text: anerkender, at denne forstaaelse ikke beroerer de substansdiscipliner, der foreskrives i artikel XVII,ER BLEVET ENIGE OM FOELGENDE:1. Medlemmerne anmelder for at sikre gennemsigtighed i statsforetagenders virksomhed saadanne foretagender til Raadet for Handel med Varer med henblik paa undersoegelse i den arbejdsgruppe, der skal nedsaettes i henhold til stk. 5, i overensstemmelse med foelgende arbejdsdefinition:»Statslige og ikke-statslige foretagender, herunder afsaetningsraad, som er blevet indroemmet eksklusive eller saerlige rettigheder eller privilegier, ogsaa lovregulerede eller forfatningssikrede befoejelser, paa grundlag af hvilke de gennem deres koeb eller salg paavirker niveauet eller styringen af indfoersel eller udfoersel.«Denne anmeldelsespligt gaelder ikke for indfoersel af varer, der er bestemt til regeringens umiddelbare eller endeligt forbrug eller saadant forbrug i et foretagende som naevnt ovenfor, og ikke paa anden maade er bestemt til videresalg eller anvendelse ved fremstilling af varer til salg.2. Hvert medlem foretager en undersoegelse af sin politik med hensyn til anmeldelse af statsforetagender til Raadet for Handel med Varer under hensyntagen til bestemmelserne i denne forstaaelse. Hvert medlem skal, naar det foretager en saadan undersoegelse, tage hensyn til behovet for at sikre, den stoerste mulige gennemsigtighed i sine anmeldelser, saaledes at der kan foretages en klar vurdering af, hvorledes de anmeldte foretagender opererer, og hvilken indflydelse deres drift har paa den internationale handel.3. Anmeldelserne foretages paa grundlag af det spoergeskema, der blev vedtaget den 25. maj 1960 (BISD 9S/184-185), idet det er underforstaaet, at medlemmerne anmelder de foretagender, der er omhandlet i stk. 1, hvadenten der har fundet indfoersel eller udfoersel sted eller ej.4. Et medlem, som har grund til at tro, at et andet medlem ikke har indfriet sin anmeldelsespligt paa passende maade, kan rejse spoergsmaalet over for det paagaeldende medlem. Hvis der ikke findes en tilfredsstillende loesning paa spoergsmaalet, kan det foretage en kontra-anmeldelse til Raadet for Handel med varer, som skal behandles i den arbejdsgruppe, der er nedsat i medfoer af stk. 5, idet det samtidig underretter det beroerte medlem herom.5. Der nedsaettes paa vegne af Raadet for Handel med Varer en arbejdsgruppe til at undersoege anmeldelser og kontra-anmeldelser. Paa baggrund af denne undersoegelse kan Raadet for Handel med Varer, uden at dette beroerer artikel XVII, stk. 4, litra c), rette henstillinger med hensyn til anmeldelsernes tilstraekkelighed og behovet for yderligere information. Arbejdsgruppen undersoeger tillige paa grundlag af de modtagne anmeldelser, hvorvidt ovennaevnte spoergeskema om statshandel og udsnittet af statsforetagender, der anmeldes i henhold til stk. 1, er fyldestgoerende. Den udarbejder tillige en illustrativ liste over de forskellige former for forbindelser mellem regeringerne og foretagenderne og de forskellige former for virksomhed, som disse foretagender beskaeftiger sig med, og som kan vaere relevante for artikel XVII. Det er vedtaget, at sekretariatet udarbejder et generelt baggrundsdokument til arbejdsgruppen om statsforetagenders virksomhed, som har beroering til den internationale handel. Medlemskab af arbejdsgruppen er aabent for alle medlemmer, som oensker at deltage i arbejdet. Den traeder sammen inden for et aar efter WTO-overenskomstens ikrafttraeden og derefter mindst en gang om aaret. Den aflaegger aarligt rapport til Raadet for Handel med Varer (2).FORSTAAELSE VEDROERENDE BETALINGSBALANCEBESTEMMELSERNE I DEN


text: ALMINDELIGE OVERENSKOMST OM TOLD OG UDENRIGSHANDEL 1994 MEDLEMMERNE,som tager hensyn til bestemmelserne i artikel XII og XVIII, litra B, i GATT 1994 og erklaeringen om handelsforanstaltninger, der traeffes med henblik paa betalingsbalancen, vedtaget den 28. november 1979 (BISD 26S/205-209), i denne forstaaelse benaevnt »1979-erklaeringen«), og som oensker at tydeliggoere disse bestemmelser (3),ER BLEVET ENIGE OM FOELGENDE:Anvendelse af foranstaltninger 1. Medlemmerne bekraefter deres forpligtelse til saa snart som muligt offentligt at bekendtgoere tidsplaner for ophaevelse af restriktive importforanstaltninger, der er truffet med henblik paa betalingsbalancen. Det vedtages, at saadanne tidsplaner eventuelt kan aendres for at tage hensyn til aendringer i betalingsbalancesituationen. Hvis et medlem ikke offentligt bekendtgoer en tidsplan, giver det paagaeldende medlem en begrundelse herfor.2. Medlemmernes bekraefter deres forpligtelse til