat, før de resulterende forringede NOx- og HC-værdier kombineres for at fastslå, om emissionsgrænserne er overholdt.
 3.2.7.3.
 Fabrikanten kan overføre de DF'er, der er fastsat for en familie af motorefterbehandlingssystemer, til en motor, som ikke falder ind under samme familie af motorefterbehandlingssystemer. I sådanne tilfælde skal fabrikanten over for den typegodkendende myndighed påvise, at den motor, for hvilken familien af motorefterbehandlingssystemer oprindeligt blev prøvet, og den motor, som DF'erne overføres til, har tilsvarende tekniske specifikationer og monteringskrav på den mobile ikke-vejgående maskine, og at emissionerne fra en sådan motor er tilsvarende.
 Hvis DF'er overføres til en motor med en anden emissionsholdbarhedsperiode, skal disse DF'er beregnes igen for den pågældende emissionsholdbarhedsperiode ved ekstrapolering eller interpolering af regressionsligningen som bestemt i punkt 3.2.5.1 i dette bilag.
 3.2.7.4.
 Forringelsesfaktoren (DF) for hver af de prøvningscyklusser, der skal anvendes, skal registreres i prøvningrapporten, jf. tillæg A.1 til bilag 2.
 3.3. Kontrol af produktionens overensstemmelse
 3.3.1.
 Kontrol af produktionens overensstemmelse med hensyn til opfyldelse af emissionskravene foretages på grundlag af tillæg 7 til dette regulativ.
 3.3.2.
 Fabrikanten kan måle de forurenende emissioner før et system til udstødningsefterbehandling, samtidig med at typegodkendelsesprøvningen foretages. Fabrikanten kan til dette formål udvikle uformelle DF'er særskilt for motor uden efterbehandlingssystem og for det efterbehandlingssystem, som kan anvendes af fabrikanten til kontrol ved produktionslinjens afslutning.
 3.3.3.
 For så vidt angår godkendelsen er det kun de DF'er, der er bestemt i henhold til punkt 3.2.5 eller 3.2.6 i dette bilag, der skal registreres i prøvningsrapporten, jf. tillæg A.1 til bilag 2.
 3.4. Vedligeholdelse
 For så vidt angår driftsprøveplanen udføres vedligeholdelse i henhold til fabrikantens instruktionsbog for service og vedligeholdelse.
 3.4.1. Planmæssig emissionsrelateret vedligeholdelse
 3.4.1.1.
 Planmæssig emissionsrelateret vedligeholdelse under motordrift, der foretages med henblik på at gennemføre en driftsprøveplan, skal finde sted med intervaller, der svarer til dem, der er specificeret i fabrikantens vejledning til vedligeholdelse til den mobile ikke-vejgående maskines eller motors slutbruger. Vedligeholdelsesplanen kan opdateres efter behov igennem hele driftsprøveplanen, såfremt ingen vedligeholdelsesoperation slettes fra vedligeholdelsesplanen, efter at operationen er blevet udført på prøvemotoren.
 3.4.1.2.
 Justering, adskillelse, rengøring eller udskiftning af kritiske emissionsrelaterede komponenter på regelmæssig basis inden for emissionsholdbarhedsperioden til forebyggelse af fejlfunktion på motoren må kun finde sted i det omfang, det er teknisk nødvendigt for at sikre korrekt funktion af emissionsbegrænsningssystemet. Behovet for regelmæssig udveksling inden for driftsprøveplanen og efter en for


text:
motoren given driftsperiode af kritiske emissionsrelaterede komponenter ud over dem, der betragtes som komponenter til rutinemæssig udskiftning, bør undgås. I denne forbindelse betragtes forbrugsmaterialer til vedligeholdelse, der udskiftes regelmæssigt, eller komponenter, der kræver rengøring efter en given driftsperiode, som komponenter til rutinemæssig udskiftning.
 3.4.1.3.
 Eventuelle krav om planlagt vedligeholdelse skal godkendes af den typegodkendende myndighed, inden en typegodkendelse udstedes og medtages i instruktionsbogen. Den typegodkendende myndighed kan ikke afvise at godkende sådanne vedligeholdelseskrav, som er rimelige og teknisk nødvendige, herunder, men ikke begrænset til dem, der er angivet i punkt 3.4.1.4 i dette bilag.
 3.4.1.4.
 Motorfabrikanten skal for driftsprøveplanen specificere enhver justering, rengøring og vedligeholdelse (hvor dette er nødvendigt) og planmæssig udskiftning af følgende dele:
 a)
 filtre og kølere i udstødningsgassens recirkulationssystem
 b)
 ventil i aktiv krumtaphusventilation, hvis relevant
 c)
 brændstofinjektorspidser (kun rengøring er tilladt)
 d)
 brændstofinjektorer
 e)
 turbolader
 f)
 elektronisk motorstyringsenhed og tilhørende følere og aktuatorer
 g)
 partikelefterbehandlingssystem (inkl. tilhørende komponenter)
 h)
 NOx-efterbehandlingssystem (inkl. tilhørende komponenter)
 i)
 udstødningsgassens recirkulationssystem, inklusive alle tilhørende reguleringsventiler og rør
 j)
 eventuelt andet system til efterbehandling af udstødningen.
 3.4.1.5.
 Der foretages kun kritisk emissionsrelateret vedligeholdelse, hvis det er et krav at gøre dette under drift, og dette krav meddeles motorens eller den mobile ikke-vejgående maskines slutbruger.
 3.4.2. Ændringer af planmæssig vedligeholdelse
 Fabrikanten skal indsende en anmodning til den typegodkendende myndighed om godkendelse af enhver ny planmæssig vedligeholdelse, som han ønsker at udføre under driftsprøveplanen og bagefter anbefale over for slutbrugere af mobile ikke-vejgående maskiner og motorer. Anmodningen skal ledsages af data til begrundelse for behovet for den nye planmæssige vedligeholdelse og vedligeholdelsesintervallet.
 3.4.3. Ikke-emissionsrelateret planmæssig vedligeholdelse
 Ikke-emissionsrelateret planmæssig vedligeholdelse, som er rimelig og teknisk nødvendig (f.eks. olieskift, udskiftning af oliefilter, udskiftning af brændstoffilter, udskiftning af luftfilter, vedligeholdelse af kølesystem, justering af tomgangshastighed, regulator, motorboltsdrejningsmoment, ventilslør, injektorslør, tidsjusteringer, justering af drivremme osv.), kan udføres på motorer eller mobile ikkevejgåede maskiner udvalgt til driftsprøveplanen ved de mindst hyppige intervaller anbefalet af fabrikanten over for slutbrugeren (dvs. ikke ved de anbefalede intervaller for større service).
 3.5. Reparation
 3.5.1.
 Reparationer af komponenter i en motor, der er udvalgt til prøvning i en driftsprøveplan, må kun udføres som følge af, at en komponent svigter, eller at der er en fejlfunktion i motoren. Reparation af selve motoren, emissionsbegrænsningssystemet eller brændstofsystemet er kun tilladt i det omfang, det er fastsat i punkt 3.5.2 i dette bilag.
 3.5.2.
 Hvis selve motoren, dens emissionsbegrænsningssystem eller brændstofsystem svigter i løbet af driftsprøveplanen, anses driftsperioden for ugyldig, og en ny driftsperiode startes med en ny motor.
 Forrige punkt finder ikke anvendelse, når de svigtende komponenter erstattes med tilsvarende komponenter, der alle har været genstand for et tilsvarende antal timers driftsperiode.
 4. MOTORKATEGORIER OG UNDERKATEGORIER NRSH OG NRS, UNDTAGEN NRS-V-2B OG NRS-V-3
 4.1. Den relevante kategori af emissionsholdbarhedsperiode (EDP) og den tilsvarende forringelsesfaktor (DF) bestemmes i overensstemmelse med dette punkt 4.
 4.2. Alle motorer, der er genstand for en korrekt prøvning i henhold til procedurerne i dette regulativ, idet alle de prøvede motorer repræsenterer en motorfamilie, og som har emissioner, der — efter justering ved multiplikation


text:
med den forringelsesfaktor, der er fastsat i dette bilag — er lavere end eller lig med de grænseværdier, der kræves for den pågældende underkategori, anses for at være i overensstemmelse med de grænseværdier, der gælder for denne motorklasse. Hvis en prøvet motor, som repræsenterer en motorfamilie, har emissioner, der – efter justering ved multiplikation med den forringelsesfaktor, der er fastsat i dette punkt – er højere end de enkelte emissionsgrænseværdier for en given motorunderkategori, anses denne familie for ikke at være i overensstemmelse med de grænseværdier, der gælder for denne motorunderkategori.
 4.3. Forringelsesfaktorerne fastsættes som følger:
 4.3.1.
 På mindst én prøvemotor, som repræsenterer den konfiguration, der udvælges som den mest tilbøjelige til at overskride HC + NOx-emissionsgrænserne, og som er konstrueret til at være repræsentativ for producerede motorer, skal der udføres (fuld) prøvningsprocedure med emissionsprøvning som beskrevet i bilag 5 efter det antal timer, som repræsenterer stabiliserede emissioner.
 4.3.2.
 Afprøves flere end én motor, beregnes resultaterne som gennemsnittet af resultaterne for alle de prøvede motorer, afrundet til samme antal decimaler som i den relevante grænseværdi, angivet med yderligere ét signifikant ciffer.
 4.3.3.
 Sådan emissionsprøvning gentages efter ældning af motoren. Ældningsproceduren skal være udformet, således at den giver fabrikanten mulighed for på passende vis at forudsige den forværrede emission under drift, som forventes i løbet af motorens emissionsholdbarhedsperiode, idet der tages hensyn til den type slid og andre nedbrydningsmekanismer, som forventes ved typisk brug, og som kan påvirke emissionspræstationerne. Afprøves flere end én motor, beregnes resultaterne som gennemsnittet af resultaterne for alle de prøvede motorer, afrundet til samme antal decimaler som i den relevante grænseværdi, angivet med yderligere ét signifikant ciffer.
 4.3.4.
 Emissionerne ved emissionsholdbarhedsperiodens slutning (i givet fald gennemsnitsemissionerne) for hvert af de regulerede forurenende stoffer divideres med de stabiliserede emissioner (i givet fald gennemsnitsemissionerne), og der afrundes til to signifikante cifre. Det heraf følgende tal udgør forringelsesfaktoren, medmindre det er mindre end 1,00, idet DF i så fald sættes til 1,00.
 4.3.5.
 Fabrikantens kan vælge at planlægge supplerende emissionsbegrænsningspunkter mellem kontrolpunktet for stabiliserede emissioner og afslutningen af emissionsholdbarhedsperioden. Er der planlagt mellemliggende kontroller, skal kontrolpunkterne være jævnt fordelt over emissionsholdbarhedsperioden (plus/minus to timer), og et af kontrolpunkterne skal være placeret midt i den fulde emissionsholdbarhedsperiode (plus/minus to timer).
 4.3.6.
 For hvert af de forurenende stoffer HC + NOx og CO lægges en ret linje gennem målepunkterne, idet den indledende kontrol sættes til at have fundet sted ved time nul og ved anvendelse af mindste kvadraters metode. Forringelsesfaktorerne er de emissionsværdier, der beregnes ved holdbarhedsperiodens slutning divideret med de beregnede emissioner i time nul.
 Forringelsesfaktoren (DF) for de prøvningscyklusser, der skal anvendes, skal registreres i prøvningsrapporten, jf. tillæg A.1 til bilag 2.
 4.3.7.
 De beregnede forringelsesfaktorer kan omfatte familier ud over dem, de er beregnet for, forudsat at fabrikanten forelægger en begrundelse, som kan godtages af den typegodkendende myndighed forud for typegodkendelsen, for, at de berørte motorfamilier med rimelighed kan forventes at have tilsvarende emissionsforringelsesegenskaber baseret på den anvendte konstruktion og teknologi.
 En ikke-udtømmende fortegnelse over konstruktionsmæssig og teknologisk inddeling


