text:
punkt 6.6.4.1.6.2 ovenfor, vil kun den anden konfiguration uden stangen med diameteren på 100 mm blive taget i betragtning.
 Figur 2
 Prøvningsopstilling for bagudvendende barnefastholdelsesanordninger, der ikke støtter mod instrumentbrættet
 6.6.4.4.2. Når barnefastholdelsesanordninger i kategorien "køretøjsspecifikt Isofix" prøves i et komplet køretøj eller et køretøjskarrosseri, anvendes belastningsindekset for hovedet (HPC) og hovedets acceleration 3 ms som vurderingskriterier. Hvis der ikke er berøring med hovedet, er disse kriterier opfyldt uden måling og skal blot registreres som "Ingen berøring med hovedet". Efter prøvning med et komplet køretøj skal det være muligt at fjerne prøvedukken i fuldt samlet tilstand fra barnefastholdelsesanordningen uden brug af mekanisk kraft, eller brug af værktøj på barnefastholdelsesanordningen eller køretøjets konstruktion.
 6.6.4.4.3 Ved de dynamiske prøver må ingen del af barnefastholdelsesanordningen, der fastholder barnet i dets position, svigte. Dette omfatter lukkebeslag, låsesystemer og sædejusteringssystemer, medmindre sådanne er defineret som en belastningsbegrænsende anordning. Enhver belastningsbegrænsende anordning skal være angivet i fabrikantens tekniske beskrivelser som defineret i punkt 3.2.1 i dette regulativ.
 6.6.4.5. Kriterier for prøvedukken i fremadvendende og bagudvendende barnefastholdelsesanordninger i forbindelse med sidekollision.
 6.6.4.5.1. Vigtigste kriterium for læsionsvurdering - beskyttelse af hovedet
 Under belastningsfasen for sidekollision (op til 80 ms) skal sidebeskyttelsen altid være i niveau med tyngdepunktet for prøvedukkens hoved vinkelret på anslagsretningen på døren. Beskyttelsen af hovedet vil blive vurderet ud fra følgende kriterier:
 a)
 Hovedet har ingen berøring med dørpanelet
 b)
 Hovedet må ikke overskride et lodret plan, der angives af en rød linje øverst på døren (kamera oppefra). Dette lodrette plan angives med en linje på den ramte dør som defineret i bilag 6, tillæg 3, figur 1.
 6.6.4.5.2. Yderligere kriterier for læsionsvurdering ved sidekollision
 Indeks
 Forkortelse
 Enhed
 Q0
 Q1
 Q1,5
 Q3
 Q6
 Belastningsindeks for hovedet
 HPC (15)
 600
 600
 600
 800
 800
 Acceleration af hoved 3 ms
 A head 3 ms
 g
 75
 75
 75
 80
 80
 Trækkraft for øvre del af halsen
 Fz
 N
 Kun til overvågningsformål (6)
 Bøjningsmoment for øvre del af halsen
 Mx
 Nm
 Kun til overvågningsformål (7)
 6.6.5. Temperaturbestandighed
 6.6.5.1. Lukkebeslag, retraktorer, justeringsanordninger og låseanordninger, der er temperaturpåvirkelige, skal underkastes prøven i punkt 7.2.7 nedenfor.
 6.6.5.2. Efter temperaturprøven som foreskrevet i punkt 7.2.7.1 må der hverken ses forandringer, som kan forhindre korrekt fastholdelse af baranet, eller tegn på betydelig korrosion, når delene undersøges med det blotte øje af en sagkyndig iagttager. Derefter foretages de dynamiske prøvninger.
 6.7. Forskrifter for fastholdelsesanordningens enkelte dele
 6.7.1. Lukkebeslag
 6.7.1.1. Lukkebeslaget skal være konstrueret, så ukorrekt betjening er udelukket. Dette betyder bl.a., at lukkebeslaget ikke må kunne være delvist låst; dets dele må ikke utilsigtet kunne forbyttes, når beslaget lukkes; lukkebeslaget må kun kunne låses, når alle dele er i indgreb. Når lukkebeslaget er i berøring med barnet, må det ikke være smallere end gjordens mindstebredde som fastlagt i punkt 6.7.4.1.1 nedenfor. Dette punkt finder ikke anvendelse på seler, der i forvejen er godkendt efter regulativ nr. 16 eller en tilsvarende gældende standard. For fastholdelsesanordninger "til særlige behov" behøver kun lukkebeslaget på det primære fastholdelsesmiddel opfylde kravene i punkt 6.7.1.2 til og med 6.7.1.8.
 6.7.1.2.


text:
Lukkebeslaget skal forblive lukket uanset dets stilling, også når det ikke er belastet. Det skal være let at betjene og gribe fat i. Det skal kunne åbnes ved tryk på en knap eller tilsvarende anordning.
 Den overflade, som man skal trykke på, skal i faktisk oplåsestilling, og når den projiceres ind i et plan vinkelret på knappens indledende bevægelsesretning:
 a)
 for indkapslede anordninger have en overflade på mindst 4,5 cm2 med en bredde på mindst 15 mm;
 b)
 for ikke indkapslede anordninger skal overfladen være mindst 2,5 cm2 og bredden mindst 10 mm. Bredden er det mindste af de to mål, der danner det foreskrevne areal, og skal måles vinkelret på udløserknappens bevægelsesretning.
 6.7.1.3. Lukkebeslagets udløsningsflade skal være farvet rød. Ingen anden del af beslaget må have denne farve.
 6.7.1.4. Man skal kunne frigøre barnet af fastholdelsesanordningen ved et simpelt indgreb på ét lukkebeslag. Det godtages, at barnet tages ud sammen med anordninger som bæresele, lift eller liftsele, hvis barnefastholdelsessystemet kan udløses ved hjælp af højst to lukkebeslag.
 6.7.1.4.1. Skuldergjordregulator
 Hvis der forefindes en skuldergjordregulator, skal den være konstrueret således, at ukorrekt betjening forhindres. Det må ikke være muligt at anvende den på en måde, som får skuldergjordene til at tvinde. Det skal være muligt at spænde anordningen med én enkelt handling. Den kraft, der er nødvendig for at spænde anordningen, må højst være 15 N.
 6.7.1.4.2. Skuldergjordregulatoren skal være let at betjene og gribe fat i. Det skal være muligt at åbne den ved en enkelt betjening, men det skal være vanskeligt for barnet i anordningen at manipulere åbnemekanismen. Den kraft, der er nødvendig for at åbne anordningen, må højst være 15 N.
 6.7.1.4.3. Skuldergjordregulatoren må ikke have en højde på over 60 mm.
 6.7.1.5. Ved oplukning af lukkebeslaget skal barnet kunne udtages uafhængigt af en eventuel "stol", "stoleholder" eller et eventuelt "kollisionsværn", og hvis anordningen er forsynet med skridtgjord, skal denne udløses ved betjening af samme lukkebeslag.
 6.7.1.6. Lukkebeslaget skal kunne opfylde kravene for temperaturafhængighed i funktionsprøven i punkt 7.2.7 nedenfor og gentagen betjening og skal, inden den dynamiske prøve i punkt 7.1.3 nedenfor, gennemgå en prøve bestående af 5 000 ± 5 åbne- og lukkecyklusser under normale anvendelsesbetingelser.
 6.7.1.7. Lukkebeslaget underkastes følgende åbningsprøvninger:
 6.7.1.7.1. Prøvning under belastning
 6.7.1.7.1.1. Til denne prøvning anvendes en barnefastholdelsesanordning, der i forvejen har været underkastet den dynamiske prøvning i punkt 7.1.3. nedenfor.
 6.7.1.7.1.2. Den til åbning af lukkebeslaget nødvendige kraft under prøvningen i punkt 7.2.1.1 nedenfor må højst være 80 N.
 6.7.1.7.2. Prøvning uden belastning
 6.7.1.7.2.1. Til denne prøvning anvendes et lukkebeslag, der ikke tidligere har været udsat for belastning. Den nødvendige kraft til åbning af lukkebeslaget, når dette er ubelastet, skal være mellem 40 og 80 N i prøven i punkt 7.2.1.2 nedenfor.
 6.7.1.8. Styrke
 6.7.1.8.1. Under prøvningen i punkt 7.2.1.3.2 nedenfor må ingen del af lukkebeslaget eller de tilstødende gjorde eller justeringsanordninger svigte eller løsne sig.
 6.7.1.8.2. Afhængigt af hvilken massegrænse, fabrikanten har oplyst, skal et lukkebeslag kunne modstå:
 6.7.1.8.2.1.
 4 kN, hvis massegrænsen er mindre end eller lig med

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
13 kg
 6.7.1.8.2.2.
 10 kN, hvis massegrænsen er større end 13 kg
 6.7.1.8.3. Den typegodkendende myndighed kan dispensere fra kravet om prøvning af lukkebeslagets styrke, hvis de foreliggende oplysninger gør denne prøve overflødig.
 6.7.2. Indstillingsanordning
 6.7.2.1. Justeringsområdet skal være tilstrækkeligt til at give mulighed for korrekt justering af barnefastholdelsesanordningen i hele det størrelsesområde, som anordningen er beregnet til, og til at muliggøre tilfredsstillende montering i alle i-Size-kompatible køretøjer.
 6.7.2.2. Alle justeringsanordninger skal være af typen med "kvikjustering".
 6.7.2.3. Anordninger af typen med "kvikjustering" skal være lette at nå, når barnefastholdelsesanordningen er korrekt monteret, og barnet eller prøvedukken er på plads.
 6.7.2.4. Anordninger af typen med "hurtigjustering" skal let kunne justeres efter barnets fysik. Specielt må den nødvendige betjeningskraft for en manuel justeringsanordning ikke overstige 50 N ved prøvning efter punkt 7.2.2.1 nedenfor.
 6.7.2.5. To prøver af barnefastholdelsesanordningen gennemgår funktionsprøvning for temperaturafhængighed efter kravene i punkt 7.2.7.1 og punkt 7.2.3 nedenfor.
 6.7.2.5.1. Glidning af gjorden må ikke overstige 25 mm for én justeringsanordning eller 40 mm for alle justeringsanordninger.
 6.7.2.6. Der må ikke forekomme brud eller løsning af anordningen, når den prøves som foreskrevet i punkt 7.2.2.1 nedenfor.
 6.7.2.7. Justeringsanordninger, der er monteret direkte på barnefastholdelsesanordningen, skal kunne modstå gentagen brug og skal, inden den dynamiske prøve i punkt 7.1.3, gennemgå en prøvning bestående af 5 000 ± 5 åbne- og lukkecyklusser som angivet i punkt 7.2.3.
 6.7.3. Retraktorer
 6.7.3.1. Automatiske retraktorer
 6.7.3.1.1. Gjorden med automatisk retraktor må ikke bevæge sig mere end 30 mm mellem retraktorens låsestillinger. Bevæger bæreren sig bagud, skal gjorden enten forblive i sin udgangsstilling eller automatisk vende tilbage til denne stilling, når bæreren på ny bevæger sig fremad.
 6.7.3.1.2. Er retraktoren en del af en hoftesele, skal tilbagetrækningskraften være mindst 7 N, målt i henhold til punkt 7.2.4.1 nedenfor på den frie længde mellem prøvedukken og retraktoren. Hører retraktoren til brystgjorden, skal tilbagetrækningskraften på gjorden være mindst 2 N og højst 7 N målt på tilsvarende måde. Såfremt gjorden går igennem en bøjle eller en rulle, skal tilbagetrækningskraften måles på den frie længde mellem attrappen og bøjlen eller trissen. Har anordningen en manuel eller automatisk mekanisme, som forhindrer gjorden i at blive trukket helt tilbage, skal denne mekanisme være sat ud af funktion ved udførelse af målingerne.
 6.7.3.1.3. Man trækker gentagne gange gjorden ud af retraktoren og lader den rulle sig ind under de i punkt 7.2.4.2 nedenfor foreskrevne betingelser. indtil der er gennemført 5 000 cyklusser. Retraktoren gennemgår derefter prøven for temperaturafhængig funktion efter kravene i punkt 7.2.7.1., korrosionsprøven i punkt 7.1.1 nedenfor og støvbestandighedsprøven i punkt 7.2.4.5 nedenfor. Den skal derefter tilfredsstillende fuldføre yderligere 5 000 cyklusser med udtrækning og tilbagetrækning. Efter ovennævnte prøver skal retraktoren fortsat fungere korrekt og opfylde kravene i punkt 6.7.3.1.1 og 6.7.3.1.2 ovenfor.
 6.7.3.2. Inerti-retraktorer
 6.7.3.2.1. Inerti-retraktorer skal ved prøvning efter forskrifterne i punkt 7.2.4.3 opfylde nedenstående krav:
 6.7.3.2.1.1.
 Retraktoren skal låse, når køretøjets deceleration når 0,45 g.
 6.7.3.2.1.2.
 Den må ikke låse ved en acceleration af gjorden på under 0,8 g, målt i gjordens udtrækningsretning.
 6.7.3.2.1.3.
 Den må