fortrinsvis at traeffe saadanne foranstaltninger, som forstyrer handelen mindst muligt. Ved saadanne foranstaltninger (i denne forstaaelse benaevnt »prisbaserede foranstaltninger«) forstaas ogsaa ekstraafgift ved import, krav om obligatorisk kautionsstillelse eller andre tilsvarende handelsforanstaltninger, som har indfyldelse paa prisen paa indfoerte varer. Det er vedtaget, at et medlem uanset bestemmelserne i artikel II kan anvende prisbaserede foranstaltninger, der traeffes med henblik paa betalingsbalancen, ud over den toldsats, der er anfoert i det paagaeldende medlems liste. Naevnte medlem skal desuden paa en klar og saerskilt maade i henhold til meddelelsesprocedurerne i denne forstaaelse angive det beloeb, med hvilket den prisbaserede foranstaltning overstiger den bundne toldsats.3. Medlemmerne bestraebers sig paa at undgaa at indfoere nye kvantitative restriktioner med henblik paa betalingsbalancen, medmindre de prisbaserede foranstaltninger paa grund af en kritisk betalingsbalancesituation ikke kan standse en kraftig forringelse af betalingsstillingen over for udlandet. I disse tilfaelde, hvor et medlem anvender kvantitative restriktioner, giver det en begrundelse for, hvorfor de prisbaserede foranstaltninger ikke er et egnet middel til at afhjaelpe betalingsbalancesituationen. Et medlem, der opretholder kvantitative restriktioner, oplyser under paa hinanden foelgende konsultationer om, hvilke fremskridt der er gjort for paa vaesentlig maade at begraense foelgerne og de restriktive virkninger af saadanne foranstaltninger. Det er vedtaget, at der for samme vare ikke maa anvendes mere end en type restriktiv importforanstaltning, der traeffes med henblik paa betalingsbalancen.4. Medlemmerne bekraefter, at restriktive importforanstaltninger, der traeffes med henblik paa betalingsbalancen, kun maa anvendes til at kontrollere det generelle importniveau og ikke maa gaa ud over, hvad der er noedvendigt til at afhjaelpe betalingsbalancesituationen. Et medlem forvalter med henblik paa at minimere de deraf foelgende beskyttende virkninger foranstaltningerne paa en gennemsigtig maade. Det importerede medlems myndigheder giver en passende begrundelse for de kriterier, der benyttes til at bestemme, hvilke varer der skal omfattes af en begraensning. Medlemmerne kan som omhandlet i artikel XII, stk. 3, og artikel XVIII, stk. 10, i tilfaelde med visse vigtige varer udelukke eller begraense anvendelse af ekstraafgifter, der gaelder generelt, eller andre foranstaltninger med henblik paa betalingsbalancen. Ved »vigtige varer« forstaas varer, der daekker grundlaeggende forbrugsbehov, eller som bidrager til medlemmers bestraebelser paa at forbedre sin betalingsbalancesituation, saasom kapitalgoder eller input til produktion. Ved forvaltningen af kvantitative restriktioner anvendes der kun diskretionaer licensudstedelse, naar dette er absolut paakraevet, og denne afvikles gradvis. Der gives en

type: contracts

jurisdiction: EU


text: passende begrundelse for de kriterier, der benyttes til at bestemme de tilladte importmaengder eller -vaerdier.Procedurer for betalingsbalancekonsultationer 5. Komitéen for betalingsbalancerestriktioner (i denne forstaaelse benaevnt »komitéen«) afholder konsultationer for at undersoege alle restriktive importforanstaltninger, der traeffes med henblik paa betalingsbanalancen. Medlemskab af komitéen er aabent for alle medlemmer, der oensker at deltage i arbejdet. Komitéen foelger de procedure for konsultationer vedroerende betalingsbalancerestriktioner, der blev godkendt den 28. april 1970 (BISD 18S/48-53, i denne forstaaelse benaevnt »procedurerne for fuldstaendig konsultation«), jf. dog bestemmelserne nedenfor.6. Et medlem, der anvender nye restriktioner eller haever det generelle niveau for eksisterende restriktioner ved en vaesentlig styrkelse af foranstaltningerne, afholder inden fire maaneder efter indfoerelsen af disse foranstaltninger konsultationer med komitéen. Det medlem, der vedtager saadanne foranstaltninger, kan anmode om, at der afholdes konsultationer i henhold til artikel XII, stk. 4, litra a) eller artikel XVIII, stk. 12, litra a). Fremsaettes der ikke en saadan anmodning, opfordrer komitéens formand medlemmerne til en saadan konsultation. Blandt de faktorer, der kan undersoeges under konsultationen, kan bl.a. naevnes indfoerelsen af nye former for restriktive foranstaltninger med henblik paa betalingsbalancen eller en foroegelse af restriktionernes niveau eller varedaekning.7. Alle restriktioner, der anvendes med henblik paa betalingsbalancen, tages op til fornyet