text:
er givet i det følgende:
 a)
 konventionelle totaktsmotorer uden efterbehandlingssystem
 b)
 konventionelle totaktsmotorer med katalysator af samme aktive materiale og størrelse og med samme antal celler pr. cm2
 c)
 totaktsmotorer med lagdelt skylningssystem
 d)
 totaktsmotorer med lagdelt skylningssystem med en katalysator af samme aktive materiale og størrelse og med samme antal celler pr. cm2
 e)
 firetaktsmotorer med katalysator med samme ventilteknologi og identisk smøresystem
 f)
 firetaktsmotorer uden katalysator med samme ventilteknologi og identisk smøresystem.
 4.4. Kategorier af emissionsholdbarhedsperiode
 4.4.1.
 For disse motorkategorier i tabel 21 eller 22 i tillæg 3 til dette regulativ og som har alternative værdier for emissionsholdbarhedsperiode (EDP), skal fabrikanten angive den relevante kategori af emissionsholdbarhedsperiode for hver motorfamilie på typegodkendelsestidspunktet. Denne kategori skal være den kategori fra tabel A.8-2., som kommer nærmest på den forventede levetid af det udstyr, i hvilket motorerne forventes monteret som bestemt af motorfabrikanten. Fabrikanterne skal opbevare data, som på passende vis dokumenterer deres valg af kategori af emissionsholdbarhedsperiode for hver motorfamilie. Sådanne data skal på anmodning forelægges den typegodkendende myndighed.
 Tabel A.8-2
 Kategorier af emissionsholdbarhedsperiode
 Kategori af emissionsholdbarhedsperiode
 Anvendelse af motor
 Kat. 1
 Forbrugerprodukter
 Kat. 2
 Halvprofessionelle produkter
 Kat. 3
 Professionelle produkter
 4.4.2.
 Fabrikanten skal til den typegodkendende myndigheds tilfredshed godtgøre, at den angivne kategori af emissionsholdbarhedsperiode er passende. Dokumentation til støtte for fabrikantens valg af kategori emissionsholdbarhedsperiode for en given motorfamilie kan omfatte, men er ikke begrænset til:
 a)
 undersøgelser af levetiden af det udstyr, hvori de pågældende motorer er monteret
 b)
 tekniske vurderinger af motorer, som er ældet i almindelig brug, for at fastslå, hvornår motorpræstationerne nedsættes til et punkt, hvor anvendeligheden og/eller driftssikkerheden er påvirket i en sådan grad, at det er nødvendigt at foretage hovedreparation eller udskiftning
 c)
 garantierklæringer og garantiperioder
 d)
 markedsføringsmateriale vedrørende motorens levetid
 e)
 indberetninger om svigt fra købere af motorer og
 f)
 tekniske vurderinger af levetiden, i timer, af nærmere bestemte motorteknologier, -materialer eller -konstruktioner.
 BILAG 9
 KRAV VEDRØRENDE EMISSIONSKONTROLSTRATEGIER, NOX-KONTROLFORANSTALTNINGER OG PARTIKELKONTROLFORANSTALTNINGER
 1. DEFINITIONER, FORKORTELSER OG GENERELLE KRAV
 1.1. I dette bilag forstås ved:
 a)
 »diagnosefejlkode («DTC»)«: en numerisk eller alfanumerisk angivelse, som identificerer eller kategoriserer en NOX-kontrolfejl (NCM) og/eller en partikelkontrolfejl (PCM)
 b)
 »bekræftet og aktiv diagnosefejlkode (DTC)«: en diagnosefejlkode (DTC), som lagres i det tidsrum, hvor NCD- og/eller PCD-systemet konstaterer fejlforekomst
 c)
 »NCD-motorfamilie«: en fabrikants inddeling af motorer i grupper, som anvender samme metode til overvågning/diagnosticering af NCM-fejl
 d)
 »NOx-kontroldiagnosesystem (NCD)«: et system indbygget i motoren, som kan
 i)
 detektere en fejlfunktion i NOx-kontrolsystemet
 ii)
 identificere den sandsynlige årsag til en fejlfunktion i NOx-kontrolsystemet ved hjælp af oplysninger lagret i computerhukommelsen og/eller ved ekstern (off-board) kommunikation af sådanne oplysninger
 e)
 »fejlfunktion i NOx-kontrolsystemet (NCM)«: et forsøg på manipulation med motorens NOx-kontrolsystem eller en fejlfunktion, som påvirker systemet, og som kan skyldes manipulation, og som ifølge dette regulativ kræver, at der udløses et advarsels- eller ansporingssystem, når fejlen detekteres
 f)
 »diagnosticeringssystem for partikelkontrol (PCD)«: et internt system (on-board) i motoren, som kan
 i)
 detektere en fejlfunktion i partikelkontrolsystemet
 ii)
 identificere den sandsynlige årsag til en fejlfunktion i partikelkontrolsystemet ved hjælp af


text:
oplysninger lagret i computerhukommelsen og/eller ved ekstern (off-board) kommunikation af sådanne oplysninger
 g)
 »fejlfunktion i partikelkontrolsystemet (PCM)«: et forsøg på manipulation med motorens partikelefterbehandlingssystem eller en fejlfunktion, som påvirker partikelefterbehandlingssystemet, og som kan skyldes manipulation, og som ifølge dette regulativ kræver, at der udløses en advarsel, når fejlen detekteres
 h)
 »PCD-motorfamilie«: en fabrikants inddeling af motorer i grupper, som anvender samme metode til overvågning/ diagnosticering af PCM-fejl
 i)
 »scanningsværktøj«: et stykke eksternt prøvningsudstyr, der anvendes til ekstern (off-board) kommunikation med NCD- og/eller PCD-systemet.
 1.2. Omgivende temperatur
 Nedenstående bestemmelser finder anvendelse, når der henvises til omgivelsestemperatur i forbindelse med andre omgivelser end laboratorieomgivelserne:
 1.2.1.
 For en motor monteret i en prøvebænk skal omgivelsestemperaturen være temperaturen af forbrændingsluften, der tilføres motoren, før nogen del af den motor, der prøves.
 1.2.2.
 For en motor monteret i en mobil ikke-vejgående maskine skal omgivelsestemperaturen være luftens temperatur umiddelbart uden for grænserne af den mobile ikke-vejgående maskine.
 2. TEKNISKE KRAV FOR EMISSIONSKONTROLSTRATEGIER
 2.1. Dette punkt 2 finder anvendelse på elektronisk styrede motorer i kategori NRE og NRG, der opfylder emissionsgrænserne, jf. regulativets tillæg 2, og som anvender elektronisk styring til bestemmelse af både brændstofmængde og indsprøjtningstidspunkt, eller som anvender elektronisk styring til at aktivere, deaktivere eller justere det emissionsbegrænsningssystem, som anvendes til at reducere NOx.
 2.2. Krav til den grundlæggende emissionskontrolstrategi
 2.2.1.
 Den grundlæggende emissionskontrolstrategi skal være udformet, således at motoren under normale driftsforhold opfylder forskrifterne i dette regulativ. Normale driftsforhold er ikke begrænset til de kontrolbetingelser, som er angivet i punkt 2.4.
 2.2.2.
 Grundlæggende emissionskontrolstrategier er, men ikke begrænset til, kort eller algoritmer til kontrol af:
 a)
 timing af brændstofindsprøjtning eller -tænding (motortiming)
 b)
 udstødningsrecirkulation (EGR)
 c)
 dosering af reagens til selektiv katalytisk reduktion (SCR).
 2.2.3.
 Enhver grundlæggende emissionskontrolstrategi, der kan skelne mellem motordrift i en standardiseret godkendelsesprøvning og under andre driftsbetingelser og derefter reducere emissionskontrolniveauet, når motoren ikke kører under driftsbetingelser, der i det væsentlige indgår i godkendelsesproceduren, er forbudt.
 2.2.3.1.
 Uanset punkt 2.2.3 i dette bilag, kan den grundlæggende emissionskontrolstrategi, i tilfælde af motorkategorier (-underkategorier), der ikke er omfattet af transient ikke-vejgående prøvningscyklus med henblik på typegodkendelse, bestemme, hvornår transiente driftsvilkår optræder, og anvende den hertil svarende emissionskontrolstrategi. I dette tilfælde skal transient drift medtages i oversigten over den grundlæggende emissionskontrolstrategi, jf. punkt 1.4 i bilag 1, og de fortrolige oplysninger om emissionskontrolstrategien, jf. tillæg A.2 til bilag 1.
 2.2.4.
 Fabrikanten skal ved typegodkendelsesprøvning over for den tekniske tjeneste påvise, at eventuelle grundlæggende emissionskontrolstrategier er i overensstemmelse med bestemmelserne i dette afsnit. Påvisningen skal finde sted i form af en evaluering af den dokumentation, der er omhandlet i punkt 2.6 i dette bilag.
 2.3. Krav til den understøttende emissionskontrolstrategi
 2.3.1. En understøttende emissionskontrolstrategi kan aktiveres af en motor eller en mobil ikke-vejgående maskine, såfremt den understøttende emissionskontrolstrategi:
 2.3.1.1.
 ikke vedvarende reducerer emissionsbegrænsningssystemets effektivitet
 2.3.1.2.
 kun fungerer uden for de kontrolbetingelser, der er fastsat i punkt 2.4.1, 2.4.2 eller 2.4.3 i dette bilag for de i punkt 2.3.5 i dette bilag definerede formål, og ikke længere end disse formål kræver, jf. dog bestemmelserne i