text:
ikke låse ved, at dens føler hælder 12° eller derunder i nogen retning i forhold til den af fabrikanten angivne monteringsretning.
 6.7.3.2.1.4.
 Den skal låse ved, at dens føler hælder mere end 27° i en vilkårlig retning i forhold til den af fabrikanten angivne monteringsretning.
 6.7.3.2.2. Når retraktorens afhænger af et ydre signal med hensyn til energitilførsel, skal konstruktionen sikre, at retraktoren låser automatisk ved svigt eller afbrydelse af signalet eller energikilden.
 6.7.3.2.3. Dobbeltvirkende inerti-retraktorer skal opfylde ovenstående krav. Desuden gælder, at hvis en af følsomhedsfaktorerne er knyttet til udtrækning af gjorden, skal gjorden låse ved en gjord-acceleration på 1,5 g, målt i gjordens udtrækningsretning.
 6.7.3.2.4. I de i punkt 6.7.3.2.1.1 og 6.7.3.2.3 ovenfor omhandlede prøvninger må højst 50 mm gjord kunne udrulles ud over den i punkt 7.2.4.3.1 nedenfor fastsatte længde, før retraktoren låser. I den i punkt 6.7.3.2.1.2 ovenfor omhandlede prøvning må låsning ikke finde sted i løbet af de 50 mm udtrækning af gjorden, der begynder ved den i punkt 7.2.4.3.1 nedenfor fastsatte udtrækningslængde.
 6.7.3.2.5. Er retraktoren en del af en hoftesele, skal tilbagetrækningskraften være mindst 7 N, målt i henhold til punkt 7.2.4.1 nedenfor på den frie længde mellem prøvedukken og retraktoren. Hører retraktoren til brystgjorden, skal tilbagetrækningskraften på gjorden være mindst 2 N og højst 7 N målt på tilsvarende måde. Såfremt gjorden går igennem en bøjle eller en rulle, skal tilbagetrækningskraften måles på den frie længde mellem attrappen og bøjlen eller trissen. Har anordningen en manuel eller automatisk mekanisme, som forhindrer gjorden i at blive trukket helt tilbage, skal denne mekanisme være sat ud af funktion ved udførelse af målingerne.
 6.7.3.2.6. Gjorden trækkes gentagne gange ud af retractoren og ruller sig ind under de i punkt 7.2.4.2 foreskrevne betingelser, indtil der er gennemført 40 000 cykluser. Retraktoren gennemgår derefter prøve for temperaturafhængig funktion efter kravene i punkt 7.2.7, korrosionsprøven i punkt 7.1.1 og støvbestandighedsprøven i punkt 7.2.4.5.
 6.7.4. Gjorde
 6.7.4.1. Bredde
 6.7.4.1.1. Mindstebredden af de af barnefastholdelsesanordningens gjorde, der er i berøring med attrappen, er 25 mm. Disse mål skal tages under den i punkt 7.2.5.1 nedenfor foreskrevne prøve for gjordlængde, uden at maskinen standes og under en belastning svarende til 75 procent af gjordens brudbelastning.
 6.7.4.2. Styrke efter rumkonditionering
 6.7.4.2.1. På to gjordprøver, der er konditioneret som foreskrevet i punkt 7.2.5.2.1, bestemmes gjordens brudbelastning som foreskrevet i punkt 7.2.5.1.2 nedenfor.
 6.7.4.2.2. Forskellen mellem brudbelastningerne for de to prøver må ikke være over 10 % af den højeste målte brudbelastning.
 6.7.4.3. Modstandsdygtighed efter særlig konditionering
 6.7.4.3.1. På to gjorde, der er konditioneret som foreskrevet i en af bestemmelserne i punkt 7.2.5.2 nedenfor (undtagen punkt 7.2.5.2.1 nedenfor), skal gjordens brudbelastning være mindst 75 procent af gennemsnittet af de belastninger, der er bestemt i den i punkt 7.2.5.1 nedenfor omhandlede prøvning.
 6.7.4.3.2. Endvidere skal brudstyrken være mindst 3,6 kN for seler i i-Size barnefastholdelsesanordninger.
 6.7.4.3.3. Den typegodkendende kan dispensere fra kravet om en eller flere af disse prøvninger, hvis det anvendte materiales sammensætning eller allerede foreliggende oplysninger gør prøvningerne overflødige.
 6.7.4.3.4. Den i punkt 7.2.5.2.6 nedenfor


text:
fastlagte slidkonditionering af type 1 behøver kun udføres, når den i punkt 7.2.3 nedenfor fastlagte mikroglideprøve giver et resultat, der er over 50 procent af den i punkt 6.7.2.5.1 ovenfor foreskrevne grænseværdi.
 6.7.4.4. Det må ikke være muligt at trække hele gjorden gennem nogen justeringsanordninger, lukkebeslag eller forankringer.
 6.7.5. Specifikationer for Isofix-beslag
 "Isofix-beslag" og indgrebsindikatorer skal kunne modstå gentagen betjening, og skal, inden den dynamiske prøvning i punkt 7.1.3 nedenfor, gennemgå en prøvning bestående af 2 000 ± 5 åbne- og lukkecyklusser under normale anvendelsesbetingelser.
 6.7.5.1.
 "Isofix-beslag" og indgrebsindikatorer skal kunne modstå gentagen betjening, og skal, inden den dynamiske prøvning i punkt 7.1.3, gennemgå en prøvning bestående af 2 000 ± 5 åbne- og lukkecykluser under normale anvendelsesbetingelser.
 6.7.5.2.
 Isofix-beslag skal have en låsemekanisme, som opfylder de krav, der er angivet i a) og b):
 a)
 Udløsning af lukkemekanismen på det komplette sæde skal kræve to på hinanden følgende handlinger, hvor den første skal opretholdes, mens den anden udføres, eller
 b)
 Åbningskraften på Isofix-beslaget skal være mindst 50 N ved prøvning efter forskrifterne i punkt 7.2.8 nedenfor.
 6.8. Klassificering
 6.8.1. Barnefastholdelsesanordninger kan dække alle størrelser, forudsat kravene for hele størrelsesområdet er opfyldt
 7. PRØVNINGER
 7.1. Prøvning af den samlede barnefastholdelsesanordningen
 7.1.1. Korrosion
 7.1.1.1. Metalgenstande i barnefastholdelsesanordningen anbringes i et prøvekammer som foreskrevet i bilag 4. For barnefastholdelsesanordninger med indbygget retraktor trækkes gjorden ud i sin fulde længde minus 100 ± 3 mm. Bortset fra korte afbrydelser, der måtte være nødvendige, til f.eks. kontrol og supplering af saltopløsningen, fortsættes prøvningen uafbrudt i 50 ± 0,5 timer.
 7.1.1.2. Ved afslutning af eksponeringen afvaskes barnefastholdelsesanordningens metaldele forsigtigt eller dyppes i rent rindende vand med temperatur højst 38 °C for at fjerne eventuelle dannede saltbelægninger, hvorefter den tørrer ved rumtemperatur på 18 til 25 °C i 24 ± 1 timer, før den inspiceres i henhold til punkt 6.6.1.2 ovenfor.
 7.1.2. Væltning
 7.1.2.1. Prøvedukken skal være udstyret med en af de belastningsanordninger, som foreskrives i bilag 21. Prøvedukken anbringes i fastholdelsesanordningen, der er monteret i overensstemmelse med dette regulativ og fabrikantens vejledning, idet den standardslaphed, der foreskrives i punkt 7.1.3.5 nedenfor, finder anvendelse på alle anordninger.
 7.1.2.2. Fastholdelsesanordningen skal være fastgjort til prøvebænken eller køretøjets sæde. Hele barnefastholdelsesanordningen drejes om en vandret akse beliggende i anordningens langsgående midterplan gennem en vinkel på 540 ± 5 grader med en hastighed på 2-5 grader pr. sekund og standses i denne stilling. Til brug ved denne prøve kan anordninger, der er bestemt til anvendelse i nærmere bestemte personbiler, fastgøres til det i bilag 6 beskrevne prøvebænk.
 7.1.2.3. I denne omvendte stilling påføres en masse svarende til fire gange prøvedukkens i nedadgående retning i et plan vinkelret på rotationsaksen, samtidigt med at prøvedukken anvender den i bilag 21 beskrevne belastningsanordning. Belastningen påføres gradvist og kontrolleret med en hastighed, der ikke overstiger tyngdeaccelerationen eller 400 mm/min. Den foreskrevne maksimale belastning fastholdes i 30 – 0/+ 5 sekunder.
 7.1.2.4. Belastningen fjernes med en hastighed på højst 400 mm/min, og forskydningen måles.
 7.1.2.5. Hele sædet drejes 180 °, så det er tilbage


text:
i udgangspositionen.
 7.1.2.6. Denne prøvningscyklus gentages med drejning i den modsatte retning. Idet drejningsaksen ligger i det vandrette plan og danner en vinkel på 90° med aksen i de to foregående prøver, gentages proceduren i begge drejningsretninger.
 7.1.2.7. Prøvningerne gennemføres med både den mindste og den største pågældende prøvedukke for det størrelsesområde, som fastholdelsesanordningen er beregnet til. Under den komplette cyklus må der ikke foretages justering af prøvedukken eller barnefastholdelsesanordningen.
 7.1.3. Dynamisk prøvning for frontale kollisioner, sidekollision og påkørsel bagfra:
 a)
 Der udføres frontalsammenstødsprøvning på "i-Size" (universelle Isofix-barnefastholdelsesanordninger med integreret sele) og køretøjsspecifikke Isofix-barnefastholdelsesanordninger.
 b)
 Der udføres prøvning for påkørsel bagfra på i-Size og køretøjsspecifikke Isofix-bagudvendende barnefastholdelsesanordninger.
 c)
 Der udføres sidekollisionsprøvning på prøvebænk på i-Size universelle Isofix-barnefastholdelsesanordninger med integreret sele og køretøjsspecifikke Isofix-barnefastholdelsesanordninger.
 7.1.3.1. Prøvninger med prøvevogn og prøvebænk
 7.1.3.1.1. Prøvning ved frontalsammenstød og påkørsel bagfra
 7.1.3.1.1.1. Prøvevognen og den prøvebænk, der bruges i den dynamiske prøvning, skal opfylde kravene i bilag 6 til dette regulativ.
 7.1.3.1.1.2. Prøvevognen skal forblive vandret under deceleration eller acceleration.
 7.1.3.1.1.3. Prøvebænken drejes 180° ved prøvning efter kravene for påkørsel bagfra.
 7.1.3.1.1.4. Ved prøvning af en bagudvendende barnefastholdelsesanordning bestemt til brug på forsædet skal køretøjets instrumentbræt være repræsenteret af en stiv stang, der fastgøres til prøvevognen på en sådan måde, at al energioptagelse finder sted i barnefastholdelsesanordningen.
 7.1.3.1.1.5. Decelerations- eller accelerationsanordninger
 Ansøgeren skal vælge mellem en af følgende to anordninger:
 7.1.3.1.1.5.1. Anordning til decelerationsprøvning:
 Prøvevognens deceleration opnås ved hjælp af det i bilag 6 til dette regulativ beskrevne apparat eller med enhver anden anordning, der giver tilsvarende resultater. Apparatets præstationer skal svare til forskrifterne i punkt 7.1.3.4 nedenfor og som foreskrevet i det følgende:
 Kalibreringsmetode:
 Decelerationskurven for prøvevognen skal, når barnefastholdelsesanordningen prøves i overensstemmelse med punkt 7.1.3.1 ovenfor, hvor der på prøvevognen er anbragt ballastmasser på indtil 55 kg for at reproducere en barnefastholdelsesanordning med barn, og når barnefastholdelsesanordningen prøves i et køretøjskarrosseri i overensstemmelse med punkt 7.1.3.2 nedenfor, hvor der på prøvevognen er påført ballast svarende til køretøjskonstruktionen og ballastmasser indtil x gange 55 kg, der reproducerer antallet x af barnefastholdelsesanordninger med barn, ved frontalsammenstød være inden for det skraverede område i grafen i bilag 7, tillæg 1, til dette regulativ og ved påkørsel bagfra, inden for det skraverede område i grafen i bilag 7, tillæg 2, til dette regulativ.
 Ved kalibrering af stopanordningen skal standselængden være 650 ± 30 mm for frontalsammenstød og 275 ± 20 mm for påkørsel bagfra.
 Dynamiske prøvningsbetingelser under prøvning:
 For frontalsammenstød og påkørsel bagfra skal decelerationen opnås ved apparatet kalibreret som angivet ovenfor med følgende ændringer:
 a)
 decelerationskurven må ikke i mere end 3 ms overskride de nedre grænser for præstationskravene
 b)
 hvis ovennævnte prøvninger blev udført ved en højere hastighed og/eller hvis decelerationskurven har overskredet det skraverede område, og barnefastholdelsesanordningen opfylder kravene, anses prøvningen for tilfredsstillende.
 7.1.3.1.1.5.2. Anordning til accelerationsprøvning
 Dynamiske prøvningsbetingelser:
 For så vidt angår påkørsel bagfra skal prøvevognen fremdrives således, at dens samlede hastighedsændring ΔV under prøvningen er 52 + 0 – 2 km/h, og dens accelerationskurve befinder sig inden for det skraverede område i


text:
grafen i bilag 7, tillæg 1, og hele tiden ligger over det segment, der afgrænses af koordinaterne (5 g, 10 ms) og (9 g, 20 ms). Anslagets starttidspunkt (T0) defineres i henhold til ISO 17 373 for et accelerationsniveau på 0,5 g.
 For så vidt angår påkørsel bagfra skal prøvevognen fremdrives således, at dens samlede hastighedsændring ΔV under prøvningen er 32 + 2 – 0 km/h, og dens accelerationskurve befinder sig inden for det skraverede område i grafen i bilag 7, tillæg 2, og hele tiden ligger over det segment, der afgrænses af koordinaterne (5 g, 5 ms) og (10 g, 10 ms). Anslagets starttidspunkt (T0) defineres i henhold til ISO 17 373 for et accelerationsniveau på 0,5 g.
 Uanset opfyldelsen af ovenstående forskrifter anvender den tekniske tjeneste en prøvevogn (med dens prøvebænk), som specificeret i punkt 1 i bilag 6, med en masse på over 380 kg.
 Hvis ovennævnte prøvninger imidlertid blev udført ved en højere hastighed og/eller hvis accelerationskurven har overskredet det skraverede område, og barnefastholdelsesanordningen opfylder kravene, anses prøvningen dog for tilfredsstillende.
 7.1.3.1.1.6. Der foretages målinger af følgende:
 7.1.3.1.1.6.1.
 prøvevognens hastighed umiddelbart før anslag (kun for decelerationsslæder, nødvendig til beregning af standselængde)
 7.1.3.1.1.6.2.
 standselængde (kun for decelerationsslæder), som kan beregnes ved dobbelt integrering af den registrerede slædedeceleration
 7.1.3.1.1.6.3.
 forskydningen af prøvedukkens hoved i lodret og vandret prøveretning med alle Q-prøvedukker, som er nødvendige for den givne i-Size-betegnelse, som minimum for de første 300 ms
 7.1.3.1.1.6.4.
 de parametre, der er nødvendige for at foretage læsionsvurdering efter de kriterier, som er nævnt i punkt 6.6.4.3.1 ovenfor, som minimum for de første 300 ms
 7.1.3.1.1.6.5.
 prøvevognens acceleration eller deceleration som minimum for de første 300 ms.
 7.1.3.1.1.7. Efter sammenstødet underkastes barnefastholdelsesanordningen en visuel undersøgelse, uden at lukkebeslaget åbnes, for at fastslå, om der er indtrådt svigt eller brud.
 7.1.3.1.2. Påkørsel bagfra
 7.1.3.1.2.1. Prøvesædet drejes 180° ved prøvning efter kravene for sammenstød ved påkørsel bagfra.
 7.1.3.1.2.2. Ved prøvning af en bagudvendende barnefastholdelsesanordning bestemt til brug på forsædet skal køretøjets instrumentbræt være repræsenteret af en stiv stang, der fastgøres til prøvevognen på en sådan måde, at al energioptagelse finder sted i barnefastholdelsesanordningen.
 7.1.3.1.2.3. Decelerationen skal opfylde forskrifterne i bilag 7, tillæg 2.
 Accelerationen skal opfylde forskrifterne i bilag 7, tillæg 2.
 7.1.3.1.2.4. Der skal foretages målinger svarende til målingerne i punkt 7.1.3.1.1.4 til 7.1.3.1.1.5 ovenfor.
 7.1.3.1.3. Sidekollision
 7.1.3.1.3.1. Prøvebænken drejes 90 ° ved prøvning efter kravene for sidekollision.
 7.1.3.1.3.2. De nedre Isofix-forankringer bør kunne bevæges i Y-retningen for at undgå beskadigelse af prøvningsudstyrets beslag. Isofix-forankringerne skal være fastgjort til en glidende system, der muliggør en bevægelse på 200 mm – 0 mm + 50 mm.
 7.1.3.1.3.3. Belastningen af barnefastholdelsesanordningen ved sidekollision skal genereres af dørpanelet som defineret i bilag 6, tillæg 3. Panelets overflade skal være polstret som angivet i bilag 6, tillæg 3.
 7.1.3.1.3.4. Prøveopstillingen skal frembringe en relativ hastighed mellem dørpanelet og prøvebænken i overensstemmelse med bilag 7, tillæg 3. Dørpanelets maksimale indtrængningsdybde er defineret i bilag 6, tillæg 3. Den relative hastighed mellem dørpanelet og prøvebænken må ikke påvirkes