overvejelse i komitéen i henhold til artikel XII, stk. 4, litra b), eller artikel XVII, stk. 12, litra b), idet hyppigheden i konsultationerne dog kan aendres efter overenskomst med det medlem, der indkaldes til konsultation, eller i medfoer af en eventuel specifik undersoegelsesprocedure, som Det Almindelige Raad maatte anbefale.8. Der kan afholdes konsultationer i henhold til de forenklede procedurer, der blev godkendt den 19. november 1972 (BISD 20S/47-49, i denne forstaaelse benaevnt »forenklede konsultationsprocedurer«) i forbindelse med de mindst udviklede medlemslande eller i forbindelse med udviklingsmedlemslande, der foretager liberaliseringsbestraebelser i overensstemmelse med den for komitéen ved tidligere konsultationer forelagte tidsplan. De forenklede konsultationsprocedurer kan ogsaa foelges, naar eksaminationen af et udviklingsmedlemslands handelspolitik er planlagt for samme kalenderaar som datoen for konsultationerne. I saadanne tilfaelde traeffes beslutningen om, hvorvidt procedurerne for fuldstaendig konsultation skal foelges, paa grundlag af de faktorer, der er anfoert i stk. 8 i 1979-erklaeringen. Undtagen i tilfaeldet med de mindst udviklede medlemslande, kan der kun afholdes to paa hinanden foelgende konsultationer i henhold til de forenklede konsultationsprocedurer.Underretning og dokumentation 9. Et medlem underretter Det Almindelige Raad om indfoerelse af restriktive importforanstaltninger med henblik paa betalingsbalancen eller eventuelle aendringer i anvendelser heraf og tillige om eventuelle aendringer af tidsplanerne for ophaevelse af saadanne foranstaltninger som bekendtgjort i henhold til stk. 1. Vaesentlige aendringer meddeles Det Almindelige Raad forud for eller senest 30 dage efter deres bekendtgoerelse. Hvert medlem forelaegger paa et aarligt grundlag sekretariatet en konsolideret meddelelse omfattende alle aendringer i love og administrative bestemmelser, politiske erklaeringer eller meddelelser til offentligheden, som undersoeges af medlemmerne. Meddelelserne skal saa vidt muligt indeholde udtoemmende information pr. toldposition om den anvendte type foranstaltning, kriterierne for deres administration, varedaekning og de beroerte handelsstroemme.10. Meddelelse kan paa anmodning af et medlem blive undersoegt i komitéen. En saadan undersoegelse skal begraenses til en forklaring


text: af specifikke spoergsmaal, som en meddelelse har givet anledning til, eller en undersoegelse af, hvorvidt konsultation i henhold til artikel XII, stk. 4, litra a), eller artikel XVIII, stk. 12, litra a), er paakraevet. Medlemmer, som har grund til at tro, at en restriktiv importforanstaltninger, der anvendes af et andet medlem, er truffet med henblik paa betalingsbalancen, kan indbringe sagen for komitéen. Komitéens formand udbeder sig oplysninger om foranstaltningen og formidler dem til medlemmerne. Uden at dette beroerer nogen af komitéens medlemmers ret til at anmode om passende forklaringer under konsultationer, kan der paa forhaand stilles spoergsmaal til det medlem, der indkaldes til konsultation.11. Det medlem, der indkaldes til konsultation, udarbejder et grundlaeggende dokument, der foruden alle andre oplysninger, der skoennes relevante, skal indeholde: a) et overblik over betalingsbalancesituationen og -udsigterne, herunder en redegoerelse for de interne og eksterne faktorer, der har en indflydelse paa betalingsbalancesituationen og de indenlandske politiske foranstaltninger, der traeffes til at genoprette ligevaegten paa et sundt og varigt grundlag; b) en fuldstaendig beskrivelse af de restriktioner, der anvendes med henblik paa betalingsbalancen, deres retsgrundlag og de skridt, der er taget til at indskraenke de deraf foelgende beskyttende virkninger, c) foranstaltninger truffet siden den sidste konsultation til at lempe importrestriktionerne i lyset af komitéens konklusioner, d) en plan for afskaffelse og gradvis lempelse af de resterende restriktioner. Der kan, naar det er relevant, henvises til oplysninger i andre meddelelser eller rapporter til WTO. I henhold til de forenklede procedurer fremlaegger det medlem, der indkaldes til konsultation, en skriftlig redegoerelse indeholdende de vigtigste oplysninger vedroerende de elementer, der indgaar i det grundlaeggende dokument.12. Sekretariatet udarbejder med henblik paa at lette konsultationerne i komitéen et faktuelt baggrundsdokument vedroerende de forskellige aspekter af planen for konsultationer. Hvor der er tale om udviklingsmedlemslande omfatter sekretariatets dokument det relevante baggrunds- og analysemateriale