text:
punkt 2.3.1.3, 2.3.2 og 2.3.4 i dette bilag
 2.3.1.3.
 kun undtagelsesvis aktiveres under de kontrolbetingelser, der er fastsat i henholdsvis punkt 2.4.1, 2.4.2 eller 2.4.3 i dette bilag, hvis det påvises at være nødvendigt til de formål, der er angivet i punkt 2.3.5 i dette bilag, og godkendt af den typegodkendende myndighed, og ikke længere end disse formål kræver
 2.3.1.4.
 sikrer et præstationsniveau for emissionsbegrænsningssystemet, der ligger så tæt som muligt på niveauet for den grundlæggende emissionskontrolstrategi.
 2.3.2. Hvis den understøttende emissionskontrolstrategi er aktiveret under EU-typegodkendelsesprøvningen, skal aktiveringen ikke være begrænset til at finde sted uden for de kontrolbetingelser, som er angivet i punkt 2.4 i dette bilag, og formålet må ikke være begrænset til kriterierne i punkt 2.3.5 i dette bilag.
 2.3.3. Hvis den understøttende emissionskontrolstrategi ikke er aktiveret under typegodkendelsesprøvningen, skal det påvises, at den understøttende emissionskontrolstrategi kun er aktiv så længe, som det er nødvendigt til de formål, der er angivet i punkt 2.3.5 i dette bilag.
 2.3.4. Drift ved lav temperatur
 En understøttende emissionskontrolstrategi kan uanset kontrolbetingelserne i punkt 2.4 i dette bilag aktiveres på en motor udstyret med udstødningsgasrecirkulation (EGR), når omgivelsestemperaturen er under 275 K (2 °C), og hvis et af følgende to kriterier er opfyldt:
 a)
 Indsugningsmanifoldens temperatur er under eller lig med den temperatur, der defineres ved følgende ligning: IMTc = PIM / 15,75 + 304,4, hvor: IMTc er den beregnede temperatur i indsugningsmanifolden, K og PIM er det absolutte tryk i indsugningsmanifolden i kPa.
 b)
 Motorens kølervæsketemperatur er mindre end eller lig med den temperatur, der defineres ved følgende ligning: ECTc = PIM / 14,004 + 325,8, hvor: ECTc er den beregnede kølervæsketemperatur, K og PIM er det absolutte tryk i indsugningsmanifolden i kPa.
 2.3.5. Bortset fra det, som er tilladt i punkt 2.3.2 i dette bilag, kan en understøttende emissionskontrolstrategi kun aktiveres med henblik på følgende formål:
 a)
 af interne (on-board) signaler til beskyttelse af motoren (inklusive beskyttelse af lufthåndteringsaggregat) og/eller den mobile ikke-vejgående maskine, som motoren er monteret i, mod skader
 b)
 af hensyn til driftsikkerheden
 c)
 for at forebygge overdrevne emissioner i forbindelse med koldstart eller opvarmning af motoren og ved standsning af motoren
 d)
 hvis den anvendes til at slække på kontrollen med ét forurenende stof under specifikke omgivende betingelser eller driftsbetingelser for at sikre, at alle andre forurenende stoffer fortsat overholder de grænseværdier, som gælder for den pågældende motor. Formålet er at kompensere for naturligt forekommende fænomener på en måde, der giver en acceptabel kontrol af alle bestanddele i emissionen.
 2.3.6. Fabrikanten skal ved typegodkendelsesprøvning over for den tekniske tjeneste påvise, at eventuelle understøttende emissionsstrategier er i overensstemmelse med bestemmelserne i dette punkt. Påvisningen skal finde sted i form af en evaluering af den dokumentation, der er omhandlet i punkt 2.6 i dette bilag.
 2.3.7. Enhver anvendelse af en understøttende emissionskontrolstrategi, der ikke er i overensstemmelse med punkt 2.3.1 til 2.3.5 i dette bilag, er forbudt.
 2.4. Kontrolbetingelser
 Kontrolbetingelser specificerer en højde, en omgivelsestemperatur og et kølevæskeområde, der afgør, hvorvidt understøttende emissionskontrolstrategier generelt eller kun undtagelsesvis


text:
kan aktiveres i overensstemmelse med punkt 2.3 i dette bilag.
 Kontrolbetingelserne specificerer et atmosfærisk tryk, der måles som absolut atmosfærisk statisk tryk (vådt eller tørt) (»atmosfærisk tryk«)
 2.4.1.
 Reserveret
 2.4.2.
 Reserveret
 2.4.3.
 Kontrolbetingelserne for motorer af kategorien NRE og NRG:
 a)
 et atmosfærisk tryk, der er større end eller lig med 82,5 kPa.
 b)
 den omgivende temperatur inden for følgende område:
 i)
 større eller lig med 266 K (– 7 °C)
 ii)
 mindre end eller lig med den temperatur, der bestemmes ved anvendelse af ligning ved det specificerede atmosfæriske tryk: Tc = –0,4514 × (101,3 – Pb) + 311, hvor: Tc er den beregnede omgivende lufttemperatur, K og Pb er det atmosfæriske tryk, kPa
 c)
 kølervæsketemperatur på over 343 K (70 °C).
 2.5. Hvis motorens luftindtagstemperaturføler anvendes til at estimere den omgivende lufts temperatur, skal den nominelle udligning mellem de to målepunkter vurderes for en motortype eller motorfamilie. Når den anvendes, skal den målte luftindtagstemperatur justeres med en størrelse svarende til den nominelle udligning for at estimere omgivelsestemperaturen i et anlæg, som anvender den angivne motortype eller motorfamilie.
 Evalueringen af udligningen foretages på grundlag af et velbegrundet teknisk skøn baseret på tekniske elementer (beregninger, simulationer, forsøgsresultater, data osv.), herunder:
 a)
 de typiske typer af mobile ikke-vejgående maskiner, hvori motortypen eller motorfamilien vil blive installeret og
 b)
 monteringsanvisningen fra fabrikanten til originaludstyrsfabrikanten (OEM).
 En kopi af evalueringen skal stilles til rådighed for den typegodkendende myndighed på dennes anmodning.
 2.6. Dokumentationskrav
 2.6.1.
 Fabrikanten skal opfylde dokumentationskravene i punkt 1.4 i bilag 1 og tillæg A.2 til førnævnte bilag.
 2.6.2.
 Fabrikanten skal sikre, at alle de dokumenter, der anvendes til dette formål, er forsynet med et identifikationsnummer og en dato. Ændres der i de registrerede oplysninger, skal de relevante sider markeres, således at revisionsdatoen og ændringens art tydeligt fremgår. En konsolideret, ajourført version ledsaget af en detaljeret beskrivelse af ændringerne anses for at opfylde kravet i dette stykke.
 3. TEKNISKE KRAV VEDRØRENDE NOX-KONTROLFORANSTALTNINGER
 3.1.
 Punkt 3 i dette bilag finder anvendelse på elektronisk styrede motorer i kategori NRE og NRG, der opfylder emissionsgrænserne, jf. regulativets tillæg 2, og som anvender elektronisk styring til bestemmelse af både brændstofmængde og indsprøjtningstidspunkt, eller som anvender elektronisk styring til at aktivere, deaktivere eller justere det emissionsbegrænsningssystem, som anvendes til at reducere NOx.
 3.2.
 Fabrikanten skal levere oplysninger, der fuldt ud beskriver NOx-kontrolforanstaltningernes funktionelle driftsdata ved hjælp af de dokumenter, der er angivet i bilag 1.
 3.3.
 NOx-kontrolstrategien skal være funktionsdygtig under alle miljøforhold, der regelmæssigt forekommer inden for territoriet af de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, navnlig ved lave omgivelsestemperaturer.
 3.4.
 Fabrikanten skal påvise, at emission af ammoniak i den gældende testcyklus i typegodkendelsesproceduren, når der anvendes et reagens, ikke overstiger en middelværdi på 10 ppm for alle motorkategorier.
 3.5.
 Hvis reagensbeholdere er monteret på eller tilsluttet en mobil ikke-vejgående maskine, skal der forefindes midler til udtagning af prøve af reagenset i beholderen. Prøvetagningspunktet skal være let tilgængeligt uden brug af specialværktøj eller særlige anordninger.
 3.6.
 Ud over de krav, der er indeholdt i punkt 3.2


text:
til 3.5 i dette bilag, finder de tekniske krav i tillæg A.1 til dette bilag anvendelse på motorer af kategori NRE og NRG.
 4. TEKNISKE KRAV VEDRØRENDE PARTIKELKONTROLFORANSTALTNINGER
 4.1.
 Dette punkt finder anvendelse på motorer i de underkategorier, der er omfattet af en PN-grænse i overensstemmelse med emissionsgrænserne i tillæg 2 til dette regulativ, der er udstyret med et partikelefterbehandlingssystem. I tilfælde, hvor NOx-kontrolsystemet og partikelkontrolsystemet har de samme fysiske komponenter (f.eks. samme substrat (SCR på filter), samme udstødningsgastemperatursensor), finder kravene i dette punkt ikke anvendelse på komponenter eller fejl, hvor den typegodkendende myndighed på grundlag af en begrundet vurdering fra fabrikanten konkluderer, at en partikelkontrolfejl inden for rammerne af dette punkt ville føre til en tilsvarende NOx-kontrolfejl inden for rammerne af punkt 3 i dette bilag.
 4.2.
 De detaljerede tekniske krav vedrørende kontrolforanstaltninger for forurenende partikler er fastsat i tillæg A.2 til dette bilag.
 TILLÆG A.1
 SUPPLERENDE TEKNISKE KRAV TIL NOX-KONTROLFORANSTALTNINGER FOR MOTORER AF KATEGORI NRE OG NRG, HERUNDER METODE TIL PÅVISNING AF DISSE STRATEGIER
 A.1.1. Indledning
 I dette tillæg fastsættes de supplerende krav til sikring af NOx-kontrolforanstaltningernes korrekte funktion. Det omfatter også krav til motorer, der med henblik på emissionsbegrænsning gør brug af et reagens i efterbehandlingssystemet. Typegodkendelsen gøres betinget af anvendelsen af de relevante bestemmelser om operatørvejledning, monteringsdokumentation, operatøradvarselssystem, ansporingssystem og frostbeskyttelse af reagens, som er angivet i dette tillæg.
 A.1.2. Generelle krav
 Motoren skal være udstyret med et diagnosticeringssystem for NOx-kontrol (NCD-system), der kan identificere NOx-kontrolfejl (NCM-fejl). Enhver motor, som er omfattet af dette punkt, skal udformes, konstrueres og monteres, således at det kan opfylde disse krav i motorens normale levetid og under normale anvendelsesbetingelser. Ved opfyldelsen af dette mål er det acceptabelt, at motorer, der har været i brug ud over deres emissionsholdbarhedsperiode som angivet i tillæg 3 til dette regulativ, udviser nogen forringelse med hensyn til funktionsdygtigheden og følsomheden af diagnosticeringssystemet for NOx-kontrol (NCD-systemet), således at de grænseværdier, der er angivet i dette bilag, kan overskrides, før advarsels- og/eller ansporingssystemet aktiveres.
 A.1.2.1. Påbudte oplysninger:
 A.1.2.1.1.
 Hvis emissionsbegrænsningssystemet kræver et reagens, skal dettes egenskaber, herunder type af reagens, oplysninger om koncentration af reagenset i opløsning, forhold vedrørende driftstemperatur og referencer til internationale standarder for sammensætning og kvalitet, angives af fabrikanten i henhold til tillæg A.3 til bilag 1.
 A.1.2.1.2.
 Der skal på typegodkendelsestidspunktet til den godkendende myndighed indgives detaljerede skriftlige oplysninger, der på fyldestgørende vis beskriver de funktionelle driftskarakteristika for operatøradvarselssystemet, jf. punkt A.1.4 i dette bilag, og operatøransporingssystemet, jf. punkt A.1.5 i dette bilag.
 A.1.2.1.3.
 Fabrikanten skal forsyne originaludstyrsfabrikanten med dokumentation med instruktioner om, hvorledes motoren skal installeres i den mobile ikke-vejgående maskine eller køretøj i klasse T, således at dens emissionsbegrænsningssystem og de mobile ikke-vejgående maskindele eller dele til køretøjer i klasse T fungerer i overensstemmelse med kravene i dette tillæg. Dokumentationen skal omfatte de detaljerede tekniske krav til motoren (software, hardware og kommunikation), der er nødvendige for korrekt montering af motoren i den mobile ikke-vejgående maskine eller køretøj i klasse T.
 A.1.2.2. Driftsforhold
 A.1.2.2.1.
 Overvågningen af reagensniveauet i beholderen skal finde sted