text:
af kontakten med barnefastholdelsesanordningen og skal forblive inden for det i bilag 7, tillæg 3, definerede område. I en prøve, hvor døren er stationær på tidspunktet t0, fastgøres døren, og prøvedukkens hastighed ved jorden på tidspunktet t0 skal være mellem 6,375 m/s og 7,25 m/s. I en prøve, hvor døren bevæger sig ved t0, skal dørens hastighed ved jorden forblive inden for det område, der er defineret i bilag 7, tillæg 3, som minimum indtil indtrængningen når det maksimale punkt, og prøvedukken skal være stationær ved t0.
 7.1.3.1.3.5. Barnefastholdelsesanordningen prøves i den mest oprette position.
 7.1.3.1.3.6. På tidspunktet t0 som defineret bilag 7, tillæg 3, skal prøvedukken være i sin udgangsstilling som defineret i punkt 7.1.3.5.2.1 nedenfor.
 7.1.3.2. Prøver på prøvevogn og karrosseri
 7.1.3.2.1. Prøvning ved frontalsammenstød
 7.1.3.2.1.1. Metoden, der anvendes til fastholdelse af køretøjet under prøvning, må ikke styrke forankringspunkterne af sæder eller voksenseler eller af eventuelle supplerende forankringspunkter, der er nødvendige til at fastgøre barnefastholdelsesanordningen, eller nedsætte den normale deformation af konstruktionen. Ingen del af køretøjets må medtages under forsøget, hvis det ved at begrænse prøvedukkens bevægelse kan tænkes at formindske den belastning, der påføres fastholdelsesanordningen. De manglende dele kan erstattes af dele af en tilsvarende modstandsdygtighed på betingelse af, at disse ikke hindrer prøvedukkens bevægelse.
 7.1.3.2.1.2. Et befæstigelsesbeslag anses for tilfredsstillende, såfremt det ikke har nogen indvirkning på en overflade, der dækker hele opbygningens bredde, og såfremt køretøjet eller opbygningen blokeres eller standses fortil i en afstand af mindst 500 mm fra fastholdelsesanordningens forankringspunkt. Bagtil skal opbygningen fæstnes tilstrækkeligt langt fra forankringspunkterne til at alle krav i punkt 7.1.3.2.1.1 ovenfor er opfyldt.
 7.1.3.2.1.3. Køretøjets sæde og barnefastholdelsesanordningen skal være anbragt i en position, som af den tekniske tjeneste, der udfører godkendelsesprøvningen, vælges som den mest ugunstige med henblik på styrken, som er forenelig med anbringelsen af prøvedukken i køretøjet. Placeringen af køretøjssædets ryglæn og af barnefastholdelsesanordningen angives i rapporten. Hvis køretøjsryglænet har justerbar hældning, skal det være låst som foreskrevet af fabrikanten, eller i mangel af sådan forskrift, i en faktisk ryglænsvinkel så tæt som muligt på 25°.
 7.1.3.2.1.4. Medmindre andet kræves i monterings- og brugsvejledningen, skal forsædet være i den længst fremadrykkede normalt anvendte stilling for barnefastholdelsesanordninger bestemt til brug på forsædet, og den bageste normalt anvendte stilling for barnefastholdelsesanordninger bestemt til brug på bagsædet.
 7.1.3.2.1.5. Decelerationen skal opfylde forskrifterne i punkt 7.1.3.4 nedenfor. Som prøvesæde skal anvendes det, der faktisk hører til det pågældende køretøj.
 7.1.3.2.1.6. Der foretages målinger af følgende:
 7.1.3.2.1.6.1.
 prøvevognens hastighed umiddelbart før anslag (kun for decelerationsslæder, nødvendig til beregning af standselængde)
 7.1.3.2.1.6.2.
 standselængde (kun for decelerationsslæder), som kan beregnes ved dobbelt integrering af den registrerede slædedeceleration
 7.1.3.2.1.6.3.
 eventuel berøring af prøvedukkens hoved med indersiden af karrosseriet
 7.1.3.2.1.6.4.
 de parametre, der er nødvendige for at foretage læsionsvurdering efter de kriterier, som er nævnt i punkt 6.6.4.3.1 ovenfor, som minimum for de første 300 ms
 7.1.3.2.1.6.5.
 prøvevognen og karrosseriets acceleration eller deceleration for mindst de første 300 ms.
 7.1.3.2.1.7. Efter sammenstødet underkastes barnefastholdelsesanordningen en visuel undersøgelse, uden at lukkebeslaget åbnes, for at fastslå,


text:
om der er indtrådt svigt.
 7.1.3.2.2. Prøvning ved påkørsel bagfra
 7.1.3.2.2.1. Ved prøvning med påkørsel bagfra drejes køretøjets karrosseri 180° på prøvevognen.
 7.1.3.2.2.2. Der gælder de samme krav som for frontalsammenstød (punkt 7.1.3.2.1.1 til 7.1.3.2.1.5 ovenfor)
 7.1.3.3. Prøvning med komplet køretøj
 7.1.3.3.1. Decelerationen skal opfylde forskrifterne i punkt 7.1.3.4 nedenfor.
 7.1.3.3.2. Ved frontalsammenstødsprøvning anvendes fremgangsmåden i bilag 9 til dette regulativ.
 7.1.3.3.3. Ved prøvning med påkørsel bagfra anvendes fremgangsmåden i bilag 10 til dette regulativ.
 7.1.3.3.4. Der foretages målinger af følgende:
 7.1.3.3.4.1.
 køretøjets/slaglegemets hastighed umiddelbart før anslag (kun for decelerationsslæder, nødvendig til beregning af standselængde)
 7.1.3.3.4.2.
 eventuel berøring af prøvedukkens hoved med indersiden af køretøjet
 7.1.3.3.4.3.
 de parametre, der er nødvendige for at foretage belastningsvurdering efter de kriterier, som er nævnt i punkt 6.6.4.3.1 over for, som minimum for de første 300 ms.
 7.1.3.3.5. Hvis forsædernes hældning kan indstilles, låses de i overensstemmelse med fabrikantens anvisninger; i mangel af sådanne anvisninger låses de, så ryglænets hældning er så tæt som muligt på 25°.
 7.1.3.3.6. Efter sammenstødet underkastes barnefastholdelsesanordningen en visuel undersøgelse, uden at lukkebeslaget åbnes for at fastslå, om der er indtrådt svigt eller brud.
 7.1.3.4. Betingelserne ved den dynamiske prøvning er sammenfattet i tabel 4:
 Tabel 4
 Frontalsammenstød
 Påkørsel bagfra
 Sidekollision
 Prøvning
 Fastholdelsesanordning
 Hastighed km/h
 Testimpuls nr.
 Standselængde under prøvning (mm)
 Hastighed km/h
 Testimpuls nr.
 Standselængde under prøvning (mm)
 Relativ dør/bænk-hastighed
 Standse-længde under prøvning (mm) Maksimal indtrængen
 Prøvevogn med prøvebænk
 Fremadvendende
 50 + 0
 – 2
 1
 650 ± 50
 I.r.
 I.r.
 I.r.
 3
 250 ± 50
 Bagudvendende
 50 + 0
 – 2
 1
 650 ± 50
 30 + 2
 – 0
 2
 275 ± 25
 3
 250 ± 50
 Sidevendende
 50 + 0
 – 2
 1
 650 ± 50
 30 + 2
 – 0
 2
 275 ± 25
 3
 250 ± 50
 Testimpuls nr. 1 - Som foreskrevet i bilag 7/tillæg 1 - frontalsammenstød.
 Testimpuls nr. 2 - Som foreskrevet i bilag 7/tillæg 2 - påkørsel bagfra.
 Testhastighedsområdets kurve nr. 3 - Som foreskrevet i bilag 7/tillæg 3 - påkørsel bagfra
 I.r.: ikke relevant.
 7.1.3.5. Prøvedukker til dynamisk prøvning
 7.1.3.5.1. Barnefastholdelsesanordningen prøves med de prøvedukker, der foreskrives i bilag 8 til dette regulativ.
 7.1.3.5.2. Placering af prøvedukken ved frontalsammenstød og påkørsel bagfra.
 7.1.3.5.2.1. Installering af en barnefastholdelsesanordning i prøvebænken.
 Den ubenyttede Isofix-barnefastholdelsesanordning fastgøres til Isofix-forankringssystemet.
 Ved fastgørelsen af Isofix-beslagene til de nedre Isofix-forankringer tillades det at trække den ubenyttede barnefastholdelsesanordning henimod disse forankringer.
 Der påføres en yderligere kraft på 135 ± 15 N i et plan parallelt med overfladen af prøvebænkens sædehynde. Kraften skal påføres langs barnefastholdelsesanordningens midterlinje og i en højde højst 100 mm over sædehynden.
 En eventuel topstrop justeres til en spænding på 50 ± 5 N. Alternativt justeres et eventuelt støtteben efter barnefastholdelsessystemsfabrikantens instruktioner.
 Barnefastholdelsesanordningens midterlinje skal være rettet ind efter prøvebænkens midterlinje.
 Prøvedukken anbringes i barnefastholdelsesanordningen adskilt fra ryglænet af et fleksibel afstandsstykke. Afstandsstykket skal være 2,5 cm tyk og 6 cm bredt. Det skal have en længde svarende til skulderhøjde minus lårhøjde både i siddende stilling og passende til den størrelse prøvedukke, der


text:
prøves. Den deraf følgende højde af afstandsstykket er angivet i nedenstående tabel for de forskellige størrelser prøvedukker. Brættet skal følge stolens krumning så tæt som muligt og dets nederste ende skal være i højde med prøvedukkens hofteled.
 Q0
 Q1
 Q1,5
 Q3
 Q6
 Q10 (designmål)
 Dimensioner i mm
 Højde af afstandsstykket til placering af prøvedukken
 229 ± 2
 237 ± 2
 250 ± 2
 270 ± 2
 359 ± 2
 Selen indstilles efter fabrikantens vejledning, men med en spænding, der er 250 ± 25 N over justeringskraften, og med en afbøjning af gjorden ved justeringsanordningen på 45 ± 5°, eller, alternativt, den af fabrikanten foreskrevne vinkel.
 Afstandsstykket fjernes herefter, og prøvedukken skubbes mod ryglænet. Slækket fordeles jævnt over hele selen.
 Det langsgående plan gennem attrappens midterlinje skal være midt mellem de to underste seleforankringer, dog skal der også tages hensyn til punkt 7.1.3.2.1.3 ovenfor.
 Efter montering, justeres prøvedukkens placering på følgende måde:
 Prøvedukkens midterlinje og barnefastholdelsesanordningens midterlinje rettes ind efter prøvebænkens midterlinje.
 Prøvedukkens arme placeres symmetrisk. Albuerne placeres, så overarmene flugter med brystbenet.
 Hænderne placeres på lårene.
 Benene placeres parallelt med hinanden eller i det mindste symmetrisk.
 I forbindelse med sidekollision træffes der aktive foranstaltninger for at sikre, at prøvedukken forbliver stabil indtil t0, hvilket skal bekræftes ved hjælp af videoanalyse. De midler, der anvendes til at stabilisere prøvedukken før t0, må ikke påvirke dukkens kinematik efter t0.
 Da prøvebænksædets skumpolstring vil blive sammenpresset efter montering af barnefastholdelsesanordningen, skal den dynamiske prøvning udføres senest 10 minutter efter monteringen.
 For at prøvebænksædets polstring kan rejse sig, skal der gå mindst 20 minutter mellem to prøvninger med samme sæde.
 Eksempel på armenes placering:
 7.1.3.6. i-Size-angivelse
 De dynamiske prøver skal udføres med den største og den mindste prøvedukke som defineret i følgende tabeller, afhængigt af det størrelsesområde som fabrikanten af barnefastholdelsesanordningen har angivet.
 Tabel 6
 Udvælgelseskriterier for prøvedukkens i henhold til størrelsesområdet
 Angivelse af størrelsesområde
 ≤ 60
 60 < × ≤ 75
 75 < × ≤ 87
 87 < × ≤ 105
 105 < × ≤ 125
 > 125
 Prøvedukke
 Q0
 Q1
 Q1,5
 Q3
 Q6
 Q10
 Hvis det er nødvendigt med betydelige justeringer af barnefastholdelsesanordningen i forbindelse med forskellige størrelser (f.eks. ved konvertible barnefastholdelsesanordninger), eller hvis størrelsesområdet dækker mere end 3 størrelser, foretages prøvning med en eller flere passende mellemstørrelsesdukker foruden den/de dukker, der er defineret ovenfor.
 7.1.3.6.1. Er barnefastholdelsesanordningen bestemt til to eller flere børn, udføres en prøvning med de tungeste prøvedukker på alle siddepladser. Der udføres endnu en prøvning med den letteste og den tungeste af de ovenfor foreskrevne prøvedukker. Til prøvningerne anvendes det prøvesæde, der er vist i bilag 6, tillæg 3, figur 3. Hvis prøvningslaboratoriet finder det tilrådeligt, kan det supplere med en tredje prøve med enhver kombination af prøvedukker eller tomme sædepladser.
 7.1.3.6.2. Hvis i-Size-barnefastholdelsesanordningen anvender en topstrop, udføres en prøvning med den mindste prøvedukke med den korteste topstropafstand (forankringspunkt G1). Der udføres en anden prøvning med den tungeste prøvedukke med den længste topstropafstand (forankringspunkt G2). Topstroppen justeres til en spænding på 50 ± 5 N. I forbindelse med