vedroerende indvirkningen af udenrigshandelen paa betalingsbalancesituationen i og -udsigterne for det medlem, der indkaldt til konsultation. Sekretariatets tjeneste for faglig bistand bistaar paa anmodning af et udviklingsmedlemsland ved udarbejdelsen af dokumentationen til konsultationerne.Konklusionerne af betalingsbalancekonsultationer 13. Komitéen rapporterer til Det Almindelige Raad om sine konsultationer. Naar procedurerne for fuldstaendig konsultation foelges, skal rapporten indeholde komitéens konklusioner om de forskellige elementer i planen for konsultationer tillige med de kendsgerninger og grunde, de er baseret paa. Komitéen skal bestraebe sig paa i sine konklusioner at medtage forslag til henstillinger, der sigter paa at fremme anvendelsen af artikel XII og artikel XVIII, litra B, 1979-erklaeringen og denne forstaaelse. I tilfaelde, hvor der er fremlagt tidsplaner for afskaffelse af kvantitative restriktioner truffet med henblik paa betalingsbalancen, kan Det Almindelige Raad henstille, at et medlem, der overholder en saadan tidsplan, anses for at overholde sine forpligtelser i henhold til GATT 1994. I alle tilfaelde, hvor Det Almindelige Raad har rettet specifikke henstillinger, vurderes medlemmernes rettigheder og forpligtelser i lyset af disse henstillinger. Foreligger der ikke forslag til specifikke henstillinger fra Det Almindelige Raad, nedfaeldes de forskellige synspunkter, der er kommet til udtryk i komitéen, i komitéens konklusioner. I tilfaelde, hvor de forenklede procedurer foelges, skal


text: rapporten indeholde et sammendrag af de vigtigste elementer, der er droeftet i komitéen, og en beslutning om, hvorvidt procedurerne for fuldstaendig konsultation er paakraevet.FORSTAAELSE VEDROERENDE FORTOLKNINGEN AF ARTIKEL XXIV I DEN ALMINDELIGE OVERENSKOMST OM TOLD OG UDENRIGSHANDEL 1994 MEDLEMMERNE,som tager hensyn til bestemmelserne i artikel XXIV i GATT 1994,som erkender, at toldunioner og frihandelsomraader er vokset staerkt i antal og betydning siden oprettelsen af GATT 1947 og i dag tegner sig for en vaesentlig del af verdenshandelen,som erkender, hvilket bidrag en naermere integration mellem de i saadanne overenskomster deltagende parters oekonomier kan yde til en udvidelse af verdenshandelen,som erkender, at dette bidrag er stoerre, hvis afskaffelsen mellem de deltagende omraader af toldsatser og andre restriktive bestemmelser vedroerende handelen gaelder al handel, og mindre, hvis stoerre handelssektorer udelukkes,som paa ny bekraefter, at formaalet med saadanne aftaler skal vaere at lette handelen mellem de deltagende omraader og ikke skabe hindringer for andre medlemmers handel med saadanne omraader, og at de deltagende parter ved oprettelsen eller udvidelsen af saadanne omraader i videst mulige omfang skal undgaa, at der opstaar ugunstige virkninger for andre medlemmers handel,som er overbevist om behovet for at goere den undersoegelse, Raadet for Handel med Varer skal foretage af overenskomster meddelt i henhold til artikel XXIV, mere effektiv ved at tydeliggoere kriterierne og procedurerne for vurdering af nye eller udvidede overenskomster og ved at forbedre gennemsigtigheden i alle overenskomster henhoerende under artikel XXIV,som erkender behovet for en faelles forstaaelse vedroerende medlemmernes forpligtelser i henhold til artikel XXIV, stk. 12,ER BLEVET ENIGE OM FOELGENDE:1. Toldunioner, frihandelsomraader og foreloebige overenskomster, der foerer til dannelse af en toldunion eller et frihandelsomraade, skal for at vaere forenelige med artikel XXIV bl.a. oplylde bestemmelserne i naevnte artikels stk. 5, 6, 7 og 8.Artikel XXIV, stk. 5 2. Evalueringen i henhold til artikel XXIV, stk. 5, litra a), af de almindelige virkninger af de gaeldende toldsatser og andre bestemmelser vedroerende handelen foer og efter dannelsen af en toldunion baseres med hensyn til told og afgifter paa en generel vurdering af det vejede gennemsnit af toldsatserne og den opkraevede told. Vurderingen baseres paa importstatistikker for en foregaaende repraesentativ periode, som leveres af toldunionen, efter toldposition og angivet i vaerdi og maengde fordelt paa WTO-oprindelsesland. Sekretariatet beregner det vejede gennemsnit af toldsatserne og den opkraevede told efter den metode, der er anvendt ved vurderingen af toldtilbuddene i Uruguay-rundens multilaterale handelsforhandlinger. I denne sammenhaeng er den told og de afgifter, der skal tages i betragtning, de anvendte toldsatser. Det anerkendes, at i forbindelse med den generelle vurdering af virkningerne af andre bestemmelser vedroerende handelen, med hensyn til hvilke en kvantificering og aggregering er vanskelig, kan det blive noedvendigt at foretage en undersoegelse af individuelle foranstaltninger, bestemmelser, varedaekning og de beroerte handelsstroemme.3. Den »rimelige tid«, der omtales i artikel XXIV, stk. 5, litra c), maa kun i ekstraordinaere tilfaelde overstige 10 aar. Hvis medlemmer, der er parter i en foreloebig overenskomst, mener, at 10 aar ikke vil vaere tilstraekkeligt, giver de en udtoemmende forklaring til Raadet for Handel med Varer