text:
under alle driftsforhold, hvor målingen er teknisk mulig (f.eks. under alle forhold, hvor et flydende reagens ikke er frosset).
 A.1.2.2.2.
 Frostbeskyttelsen af reagensen skal virke ved en omgivende temperatur på eller under 266 K (– 7 °C).
 A.1.2.2.3.
 Alle komponenter af diagnosticeringssystemet for NOx-kontrol, dog ikke komponenterne som anført i punkt A.1.2.2.1 og A.1.2.2.2 i dette bilag, skal som minimum være funktionsdygtige under de gældende kontrolbetingelser, der er fastsat i punkt 2.4 i dette bilag for hver motorkategori. Diagnosesystemet skal forblive funktionsdygtigt uden for dette interval, hvis det er teknisk muligt.
 A.1.2.3. Frostbeskyttelse af reagens
 A.1.2.3.1. Det er tilladt at anvende en opvarmet eller ikke-opvarmet reagensbeholder og -doseringssystem. Et opvarmet system skal opfylde kravene i punkt A.1.2.3.2.2 i dette bilag. Et ikke-opvarmet system skal opfylde kravene i punkt A.1.2.3.2.3 i dette bilag.
 A.1.2.3.1.1.
 Anvendelsen af ikke-opvarmet reagensbeholder og -doseringssystem skal anføres i de skriftlige instrukser til den mobile ikke-vejgående maskines eller køretøjet i klasse T's slutbruger.
 A.1.2.3.2. Reagensbeholder og -doseringssystem
 A.1.2.3.2.1. Hvis reagenset er frosset, skal reagenset være klar til brug højst 70 minutter efter start af motoren ved en omgivende temperatur på 266 K (- 7 °C).
 A.1.2.3.2.2. Konstruktionskriterier for et opvarmet system
 Et opvarmet system skal konstrueres på en sådan måde, at det opfylder funktionskravene i dette punkt A.1.2.3.2. ved prøvning efter den fastlagte procedure.
 A.1.2.3.2.2.1.
 Reagensbeholderen og reagensdoseringssystemet skal henstå ved 255 K (- 18 °C) i 72 timer, eller indtil reagenset er frosset til fast is, afhængigt af hvad der først indtræffer.
 A.1.2.3.2.2.2.
 Efter fordampningsperioden som omhandlet i punkt A.1.2.3.2.2.1. i dette bilag startes den mobile ikke-vejgående maskine/motor eller køretøjet/motoren i klasse T, hvorefter den arbejder ved en omgivelsestemperatur på 266 K (- 7 °C) eller derunder som følger:
 a)
 10 til 20 minutters tomgang efterfulgt af
 b)
 indtil 50 minutters drift ved ikke over 40 procent af nominel belastning.
 A.1.2.3.2.2.3.
 Efter afslutningen af prøvningsproceduren i punkt A.1.2.3.2.2.2 i dette bilag skal reagensdoseringssystemet være fuldt funktionsdygtigt.
 A.1.2.3.2.2.4.
 Evaluering af konstruktionskriterierne kan foretages i en kølerumsprøvningscelle med en hel mobil ikke-vejgående maskine eller køretøj i klasse T eller med dele, der er repræsentative for dem, der skal monteres på en sådan maskine/et sådant køretøj, eller den kan baseres på driftsprøvninger af maskinen/køretøjet.
 A.1.2.3.2.3. Aktivering af operatøradvarselssystem og ansporingssystem for et ikke-opvarmet system
 A.1.2.3.2.3.1.
 Operatøradvarselssystemet i punkt 4 i dette bilag skal aktiveres, hvis der ikke finder nogen reagensdosering sted ved en omgivende temperatur på ≤ 266 K (- 7 °C).
 A.1.2.3.2.3.2.
 Systemet med kraftig ansporing som omhandlet i punkt A.1.5.4 i dette bilag skal aktiveres, hvis der ikke finder nogen reagensdosering sted ved en omgivende temperatur på ≤ 266 K (– 7 °C) senest 70 minutter efter start af køretøjet.
 A.1.2.4. Diagnosticeringskrav
 A.1.2.4.1 Diagnosticeringssystemet for NOx-kontrol (NCD-systemet) skal kunne identificere de fejl i NOx-kontrollen (NCM-fejl) ved hjælp af diagnosefejlkoder (DTC-koder), der er lagret i computerens hukommelse, og skal på anmodning kunne kommunikere disse informationer eksternt (off-board).
 A.1.2.4.2 Krav til diagnosefejlkoder (DTC)
 A.1.2.4.2.1
 NCD-systemet skal registre en DTC-kode for hver særskilt fejl i NOx-kontrollen (NCM).
 A.1.2.4.2.2
 NCD-systemet skal


text:
senest 60 minutter efter motorstart afgøre, om der er en detekterbar fejl til stede. På dette tidspunkt skal der lagres en »bekræftet og aktiv«DTC-kode, og advarselssystemet skal aktiveres i overensstemmelse med punkt A.1.4 i dette bilag.
 A.1.2.4.2.3
 I tilfælde, hvor der kræves mere end 60 minutters driftstid for at monitorerne nøjagtigt detekterer og bekræfter en NCM-fejl (f.eks. monitorer, der bruger statistiske modeller, eller med hensyn til den mobile ikke-vejgående maskines eller køretøjet i klasse T's væskeforbrug) kan den typegodkendende myndighed tillade en længere overvågningsperiode, hvis fabrikanten begrunder behovet for en længere periode (f.eks. tekniske overvejelser, forsøgsresultater, fabrikserfaringer osv.).
 A.1.2.4.3. Krav i forbindelse med sletning af diagnosefejlkoder (DTC)
 a)
 DTC-koder må ikke slettes i computerhukommelsen af NCD-systemet selv, før den fejl, der gav anledning til DTC-koden er blevet afhjulpet.
 b)
 NCD-systemet må slette alle DTC-koder efter anmodning fra et proprietært scannings- eller vedligeholdelsesværktøj, som leveres af motorfabrikanten på anmodning, eller ved hjælp af en kode leveret af motorfabrikanten.
 A.1.2.4.4. Et NCD-system må ikke programmeres eller på anden måde konstrueres til helt eller delvist at deaktivere på basis af den mobile ikke-vejgående maskines alder eller i løbet af motorens faktiske levetid, og systemet må heller ikke indeholde nogen algoritme eller strategi, der er konstrueret til at reducere NCD-systemets effektivitet med tiden.
 A.1.2.4.5. Alle reprogrammerbare computerkoder eller driftsparametre for NCD-systemet skal være modstandsdygtige over for uautoriserede indgreb.
 A.1.2.4.6. NCD-motorfamilie
 Fabrikanten er ansvarlig for at bestemme sammensætningen af en NCD-motorfamilie. En gruppering af motorer inden for en NCD-motorfamilie skal baseres på et velbegrundet teknisk skøn og skal godkendes af den typegodkendende myndighed.
 Motorer, som ikke tilhører samme motorfamilie, kan godt tilhøre samme NCD-motorfamilie.
 A.1.2.4.6.1. Parametre ved definering af en NCD-emissionsfamilie
 En NCD-motorfamilie karakteriseres ved de grundlæggende konstruktionsparametre, som skal være fælles for alle motorer i familien.
 For at motorer kan betragtes som tilhørende samme NCD-motorfamilie, skal de have følgende grundlæggende parametre til fælles:
 a)
 emissionsbegrænsende systemer
 b)
 metoder til NCD-overvågning
 c)
 kriterier for NCD-overvågning
 d)
 overvågningsparametre (f.eks. frekvens).
 Disse fælles parametre skal påvises af fabrikanten ved relevant teknisk demonstration eller andre hensigtsmæssige procedurer og skal godkendes af den godkendende myndighed.
 Fabrikanten kan anmode den typegodkendende myndighed om at godkende mindre forskelle i NCD-systemets metoder til overvågning/diagnosticering som følge af variationer i motorkonfigurationer, når disse metoder af fabrikanten anses for at være ensartede og kun adskiller sig fra hinanden for at tilpasse sig de pågældende komponenters specifikke karakteristika (f.eks. størrelse, udstødningsgasstrøm osv.) eller deres ligheder er baseret på et velbegrundet teknisk skøn.
 A.1.3. Vedligeholdelseskrav
 A.1.3.1.
 Originaludstyrsfabrikanten skal levere skriftlige anvisninger om emissionsbegrænsningssystemet og dets korrekte drift til alle slutbrugere af mobile ikke-vejgående maskiner eller køretøjer i klasse T i henhold til tillæg 6 til dette regulativ.
 A.1.4. Operatøradvarselssystem
 A.1.4.1.
 Den mobile ikke-vejgående maskine eller køretøjet i klasse T skal omfatte et operatøradvarselssystem, der bruger visuelle alarmer, som informerer operatøren, hvis der detekteres et lavt reagensniveau, forkert reagenskvalitet, afbrydelse af dosering eller fejl af den type, der er angivet i punkt A.1.9 i dette bilag, og som vil føre til aktivering af operatøransporingssystemet, hvis de ikke