text:
sidekollision prøves Isofix-barnefastholdelsesanordningen udelukkende med den korteste topstropafstand.
 7.1.3.6.3. Hvis der er tale om en i-Size-barnefastholdelsesanordning, der anvender et støtteben som antirotationsanordning, udføres den dynamiske prøvning nedenfor således:
 a)
 Frontalsammenstødsprøvninger udføres med støttebenet justeret til det maksimum, der er foreneligt med placeringen af prøvevognens vognbund. Prøvninger af påkørsel bagfra skal udføres med placering som i "værste tilfælde", udvalgt af den tekniske tjeneste. Under prøvningerne skal støttebenet understøttes af prøvevognens vognbund som beskrevet i bilag 6, tillæg 3, figur 2.
 b)
 Hvis der er tale om støtteben, der ikke befinder sig i symmetriplanet, udvælges "værste tilfælde" af den tekniske tjeneste til prøvningen.
 c)
 Hvis der er tale om kategorien "køretøjsspecifikt Isofix", justeres støttebenet efter anvisningerne fra barnefastholdelsesanordningens fabrikant.
 d)
 Støttebenets længde skal kunne indstilles på en sådan måde, at det er i stand til at dække samtlige de vognbundsniveauer, der i henhold til regulativ nr. 16, bilag 17, er tilladt for bilsæder, der skal godkendes til montering af i-Size-barnefastholdelsesanordninger.
 7.1.3.6.4. Den i punkt 6.6.4.1.6.2 ovenfor omhandlede prøvning er kun påkrævet for den største prøvedukke, som barnefastholdelsesanordningen er konstrueret til.
 7.2. Prøvning af de enkelte komponenter
 7.2.1. Lukkebeslag
 7.2.1.1. Oplukningsprøve under belastning
 7.2.1.1.1. Til denne prøvning anvendes en barnefastholdelsesanordning, der i forvejen har været underkastet den dynamiske afprøvning i punkt 7.1.3 ovenfor.
 7.2.1.1.2. Fastholdelsesanordningen fjernes fra prøvevognen eller køretøjet, uden at lukkebeslaget åbnes. Lukkebeslaget påføres en belastning på 200 ± 2 N. Hvis lukkebeslaget er fastgjort til en stiv del, skal kraften påføres med samme vinkel som den vinkel, der blev dannet mellem lukkebeslaget og den pågældende stive del under den dynamiske prøvning.
 7.2.1.1.3. Med en hastighed på 400 ± 20 mm/min påføres en belastning i det geometriske centrum af lukkebeslagets udløserknap langs en fast akse parallel med knappens indledende bevægelsesretning, idet det geometriske centrum henviser til den del af lukkebeslagets overflade, som udløsningstrykket påføres på. Lukkebeslaget skal være fastgjort til en stiv understøtning under påføring af åbningskraften.
 7.2.1.1.4. Lukkebeslagets åbningskraft påføres med anvendelse af et dynamometer eller tilsvarende anordning på en måde og i en retning svarende til normal brug. Berøringsfladen skal være en halvkugle med en poleret metaloverflade med radius 2,5 ± 0,1 mm.
 7.2.1.1.5. Lukkebeslagets åbningskraft måles, og ethvert svigt af lukkebeslaget noteres.
 7.2.1.2. Åbningsprøvning ubelastet
 7.2.1.2.1. Et lukkebeslag, der ikke tidligere har været udsat for belastning, monteres og anbringes i "ubelastet" tilstand.
 7.2.1.2.2. Til måling af lukkebeslagets åbningskraft benyttes metoden i punkt 7.2.1.1.3 og 7.2.1.1.4 ovenfor.
 7.2.1.2.3. Lukkebeslagets åbningskraft måles.
 7.2.1.3. Styrkeprøve
 7.2.1.3.1. Til styrkeprøven anvendes to prøveeksemplarer. Alle justeringsanordninger, bortset fra anordninger monteret direkte på en barnefastholdelsesanordning, skal omfattes af prøvningen.
 7.2.1.3.2. Bilag 16 viser en typisk anordning til prøvning af styrken af lukkebeslag. Lukkebeslaget anbringes på den øverste runde plade (A) i forsænkningen. Alle tilstødende gjorde har en længde på mindst 250 mm og anbringes hængende ned fra den øverste plade i forhold til deres position på lukkebeslaget. De frie ender af gjorden føres derefter omkring den underste runde plade (B), indtil de kommer frem ved pladens indvendige åbning. Alle gjorde skal være lodrette mellem A


text:
og B. Den runde spændplade (C) spændes derefter let mod undersiden af (B), således at gjorden stadig har en vis bevægelsesmulighed mellem dem. Med strækanordningen spændes gjordene let og trækkes mellem (B) og (C), indtil alle gjorde er belastet i forhold til deres anbringelse. Lukkebeslaget skal forblive frit af plade (A) og alle dele ved (A) under denne operation og under selve prøvningen. (B) og (C) klemmes derefter fast sammen, og trækstyrken øges med en vandringshastighed på 100 ± 20 mm/min, indtil de ønskede værdier er nået.
 7.2.2. Indstillingsanordning
 7.2.2.1. Indstillingsmuligheder
 7.2.2.1.1. Ved prøvning af håndbetjente justeringsanordninger trækkes gjorden ud af anordningen på normal måde under hensyntagen til normale brugsvilkår ved en hastighed af ca. 100 ± 20 mm/min, og maksimumsbelastningen bestemmes til nærmeste hele antal N, efter at gjorden har bevæget sig de første 25 ± 5 mm.
 7.2.2.1.2. Gjordens bevægelse gennem justeringsanordningen prøves i begge retninger, og gjorden skal gennemføre 10 komplette cyklusser før måling.
 7.2.3. Mikroglideprøve (se bilag 5, figur 3)
 7.2.3.1. De komponenter eller anordninger, der skal underkastes mikroglideprøven, opbevares i mindst 24 timer ved en lufttemperatur på 20 ± 5 °C og en relativ luftfugtighed på 65 ± 5 procent. Prøvningen gennemføres ved en temperatur på mellem 15 og 30 °C.
 7.2.3.2. Gjordens frie ende anbringes, som når anordningen er i brug i køretøjet, og må ikke fastgøres til nogen anden del.
 7.2.3.3. Justeringsanordning anbringes på et lodret stykke gjord, hvis ene ende belastes med 50 ± 0,5 N (styret således, at loddet ikke kan svinge og gjorden ikke bliver snoet). Den frie ende af gjorden fra justeringsanordningen monteres lodret opad eller nedad, ligesom den er i køretøjet. Den anden ende føres over en styrerulle med sin vandrette akse parallel med planet af den del af gjorden, der bærer loddet, mens den del af gjorden, der føres over rullen, er vandret.
 7.2.3.4. Den prøvede anordning anbringes, så dens centrum i den højeste stilling, den kan indtage, er 300 ± 5 mm fra underlaget, og belastningen på 50 N er 100 ± 5 mm fra underlaget.
 7.2.3.5. Der gennemføres 20 ± 2 forprøvecyklusser efterfulgt af 1 000 ± 5 cyklusser med en frekvens på 30 ± 10 cyklusser pr. minut, idet den totale amplitude er 300 ± 20 mm eller som foreskrevet i punkt 7.2.5.2.6.2 ovenfor. Belastningen på 50 N påføres kun i et tidsrum svarende til den tid, det tager at gennemløbe 100 ± 20 mm for hver halvperiode. Mikroglidning måles fra positionen svarende til afslutning af de 20 forprøvecyklusser.
 7.2.4. Retraktor
 7.2.4.1. Oprulningskraft
 7.2.4.1.1. Oprulningskraften måles med sikkerhedsselen spændt på en attrap svarende til den, der benyttes til den dynamiske afprøvning efter punkt 7.1.3 ovenfor. Spændingen i gjorden måles i det punkt, der netop er fri af attrappen (men så nær ved denne som muligt), mens gjorden rulles op med en hastighed på omkring 0,6 m/min.
 7.2.4.2. Retraktormekanismens holdbarhed
 7.2.4.2.1. Gjorden udtrækkes og oprulles det foreskrevne antal gange med højst 30 frem- og tilbagegående bevægelser i minuttet. Ved inerti-retraktorer gives gjorden et ryk, der


text:
låser retraktoren ved hver femte bevægelse. Samme antal ryk påføres fem forskellige steder på gjorden, når denne er trukket ud til henholdsvis 90 %, 80 %, 75 %, 70 % og 65 % af gjordens totale længde. Er gjorden imidlertid længere end 900 mm, opfattes de nævnte procenttal i forhold til de sidste 900 mm gjord, der kan trækkes ud af retraktoren.
 7.2.4.3. Låsning af inerti-retraktorer
 7.2.4.3.1. Retraktoren afprøves én gang for låsning, når gjorden er rullet ud i sin fulde længde minus 300 ± 3 mm.
 7.2.4.3.2. Når låsningen af en inerti-retraktor fremkaldes ved en accelererende bevægelse af gjorden, skal udtrækningen af gjorden ske i den retning, den normalt forekommer, når retraktoren er monteret i et køretøj.
 7.2.4.3.3. Ved prøvning af retraktorernes følsomhed for acceleration af køretøjet skal udtrækningen ske efter to på hinanden vinkelrette akser, som er vandrette, hvis retraktoren er bestemt til at monteres i et køretøj som foreskrevet af fabrikanten af barnefastholdelsesanordningen. Når denne position ikke er angivet, skal den prøvende myndighed forhøre sig hos fabrikanten af barnefastholdelsesanordningen. Den ene prøveretning skal være den, som den tekniske tjeneste, der foretager godkendelsesprøvningen, anser for mest ugunstig for låsemekanismens funktion.
 7.2.4.3.4. Apparaturet skal være udført således, at den foreskrevne acceleration nås med en middeltilvækst på mindst 25 g/s (8).
 7.2.4.3.5. For at kontrollere overensstemmelsen med forskrifterne i punkt 6.7.3.2.1.3 og 6.7.3.2.1.4 ovenfor monteres retraktoren på en vandret plade, og denne vippes med en hastighed af højst 2° i sekundet, indtil retraktoren låser. Prøvningen gentages i andre retninger for at sikre, at kravene er opfyldt.
 7.2.4.4. Korrosionsprøvning
 7.2.4.4.1. Korrosionsprøvning udføres som beskrevet i punkt 7.1.1 ovenfor.
 7.2.4.5. Modstandsdygtighed over for støv
 7.2.4.5.1. Retraktoren anbringes i et prøvekammer som beskrevet i bilag 3 til dette regulativ. Den monteres med en hældning svarende til monteringen i et køretøj. Prøvekammeret skal indeholde støv som beskrevet i punkt 7.2.4.5.2 nedenfor. Retraktorens gjord trækkes 500 mm ud og holdes udtrukket således, undtagen efter hver støvblæsning, hvor gjorden rulles op og trækkes ud 10 gange i løbet af 1-2 minutter. I fem timer blæses støvet i fem sekunder hvert 20. minut op mod retraktoren ved hjælp af tør, oliefri trykluft med et overtryk på 5,5 ± 0,5 bar, der tilføres gennem en åbning med en diameter på 1,5 ± 0,1 mm.
 7.2.4.5.2. Det støv, der anvendes ved prøvningen i punkt 7.2.4.5.1 ovenfor, består af omkring 1 kg tørt kvarts. Partikelstørrelsesfordelingen skal være følgende:
 a)
 skal kunne passere en 150 μm maskevidde, 104 μm tråddiameter: 99 til 100 %
 b)
 skal kunne passere en 105 μm maskevidde, 64 μm tråddiameter: 76 til 86 %
 c)
 skal kunne passere en 75 μm maskevidde, 52 μm tråddiameter: 60 til 70 %.
 7.2.5. Statisk prøvning af gjorde
 7.2.5.1. Styrkeprøvning af gjorde
 7.2.5.1.1. Hver prøvning udføres på to nye gjordprøver, der er konditioneret som angivet i punkt 6.7.4 i dette regulativ.
 7.2.5.1.2. Hver af prøverne monteres i indspændingshovedet på en trækprøvningsmaskine. Indspændingshovederne skal være konstrueret således, at brud på gjorden inde i disse eller i nærheden af dem ikke finder


text:
sted. Bevægelseshastigheden skal være 100 ± 20 mm/min. Ved afprøvningens begyndelse skal gjordens fri længde mellem indspændingshovederne være 200 mm ± 40 mm.
 7.2.5.1.2.1. Spændingen øges, indtil gjorden brister, og brudspændingen noteres.
 7.2.5.1.3. Hvis prøveemnet glider eller brister i indspændingshovederne eller brister mindre end 10 mm fra et af disse, anses prøvningen for ugyldig og skal gentages på et nyt prøveemne.
 7.2.5.2. Prøver, der udtages af de i punkt 3.2.3 i dette regulativ omhandlede gjorde, konditioneres på følgende måde:
 7.2.5.2.1. Rumkonditionering
 7.2.5.2.1.1. Gjorden opbevares i 24 ± 1 timer i luft med en temperatur på 23 ± 5° og en relativ luftfugtighed på 50 ± 10 procent. Hvis prøvningen ikke påbegyndes straks efter konditioneringen, anbringes stykket i en hermetisk lukket beholder, indtil prøvningen begynder. Brudbelastningen skal bestemmes mindre end 5 minutter efter, at prøven er taget ud af konditioneringsatmosfæren eller beholderen.
 7.2.5.2.2. Konditionering med lys
 7.2.5.2.2.1. Bestemmelserne i anbefaling ISO/105-B02(1978) finder anvendelse. Gjorden udsættes for lys, indtil der et fremkommet en ændring af blå standardtype nr. 7, der svarer til grad 4 på gråskalaen.
 7.2.5.2.2.2. Efter eksponering opbevares gjorden i mindst 24 timer i luft med en temperatur på 23 °C + 5 °C og relativ luftfugtighed på 50 ± 10 %. Brudbelastningen skal bestemmes, mindre end fem minutter efter at prøven er taget ud af konditioneringsenheden.
 7.2.5.2.3. Konditionering med kulde
 7.2.5.2.3.1. Gjorden opbevares i mindst 24 timer i en atmosfære med en temperatur på 23 °C ± 5 °C og 50 ± 10 % relativ luftfugtighed.
 7.2.5.2.3.2. Gjorden anbringes derefter i 90 ± 5 minutter på en plan flade i fryserum med en lufttemperatur på -30 °C ± 5 °C. Derefter foldes prøven, og folden belastes med en masse på 2 ± 0,2 kg, som i forvejen er afkølet til -30 °C ± 5 °C. Efter endnu 30 ± 5 minutters belastning i samme fryserum fjernes massen, og brudbelastningen bestemmes inden fem minutter efter at prøven er taget ud af fryserummet.
 7.2.5.2.4. Konditionering med varme
 7.2.5.2.4.1. Gjorden opbevares i 180 ± 10 minutter i varmeskab med temperatur 60 °C ± 5 °C og relativ luftfugtighed 65 ± 5 %.
 7.2.5.2.4.2. Brudbelastningen bestemmes, inden fem minutter efter at prøvestykket er taget ud af varmeskabet.
 7.2.5.2.5. Konditionering med vand
 7.2.5.2.5.1. Gjorden opbevares i 180 ± 10 minutter helt nedsænket i destilleret vand ved en temperatur på 20 °C ± 5 °C tilsat en anelse befugtningsmiddel. Der kan anvendes ethvert befugtningsmiddel, der er egnet til det afprøvede fibermateriale.
 7.2.5.2.5.2. Brudbelastningen bestemmes inden 10 minutter efter, at prøvestykket er taget op af vandet.
 7.2.5.2.6. Konditionering med slid
 7.2.5.2.6.1. De komponenter eller anordninger, der skal underkastes slidprøven, opbevares i mindst 24 timer før prøvningen i luft med temperatur 23 °C ± 5 °C og relativ luftfugtighed 50 ± 10 %. Konditioneringen udføres ved en temperatur mellem 15 °C og 30 °C.
 7.2.5.2.6.2. Nedenstående skema angiver de almindelige vilkår for hver prøvning.
 Tabel 8
 Belastning (N)
 Cyklusser pr. minut
 Cykluser (antal)
 Type 1-procedure
 10 ± 0,1
 30 ± 10
 1 000 ± 5
 Type 2-procedure