text: for behovet for en laengere periode.Artikel XXIV, stk. 6 4. Artikel XXIV, stk. 6, fastsaetter den procedure, der skal foelges, naar et medlem, der danner en toldunion, foreslaar at haeve en bunden toldsats. I denne forbindelse bekraefter medlemmerne paa ny, at den procedure, der er fastsat i artikel XXVIII, som bearbejdet i de retningslinjer, der blev vedtaget den 10. november 1980 (BISD 27S/26-28), og i forstaaelsen vedroerende fortolkningen af artikel XXVIII i GATT 1994, skal indledes, inden toldindroemmelserne aendres eller tilbagetraekkes ved dannelsen af en toldunion eller indgaaelsen af en foreloebig overenskomst, der foerer til dannelse af en toldunion.5. Disse forhandlinger indledes med et virkeligt sigte paa at naa til en gensidigt tilfredsstillende kompensationstilpasning. Under disse forhandlinger skal der som kraevet i artikel XXIV, stk. 6, tages behoerigt hensyn til reduktioner af tolden paa samme toldpositioner, som er foretaget af andre medlemmer af toldunionen ved dens dannelse. Er saadanne reduktioner eventuelt ikke tilstraekkelige til at give den noedvendige kompensationstilpasning, skal toldunionen tilbyde en kompensation, der kan tage form af reduktioner af tolden paa andre toldpositioner. Et saadant tilbud skal tages i betragtning af medlemmer, der har forhandlingsrettigheder i forbindelse med den bindning, der aendres eller tilbagetraekkes. Skulle kompensationstilpasningen stadig vaere uacceptabel, fortsaettes forhandlingerne. Saafremt der til trods herfor ikke naas til enighed i forhandlingerne om kompensationstilpasning i overensstemmelse med artikel XXVIII som bearbejdet i forstaaelsen om fortolkningen af artikel XXVIII i GATT 1994, inden for en rimelig tid efter indledningen af forhandlingerne, kan toldunionen dog frit aendre eller tilbagetraekke indroemmelserne; medlemmer, der beroeres deraf, kan da frit tilbagetraekke i det vaesentlige tilsvarende indroemmelser i overensstemmelse med artikel XXVIII.6. GATT 1994 medfoerer ingen forpligtelser for medlemmer, der drager fordel af toldsatsnedsaettelser i forbindelse med dannelsen af en toldunion eller en foreloebig overenskomst, der foerer til dannelsen af en toldunion, til at foretage kompenserende tilpasning for sine medlemmer.Undersoegelse af toldunioner og frihandelsomraader 7. Alle anmeldelser i henhold til artikel XXIV, stk. 7, litra a), undersoeges af en arbejdsgruppe paa baggrund af de relevante bestemmelser i GATT 1994 og stk. 1 i denne forstaaelse. Arbejdsgrupper forelaegger Raadet for Handel med Varer en rapport med sine konklusioner i denne forbindelse. Raadet for Handel med Varer kan rette saadanne henstillinger til medlemmerne, som det finder passende.8. Hvad angaar foreloebige overenskomster, kan arbejdsgruppen i sin rapport rette passende henstillinger vedroerende den planlagte tidsplan og de noedvendige foranstaltninger til fuldfoerelsen af dannelsen af toldunionen eller frihandelsomraadet. Den kan om fornoedent forudse en yderligere undersoegelse af overenskomsten.9. Medlemmer, der er part i en foreloebig overenskomst, anmelder vaesentlige aendringer i planen og tidsfristerne i naevnte overenskomst, til Raadet for Handel med Varer, og Raadet for Handel med Varer undersoeger paa anmodning disse aendringer.10. Indeholder en foreloebig overenskomst, der anmeldes i henhold til artikel XXIV, stk. 7, litra a), til trods for bestemmelserne i artikel XXIV, stk. 5, litra c), ingen plan eller angivelse af tidsfrister, retter arbejdsgruppen i sin rapport henstilling om en saadan plan og saadanne tidsfrister. Parterne maa ikke opretholde, subsidiaert ivaerksaette en saadan overenskomst, hvis de