text:
afhjælpes i tide. Advarselssystemet skal også være aktivt, når operatøransporingssystemet som beskrevet i A.1.5 i dette bilag er aktiveret.
 A.1.4.2.
 Advarslen må ikke være den samme som den advarsel, der anvendes til at angive fejlfunktion eller anden motorvedligeholdelse, men må dog godt anvende samme advarselssystem.
 A.1.4.3.
 Operatøradvarselssystemet kan bestå af en eller flere lamper eller visning af korte meddelelser, som f.eks. kan omfatte meddelelser, der klart angiver:
 a)
 tilbageværende tid før aktivering af ansporinger på lavt niveau eller kraftige ansporinger
 b)
 omfanget af ansporing på lavt niveau og/eller kraftig ansporing, f.eks. hvor meget drejningsmomentet reduceres med
 c)
 de forhold, under hvilke hindringerne for den mobile ikke-vejgående maskines eller køretøjet i klasse T's drift kan ophæves.
 Når der vises meddelelser, kan det system, der bruges til at vise disse meddelelser, være det samme system, som det der bruges til andre vedligeholdelsesformål.
 A.1.4.4.
 Efter fabrikantens valg kan advarselssystemet indbefatte en akustisk komponent til at advare operatøren. Operatøren må gerne kunne slå akustiske alarmer fra.
 A.1.4.5.
 Operatøradvarselssystemet skal aktiveres som beskrevet i henholdsvis punkt A.1.2.3.3.1, A.1.6.2, A.1.7.2, A.1.8.4, og A.1.9.3 i dette bilag.
 A.1.4.6.
 Operatøradvarselssystemet skal deaktiveres, når de forhold, der medførte dets aktivering, ikke længere er til stede. Operatøradvarselssystemet må ikke deaktiveres automatisk, uden at årsagen til dets aktivering er blevet afhjulpet.
 A.1.4.7.
 Advarselssystemet kan afbrydes midlertidigt af andre advarselssignaler, der giver vigtige sikkerhedsrelaterede meddelelser.
 A.1.4.8.
 Punkt A.1.11 i dette bilag indeholder en nærmere beskrivelse af procedurerne for aktivering og deaktivering af operatøradvarselssystemet.
 A.1.4.9.
 Fabrikanten skal som led i ansøgningen om godkendelse i henhold til dette regulativ foretage en demonstration af operatøradvarselssystemet, jf. punkt A.1.10 i dette bilag.
 A.1.5. Operatøransporingssystem
 A.1.5.1. Maskinen skal omfatte et operatøransporingssystem baseret på ét af følgende principper:
 A.1.5.1.1.
 et tofaset ansporingssystem startende med ansporing på lavt niveau (funktionsbegrænsning) efterfulgt af en kraftig ansporing (effektiv forhindring af den mobile ikke-vejgående maskines eller køretøjet i klasse T's drift)
 A.1.5.1.2.
 et enfaset system med kraftig ansporing (effektiv forhindring af den mobile ikke-vejgående maskines eller køretøjet i klasse T's drift) aktiveret under betingelserne for et system med ansporing på lavt niveau som angivet i punkt A.1.6.3.1, A.1.7.3.1, A.1.8.4.1 og A.1.9.4.1 i dette bilag.
 I tilfælde af at fabrikanten vælger at slukke motoren for at opfylde kravet om enfaset kraftig ansporing skal ansporing for reagensniveau efter fabrikantens valg aktiveres under betingelserne i punkt A.1.6.3.2 i dette bilag i stedet for betingelserne i punkt A.1.6.3.1 i dette bilag.
 A.1.5.2. Motoren kan udstyres med et middel til frakobling af operatøransporingen, hvis det opfylder kravene i punkt A.1.5.2.1 i dette bilag.
 A.1.5.2.1.
 Motoren kan udstyres med et middel til midlertidig frakobling af operatøransporingen i en nødsituation erklæret af en national eller regional regering, en sådan regerings nødtjenester eller væbnede styrker.
 A.1.5.2.1.1.
 Alle følgende betingelser finder anvendelse, når et middel til midlertidig frakobling af operatøransporingen i en nødsituation er monteret på en motor:
 a)
 Den maksimale driftsperiode, i hvilken ansporingen deaktiveres af operatøren, må højst være 120 timer.
 b)
 Aktiveringsmetoden skal være konstrueret til at forhindre utilsigtet aktivering ved at kræve en dobbelt frivillig handling og


text:
skal være tydeligt mærket, som et minimum, med advarslen »KUN TIL BRUG I NØDSITUATIONER«.
 c)
 Frakoblingen skal deaktivere automatisk efter perioden på 120 timer, og der skal være et middel for operatøren til manuelt at deaktivere frakoblingen, hvis nødsituationen er ovre.
 d)
 Når perioden på 120 timers drift er udløbet, skal det ikke længere være muligt at deaktivere ansporingen, medmindre midlerne til at deaktivere er blevet genaktiveret ved input af en fabrikants midlertidige sikkerhedskode eller omkonfigurering af motorens ECU, foretaget af en kvalificeret servicetekniker, eller et tilsvarende sikkerhedselement, som er unikt for hver enkelt motor.
 e)
 Frakoblingsaktiveringernes samlede antal og samlede varighed skal registreres i en ikkeflygtig elektronisk hukommelse på en måde, der sikrer, at oplysningerne ikke forsætligt kan slettes. Det skal være muligt for de nationale tilsynsmyndigheder at læse disse registre med et scanningsværktøj.
 f)
 Informationsmappen, jf. bilag 1, indeholder en beskrivelse af forbindelsen og metoden til udlæsning af de registreringer, der er omhandlet i litra e).
 g)
 Fabrikanten skal opbevare en fortegnelse over enhver anmodning om genaktivering af midlerne til midlertidig frakobling af operatøransporingen og skal stille disse registre til rådighed for den kontraherende parts myndigheder ved anmodning herom.
 A.1.5.3. System med ansporing på lavt niveau
 A.1.5.3.1.
 Systemet med ansporing på lavt niveau skal aktiveres efter indtrædelse af en af betingelserne angivet i punkt A.1.6.3.1, A.1.7.3.1, A.1.8.4.1 og A.1.9.4.1 i dette bilag.
 A.1.5.3.2.
 Systemet med ansporing på lavt niveau skal gradvis begrænse motorens maksimale drejningsmoment i hele motorens hastighedsområde med mindst 25 procent mellem omdrejningstallet ved maksimalt drejningsmoment og regulatorens »breakpoint«som vist i figur A.9-1. Drejningsmomentet skal reduceres med mindst 1 procent i minuttet.
 A.1.5.3.3.
 Andre ansporingssystemer, der over for den typegodkendende myndighed påvises at have samme eller højere ansporingsgrad, kan anvendes.
 Figur A.9-1
 Momentbegrænsning i system med ansporing på lavt niveau
 Tekst af billedet
 Drejningsmoment
 75% spidsdrej - ningsmoment
 reduktion
 Belastningsreduktion
 maksimalt drejningsmoment ved regulatorens breakpoint
 Spidsdrejning smoment
 Regulatorens breakpoint
 Hastighed
 A.1.5.4. System med kraftig ansporing
 A.1.5.4.1.
 Systemet med kraftig ansporing skal aktiveres efter indtrædelse af en af betingelserne angivet i punkt A.1.2.3.3.2, A.1.6.3.2, A.1.7.3.2, A.1.8.4.2 og A.1.9.4.2 i dette bilag.
 A.1.5.4.2.
 Systemet med kraftig ansporing skal reducere den mobile ikke-vejgående maskines anvendelighed så meget, at det er tilstrækkeligt tabsgivende til, at operatøren afhjælper alle problemer omhandlet i punkt A.1.6 til A.1.9 i dette bilag. Følgende strategier er acceptable:
 A.1.5.4.2.1.
 Motorens drejningsmoment mellem omdrejningstallet ved maksimalt drejningsmoment og regulatorens breakpoint skal reduceres gradvis fra drejningsmomentet ved ansporing på lavt niveau, jf. fig. A.9-1, med mindst 1 % pr. minut indtil 50 % af det maksimale drejningsmoment eller derunder, og motorhastigheden skal – for motorer med konstant hastighed – gradvis reduceres til 60 % af den nominelle hastighed eller derunder inden for samme periode som reduktionen af drejningsmomentet, som vist i figur A.9-2.
 Figur A.9-2
 Momentbegrænsning i system med kraftig ansporing
 Tekst af billedet
 50% drejningsmoment 0,6*nrated
 drejningsmoment (Nm)
 drejningsmoment
 n rated
 hastig hed
 A.1.5.4.2.2.
 Andre ansporingssystemer, der over for den typegodkendende myndighed påvises at have samme eller højere ansporingsgrad, kan anvendes.
 A.1.5.5. Af sikkerhedshensyn og for at


text:
give mulighed for selvhelbredelsesdiagnosticering er det tilladt at anvende en »override«-funktion til frigivelse af fuld motoreffekt, forudsat at denne
 a)
 højst er aktiv i 30 minutter og
 b)
 er begrænset til 3 aktiveringer i hver periode, i hvilken operatøransporingssystemet er aktivt.
 A.1.5.6. Operatøransporingssystemet skal deaktiveres, når de forhold, der medførte dets aktivering, ikke længere er til stede. Operatøransporingssystemet må ikke deaktiveres automatisk, uden at årsagen til dets aktivering er blevet afhjulpet.
 A.1.5.7. Punkt A.1.11. i dette bilag indeholder en nærmere beskrivelse af procedurerne for aktivering og deaktivering af operatøransporingssystemet.
 A.1.5.8. Fabrikanten skal som led i ansøgningen om godkendelse i henhold til dette regulativ foretage en demonstration af operatøransporingssystemet, jf. punkt A.1.10. i dette bilag.
 A.1.6. Reagensmængde
 A.1.6.1. Reagensindikator
 Den mobile ikke-vejgående maskine skal være udstyret med en indikator, der tydeligt informerer operatøren om reagensniveauet i reagensbeholderen. Reagensindikatoren skal som minimum kontinuerligt angive reagensniveauet, når operatøradvarselssystemet som omhandlet i punkt A.1.4 i dette bilag er aktiveret. Reagensindikatoren kan være udformet med analog eller digital visning og kan vise niveauet som en brøkdel af den fulde reagensbeholders kapacitet, den resterende mængde reagens eller det skønnede resterende antal driftstimer.
 A.1.6.2. Aktivering af operatøradvarselssystemet
 A.1.6.2.1.
 Operatøradvarselssystemet i punkt A.1.4 i dette bilag skal aktiveres, når reagensniveauet falder til under 10 % af reagensbeholderens kapacitet eller en højere procentsats efter fabrikantens valg.
 A.1.6.2.2.
 Den afgivne advarsel skal, i sammenhæng med reagensindikatoren, være tilstrækkelig klar til, at operatøren forstår, at reagensniveauet er lavt. Hvis advarselssystemet omfatter et visningssystem for meddelelser, skal den visuelle advarsel vise en meddelelse, der angiver lavt reagensniveau. (f.eks. »lavt urea-niveau«, »lavt AdBlue-niveau«eller »lavt reagensniveau«).
 A.1.6.2.3.
 Operatøradvarselssystemet behøver ikke i starten at være permanent aktiveret, men advarslen skal stige i intensitet, således at den er konstant aktiveret, efterhånden som reagensniveauet nærmer sig en meget lille brøkdel af reagensbeholderens kapacitet og det punkt, hvor operatøransporingssystemet aktiveres. Det skal kulminere i en operatøradvarsel på et niveau, som vælges af fabrikanten, men som er tilstrækkelig mere tydelig ved det punkt, hvor operatøransporingssystemet omhandlet i punkt A.1.6.3 i dette bilag aktiveres, end ved første aktivering.
 A.1.6.2.4.
 Den kontinuerlige advarsel må ikke let kunne deaktiveres eller ignoreres. Hvis advarselssystemet omfatter et system til visning af meddelelser, skal der vises en tydelig meddelelse (f.eks. »påfyld urea«, »påfyld AdBlue«eller »påfyld reagens«). Den kontinuerlige advarsel kan afbrydes midlertidigt af andre advarselssignaler, der giver vigtige sikkerhedsrelaterede meddelelser.
 A.1.6.2.5.
 Det må ikke være muligt at afbryde operatøradvarselssystemet, før der er påfyldt reagens til et niveau, der ikke udløser aktivering.
 A.1.6.3. Aktivering af operatøransporingssystemet
 A.1.6.3.1.
 Ansporingssystemet på lavt niveau som beskrevet i punkt A.1.5.3 i dette bilag skal aktiveres, hvis niveauet i reagensbeholderen falder til under 2,5 % af dens nominelle fulde kapacitet, eller en højere procentsats efter fabrikantens valg.
 A.1.6.3.2.
 Systemet med kraftig ansporing som beskrevet i punkt A.1.5.4 i dette bilag skal aktiveres, hvis reagensbeholderen er tom, dvs. når doseringssystemet ikke kan hente yderligere reagens fra beholderen, eller befinder sig på ethvert niveau under 2,5 procent af dens nominelle fulde kapacitet, efter fabrikantens valg.
 A.1.6.3.3.
 Med undtagelse af bestemmelserne i punkt A.1.5.5.