text:
5 ± 0,05
 30 ± 10
 5 000 ± 5
 Når der ikke er tilstrækkelig gjord til at foretage prøvningen over en forskydning på 300 mm, kan prøvning finde sted over en mindre længde, dog ikke under 100 mm.
 7.2.5.2.6.3. Særlige prøvningsbetingelser
 7.2.5.2.6.3.1. Type 1-procedure: I tilfælde, hvor gjorden passerer gennem en kvikjusteringsanordning. Belastningen på 10 N påføres lodret på den ene del af gjorden. Den anden del af gjorden anbringes vandret og fastgøres til en anordning, der påfører gjorden en frem- og tilbagegående bevægelse. Justeringsanordningen indstilles, så den vandrette sektion af gjorden holdes strakt (se bilag 5, figur 1).
 7.2.5.2.6.3.2. Type 2-procedure: I tilfælde, hvor gjorden skifter retning ved at passere gennem en stiv del. Under denne prøvning skal vinklerne på de to gjordsektioner være som vist i bilag 5, figur 2. Belastningen på 5 N skal påføres konstant. I tilfælde, hvor gjorden skifter retning mere end én gang ved at passere gennem en stiv del, kan belastningen på 5 N øges for at opnå den foreskrevne gjordbevægelse på 300 mm gennem den stive del.
 7.2.6. Konditioneringsprøvning for justeringsanordninger, der er monteret direkte på en barnefastholdelsesanordning
 Monter den største prøvedukke, som fastholdelsesanordningen er beregnet til, på samme måde som til den dynamiske prøve, herunder med det standardslæk, der foreskrives i punkt 7.1.3.5 ovenfor. Afsæt en referencelinje på selen, hvor selens frie ende træder ind i justeringsanordningen.
 Fjern attrappen og anbring fastholdelsesanordningen i konditioneringsopstillingen vist i bilag 16, figur 1.
 Den cykliske bevægelse af selen i justeringsanordningen skal være mindst 150 mm. Denne bevægelse skal være sådan, at mindst 100 mm af selen nærmest den frie ende af selen i forhold til referencelinjen og resten af den bevægelige længde (ca. 50 mm) nærmest den indbyggede sele i forhold til referencelinjen bevæger sig gennem justeringsanordningen.
 Er gjordens længde fra referencelinjen til selens frie ende ikke tilstrækkelig til ovenstående bevægelse, skal de 150 mm bevægelse gennem justeringsanordningen finde sted fra selens helt udtrukne position.
 Den cykliske bevægelse skal have en frekvens på 10 ± 1 cykluser/min. med en hastighed i "B" på 150 ± 10 mm/s.
 7.2.7. Temperaturprøvning
 7.2.7.1. De i punkt 6.6.5.1 ovenfor angivne komponenter anbringes over en vandoverflade i et lukket rum med lufttemperatur mindst 80° C i mindst 24 timer uden afbrydelse og køler derefter af ved en omgivende temperatur på højst 23° C. Afkølingsperioden efterfølges straks af tre på hinanden følgende 24-timers-cykluser, der hver består af nedenstående på hinanden følgende sekvenser:
 a)
 en omgivende temperatur på mindst 100 °C opretholdes i et tidsrum af på 6 timer uafbrudt, idet disse betingelser skal nås inden 80 minutter efter cyklusens påbegyndelse; derefter
 b)
 en omgivende temperatur på højst 0 °C, opretholdes uafbrudt i 6 timer, idet disse betingelser skal nås inden 90 minutter; derefter
 c)
 en temperatur på højst 23° C opretholdes i resten af 24-timers-cyklusen.
 7.2.8. Det komplette sæde eller komponenten monteret med Isofix-beslag (f.eks. Isofix-sokkel), hvis denne har en udløserknap, fastgøres solidt til en prøveopstilling, således at Isofix-konnektorerne er lodretstillede som vist i figur 3. En stang med


text:
en diameter på 6 mm og en længde på 350 mm forbindes til Isofix-konnektorerne. Der forbindes en masse på 5 kg til stangens ender.
 7.2.8.1. Udløserknappen eller -håndtaget påføres en åbningskraft langs en fast akse, der forløber parallelt med knappens/håndtagets oprindelige bevægelsesretning; det geometriske centrum henviser til den del af lukkebeslagets overflade, som udløsningstrykket påføres på.
 7.2.8.2. Isofix-beslagets åbningskraft påføres med anvendelse af et dynamometer eller tilsvarende anordning på normal måde og i den normale retning som angivet af fabrikanten i instruktionsbogen. Kontaktpunktet skal være en poleret halvkugleformet metaloverflade med radius 2,5 ± 0,1 mm for en udløserknap eller en poleret metalkrog med radius 25 mm.
 7.2.8.3. Hvis udformningen af barnefastholdelsesanordningen gør det umuligt at følge den i punkt 7.2.8.1 og 7.2.8.2 beskrevne metode, kan der anvendes en alternativ metode efter aftale med den tekniske tjeneste, som er ansvarlig for udførelse af prøvningen.
 7.2.8.4. Den åbningskraft for Isofix-beslaget, der skal måles, er den, som er nødvendig for at udløse den første konnektor.
 7.2.8.5. Prøvningen udføres med et nyt sæde og gentages med et sæde, som har gennemgået den cyklus, som er beskrevet i punkt 6.7.5.1.
 7.3. Certificering af prøvebænkens sædehynde.
 7.3.1. Prøvebænkens sædehynde skal certificeres, når den er ny, for at bestemme de indledende værdier af indtrængning ved anslag og accelerationens spidsværdi, derefter for hver 50 dynamiske prøver, dog mindst en gang om måneden, eller før hver prøve, hvis prøveopstillingen anvendes hyppigt.
 7.3.2. Certificerings- og måleprocedurer skal svare til dem, der foreskrives i den seneste version af ISO 6487; måleudstyret skal svare til specifikationen af en datakanal i kanalfilterklasse (CFC) 60.
 Ved hjælp af prøvningsanordningen foreskrevet i bilag 14 til dette regulativ udføres tre prøvninger 150 ± 5 mm fra forkanten af sædehynden i centerlinjen og 150 ± 5 mm i hver retning fra midterlinjen.
 Anordningen anbringes lodret på et fladt, stift underlag. Sænk slagmassen, til den rører overfladen, og nulstil penetrationsmarkøren. Anbring anordningen lodret over prøvepunktet, løft massen 500 ± 5 mm og lad den falde frit, så den rammer overfladen af prøvebænkens sædehynde. Registrer penetrationen og decelerationskurven.
 7.3.3. Spidsværdierne må højst afvige 15 procent fra startværdierne.
 7.4. Registrering af dynamiske egenskaber
 7.4.1. For at bestemme prøvedukkens dynamiske egenskaber og dens forskydninger skal alle dynamiske prøvninger registreres efter følgende betingelser:
 7.4.1.1.
 Betingelser for videooptagelse og registrering:
 a)
 frekvensen skal være mindst 1 000 billeder pr. sekund
 b)
 prøvningen optages på video eller et digitalt medie som minimum under de første 300 ms.
 7.4.1.2.
 Usikkerhedsvurdering:
 Prøvningslaboratorier skal have og skal anvende procedurer til vurderingen af usikkerheden ved måling af forskydningen af prøvedukkens hoved. Usikkerheden skal ligge inden for ± 25 mm.
 Eksempler på internationale standarder for sådanne procedurer er EA-4/02 fra European Accreditation Organization eller ISO 5725:1994 eller metoden General Uncertainty Measurement (GUM).
 7.5. Måleprocedurerne skal svare til dem, der er fastlagt i den nyeste udgave af ISO 6487. Kanalfrekvensklassen skal være:
 Tabel 9
 Målingens art
 CFC(FH)
 Afskæringsfrekvens (FN)
 Acceleration af prøvevogn
 600
 jf. ISO 6487 Annex A
 Selebelastning
 600
 jf. ISO 6487 Annex A
 Acceleration af brystkassen
 600
 jf.


text:
ISO 6487 Annex A
 Acceleration af hoved
 1 000
 1 650 Hz
 Trækkraft for øvre del af halsen
 600
 Moment for øvre del af halsen
 600
 Brystkasseindbøjning
 600
 Der skal anvendes en samplingfrekvens på mindst 10 gange kanalfrekvensklassen (i opstillinger med en kanalfrekvensklasse på 1 000 svarer dette således til en mindste samplingfrekvens på ca. 10 000 samplinger pr. sekund pr. kanal).
 8. PRØVNINGSRAPPORTER FOR TYPEGODKENDELSE OG PRODUKTIONSGODKENDELSE
 8.1.
 Prøvningsrapporten skal registrere resultaterne af alle prøvninger og målinger, herunder følgende prøvningsdata:
 a)
 Den type anordning, der er anvendt ved prøvningen (accelerations- eller decelerationsanordning).
 b)
 Den samlede hastighedsændring.
 c)
 Prøvevognens hastighed umiddelbart før anslaget, kun for decelerationsslæder.
 d)
 Accelerations- eller decelerationskurve under hele prøvevognens hastighedsændring og i mindst 300 ms.
 e)
 Tiden (i ms) hvor prøvedukkens hoved når den maksimale forskydning under gennemførelsen af den dynamiske prøvning.
 f)
 Lukkebeslagets plads under prøven, hvis den kan ændres.
 g)
 Eventuelle skader eller brud.
 h)
 Følgende kriterier for prøvedukken: HIC-indeks (Head Injury Criteria), hovedets acceleration 3 ms, trækkraft for øvre del af halsen, moment for øvre del af halsen, brystkasses indbøjning.
 i)
 Hofteselens kraft.
 8.2.
 Hvis bestemmelserne om forankringer i bilag 6, tillæg 3, til dette regulativ ikke er blevet overholdt, skal prøvningsrapporten beskrive, hvordan barnefastholdelsesanordningen er monteret og angive vigtige vinkler og dimensioner.
 8.3.
 Når barnefastholdelsesanordningen afprøves i et køretøj eller en køretøjskonstruktion, skal forsøgsrapporten angive, hvordan køretøjskonstruktionen er fastgjort til prøvevognen, placeringen af barnefastholdelsesanordningen og køretøjets sæde samt hældningen af køretøjets ryglæn.
 8.4.
 Kontrollen af mærkninger og monterings- og brugsanvisninger skal registreres i prøvningsrapporterne for typegodkendelse og produktionsgodkendelse
 9. PRODUKTIONSGODKENDELSE
 9.1. For at sikre, at fabrikantens produktionssystem er tilfredsstillende, skal den tekniske tjeneste, der udførte typegodkendelsesprøvningerne, gennemføre produktionsgodkendelsesprøvninger i overensstemmelse med punkt 9.2 nedenfor.
 9.2. Godkendelse af produktionen af barnefastholdelsesanordninger
 Produktionen af hver ny godkendt type barnefastholdelsesanordning i kategorierne i-Size og køretøjsspecifik skal gennemgå produktionsprøvninger. Der kan foreskrives yderligere produktionsprøvning efter punkt 11.1.3.
 Med henblik herpå udtages en stikprøve på fem barnefastholdelsesanordninger fra den første produktionsbatch.
 Den første produktionsbatch anses for at være produktionen af den første blok omfattende mindst 50 barnefastholdelsesanordninger og højst 5 000 barnefastholdelsesanordninger.
 9.2.1. Dynamisk prøvning ved frontalkollision og påkørsel bagfra.
 9.2.1.1.
 Fem barnefastholdelsesanordninger skal gennemgå den dynamiske prøvning, der er beskrevet i punkt 7.1.3 ovenfor. Den tekniske tjeneste, der udførte typegodkendelsesprøvningerne, skal udvælge de betingelser, der gav anledning til det maksimale horisontale hovedudslag i de dynamiske typegodkendelsesprøvninger, med undtagelse af de betingelser, der er beskrevet i punkt 6.6.4.1.6.2 ovenfor. Alle fem barnefastholdelsesanordninger skal prøves under samme betingelser.
 9.2.1.2.
 For hver prøvning beskrevet i punkt 9.2.1.1 ovenfor måles de læsionskriterier, som er beskrevet i punkt 6.6.4.3.1 ovenfor, og
 for fremadvendende måles de i punkt 6.6.4.4.1.1 ovenfor beskrevne hovedudslag.
 for bagudvendende anordninger og lifte måles de i punkt 6.6.4.4.1.2.1 ovenfor beskrevne hovedudslag.
 9.2.1.3.
 Resultaterne for maksimalt hovedudslag skal opfylde følgende to betingelser:
 9.2.1.3.1.
 Ingen værdi må overskride 1,05 L, og
 X + S må ikke overskride L
 hvor:
 L
 =
 den foreskrevne grænseværdi
 X
 =
 værdiernes gennemsnit
 S
 =
 standardafvigelsen for værdierne.
 9.2.1.3.2.
 Resultaterne af læsionskriterierne skal opfylde kravene