text: ikke er rede til at aendre den i overensstemmelse med disse henstillinger. Der skal foretages en efterfoelgende undersoegelse af, hvorvidt henstillingerne er efterkommet.11. Toldunioner og medlemmer af frihandelsomraader aflaegger med mellemrum rapport til Raadet for Handel med Varer som fastsat af DE KONTRAHERENDE PARTER i GATT 1947 i deres instruks til Raadet for GATT 1947 om rapporter om regionale overenskomster (BISD 18S/38), om de relevante overenskomsters funktion. Vaesentlige aendringer og/eller udviklinger i forbindelse med disse overenskomster indberettes, efterhaanden som de forekommer.Tvistbilaeggelse 12. Bestemmelserne i artikel XXII og XXIII i GATT 1994 som bearbejdet og anvendt ved tvistbilaeggelsesforstaaelsen kan bringes i anvendelse paa alle spoergsmaal, der opstaar som foelge af anvendelsen af bestemmelserne i artikel XXIV, i forbindelse med toldunioner, frihandelsomraader eller foreloebige overenskomster, der foerer til dannelse af en toldunion eller et frihandelsomraade.Artikel XXIV, stk. 12 13. Hvert medlem er i henhold til GATT 1994 fuldt ansvarligt for overholdelsen af alle bestemmelser i GATT 1994 og skal traeffe saadanne rimelige foranstaltninger, som den har myndighed til at gennemfoere, for at sikre at de regionale og lokale regeringer og myndigheder inden for dets territorium iagttager disse bestemmelser.14. Bestemmelserne i artikel XXII og XXIII i GATT 1994 som bearbejdet og anvendt ved tvistbilaeggelsesforstaaelsen kan bringes i anvendelse paa foranstaltninger, der beroerer overholdelsen af GATT, og som traeffes af regionale eller lokale regeringer paa et medlems territorium. Naar Tvistbilaeggelsesorganet har fastslaaet, at en bestemmelse i GATT 1994 ikke er overholdt, skal det ansvarlige medlem traeffe saadanne rimelige foranstaltninger, som det har myndighed til at gennemfoere, for at sikre en saadan overholdelse. Bestemmelserne vedroerende kompensation og suspension af indroemmelser eller andre forpligtelser finder anvendelse i tilfaelde, hvor det ikke har vaeret muligt at sikre overholdelse af bestemmelserne.15. Hvert medlem forpligter sig til velvilligt at overveje og give passende mulighed for konsultation med hensyn til henvendelse fra et andet medlem vedroerende foranstaltninger, der paavirker GATT's funktion, og som traeffes paa foerstnaevntes territorium.FORSTAAELSE VEDROERENDE FRITAGELSER FRA FORPLIGTELSERNE I HENHOLD TIL DEN ALMINDELIGE OVERENSKOMST OM TOLD OG UDENRIGSHANDEL 1994 MEDLEMMERNE ER ENIGE OM FOELGENDE:1. I en anmodning om en fritagelse eller en forlaengelse af en fritagelse skal der redegoeres for de foranstaltninger, medlemmet agter at traeffe, de specifikke politiske maal, medlemmet soeger at forfoelge, og aarsagerne til, at medlemmet ikke er i stand til at opfylde sine politiske maal med foranstaltninger, der er forenelige med dets forpligtelser i henhold til GATT 1994.2. Alle fritagelser, der er i kraft paa tidspunktet for udloebet af deres gyldighedsperiode eller to aar efter tidspunkter for WTO-overenskomstens ikrafttraeden, afhaengigt af hvilket tidspunkt falder foerst, medmindre de forlaenges i overensstemmelse med ovennaevnte procedurer eller procedurerne i artikel IX i WTO-overenskomsten.3. Ethvert medlem, der skoenner, at dets fordele i henhold til GATT 1994 annulleres eller mindskes som foelge afa) at et medlem, som er indroemmet en fritagelse, ikke overholder de med fritagelsen forbundne betingelser, ellerb) at der anvendes en foranstaltning, der er forenelig med de med fritagelsen forbundne betingelser,kan paaberaabe sig bestemmelserne i artikel XXIII i GATT 1994 som bearbejdet og anvendt ved tvistbelaeggelsesforstaaelsen.FORSTAAELSE


text: VEDROERENDE FORTOLKNINGEN AF ARTIKEL XXVIII I DEN ALMINDELIGE OVERENSKOMST OM TOLD OG UDENRIGSHANDEL 1994 MEDLEMMERNE ER BLEVET ENIGE OM FOELGENDE:1. For saa vidt angaar aendring eller tilbagetraekning af en indroemmelse anses det medlem, for hvem andelen af den af indroemmelsen beroerte eksport (dvs. eksport af varen til markedet i det medlem, som aendrer eller tilbagetraekker indroemmelsen) af dets samlede eksport er stoerst, for at have en hovedleverandoerinteresse, hvis det ikke allerede har en oprindelig forhandlingsret eller en hovedleverandoerinteresse som fastsat i artikel XXVIII, stk. 1. Det vedtages imidlertid, at dette stykke skal tages op til fornyet overvejelse af Raadet for Handel med Varer fem aar efter WTO-overenskomstens ikraftraeden, for at det kan fastslaas, om dette kriterium har fungeret paa tilfredsstillende maade med hensyn til at sikre en omfordeling af forhandlingsrettighederne til fordel for smaa og mellemstore eksporterende medlemmer. Hvis dette ikke er tilfaeldet, skal der overvejes eventuelle forbedringer, herunder vedtagelsen paa baggrund af eventuelle egnede disponible data af et kriterium baseret paa forholdet mellem den af indroemmelsen beroerte eksport og eksporten af den paagaeldende vare til alle markeder.2. Naar et medlem skoenner, at det har en hovedleverandoerinteresse