text:
i dette bilag må det ikke være muligt at afbryde systemet med ansporing på lavt niveau eller med kraftig ansporing, før der er sket påfyldning af reagens til et niveau, der ikke udløser aktivering.
 A.1.7. Overvågning af reagenskvaliteten
 A.1.7.1. Motoren eller den mobile ikke-vejgående maskine eller køretøjet i klasse T skal være forsynet med et middel til at bestemme tilstedeværelsen af et ukorrekt reagens i en mobil ikke-vejgående maskine eller et køretøj i klasse T.
 A.1.7.1.1.
 Fabrikanten skal fastsætte en acceptabel minimumsreagenskoncentration (CDmin), som resulterer i NOx-udstødningsemissioner, der ikke overstiger den laveste af enten den gældende NOx-grænseværdi ganget med 2,25 eller den gældende NOx-grænseværdi plus 1,5 g/kWh. For motorunderkategorier med en kombineret HC- og NOx-grænse skal den gældende NOx-grænseværdi for så vidt angår anvendelsen af dette punkt være den kombinerede grænseværdi for HC og NOx reduceret med 0,19 g/kWh.
 A.1.7.1.1.1.
 Værdien af CDmin som angivet af fabrikanten skal anvendes under den demonstration, der er omhandlet i punkt A.1.13 i dette bilag, og registreres i den udvidede dokumentationspakke som omhandlet i tillæg A.3 til bilag 1.
 A.1.7.1.2.
 Enhver reagenskoncentration, der er lavere end CDmin, skal detekteres og, for så vidt angår punkt A.1.7.1 i dette bilag, betragtes som ukorrekt reagens.
 A.1.7.1.3.
 En særlig tæller (»reagenskvalitetstælleren«) skal overvåge reagenskvaliteten. Reagenskvalitetstælleren skal tælle antallet af motordriftstimer med et ukorrekt reagens.
 A.1.7.1.3.1.
 Som en valgfri løsning kan fabrikanten samle reagenskvalitetsfejl og en eller flere af de fejl, der er anført i punkt A.1.8 og A.1.9 i dette bilag, i en gruppe i en enkelt tæller.
 A.1.7.1.4.
 Punkt A.1.11 i dette bilag indeholder en nærmere beskrivelse af kriterierne og mekanismerne for aktivering og deaktivering af reagenskvalitetstælleren.
 A.1.7.2. Aktivering af operatøradvarselssystemet
 Når overvågningssystemet bekræfter, at reagenskvaliteten er ukorrekt, skal operatøradvarselssystemet som beskrevet i punkt A.1.4 aktiveres. Hvis advarselssystemet omfatter et system til visning af meddelelser, skal det vise en meddelelse om årsagen til advarslen (f.eks. »ukorrekt urea detekteret«, »ukorrekt AdBlue detekteret«eller »ukorrekt reagens detekteret«).
 A.1.7.3. Aktivering af operatøransporingssystemet
 A.1.7.3.1.
 Systemet med ansporing på lavt niveau som beskrevet i punkt A.1.5.3 i dette bilag skal aktiveres, hvis reagenskvaliteten ikke afhjælpes inden for højst 10 motordriftstimer efter aktiveringen af operatøradvarselssystemet som beskrevet i punkt A.1.7.2 i dette bilag.
 A.1.7.3.2.
 Systemet med kraftig ansporing som beskrevet i punkt A.1.5.4 i dette bilag skal aktiveres, hvis reagenskvaliteten ikke afhjælpes inden for højst 20 motordriftstimer efter aktiveringen af operatøradvarselssystemet som beskrevet i punkt A.1.7.2 i dette bilag.
 A.1.7.3.3.
 Antallet af timer før aktivering af ansporingssystemerne skal i overensstemmelse med den mekanisme, der er beskrevet i A.1.11 i dette bilag, nedsættes i tilfælde af gentagen optræden af fejlen.
 A.1.8. Reagensdoseringsaktivitet
 A.1.8.1. Motoren skal omfatte et middel til at bestemme, om doseringen er afbrudt.
 A.1.8.2. Reagensdoseringsaktivitetstæller
 A.1.8.2.1.
 En bestemt tæller skal afsættes til doseringsaktivitet (»doseringsaktivitetstæller«). Tælleren skal tælle antallet af motordriftstimer, hvor reagensdoseringsaktiviteten har været afbrudt. Dette er dog ikke påkrævet, hvis en sådan afbrydelse er udløst af motorens elektroniske styreenhed, fordi den mobile ikke-vejgående maskines eller køretøjet i klasse T's driftsbetingelser er af en sådan art, at deres emissionspræstation ikke kræver reagensdosering.


text:
A.1.8.2.1.1.
 Som en valgfri løsning kan fabrikanten samle reagensdoseringsfejl og en eller flere af de fejl, der er anført i punkt A.1.7 og A.1.9 i dette bilag, i en gruppe i en enkelt tæller.
 A.1.8.2.2.
 Punkt A.1.11 i dette bilag indeholder en nærmere beskrivelse af kriterierne og mekanismerne for aktivering og deaktivering af reagensdoseringstælleren.
 A.1.8.3.
 Aktivering af operatøradvarselssystemet
 Det operatøradvarselssystem, der er beskrevet i punkt A.1.4 i dette bilag, skal aktiveres i tilfælde af afbrydelse af doseringen, hvor doseringsaktivitetstælleren fungerer i overensstemmelse med punkt A.1.8.2.1 i dette bilag. Hvis advarselssystemet omfatter et system for visning af meddelelser, skal det vise en meddelelse om årsagen til advarslen (f.eks. »ureafejldosering«, »AdBlue-fejldosering«eller »reagensfejldosering«).
 A.1.8.4. Aktivering af operatøransporingssystemet
 A.1.8.4.1.
 Systemet med ansporing på lavt niveau som beskrevet i punkt A.1.5.3 i dette bilag skal aktiveres, hvis en afbrydelse af reagensdoseringen ikke afhjælpes inden for højst 10 motordriftstimer efter aktiveringen af operatøradvarselssystemet som beskrevet i punkt A.1.8.3 i dette bilag.
 A.1.8.4.2.
 Systemet med kraftig ansporing som beskrevet i punkt A.1.5.4 i dette bilag skal aktiveres, hvis en afbrydelse af reagensdoseringen ikke afhjælpes inden for højst 20 motordriftstimer efter aktiveringen af operatøradvarselssystemet som beskrevet i punkt A.1.8.3 i dette bilag.
 A.1.8.4.3.
 Antallet af timer før aktivering af ansporingssystemerne skal i overensstemmelse med den mekanisme, der er beskrevet i A.1.11 i dette bilag, nedsættes i tilfælde af gentagen optræden af fejlen.
 A.1.9. Andre fejl, der kan skyldes uautoriserede indgreb
 A.1.9.1. Ud over reagensniveauet i reagensbeholderen, reagenskvaliteten og afbrydelse af doseringen skal følgende fejl overvåges, fordi de kan skyldes uautoriserede indgreb:
 a)
 fejl i diagnosticeringssystemet for NOx-kontrol (NCD-system) som beskrevet i punkt A.1.9.2.1 i dette bilag
 b)
 fejl i udstødningsrecirkulationsventilen (EGR), jf. punkt A.1.9.2.2 i dette bilag.
 A.1.9.2. Overvågningskrav og tællere
 A.1.9.2.1. NCD-systemet
 A.1.9.2.1.1.
 Diagnosticeringssystemet for NOx-kontrol (NCD-system) skal overvåges for elektriske fejl og for fjernelse eller deaktivering af enhver føler, der forhindrer, at systemet diagnosticerer andre af de fejl, der er nævnt i punkt A.1.6 til A.1.8 (komponentovervågning) i dette bilag.
 En ikke-udtømmende liste over følere, der påvirker diagnosticeringsevnen, er de følere, der direkte måler NOx-koncentrationen, følere for ureakvaliteten, følere for omgivelsestemperatur samt følere, der anvendes til overvågning af reagensdoseringsaktivitet, reagensniveau eller reagensforbrug.
 A.1.9.2.1.2.
 Der skal forefindes en særlig tæller for hver overvågningsfejl. NCD-system-tællerne skal tælle antallet af motordriftstimer, hvor det er bekræftet, at DTC'en for en fejl i NCD-systemet er aktiv. Forskellige NCD-systemfejl kan grupperes i en enkelt tæller.
 A.1.9.2.1.2.1.
 Fabrikanten kan samle fejl i NCD-systemet med en eller flere af de fejl, der er anført i punkt A.1.7, A.1.8 og A.1.9.2.2 i dette bilag i en gruppe i en enkelt tæller.
 A.1.9.2.1.3.
 Punkt A.1.11 i dette bilag indeholder en nærmere beskrivelse af kriterierne og mekanismerne for aktivering og deaktivering af NCD-systemtællere(n).
 A.1.9.2.2. EGR-ventil
 A.1.9.2.2.1.
 EGR-systemet skal overvåges for en hindret EGR-ventil.
 A.1.9.2.2.2.
 Der skal forefindes en særlig tæller for en hindret EGR-ventil. EGR-ventil-tælleren skal tælle antallet af motordriftstimer, hvor det er bekræftet, at den DTC, der er knyttet til en EGR-ventil, hvis korrekte funktion er hindret, er aktiv.
 A.1.9.2.2.2.1.
 Fabrikanten kan samle fejl, hvor EGR-ventilen