text:
i punkt 6.6.4.3.1 ovenfor, og desuden skal X + S-betingelsen i punkt 9.2.1.3.1 ovenfor anvendes på resultaterne af 3 ms-læsionskriterierne (som defineret i punkt 6.6.4.3.1 ovenfor) og registreres udelukkende til orientering.
 9.2.2. Dynamisk prøvning ved sidekollision
 9.2.3. Kontrol af mærkning
 9.2.3.1.
 Den tekniske tjeneste, der udførte godkendelsesprøvningerne, skal kontrollere, at mærkningen er i overensstemmelse forskrifterne i punkt 4 i dette regulativ.
 9.2.3.2.
 Kontrol af monteringsvejledning og brugsanvisning
 9.2.3.3.
 Den tekniske tjeneste, der udførte godkendelsesprøvningerne, skal kontrollere, at monteringsvejledningen og brugsanvisningen er i overensstemmelse med punkt 14 i dette regulativ.
 10. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE OG RUTINEPRØVNINGER
 Procedurerne til sikring af produktionens overensstemmelse skal være i overensstemmelse med dem, der er fastlagt i overenskomstens tillæg 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), idet der gælder følgende forskrifter:
 10.1.
 Barnefastholdelsesanordninger, som er godkendt efter dette regulativ, skal være produceret således, at de er i overensstemmelse med den godkendte type, idet de opfylder forskrifterne i punkt 6 til 7 ovenfor.
 10.2.
 De i bilag 12 til dette regulativ fastlagte mindstekrav til metoder til kontrol af produktionens overensstemmelse skal være overholdt.
 10.3.
 Den godkendende myndighed, som har meddelt godkendelse, kan til hver en tid efterprøve de metoder til overensstemmelsesprøvning, som anvendes på de enkelte produktionsanlæg. Disse kontroller skal normalt udføres to gange årligt.
 11. ÆNDRINGER OG UDVIDELSE AF GODKENDELSEN AF EN BARNEFASTHOLDELSESANORDNING
 11.1.
 Enhver ændring af en barnefastholdelsesanordning skal anmeldes til den typegodkendende myndighed, som har godkendt typen. Den pågældende typegodkendende myndighed kan da enten:
 11.1.1.
 skønne, at de foretagne ændringer næppe vil have mærkbar ugunstig virkning, og at barnefastholdelsesanordningen stadig opfylder forskrifterne eller
 11.1.2.
 kræve en yderligere prøvningsrapport fra den tekniske tjeneste, som er ansvarlig for prøvningens udførelse.
 11.2.
 Bekræftelse eller nægtelse af godkendelse, med angivelse af ændringerne, meddeles de kontraherende parter, som anvender dette regulativ, via den ovenfor i punkt 5.3 anførte procedure.
 11.1.3.
 Hvis der kræves en yderligere prøvningsrapport, sammenlignes resultatet af det horisontale hovedudslag med det værste tilfælde blandt alle de tidligere registrerede resultater.
 a)
 Hvis udslaget er større, skal der foretages en ny produktionsprøvning.
 b)
 Hvis udslaget er mindre, er produktionsprøvning ikke nødvendig.
 11.4.
 Den kompetente myndighed, som udsteder udvidelse af en godkendelse, tildeler udvidelsen et serienummer og underretter de andre parter i 1958-overenskomsten, der anvender dette regulativ herom, ved hjælp af en meddelelsesformular svarende til modellen i bilag 1 til dette regulativ.
 12. SANKTIONER I TILFÆLDE AF PRODUKTIONENS MANGLENDE OVERENSSTEMMELSE
 12.1.
 En godkendelse for en barnefastholdelsesanordning, der er meddelt i henhold til dette regulativ, kan inddrages, hvis en barnefastholdelsesanordning med de i punkt 5.4 i dette regulativ omhandlede mærker ikke består stikprøvekontrollen som beskrevet i punkt 9 ovenfor eller ikke er i overensstemmelse med den godkendte type.
 12.2.
 Hvis en kontraherende part, som anvender dette regulativ, inddrager en godkendelse, som den tidligere har meddelt, skal den straks underrette de øvrige kontraherende parter, der anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en meddelelsesformular svarende til med modellen i bilag 1 til dette regulativ.
 13. ENDELIGT OPHØR AF PRODUKTIONEN
 13.1.
 Hvis indehaveren af godkendelsen fuldstændig indstiller produktionen af en bestemt type barnefastholdelsesanordning, som er godkendt i henhold


text:
til dette regulativ, skal han underrette den typegodkendende myndighed, som har meddelt godkendelsen, herom. Ved modtagelse af den pågældende meddelelse underretter den typegodkendende myndighed de øvrige parter i 1958-overenskomsten om dette regulativ herom ved hjælp af en meddelelsesformular svarende til modellen i bilag 1 til dette regulativ.
 14. OPLYSNINGER TIL BRUGERNE
 14.1.
 Hver barnefastholdelsesanordning skal ledsages af en vejledning affattet på det sprog, der tales i den stat, hvor anordningen er solgt, med følgende indhold:
 14.2.
 Monteringsvejledninger skal indeholde følgende punkter:
 14.2.1.
 For en barnefastholdelsesanordning i-Size-kategorien skal nedenstående mærkat være anbragt på emballagen, så den er let synlig:
 Bemærk
 Dette er en i-Size-barnefastholdelsesanordning. Den er godkendt efter regulativ nr. 129 til brug på i-Size-kompatible siddepladser som angivet af køretøjsfabrikanten i køretøjets instruktionsbog.
 Er De i tvivl, bedes De forhøre Dem hos barnefastholdelsesanordningens fabrikant eller forhandleren.
 14.2.2.
 For barnefastholdelsesanordninger i kategorien "Køretøjsspecifikt Isofix" skal nedenstående mærkat være anbragt på salgsstedet, så den er let synlig, uden at emballagen fjernes fra barnefastholdelsesanordningen.
 14.2.3.
 Fabrikanten af barnefastholdelsesanordningen skal på emballagen angive en adresse, hvortil kunden kan rette skriftlig henvendelse for at få nærmere oplysninger om montering af barnefastholdelsesanordningen i nærmere bestemte biler.
 14.2.4.
 Fremgangsmåde ved montering, illustreret med fotografier og/eller meget tydelige tegninger.
 14.2.5.
 Brugeren skal gøres opmærksom på, at sikkerhedsselens stive dele og plastdele skal anbringes og monteres, så der ved normal brug af køretøjet ikke er mulighed for, at de bliver fastklemt under et forskydeligt sæde eller i døren på køretøjet.
 14.2.6.
 Brugeren skal instrueres i, at lifte skal anbringes vinkelret på køretøjets længdeakse
 14.2.7.
 For bagudvendende systemer skal kunden instrueres i, at de ikke må benyttes på siddepladser, hvor der er monteret en aktiv frontairbag. Disse oplysninger skal være anbragt på salgsstedet, så de er let synlige, uden at emballagen aftages.
 14.2.8.
 For i-Size-barnefastholdelsesanordninger i kategorien "særlige behov" skal nedenstående oplysninger være anbragt på salgsstedet, så de er let synlige, uden at emballagen aftages:
 Denne i-Size-barnefastholdelsesanordning til særlige behov er bestemt til at give ekstra støtte til børn, der har vanskeligt ved at sidde korrekt i sædvanlige sæder. Forhør Dem altid hos lægen om egnetheden af denne fastholdelsesanordning til Deres barn.
 14.3.
 Brugsvejledningen skal indeholde følgende punkter:
 14.3.1.
 Det i-Size-størrelsesområde og den maksimale passagermasse, som anordningen er beregnet til:
 14.3.2.
 Anvendelsesmetoden skal være illustreret med fotografier og/eller meget tydelige tegninger. For sæder, der kan anvendes både fremad- og bagudvendende, skal der tydeligt advares om, at anordningen skal anvendes bagudvendende, indtil barnets alder er over en angiven grænse eller en anden størrelsesangivelse er overskredet.
 14.3.3.
 For en fremadvendende barnefastholdelsesanordning skal nedenstående oplysninger være anbragt på emballagen, så de er let synlige:
 "VIGTIGT: MÅ IKKE BENYTTES FREMADVENDENDE, FØR BARNET ER OVER 15 måneder (se vejledning)"
 14.3.4.
 Lukkebeslagets og justeringsanordningens virkemåde skal være tydeligt forklaret.
 14.3.5.
 Det skal anbefales, at alle gjorde, der fastspænder fastholdelsesanordningen til køretøjet, skal være stramme, at et eventuelt støtteben skal være i kontakt med køretøjets bund, at alle gjorde, der fastholder barnet, indstilles efter barnets krop, og at gjordene ikke må være snoet.
 14.3.6.
 Det skal fremhæves, at


text:
det er vigtigt at sørge for, at hoftegjorden placeres lavt, så den ligger fast hen over bækkenet.
 14.3.7.
 Det skal anbefales, at anordningen udskiftes, hvis den har været udsat for kraftig belastning under et uheld.
 14.3.8.
 Der skal gives vejledning i renholdelse.
 14.3.9.
 Der skal gives en generel advarsel til brugeren om faren ved at foretage ændringer eller tilføjelser til anordningen uden den typegodkendende myndigheds godkendelse, og om faren ved ikke nøje at følge monteringsvejledningen fra fabrikanten af barnefastholdelsesanordningen
 14.3.10.
 Har stolen ikke tekstilovertræk, skal det anbefales, at stolen beskyttes mod sollys, da den ellers kan blive for varm for barnets hud.
 14.3.11.
 Det skal anbefales, at børn ikke efterlades i barnefastholdelsesanordningen uden opsyn.
 14.3.12.
 Det skal anbefales, at al bagage og andre genstande, der kan medføre kvæstelser ved et sammenstød, skal være forsvarligt fastgjort.
 14.3.13.
 Følgende anbefalinger skal gives:
 14.3.13.1.
 Barnefastholdelsesanordningen må ikke bruges uden betrækket.
 14.3.13.2.
 Barnefastholdelsesanordnings betræk må ikke erstattes med et andet end det, der anbefales af fabrikanten, da betrækket er nødvendigt for fastholdelsesanordningens funktion.
 14.3.14.
 Der skal være bestemmelser, der sikrer, at vejledningen på barnefastholdelsesanordningen kan bevares i hele dennes levetid eller, for indbyggede fastholdelsesanordninger, i køretøjets instruktionsbog.
 14.3.15.
 For en i-Size-barnefastholdelsesanordning skal brugeren også henvises til køretøjets instruktionsbog.
 15. NAVN OG ADRESSE PÅ DE TEKNISKE TJENESTER, SOM ER ANSVARLIGE FOR UDFØRELSE AF GODKENDELSESPRØVNINGEN, OG PÅ DE TYPEGODKENDENDE MYNDIGHEDER
 De kontraherende parter i 1958-overenskomsten, som anvender dette regulativ, meddeler FN's sekretariat navne og adresser på de tekniske tjenester, som er ansvarlige for udførelse af godkendelsesprøvningerne og på de typegodkendende myndigheder, som meddeler godkendelse, og til hvem formularer med attestering af godkendelse, udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelser, som er udstedt i andre stater, skal fremsendes.
 (1) Kendingsnumrene for de kontraherende parter i 1958-overenskomsten er angivet i bilag 3 til den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3), dokument TRANS/WP.29/78/Rev.2/Amend.3.
 (2) Barnefastholdelsesfikstur som defineret i regulativ nr. 16 (sikkerhedsseler).
 (3) HPC: se bilag 17.
 (4) Revideres senest 3 år efter dette regulativs ikrafttræden.
 (5) Revideres senest 3 år efter dette regulativs ikrafttræden.
 (6) Revideres senest 3 år efter dette regulativs ikrafttræden.
 (7) Revideres senest 3 år efter dette regulativs ikrafttræden.
 (8) g = 9,81 m/s2.
 BILAG 1
 MEDDELELSE
 (største format: A4 (210 × 297 mm))
 BILAG 2
 UDFORMNING AF GODKENDELSESMÆRKET
 Barnefastholdelsesanordningen med ovenstående godkendelsesmærke er en anordning, der kan monteres i enhver siddeplads i et i-Size-kompatibelt køretøj og kan anvendes i størrelsesområdet 40 cm - 70 cm og med massegrænsen 24 kg. Den er godkendt i Frankrig (E2) under nummer 002439. Godkendelsesnummeret angiver, at godkendelsen blev meddelt i henhold til kravene i regulativet om godkendelse af forbedrede barnefastholdelsesanordninger i motordrevne køretøjer som ændret ved ændringsserie 00. Desuden skal regulativets nummer fremgå af godkendelsesmærket efterfulgt af den ændringsserie, i henhold til hvilken der er meddelt godkendelse.
 Barnefastholdelsesanordningen med ovenstående godkendelsesmærke er en anordning, der ikke kan monteres i ethvert køretøj, og som kan anvendes i størrelsesområdet 40 cm - 70 cm og med massegrænsen 24 kg. Den er godkendt i Frankrig (E2) under nummer 002450. Godkendelsesnummeret angiver, at


text:
godkendelsen blev meddelt i henhold til kravene i regulativet om godkendelse af køretøjsspecifikke Isofix-barnefastholdelsesanordninger i motordrevne køretøjer som ændret ved ændringsserie 00. Desuden skal regulativets nummer fremgå af godkendelsesmærket efterfulgt af den ændringsserie, i henhold til hvilken der er meddelt godkendelse.
 Bemærk: Godkendelsesnummeret og tillægssymboler dertil skal være placeret tæt ved cirklen og enten over eller under bogstavet "E" eller til højre eller til venstre for dette. Godkendelsesnummerets cifre skal være på samme side af bogstavet "E" og vende samme vej. De supplerende symboler skal anbringes diametralt over for godkendelsesnummeret. Brug af romertal som godkendelsesnummer bør undgås for at undgå forveksling med andre symboler.
 BILAG 3
 OPSTILLING AF APPARATUR TIL PRØVNING FOR MODSTANDSDYGTIGHED MOD STØV
 BILAG 4
 KORROSIONSPRØVNING
 1. PRØVNINGSAPPARATUR
 1.1.
 Apparatet består af et salttågekammer, en beholder til saltopløsningen, en tilførsel af komprimeret luft tilpasset formålet, en eller flere forstøverdyser, holdere for prøveeksemplarerne, en anordning til opvarmning af kammeret og de nødvendige kontrolmidler. Dimensioner og konstruktionsdetaljer for apparatet er valgfri, når blot prøvningsbetingelserne overholdes.
 1.2.
 Det er vigtigt at sikre, at dråber af opløsningen, som samler sig på kammerets dæksel, ikke falder ned på prøveeksemplaret.
 1.3.
 Opløsning, som drypper ned fra prøveemnet, må ikke føres tilbage til beholderen og derefter forstøves på ny.
 1.4.
 Apparatet må ikke være bygget af materialer, der kan påvirke opløsningens korroderende egenskaber.
 2. PRØVEEMNETS ANBRINGELSE I TÅGEKAMMERET
 2.1.
 Prøveeksemplarerne med undtagelse af retraktorerne skal fastholdes eller være udspændt mellem 15° og 30° i forhold til lodret og så vidt muligt parallelt med den vandrette salttågestrøms hovedretning bestemt i forhold til den dominerende overflade af prøveemnet.
 2.2.
 Retraktorerne skal være understøttet eller udspændt på en sådan måde, at aksler i ruller til oprulning af gjorden er vinkelrette på den vandrette salttågestrøms hovedretning i kammeret. Den åbning, som er bestemt til selens indgang i retraktoren, skal vende mod denne hovedretning.
 2.3.
 Hver prøve skal anbringes, så salttågen har fri adgang til alle prøver.
 2.4.
 Prøverne skal være anbragt således, at det forhindres, at saltopløsning drypper fra den ene prøve på den anden.
 3. SALTOPLØSNING
 3.1.
 Saltopløsningen fremstilles ved opløsning af 5 ± 1 dele efter vægt natriumchlorid i 95 dele destilleret vand. Det anvendte natriumchlorid skal i det væsentlige være nikkel- og kobberfrit og må i tør tilstand indeholde højst 0,1 % natriumiodid og højst 0,3 % totale urenheder.
 3.2.
 Opløsningen skal være sådan, at når den forstøves ved 35 °C, ligger pH af den opsamlede væske i området 6,5 til 7,2.
 4. TRYKLUFT
 4.1.
 Den tilførte trykluft til dysen (dyserne) til forstøvning af saltopløsningen skal være fri for olie og urenheder og skal have et tryk mellem 70 kN/m2 og 170 kN/m2.
 5. BETINGELSERNE I TÅGEKAMMERET
 5.1.
 Eksponeringsområdet i tågekammeret skal holdes på 35 ± 5° C. Der anbringes mindst to rene opsamlingskar i eksponeringsområdet, således at der ikke opsamles dråber af opløsning fra prøverne eller fra nogen anden kilde. Opsamlingskarrene skal være placeret tæt ved prøveeksemplarerne, det ene så tæt som muligt på dyserne, det andet så langt fra alle dyserne som muligt. Tågen