som omhandlet i stk. 1, meddeler det dette skriftligt ledsaget af bevismateriale til det medlem, der foreslaar at aendre eller tilbagetraekke en indroemmelse, og underretter tillige sekretariatet herom. Stk. 4 i procedurerne for forhandling i henhold til artikel XXVIII, der blev vedtaget den 10. november 1980 (BISD 27S/26-28), finder anvendelse i disse tilfaelde.3. Ved bestemmelsen af, hvilke medlemmer har en hovedleverandoerinteresse (enten som omhandlet i stk. 1 ovenfor eller i artikel XXVIII, stk. 1) eller en vaesentlig interesse, tages der kun hensyn til den handel med den beroerte vare, der har fundet sted paa et MFN-grundlag. Dog tages der ogsaa hensyn til handel med den beroerte vare, som har fundet sted som led i ikke-aftalebestemte praeferencer, hvis den paagaeldende handel er ophoert med at drage fordel af en saadan praeferencebehandling og dermed bliver MFN-handel paa tidspunktet for forhandlingen om aendringen eller tilbagetraekningen af indroemmelsen, eller dette sker ved afslutningen af forhandlingen.4. Naar en toldindroemmelse aendres eller tilbagetraekkes for nye vare (dvs. en vare, for hvilken der ikke foreligger tre aars handelsstatistikker), anses det medlem, der har oprindelige forhandlingsrettigheder paa den toldposition, hvor varen er eller tidligere var tariferet, for at have en oprindelig forhandlingsret vedroerende den paagaeldende indroemmelse. Ved bestemmelsen af hovedleverandoerinteresser eller vaesentlige interesser og ved kompensationsberegningen tages der bl.a. hensyn til produktionskapaciteten og investeringerne i den beroerte vare i det eksporterende medlem og eksportvaekstoverslag saavel som prognoser for efterspoergselen efter varen i det importerende medlem. I dette stykke forstaas ved »ny vare« en vare henhoerende under en ny toldposition udledt af en eksisterende toldposition.5. Naar et medlem mener, at det har en hovedleverandoerinteresse eller en vaesentlig interesse efter stk. 4, meddeler det dette skriftligt ledsaget af bevismateriale til det medlem, der foreslaar at aendre dette tilbagetraekke en indroemmelse, og underretter tillige sekretariatet herom. Stk. 4 i procedurerne for forhandling i henhold til artikel XXVIII finder anvendelse i disse tilfaelde.6. Naar en


text: ubegraenset toldindroemmelse erstattes af et toldkontingent, skal den ydede kompensation vaere stoerre end beloebet af den handel, der faktisk beroeres af aendringen af indroemmelsen. Kompensationen beregnes paa grundlag af det beloeb, med hvilket de fremtidige handelsudsigter overstiger kontingentbeloebet. Det er vedtaget, at beregningen af de fremtidige handelsudsigter beregnes paa grundlag af:a) den gennemsnitlige aarlige handel i den seneste repraesentative treaarsperiode, forhoejet med den gennemsnitlige aarlige vaekstrate for importen i samme periode, eller i det mindste med 10 %, ellerb) handelen i det seneste aar forhoejet med 10 %.Et medlems forpligtelse til at yde kompensation maa under ingen omstaendigheder overstige, hvad en fuldstaendig tilbagetraekning af indroemmelsen maatte give anledning til.7. Medlemmer, der har en hovedleverandoerinteresse enten som omhandlet i stk. 1 ovenfor eller i artikel XXVIII, stk. 1, i forbindelse med en indroemmelse, der aendres eller tilbagetraekkes, indroemmes oprindelige forhandlingsrettigheder i forbindelse med kompenserende indroemmelser, medmindre der aftales en anden form for kompensation med de beroerte medlemmer.MARAKESH-PROTOKOLLEN til den almindelige overenskomstom told og udenrigshandel 1994 MEDLEMMERNE,som har foert forhandlinger inden for rammerne af GATT 1947 i overensstemmelse med ministererklaeringen om Uruguay-runden,ER BLEVET ENIGE OM FOELGENDE:1. Den liste, der for et medlem er knyttet til denne protokol, bliver fra den dag, hvor WTO-overenskomsten traeder i kraft, det paagaeldende medlems liste til GATT 1994. Alle lister, der forelaegges i overensstemmelse med ministerbeslutningen om foranstaltninger til fordel for de mindst udviklede lande, anses for at vaere knyttet til denne protokol.2. De toldnedsaettelser, der er vedtaget af hvert medlem, gennemfoeres i fem lige store nedsaettelser, medmindre andet er anfoert i et medlems liste. Den foerste nedsaettelse faar virkning paa dagen for WTO-overenskomstens ikrafttraeden, hver efterfoelgende nedsaettelse faar virkning den 1. januar hvert af de efterfoelgende aar, og den sidste nedsaettelse faar virkning paa dagen fire aar efter dagen for WTO-overenskomstens ikrafttraeden, medmindre andet er anfoert i et medlems liste. Et medlem, som accepterer WTO-overenskomsten efter dens