text:
er ude af funktion, og en eller flere af de fejl, der er anført i punkt A.1.7, A.1.8 og A.1.9.2.1 i dette bilag, i en gruppe i en enkelt tæller.
 A.1.9.2.2.3.
 Punkt A.1.11 i dette bilag indeholder en nærmere beskrivelse af kriterierne og mekanismerne for aktivering og deaktivering af EGR-ventil-tælleren.
 A.1.9.3. Aktivering af operatøradvarselssystemet
 Operatøradvarselssystemet som beskrevet i punkt 4 skal aktiveres, hvis en af de fejl, der er omhandlet i punkt A.1.9.1 i dette bilag, optræder, og skal angive, at der hurtigt skal foretages en reparation. Hvis advarselssystemet omfatter et system til visning af meddelelser, skal det vise en meddelelse om årsagen til advarslen (f.eks. »reagensdoseringsventil afbrudt«eller »kritisk emissionsfejl«).
 A.1.9.4. Aktivering af operatøransporingssystemet
 A.1.9.4.1.
 Systemet med ansporing på lavt niveau som beskrevet i punkt A.1.5.3 i dette bilag skal aktiveres, hvis en fejl angivet i punkt A.1.9.1 i dette bilag ikke afhjælpes inden for højst 36 motordriftstimer efter aktiveringen af operatøradvarselssystemet i punkt A.1.9.3 i dette bilag.
 A.1.9.4.2.
 Systemet med kraftig ansporing som beskrevet i punkt A.1.5.4 i dette bilag skal aktiveres, hvis en fejl angivet i punkt A.1.9.1 i dette bilag ikke afhjælpes inden for højst 100 motordriftstimer efter aktiveringen af operatøradvarselssystemet i punkt A.1.9.3 i dette bilag.
 A.1.9.4.3.
 Antallet af timer før aktivering af ansporingssystemerne skal i overensstemmelse med den mekanisme, der er beskrevet i punkt A.1.11 i dette bilag, nedsættes i tilfælde af gentagen optræden af fejlen.
 A.1.9.5. Som et alternativ til overvågningskravene i punkt A.1.9.2 i dette bilag kan fabrikanten overvåge for svigt ved anvendelse af en NOx-sensor placeret i udstødningssystemet. I så fald
 a)
 må den NOx-værdi, hvorved en NCM-fejl konstateres, ikke overskride den laveste af enten den gældende NOx-grænseværdi ganget med 2,25 eller den gældende NOx-grænseværdi plus 1,5 g/kWh. For motorunderkategorier med en kombineret HC- og NOx-grænse, skal den gældende NOx-grænseværdi for så vidt angår anvendelsen af dette punkt være den kombinerede grænseværdi for HC og NOx reduceret med 0,19 g/kWh
 b)
 kan en enkelt advarsel anvendes, herunder – hvor der anvendes meddelelser – angivelsen »for høj NOx-værdi — tilgrundliggende årsag ukendt«
 c)
 skal det højeste antal motordriftstimer mellem aktiveringen af operatøradvarselssystemet og aktiveringen af systemet med ansporing på lavt niveau i punkt A.1.9.4.1 i dette bilag reduceres til 10
 d)
 skal det højeste antal motordriftstimer mellem aktiveringen af operatøradvarselssystemet og aktiveringen af systemet med kraftig ansporing i punkt A.1.9.4.2 i dette bilag reduceres til 20.
 A.1.10. Påvisningskrav
 A.1.10.1. Generelt
 Overensstemmelse med kravene i dette tillæg skal påvises i forbindelse med typegodkendelsen ved udførelse af følgende demonstrationer som illustreret i tabel A.9-1 og nærmere beskrevet i punkt A.1.10 i dette bilag:
 a)
 en demonstration af aktiveringen af advarselssystemet
 b)
 i givet fald en demonstration af aktiveringen af systemet med ansporing på lavt niveau
 c)
 en demonstration af aktiveringen af systemet med kraftig ansporing.
 A.1.10.2. Motorfamilier og NCD-motorfamilier
 En motorfamilies eller en NCD-motorfamilies overensstemmelse med kravene i punkt A.1.10. i dette bilag kan påvises ved prøvning af en af motorerne i motorfamilien, forudsat at fabrikanten over for den typegodkendende myndighed påviser, at de overvågningssystemer,


text:
der er nødvendige for overensstemmelse med kravene i dette tillæg, er tilsvarende inden for familien.
 A.1.10.2.1.
 Påvisningen af, at overvågningssystemer i andre motorer i NCD-motorfamilien er tilsvarende, kan foretages ved at forelægge elementer som algoritmer, funktionsanalyser osv. for de typegodkendende myndigheder.
 A.1.10.2.2.
 Prøvningsmotoren udvælges af fabrikanten med den typegodkendende myndigheds samtykke. Den kan, men skal ikke være stammotoren i den pågældende motorfamilie.
 A.1.10.2.3.
 Hvis motorer i en motorfamilie tilhører en NCD-motorfamilie, der allerede er blevet typegodkendt i henhold til punkt A.1.10.2.1 (figur A.9-3) i dette bilag, anses denne motorfamilies overensstemmelse for at være påvist uden yderligere prøvning, forudsat at fabrikanten over for den godkendende myndighed påviser, at de overvågningssystemer, der er nødvendige for overensstemmelse med kravene i dette tillæg, er tilsvarende inden for de pågældende motorfamilier og NCD-motorfamilier.
 Tabel A.9-1
 Illustration af indholdet af demonstrationsprocessen i overensstemmelse med bestemmelserne i punkt A.1.10.3. og A.1.10.4
 Mekanisme
 Elementer i demonstrationen
 Aktivering af advarselssystem som angivet i punkt A.1.10.3 i dette bilag
 —
 2 aktiveringsprøvninger (inkl. manglende reagens)
 —
 Supplerende demonstrationselementer, når dette er hensigtsmæssigt
 Aktivering af systemet med ansporing på lavt niveau som angivet i punkt A.1.10.4 i dette bilag
 —
 2 aktiveringsprøvninger (inkl. manglende reagens)
 —
 Supplerende demonstrationselementer, når dette er hensigtsmæssigt
 —
 1 prøvning af reduktion af drejningsmoment
 Aktivering af systemet med kraftig ansporing som angivet i punkt A.1.10.4 i dette bilag
 —
 2 aktiveringsprøvninger (inkl. manglende reagens)
 —
 Supplerende demonstrationselementer, når dette er hensigtsmæssigt
 Figur A.9-3
 Tidligere påvist overensstemmelse af en NCD-motorfamilie
 Tekst af billedet
 Overensstemmelse af motorfamilie 1 betragtes som påvist
 Overensstemmelse af NCD - motorfamlie 1 er blevet påvist for motorfamilie 2
 Motor- familie 1
 Motor- familie 2
 NCD motorfamilie 1
 A.1.10.3. Demonstration af aktiveringen af advarselssystemet
 A.1.10.3.1. Overensstemmelse for advarselssystemets aktivering skal påvises ved udførelse af to prøvninger: manglende reagens og én fejlkategori omhandlet i punkt A.1.7, A.1.8 eller A.1.9 i dette bilag.
 A.1.10.3.2. Udvælgelse af de fejl, der skal foretages prøvninger på, jf punkt A.1.7, A.1.8 eller A.1.9 i dette bilag.
 A.1.10.3.2.1.
 Den typegodkendende myndighed udvælger en fejlkategori. Udvælges en fejl fra punkt A.1.7 eller A.1.9 i dette bilag, finder de yderligere krav i henhold til punkt A.1.10.3.2.2 eller A.1.10.3.2.3 i dette bilag anvendelse.
 A.1.10.3.2.2.
 Ved demonstration af aktiveringen af advarselssystemet i tilfælde af ukorrekt reagenskvalitet skal der vælges et reagens med en fortynding af den aktive ingrediens mindst svarende til den fortynding, der er meddelt af fabrikanten i henhold til kravene i punkt A.1.7 i dette bilag.
 A.1.10.3.2.3.
 Ved demonstration af aktivering af advarselssystemet i tilfælde af fejl, der kan skyldes uautoriserede indgreb, og som er defineret i punkt A.1.9 i dette bilag, skal udvælgelsen ske i overensstemmelse med følgende krav:
 A.1.10.3.2.3.1.
 Fabrikanten skal for den typegodkendende myndighed forelægge en liste over sådanne potentielle fejl.
 A.1.10.3.2.3.2.
 Den fejl, som prøvningen skal vedrøre, udvælges af den typegodkendende myndighed fra den liste, der er omhandlet i punkt A.1.10.3.2.3.1 i dette bilag.
 A.1.10.3.3. Påvisning:
 A.1.10.3.3.1. Ved denne demonstration skal der udføres en separat prøvning for manglende reagens og fejlen som udvalgt i punkt A.1.10.3.2 i dette bilag.