text:
skal være således, at der på hver 80 cm2 af den vandrette opsamlingszone i hvert opsamlingskar gennemsnitligt opsamles mellem 1,0 og 2,0 ml opløsning i timen, målt over gennemsnitligt mindst 16 timer.
 5.2.
 Dysen (eller dyserne) skal være rettet eller forskudt på en sådan måde, at forstøvningen ikke direkte slår imod prøveeksemplarerne.
 BILAG 5
 PRØVNING AF SLID OG GLIDNING
 Figur 1
 Fremgangsmåde type 1
 Eksempel A
 Eksempel B
 Eksempler på prøveopstillinger for forskellige typer justeringsanordninger
 Figur 2
 Fremgangsmåde type 2
 Figur 3
 Mikroglideprøvning
 Belastningen på 50 N af prøvningsanordningen skal være lodret styret, så det forhindres, at massen kommer i svingninger og gjorden bliver snoet.
 Fastgørelsesanordningen skal være fastgjort til belastningen på 50 N på samme måde som i køretøjet.
 BILAG 6
 BESKRIVELSE AF PRØVEVOGNEN
 1. VOGNEN
 1.1.
 Til prøvning af barnefastholdelsesanordninger skal vognens masse, når den alene bærer sædet, være større end 380 kg. Til prøvning af barnefastholdelsesanordninger i kategorien "køretøjsspecifikt Isofix" skal prøvevognen med den påmonterede køretøjsstruktur have en masse på over 800 kg.
 2. KALIBRERINGSSKÆRM
 2.1.
 En kalibreringsskærm fastgøres solidt til vognen og forsynes med en tydelig udslagsgrænselinje, der gør det muligt at fastslå overholdelsen af kriterierne for fremadgående bevægelse ud fra fotografiske optegnelser.
 3. PRØVEBÆNK
 3.1. Prøvebænken skal være konstrueret som følger:
 3.1.1.
 Sædet skal have stift, fast ryglæn med de i tillæg 1 til dette bilag angivne mål.
 3.1.2.
 Sædehynden er stiv og har de i tillæg 1 til dette bilag angivne mål. Sædehyndens bageste del er udført i stiv metalplade. Sædets forreste del er ligeledes udført i rør Ø 20 mm.
 3.1.3.
 For at give adgang til Isofix-forankringssystemet skal prøvebænkens sædehynde bagtil have åbninger som foreskrevet i tillæg 1 til dette bilag.
 3.1.4.
 Prøvebænkens bredde skal være er 800 mm.
 3.1.5.
 Sædets ryglæn og sædehynde er betrukket med polyurethanskum, hvis karakteristika er angivet i tabel 1. Hyndens dimensioner er angivet i tillæg 1 til dette bilag.
 Tabel 1
 Standardretraktor
 Værdi
 Enhed
 Massefylde
 EN ISO 845
 68-74
 kg/m3
 Kompressionsresistens
 EN ISO 3386/1 (40 % kompression)
 13
 kPa
 Indtrykning (Indentation Load Deflection - ILD)
 EN ISO 2439B (40 % kompression)
 500 (+/15 %)
 N
 Trækstyrke
 EN ISO 1798
 ≥ 150
 kPa
 Brudforlængelse
 EN ISO 1798
 ≥ 120
 %
 Kompressionssæt
 EN ISO 1856 (22hr/50 %/70 °C)
 ≤ 3
 %
 3.1.6.
 Polyurethanskummet skal være overtrukket med markisestof af polyacrylat-fiber med karakteristika som angivet i tabel 2.
 Tabel 2
 Specifik masse (g/m2) 290
 Brudstyrke efter DIN 53587 på 50 mm bredt prøveemne:
 i længderetningen (kg): 120
 i bredden (kg): 80
 3.1.7.
 Omfattende prøvebænkens sædehynde og prøvebænkens ryglænshynde
 3.1.7.1.
 Prøvebænkens sædehynde fremstilles af en kasseformet skumblok (800 × 575 × 135 mm) på en sådan måde (se figur 1 i tillæg 1 til dette bilag), at dets form svarer til den i figur 2 i tillæg 1 til dette bilag foreskrevne aluminiumbundplade.
 3.1.7.2.
 Der bores seks huller i bundpladen til fastboltning til vognen. Hullerne bores langs pladens længste side, tre i hver side, og placeres afhængigt af vognens konstruktion. Der føres seks bolte gennem hullerne. Det anbefales at fæstne boltene


text:
til pladen med et passende klæbemiddel. Derefter fastgøres boltene med møtrikker.
 3.1.7.3.
 Betrækket (1 250 × 1 200 mm, figur 3 i tillæg 1 til dette bilag) skæres i tværretningen, så materialet ikke har mulighed for at overlappe efter påsætning. Mellem betrækkets kanter skal der være et mellemrum på ca. 100 mm. Der skal således skæres ca. 1 200 mm af materialet.
 3.1.7.4.
 Der afsættes to streger på tværs hen over betrækket. De afsættes 375 mm fra dettes midterlinje (se figur 3 i tillæg 1 til dette bilag)
 3.1.7.5.
 Testbænkens sædehynde anbringes med oversiden nedad på betrækket med aluminiumbundpladen opad.
 3.1.7.6.
 Betrækket strækkes på begge sider, til de afsatte streger passer med kanterne af aluminiumbundpladen. Svarende til hver bolt skæres et lille snit, og betrækket trækkes over boltene.
 3.1.7.7.
 Der skæres et snit i betrækket svarende til rillerne i bundpladen og i skummet.
 3.1.7.8.
 Betrækket limes fast på aluminiumpladen med en fleksibel lim. Møtrikkerne skal fjernes, før der limes.
 3.1.7.9.
 Flapperne på siden foldes ind mod pladen og limes ligeledes.
 3.1.7.10.
 Flapperne i rillerne foldes ind og fæstnes med stærk tape.
 3.1.7.11.
 Den fleksible lim skal tørre i mindst 12 timer.
 3.1.7.12.
 Prøvebænkens sædehynde hynde betrækkes på nøjagtig samme måde som sædet, bortset fra at stregerne på betrækket
 (1 250 × 850 mm) afsættes 333 mm fra materialets centerlinje.
 3.1.8.
 Linjen Cr falder sammen med skæringslinjen mellem oversiden af prøvebænkens sædehynde og forsiden af prøvebænkens ryglænshynde.
 3.2. Prøvning af bagudvendende anordninger
 3.2.1.
 Til at bære barnefastholdelsesanordningen monteres en særlig ramme på vognen som vist i figur 1.
 3.2.2.
 Et stålrør fastgøres solidt til vognen, således at en belastning på 5 000 ± 50 N, der påføres vandret på midten af røret, ikke medfører en større bevægelse end 2 mm.
 3.2.3.
 Rørets dimensioner skal være: 500 × 100 × 90 mm.
 Figur 1
 Opstilling for prøvning af bagudvendende anordning
 Mål i mm
 3.3. Prøvevognens vognbund
 3.3.1.
 Prøvevognens vognbund skal fremstilles af en flad metalplade af ensartet tykkelse og ensartet materiale, jf. figur 2 til tillæg 3 til dette bilag.
 3.3.1.1.
 Vognbunden skal være stift monteret på prøvevognen. Vognbundens højde i forhold til projektionspunktet for Cr-aksen, dimension (1) i tillæg 2 til dette bilag, figur 2, skal justeres, så den opfylder forskrifterne i punkt 7.1.3.6.3 i dette regulativ.
 3.3.1.2.
 Vognbunden skal konstrueres således, at overfladehårdheden ikke er under 120 HB i henhold til EN ISO 6506-1:1999.
 3.3.1.3.
 Vognbunden skal kunne modstå en påført vertikal belastning på 5 kN, uden at der opstår en vertikal bevægelse på mere end 2 mm i forhold til Cr-aksen, og uden at der opstår blivende deformation.
 3.3.1.4.
 Vognbundens overfladeruhed må højst være Ra 6,3 i henhold til ISO 4287:1997.
 3.3.1.5.
 Vognbunden skal være konstrueret således, at der ikke opstår en blivende deformation efter en dynamisk prøvning af en barnefastholdelsesanordning i overensstemmelse med dette regulativ.
 4. STOPANORDNING
 4.1.
 Anordningen består af to ens energioptagende enheder, der er monteret parallelt.
 4.2.
 Om nødvendigt anvendes en ekstra energioptagende enhed for hver 200 kg forøgelse af den nominelle masse. Hver energioptagende


text:
enhed består af:
 4.2.1.
 en kappe bestående af et stålrør
 4.2.2.
 et energiafledende rør af polyuretan
 4.2.3.
 en olivenformet knap af poleret stål, der trænger ind i den energioptagende enhed, og
 4.2.4.
 en stang og en anslagsplade.
 4.3.
 Dimensionerne på de forskellige dele af denne energioptagende enhed er gengivet i tillæg 2 til dette bilag.
 4.4.
 Specifikationerne for det energioptagende materiale er angivet i tabel 3 og 4 i dette bilag.
 4.5.
 Stopanordningen opbevares i mindst 12 timer ved en temperatur mellem 15 og 25 °C, før den anvendes til den i bilag 7 til de i dette regulativ beskrevne kalibreringsprøver. Ved hver type prøve skal stopanordningen opfylde præstationskravene i bilag 7, tillæg 1 og 2. Til dynamisk prøvning af barnefastholdelsesanordningen skal stopanordningen opbevares i mindst 12 timer ved samme temperatur, som inden for ± 2 °C svarer til temperaturen ved kalibreringsprøven. Enhver anden anordning, der giver tilsvarende resultater, kan godtages.
 Tabel 3
 Specifikationer for energioptagende materiale "A"
 (2)
 (ASTM Metode 2000 (1980) medmindre andet er angivet)
 Shore-hårdhed A:
 88 ± 2 ved 20 °C ± 5 °C
 Brudstyrke:
 Ro ≥ 300 kg/cm2
 Minimumsforlængelse:
 Ao ≥ 400 %
 Modul ved 100 % forlængelse:
 ≥ 70 kg/cm2
 Modul ved 300 % forlængelse:
 ≥ 130 kg/cm2
 Lavtemperaturskørhed (ASTM Metode D 736):
 5 timer ved -55 °C
 Blivende deformation (Metode B):
 22 timer ved 70 °C ≤ 45 %
 Vægtfylde ved 25 °C:
 1,08-1,12
 Ældning i luft (ASTM Metode D 573 (1981)):
 70 timer ved 100 °C:
 Shore-hårdhed: maks. ændring ± 3
 Brudstyrke: formindskelse < 10 % af Ro
 Forlængelse: formindskelse < 10 % of Ao
 Vægt: formindskelse < 1 %
 Nedsænkning i olie (ASTM Metode D 471 (1979) Olie nr. 1):
 70 timer ved 100 °C:
 Shore-hårdhed: maks. ændring ± 4
 Brudstyrke: formindskelse < 15 % af Ro
 Forlængelse: formindskelse < 10 % of Ao
 Volumen: kvældning < 5 %
 Nedsænkning i olie (ASTM Metode D 471 (1979) Olie nr. 3):
 70 timer ved 100 °C:
 Brudstyrke: formindskelse < 15 % af Ro
 Forlængelse: formindskelse < 15 % of Ao
 Volumen: kvældning < 20 %
 Nedsænkning i destilleret vand:
 1 uge ved 70 °C:
 Brudstyrke: formindskelse < 35 % af Ro
 Forlængelse: forøgelse < 20 % of Ao
 Tabel 4
 Specifikationer for det energioptagende materiale "B"
 ASTM Metode 2000 (1980) medmindre andet er angivet
 Shore-hårdhed A:
 88 ± 2 ved 20 °C ± 55 °C
 Brudstyrke:
 Ro ≥ 300 kg/cm2
 Minimumsforlængelse:
 Ao ≥ 400 %
 Modul ved 100 % forlængelse:
 ≥ 70 kg/cm2
 Modul ved 300 % forlængelse:
 ≥ 130 kg/cm2
 Lavtemperaturskørhed (ASTM Metode D 736):
 5 timer ved -55 °C
 Blivende deformation (Metode B):
 22 timer ved 70 °C ≤ 45 %
 Vægtfylde ved 25 °C:
 1,08-1,12
 Ældning i luft (ASTM Metode D 573 (1981)):
 70 timer ved 100 °C:
 Shore-hårdhed: maks. ændring ± 4
 Brudstyrke: formindskelse < 15 % af Ro
 Forlængelse: formindskelse < 10 % of Ao
 Volumen: kvældning < 5 %
 Nedsænkning i olie (ASTM Metode D 471 (1979) Olie nr. 3):
 70 timer ved 100 °C:
 Brudstyrke:


text:
formindskelse < 15 % af Ro
 Forlængelse: formindskelse < 15 % of Ao
 Volumen: kvældning < 20 %
 Nedsænkning i destilleret vand:
 1 uge ved 70 °C:
 Brudstyrke: formindskelse < 35 % af Ro
 Forlængelse: forøgelse < 20 % of Ao
 (1) Dimensionen × skal være 210 mm med et justeringsområde på ± 70 mm.
 (2) Den relevante ASTM-standard kan rekvireres fra: ASTM, 1916 Race Street, Philadelphia, USA Pa 19 103.
 Tillæg 1
 Figur 1
 Dimensioner af sædet og dets hynder
 Dimensioner i mm
 Figur 2
 Dimensioner på aluminiumbundplade
 Figur 3
 Betrækkets dimensioner (dimensioner i mm)
 Tillæg 2
 Anbringelse og brug af forankringer på prøvevognen
 1.
 Forankringerne anbringes som vist i nedenstående figur.
 2.
 Til barnefastholdelsesanordninger i i-Size-kategorien "universal", "specifik" og "begrænset" anvendes følgende forankringspunkter: H1 og H2
 3.
 Til prøvning af barnefastholdelsesanordninger med topstrop anvendes forankringerne G1 og G2.
 4.
 Hvis der er tale om en barnefastholdelsesanordning, der anvender et støtteben, udvælger den tekniske tjeneste de forankringer, der skal anvendes, i henhold til punkt 3 ovenfor og med støttebenet justeret som angivet i punkt 7.1.3.6.3 i dette regulativ.
 5.
 Den struktur, der bærer forankringerne, skal være stiv. De øverste forankringer må ikke blive forskudt mere end 0,2 mm i længderetningen, når de belastes med 980 N i denne retning. Vognen skal være udført således, at der ikke sker nogen blivende deformering af de dele, som bærer forankringerne under prøvningen.
 Figur 1
 Set ovenfra - Bænk med forankringer (generel tolerance: ±2)
 Figur 2
 Set fra siden - Bænk med forankringer (generel tolerance: ±2)
 Tillæg 3
 Definition af dør til sidekollision
 1. DEFINITION AF DØRPANEL
 Sidekollisionsdørens dimensioner og oprindelige position i forhold til prøvebænken er angivet i følgende figurer.
 Dørpanelets stivhed og styrke skal være tilstrækkelig til at undgå for store svingninger eller væsentlig deformation under den sideværts dynamiske prøvning.
 Figur 1
 Dørpanelets geometri og position ved T0 - set ovenfra
 Figur 2
 Dørpanelets geometri og position ved T0 - set fra siden
 Figur 3
 Dørpanelets omtrentlige maksimale indtrængen - set fra siden (til orientering)
 2. SPECIFIKATION AF PANELPOLSTRING
 2.1. Generelt
 Dørpanelet polstres med 55 mm polstringsmateriale (bilag 6, tillæg 3, figur 1), som skal opfylde de ydelseskrav, der er beskrevet i punkt 2.3 i tillæg 3 til dette regulativ, ved en prøveopstilling som beskrevet i punkt 2.2 i tillæg 3 til dette regulativ.
 2.2. Prøvningsprocedure for vurderingen af panelets polstringsmateriale
 Prøven består af en simpel faldprøvning med en kugleformet hovedattrap. Den kugleformede hovedattrap skal have en diameter på 150 mm og en masse på 6 kg (± 0,1 kg). Anslagshastigheden er 4 m/s (± 0,1 m/s). Instrumenterne skal gøre det muligt at vurdere tidspunktet for den første kontakt mellem slaglegemet og prøveemnet samt hovedattrappens acceleration som minimum i anslagsretningen (Z-retningen).
 Materialeprøven skal have dimensionerne 400 x 400 mm. Prøveemnet skal rammes i dets centrum.
 2.3. Ydelseskriterier polstringsmaterialet
 Tidspunktet for den første kontakt mellem prøvematerialet og hovedattrappen (t0) er 0 ms.
 Slaglegemets acceleration må ikke overstige 58 g.
 Figur 4
 Grænseområde for polstringsmateriale
 Signaturforklaring
 1 -
 Øvre grænse på 58 g


text:
2 -
 Nedre grænse for den maksimale spidsværdi ved 53 g (11-12 ms)
 3 -
 Øvre grænse for accelerationsfald (15 g ved 20,5 ms til 10 g ved 21,5 ms)
 4 -
 Nedre grænse for accelerationsfald (10 g ved 20 ms til 7 g ved 21 ms)
 BILAG 7
 KURVE OVER VOGNENS DECELERATION ELLER ACCELERATION SOM FUNKTION AF TIDEN
 I alle tilfælde skal kalibrerings- og måleprocedurerne svare til dem, der er fastlagt i den internationale standard ISO 6487; måleudstyret skal svare til specifikationen for en datakanal med kanalfrekvensklasse (CFC) 60.
 Tillæg 1
 Frontalsammenstød
 Kurve over vognens deceleration eller acceleration som funktion af tiden
 Frontalsammenstød - Testimpuls 1
 Definition af de forskellige kurver
 Tid (ms)
 Acceleration (g)
 Lavt område
 Acceleration (g)
 Højt område
 0
 —
 10
 20
 0
 —
 50
 20
 28
 65
 20
 —
 +80
 —
 28
 100
 0
 —
 120
 —
 0
 Regulativ nr. 44 frontalsammenstød
 Tillægssegmentet finder kun anvendelse på acceleratiosslæden.
 Tillæg 2
 Påkørsel bagfra
 Kurver over vognens deceleration eller acceleration som funktion af tiden
 Påkørsel bagfra - Testimpuls 2
 Definition af de forskellige kurver
 Tid (ms)
 Acceleration (g)
 Lavt område
 Acceleration (g)
 Højt område
 0
 —
 21
 10
 0
 10
 7
 —
 20
 14
 —
 37
 14
 —
 52
 7
 —
 52
 0
 70
 —
 21
 70
 —
 0
 Regulativ nr. 44 frontalsammenstød
 Tillægssegmentet finder kun anvendelse på acceleratiosslæden.
 Tillæg 3
 Sidekollision
 Kurve over relativ hastighed mellem vogn og dørpanel som funktion af tiden
 Sidekollision - Prøvningshastighedsområde 3
 Nedre grænse for relativ hastighed
 Øvre grænse for relativ hastighed
 Nedre grænse for dørens hastighed ved jorden (dørbevægelsesprøvning udelukkende ved t0)
 Øvre grænse for dørens hastighed ved jorden (dørbevægelsesprøvning udelukkende ved t0)
 Definition af de forskellige kurver
 Tid (ms)
 Relativ dør/bænk-hastighed (m/s)
 Nedre grænse
 Relativ dør/bænk-hastighed (m/s)
 Øvre grænse
 0
 6,375
 7,25
 15
 5,5
 —
 18
 —
 6,2
 60
 0
 —
 70
 —
 0
 Bemærkning: Området skal defineres på baggrund af erfaringer fra de respektive testlaboratorier.
 Tillæg 4
 1. DEFINITION AF DØRPANEL
 Dørpanelets geometri skal være på linje med prøvebænkens definition.
 Der vil blive foreslået en tegning, som beskriver døren, i overensstemmelse med NPACS-bænken.
 2. SPECIFIKATION AF PANELPOLSTRING
 2.1. Generelt
 Dørpanelets anslagsflade skal være helt dækket med et polstringsmateriale med en tykkelse på 55 mm. Materialet skal opfylde ydelseskriterierne i punkt 2.3 i dette tillæg, når det prøves i henhold til punkt 2.2 i dette tillæg.
 Dette tillægs punkt 2.4 indeholder en nærmere beskrivelse af en materialekombination, som vides at opfylde disse krav.
 2.2. Prøvningsprocedure for vurderingen af panelets polstringsmateriale
 Prøven består af en simpel faldprøvning med en kugleformet hovedattrap. Den kugleformede hovedattrap skal have en diameter på 150 mm og en masse på 6 kg (± 0,1 kg). Anslagshastigheden er 4 m/s (± 0,1 m/s). Instrumenterne skal gøre det muligt at vurdere tidspunktet for den første kontakt mellem slaglegemet og prøveemnet samt hovedattrappens acceleration som minimum i anslagsretningen (Z-retningen).
 Materialeprøven skal have dimensionerne 400 × 400 mm. Prøveemnet skal rammes i dets centrum.
 2.3. Ydelseskriterier polstringsmaterialet
 Tidspunktet for den første kontakt mellem prøvematerialet og hovedattrappen (t0) er 0


text:
ms.
 Slaglegemets acceleration må ikke overstige 58 g.
 Figur 1
 Grænseområde for polstringsmateriale
 2.4. Eksempel på materiale, der opfylder prøvens krav:
 Gummicelleskum polychloropren CR4271 med en tykkelse på 35 mm fastgjort til dørpanelets konstruktion, hvorpå der fastgøres et ekstra lag af Styrodur C2500 med en tykkelse på 20 mm. Styrodurlaget skal udskiftes efter hver prøvning.
 BILAG 8
 BESKRIVELSE AF PRØVEDUKKER
 1. GENERELT
 1.1.
 De foreskrevne prøvedukker er beskrevet i dette bilag i form af tekniske tegninger fra Humanetics Innovative Solutions Inc. og i de brugervejledninger, der leveres med dukkerne.
 1.2.
 Alternative prøvedukker kan anvendes, forudsat at:
 1.2.1.
 deres ækvivalens kan godtgøres til den typegodkendende myndigheds tilfredshed, og
 1.2.2.
 deres anvendelse er registreret i prøvningsrapporten og i den i bilag 1 til dette regulativ beskrevne meddelelsesformular.
 2. BESKRIVELSE AF PRØVEDUKKERNE
 2.1.
 Dimensioner og masse af prøvedukkerne Q0, Q1, Q1.5, Q3, Q6 og Q10, som er beskrevet nedenfor er baseret på antropometri af børn svarende til 50 % percentilen for en alder af hhv. 0, 1, 1,5, 3, 6 og 10,5 år.
 2.2.
 Prøvedukkerne består af et skelet af metal og plast, polstret med skumdele, som er overtrukket med plasthud for at fuldstændiggøre kropsdelene.
 3. BYGGERI OG ANLÆG
 3.1. Hoved
 Hovedet består for størstedelens vedkommende af syntetisk materiale. Hulrummet i hovedet er stort nok til at rumme adskillige instrumenter, herunder lineære accelerometre og vinkelhastighedsfølere.
 3.2. Hals
 Halsen er fleksibel og giver mulighed for forskydning og bøjning i alle retninger. Den segmenterede konstruktion muliggør en realistisk rotationsrespons. Halsen er udstyret med halssnor med lav strækning for at forhindre uforholdsmæssigt stor forlængelse. Halssnoren er også konstrueret til at fungere som sikkerhedssnor, såfremt gummien brister. En belastningscelle med seks kanaler kan monteres på bindeleddet mellem hals-hoved og hals-torso. Q0, Q1 og Q1.5 kan ikke rumme belastningscellen mellem hals og torso.
 3.3. Brystkasse
 Barnets brystkasse er repræsenteret ved en enkelt brystkasse. Deformationen kan måles med et strengpotentiometer i Q1 og Q1.5 og en IR-TRACC-føler i Q3, Q6 og Q10. Skuldrene er med et fleksibelt led forbundet til thorax, som muliggør deformering i fremadgående retning.
 3.4. Der kan monteres accelerometre på rygsøjlen til måling af lineære accelerationer. Q0-thoraxen har en forenklet sammensætning med en integreret skumdel til den samlede torso.
 3.5. Underliv
 Underlivet er overtrukket med skum og hud. Der er anvendt biomekaniske data fra børn til at bestemme den nødvendige stivhed. Q0-underlivet har en forenklet sammensætning med en integreret skumdel til den samlede torso.
 3.6. Lændehvirvelsøjle
 Lændehvirvelsøjlen er en fleksibel gummisøjle, som giver mulighed for forskydning og bøjning i alle retninger. En belastningscelle med seks kanaler kan monteres mellem lændehvirvelsøjlen og bækkenet, bortset fra ved Q0.
 3.7. Bækken
 Bækkenet er fremstillet af en hoftebens-korsbensknogledel overtrukket med "kød" af plast, der skal simulere den ydre kontur. Der indsættes aftagelige hofteled i knogledelen. Der kan monteres et accelerometer-array i bækkenet. Der findes særlige hofteled, der gør det muligt at placere dukken i stående position. Q0-bækkenet har en forenklet sammensætning med en integreret skumdel til den samlede torso.
 3.8. Ben
 Benene er fremstillet med metalforstærkede plastknogler overtrukket med skumdele


text:
med PVC-hud, der repræsenterer det øvre og nedre kød. Knæleddene kan fastlåses i en vilkårlig position. Denne funktion gør det lettere at placere dukken i stående position. (Bemærk, at prøvedukken ikke kan stå uden ekstern støtte.) Q0-benene har en forenklet opbygning med en integreret del pr. ben med en fast knævinkel.
 3.9. Arme
 Armene er fremstillet med plastknogler overtrukket med skumdele med PVC-hud, der der repræsenterer det øvre og nedre kød. Albueleddene kan fastlåses i en vilkårlig position. Q0-armene har en forenklet opbygning med en integreret del pr. arm med en fast albuevinkel.
 4. HOVEDKARAKTERISTIKA
 4.1. Masse
 Tabel 1
 Q-prøvedukkens massefordeling
 Q0
 Q1
 Q1,5
 Q3
 Q6
 Q10-designmål
 Masse i [kg]
 Hoved + nakke (inkl. acc.-montering)
 1,10 ± 0,10
 2,41 ± 0,10
 2,80 ± 0,10
 3,17 ± 0,10
 3,94 ± 0,10
 4,19
 Torso (inkl. acc.-montering og føler for brystkasseindbøjning)
 1,50 ± 0,15
 4,21 ± 0,25
 4,74 ± 0,25
 6,00 ± 0,30
 9,07 ± 0,40
 14,85 (inkl. påklædning)
 Ben (tilsammen)
 0,58 ± 0,06
 1,82 ± 0,20
 2,06 ± 0,20
 3,54 ± 0,10
 6,90 ± 0,10
 12,50
 Arme (tilsammen)
 0,28 ± 0,03
 0,89 ± 0,20
 1,20 ± 0,20
 1,48 ± 0,10
 2,49 ± 0,10
 4,00
 Påklædning
 0,27 ± 0,05
 0,27 ± 0,05
 0,30 ± 0,05
 0,40 ± 0,10
 0,55 ± 0,10
 (se torso)
 I alt
 3,73 ± 0,39
 9,6 ± 0,80
 11,10 ± 0,80
 14,59 ± 0,70
 22,95 ± 0,80
 35,54
 4.2. Vigtigste dimensioner
 Figur 2
 Prøvedukkens vigtigste dimensioner
 Tabel 2
 Q-prøvedukkens dimensioner
 Nr.
 Q0
 Q1
 Q1.5
 Q3
 Q6
 Q10 (designmål)
 Dimensioner i mm
 17
 Siddehøjde (hovedhældning fremad)
 355 ± 9
 479 ± 9
 499 ± 9
 544 ± 9
 601 ± 9
 < 748 ± 9
 18
 Skulderhøjde (siddende)
 225 ± 7
 298 ± 7
 309 ± 7
 329 ± 7
 362 ± 7
 473 ± 7
 Højde (hovedhældning fremad)
 —
 740 ± 9
 800 ± 9
 985 ± 9
 1 143 ± 9
 < 1 443 ± 9
 5
 Brystkassedybde
 —
 114 ± 5
 113 ± 5
 146 ± 5
 141 ± 5
 171 ± 5
 15
 Skulderbredde
 230 ± 7
 227 ± 7
 227 ± 7
 259 ± 7
 305 ± 7
 338 ± 7
 12
 Hoftebredde
 —
 191 ± 7
 194 ± 7
 200 ± 7
 223 ± 7
 270 ± 7
 1
 Bagside af balder til forside af knæ
 130 ± 5
 211 ± 5
 235 ± 5
 305 ± 5
 366 ± 5
 488 ± 5
 2
 Bagside af balder til popliteus
 —
 161 ± 5
 185 ± 5
 253 ± 5
 299 ± 5
 418 ± 5
 21
 Lårhøjde, siddende
 69
 72
 79
 92
 114
 Højde af afstandsstykket til placering af prøvedukken (1)
 229 ± 2
 237 ± 2
 250 ± 2
 270 ± 2
 359 ± 2
 Bemærkninger:
 1. Justering af led
 Samlinger bør tilpasses efter procedurerne brugervejledningen for Q-prøvedukkerne (2).
 2. Instrumenter
 Instrumenter i Q-familien af prøvedukker installeres og kalibreres i overensstemmelse med procedurerne i brugervejledningen for Q-prøvedukkerne (2).
 (1) Jf. afsnit 7.1.3.5.2.1: Afstandsstykket højde (hængslet plade eller lignende bøjelig anordning) er lig med