text:
A.1.10.3.3.2. Ved en prøvning må der ikke være andre fejl end den, som prøvningen vedrører.
 A.1.10.3.3.3. Før prøvningen påbegyndes, skal alle DTC'er være slettet.
 A.1.10.3.3.4. Efter anmodning fra fabrikanten og efter aftale med den typegodkendende myndighed kan de fejl, for hvilke der foretages prøvninger, simuleres.
 A.1.10.3.3.5. Detektering af andre fejl end manglende reagens
 For andre fejl end manglende reagens, når først fejlen er installeret eller simuleret, skal detekteringen af den pågældende fejl finde sted som følger:
 A.1.10.3.3.5.1.
 NCD-systemet skal reagere på introduktionen af en fejl, der af den typegodkendende myndighed er udvalgt som egnet i overensstemmelse med dette tillæg. Dette anses for at være påvist, hvis aktivering finder sted inden for to på hinanden følgende NCD-prøvningscyklusser i overensstemmelse med punkt A.1.10.3.3.7 i dette bilag.
 Når det er specificeret i overvågningsbeskrivelsen og godkendt af den typegodkendende myndighed, at en bestemt overvågningsenhed har brug for mere end to NCD-prøvningscyklusser til at færdiggøre overvågningen, kan antallet af NCD-prøvningscyklusser øges til 3 NCD-prøvningscyklusser.
 Hver enkel NCD-prøvningscyklus i demonstrationsprøvningen kan adskilles af en motorslukning. Den tid, der skal gå, før motoren startes igen, bestemmes under hensyntagen til evt. overvågning, der måtte finde sted efter slukning af motoren, og evt. nødvendige betingelser, der skal være opfyldt for at overvågning finder sted ved efterfølgende motorstart.
 A.1.10.3.3.5.2.
 Demonstrationen af aktiveringen af advarselssystemet anses for at være fuldført, hvis advarselssystemet efter hver demonstrationsprøvning, der er foretaget i henhold til punkt A.1.10.3.3 i dette bilag, har været behørigt aktiveret, og DTC'en for den udvalgte fejl har fået statussen »bekræftet og aktiv«.
 A.1.10.3.3.6. Detektering af manglende reagensmængde
 Ved demonstration af advarselssystemets aktivering i tilfælde af manglende reagensmængde skal motoren køre i en eller flere NCD-prøvningscyklusser efter fabrikantens skøn.
 A.1.10.3.3.6.1.
 Ved demonstrationens begyndelse skal der i beholderen være et reagensniveau, der aftales mellem fabrikanten og den typegodkendende myndighed, men som udgør ikke under 10 % af beholderens nominelle kapacitet.
 A.1.10.3.3.6.2.
 Advarselssystemet anses for at have fungeret korrekt, hvis følgende betingelser er opfyldt samtidigt:
 a)
 advarselssystemet er blevet aktiveret ved en reagensmængde på over eller lig med 10 procent af reagensbeholderens kapacitet, og
 b)
 systemet for kontinuerlig advarsel er blevet aktiveret ved en reagensmængde større eller lig med den værdi, som fabrikanten har erklæret i henhold til bestemmelserne i punkt A.1.6 i dette bilag.
 A.1.10.3.3.7. NCD-prøvningscyklus
 A.1.10.3.3.7.1.
 Den NCD-prøvningscyklus, der er omhandlet i punkt A.1.10 i dette bilag, til demonstration af NCD-systemets korrekte funktion, er varmstarts NRTC-cyklussen for motorer af underkategori NRE-v-3, NRE-v-4, NRE-v-5, NRE-v-6 og de gældende NRSC for alle andre kategorier.
 A.1.10.3.3.7.2.
 Der kan på fabrikantens anmodning og efter godkendelse fra den typegodkendende myndighed anvendes en alternativ NCD-prøvningscyklus (f.eks. en anden end NRTC- eller NRSC-cyklussen) i forbindelse med en specifik overvågningsenhed. Anmodningen herom skal indeholde elementer (tekniske overvejelser, simuleringer, prøvningsresultater osv.), der påviser:
 a)
 at den prøvningscyklus, der anmodes om, medfører en overvågningsenhed, der vil kunne fungere som ved faktisk kørsel, og
 b)
 den gældende NCD-prøvning, der er specificeret i punkt A.1.10.3.3.7.1 i dette bilag, er mindre velegnet til den pågældende overvågning.
 A.1.10.3.4. Demonstration af advarselssystemets aktivering anses for at være


text:
fuldendt, hvis advarselssystemet har været aktiveret korrekt ved afslutningen af demonstrationsprøvning udført i overensstemmelse med punkt A.1.10.3.3 i dette bilag.
 A.1.10.4. Demonstration af ansporingssystemet
 A.1.10.4.1. Demonstrationen af ansporingssystemet skal foretages ved prøvninger, der udføres på en motorprøvebænk.
 A.1.10.4.1.1.
 Yderligere komponenter eller delsystemer, der ikke er fysisk monteret på motoren, f.eks., men ikke begrænset til, sensorer til registrering af omgivelsestemperatur, niveausensorer og operatøradvarsels- og informationssystemer, der er nødvendige for udførelsen af demonstrationerne, skal tilsluttes motoren med henblik herpå eller simuleres på en for den typegodkendende myndighed tilfredsstillende måde.
 A.1.10.4.1.2.
 Demonstrationsprøvningerne kan, såfremt fabrikanten vælger det og med den typegodkendende myndigheds accept, foretages på en komplet mobil ikke-vejgående maskine eller maskinenhed enten ved at montere den mobile ikke-vejgående maskine på en hertil egnet prøvebænk eller ved at køre med den på en prøvebane under kontrollerede forhold, jf. dog punkt A.1.10.4.1 i dette bilag.
 A.1.10.4.2. Prøvningssekvensen skal demonstrere aktiveringen af ansporingssystemet i tilfælde af manglende reagens eller i tilfælde af en fejl, der er udvalgt af den typegodkendende myndighed i henhold til punkt A.1.10.3.2.1 i dette bilag til prøvning af advarselssystemet.
 A.1.10.4.3. Med henblik på denne demonstration:
 a)
 kan fabrikanten efter aftale med den typegodkendende myndighed fremskynde prøvningen ved at simulere, at et bestemt antal driftstimer er forløbet
 b)
 kan den drejningsmomentbegrænsning, der kræves i forbindelse med ansporing på lavt niveau, demonstreres samtidigt med den generelle procedure for godkendelse af motorens præstationer i overensstemmelse med dette regulativ. Der kræves i dette tilfælde ikke separat drejningsmomentmåling under demonstrationen af ansporingssystemet
 c)
 kan ansporing på lavt niveau i givet fald demonstreres i overensstemmelse med kravene i punkt A.1.10.4.5 i dette bilag
 d)
 kan kraftig ansporing demonstreres i overensstemmelse med kravene i punkt A.1.10.4.6 i dette bilag.
 A.1.10.4.4. Fabrikanten skal herudover demonstrere ansporingssystemets funktion under de fejlbetingelser, der er beskrevet i punkt A.1.7, A.1.8 eller A.1.9 i dette bilag, og som ikke har været valgt til demonstrationsprøvninger, der er beskrevet i punkt A.1.10.4.1 til A.1.10.4.3 i dette bilag.
 Disse yderligere demonstrationer kan foretages ved for den typegodkendende myndighed at forelægge et teknisk dossier med dokumentation som f.eks. algoritmer, funktionsanalyser og resultaterne af tidligere prøvninger.
 A.1.10.4.4.1.
 Disse yderligere demonstrationer skal navnlig til den typegodkendende myndigheds tilfredshed vise, at den korrekte momentbegrænsningsmekanisme indgår i motorens elektroniske styreenhed.
 A.1.10.4.5. Demonstrationsprøvning af systemet med ansporing på lavt niveau
 A.1.10.4.5.1.
 Demonstrationen begynder, når advarselssystemet eller det pågældende system for »kontinuerlig«advarsel er blevet aktiveret som følge af detekteringen af en fejl udvalgt af den typegodkendende myndighed.
 A.1.10.4.5.2.
 Når systemet kontrolleres for reaktionen på fejlen manglende reagens i beholderen, skal motoren køre, indtil reagensmængden har nået en værdi på 2,5 % af beholderens nominelle fulde kapacitet eller den værdi, som fabrikanten har erklæret i henhold til punkt A.1.6.3.1 i dette bilag, og ved hvilken systemet med ansporing på lavt niveau skal gå i gang.
 A.1.10.4.5.2.1.
 Fabrikanten kan efter aftale med den typegodkendende myndighed simulere kontinuerlig drift ved at udtage reagens fra beholderen, enten mens motoren kører, eller mens den er standset.
 A.1.10.4.5.3.
 Når systemet kontrolleres for dets reaktion på en anden fejl end


text:
fejlen som følge af manglende reagens i beholderen, skal motoren køre det relevante antal driftstimer som anført i tabel A.9-3, eller efter fabrikantens valg, indtil den relevante tæller har nået den værdi, ved hvilken systemet med ansporing på lavt niveau aktiveres.
 A.1.10.4.5.4.
 Demonstrationen af systemet med ansporing på lavt niveau anses for at være fuldført, hvis fabrikanten ved afslutningen af hver demonstrationsprøvning, der udføres i overensstemmelse med punkt A.1.10.4.5.2 og A.1.10.4.5.3 i dette bilag, til den typegodkendende myndigheds tilfredshed har demonstreret, at motorens elektroniske styreenhed har aktiveret momentbegrænsningsmekanismen.
 A.1.10.4.6. Demonstrationsprøvning af systemet med kraftig ansporing
 A.1.10.4.6.1.
 Denne demonstration begynder i en tilstand, hvor systemet med ansporing på lavt niveau forudgående i givet fald er blevet aktiveret, og kan gennemføres som en fortsættelse af de prøvninger, der foretages for at demonstrere systemet med ansporing på lavt niveau.
 A.1.10.4.6.2.
 Når systemet kontrolleres for reaktionen på manglende reagens i beholderen, skal motoren køre, indtil reagensbeholderen er tom eller har nået den værdi på under 2,5 % af beholderens nominelle fulde kapacitet, som fabrikanten har erklæret vil aktivere systemet med kraftig ansporing.
 A.1.10.4.6.2.1.
 Fabrikanten kan efter aftale med den typegodkendende myndighed simulere kontinuerlig drift ved at udtage reagens fra beholderen, enten mens motoren kører, eller mens den er standset.
 A.1.10.4.6.3.
 Når systemet kontrolleres for dets reaktion på en anden fejl end manglende reagens i beholderen, skal motoren køre det relevante antal driftstimer som anført i tabel A.9-4. eller, efter fabrikantens valg, indtil den relevante tæller har nået den værdi, ved hvilken systemet med kraftig ansporing aktiveres.
 A.1.10.4.6.4.
 Demonstrationen af systemet med kraftig ansporing anses for at være fuldført, hvis fabrikanten ved afslutningen af hver demonstrationsprøvning, der udføres i overensstemmelse med punkt A.1.10.4.6.2 og A.1.10.4.6.3 i dette bilag, til den typegodkendende myndigheds tilfredshed har demonstreret, at den kraftige ansporingsmekanisme, der er omhandlet i dette tillæg, er blevet aktiveret.
 A.1.10.4.7.
 Hvis fabrikanten ønsker det, og med den typegodkendende myndigheds accept, kan demonstrationen af ansporingsmekanismen alternativt foretages på en komplet mobil ikke-vejgående maskine i overensstemmelse med kravene i punkt A.1.5.4 og A.1.10.4.1.2 i dette bilag enten ved at montere den mobile ikke-vejgående maskine eller køretøjet i klasse T på en hertil egnet prøvebænk eller ved at køre med den på en prøvebane under kontrollerede forhold.
 A.1.10.4.7.1.
 Den mobile ikke-vejgående maskine skal være i drift, indtil den tæller, der er knyttet til den udvalgte fejl, har nået det relevante antal driftstimer som anført i tabel A.9-4, eller, alt efter hvad der er relevant, indtil enten reagensbeholderen er tom eller har nået det niveau under 2,5 % af beholderens nominelle fulde kapacitet, ved hvilket fabrikanten har valgt at aktivere systemet med kraftig ansporing.
 A.1.10.5. Dokumentation af demonstrationen
 A.1.10.5.1
 Der skal udarbejdes en demonstrationsrapport, der dokumenterer demonstrationen af NCD-systemet. Rapporten skal:
 a)
 identificere de undersøgte fejl
 b)
 beskrive den udførte demonstration, herunder den relevante prøvningscyklus
 c)
 bekræfte, at de foreskrevne advarsler og ansporinger blev aktiveret som krævet i dette regulativ
 d)
 indgå i informationsmappen, jf. bilag 1.
 A.1.11. Beskrivelse af mekanismerne til aktivering og deaktivering af operatøradvarsler og -ansporinger
 A.1.11.1.