ikrafttraeden, saetter, med mindre andet er anfoert i dets liste, paa den dag, hvor overenskomsten traeder i kraft for dets vedkommende, alle de nedsaettelser i kraft, der allerede er foretaget, sammen med de nedsaettelser, det i henhold til foregaaende punktum ville skulle have sat i kraft den 1. januar det foelgende aar, og det saetter alle resterende nedsaettelser i den liste, der er omhandlet i foregaaende punktum, i kraft. Den nedsatte told afrundes til den foerste decimal. For landbrugsprodukter som defineret i artikel 2 i aftalen om landbrug, foretages nedsaettelserne som anfoert i de relevante dele af listerne.3. Gennemfoerelsen af indroemmelserne og forpligtelserne i de til denne protokol knyttede lister goeres paa anmodning til genstand for en multilateral undersoegelse af medlemmerne. Dette beroerer ikke medlemmernes rettigheder og forpligtelser i henhold til aftalerne i bilag IA til WTO-overenskomsten.4. Efter at den liste for et medlem, der er knyttet til denne protokol, er blevet en liste til GATT 1994 i overensstemmelse med bestemmelserne i stk. 1, kan dette medlem til enhver tid helt eller delvis tilbageholde eller tilbagekalde en indroemmelse i denne liste for en vare, hvoraf hovedleverandoeren er en anden


text: deltager i Uruguay-runden, hvis liste endnu ikke er blevet en liste til GATT 1994. En saadan foranstaltning kan dog kun traeffes, efter at skriftlig varsel om enhver saadan tilbageholdelse eller tilbagetraekning af indroemmelsen er blevet givet til Raadet for Handel med Varer, og efter at der paa anmodning er afholdt konsultation med noget medlem, hvis relevante liste er blevet en liste til GATT 1994, og som har en vaesentlig interesse i den paagaeldende vare. Enhver saadan tilbageholdt eller tilbagetrukket indroemmelse saettes i kraft fra og med den dag, paa hvilken listen for det medlem, der har en hovedleverandoerinteresse, bliver en liste til GATT 1994.5. a) Uden at dette beroerer bestemmelserne i artikel 4, stk. 2, i aftalen om landbrug, er den gaeldende dato med henblik paa henvisningen i artikel II, stk. 1, litra b), og stk. 1, litra c), i GATT 1994 til naevnte overenskomsts dato, for hver vare, som er genstand for en indroemmelse i en liste over indroemmelser, der er knyttet til denne protokol, denne protokols dato.b) Med henblik paa den i artikel II, stk. 6, litra a), i GATT 1994 indeholdte henvisning til naevnte overenskomsts dato er den gaeldende dato for en liste over indroemmelser, der er knyttet til denne protokol, denne protokols dato.6. I tilfaelde af aendring eller tilbagetraekning af indroemmelser vedroerende ikke-toldmaessige foranstaltninger som omhandlet i del III i listerne finder bestemmelserne i artikel XXVIII i GATT 1994 og procedurerne for forhandling i henhold til artikel XXVIII, der blev vedtaget den 10. november 1980 (BISD 27S/26-28), anvendelse. Dette beroerer ikke medlemmernes rettigheder og forpligtelser i henhold til GATT 1994.7. I alle tilfaelde, hvor en til denne protokol knyttet liste for en given vare bevirker en behandling, der er mindre gunstig end for denne vare i listerne til GATT 1947 forud for WTO-overenskomstens ikrafttraeden, anses det medlem, den paagaeldende liste vedroerer, for at have truffet saadanne passende foranstaltninger, som ellers ville have vaeret noedvendige i henhold til de relevante bestemmelser i artikel XXVIII i GATT 1947 og 1994. Dette stykkes bestemmelser finder ikke anvendelse paa Egypten, Peru, Sydafrika og Uruguay.8. De lister, der er knyttet til denne protokol, er autentiske paa engelsk, fransk eller spansk som angivet i hver liste.9. Denne protokol dato er den 15. april 1994.[Deltagernes godkendte lister knyttes som bilag til Marrakesh-protokollen i traktatkopien af WTO-overenskomsten.](1) De af denne bestemmelse omfattede undtagelser er anfoert i fodnote 7 paa side 11 og 12 i del II i dokument MTN/FA af 15. december 1993 og i MTN/FA/Corr. 6 af 21. marts 1994. Ministerkonferencen vil paa sin foerste samling opstille en revideret liste over undtagelser omfattet af denne bestemmelse, hvorved tilfoejes eventuelle undtagelser indroemmet under GATT 1947 efter den 15. december 1993 og inden ikrafttraedelsen af WTO-overenskomsten, og hvorved undtagelser, hvis gyldighed er udloebet paa det tidspunkt, slettes.(2) Denne arbejdsgruppes virksomhed koordineres med virksomheden i den arbejdsgruppe, der er omhandlet i afdeling III i ministerbeslutningen om anmeldelsesprocedurerne, der blev vedtaget den 15. april 1994.(3) Intet i denne forstaaelse sigter mod at aendre medlemmernes rettigheder og forpligtelser


text:
 30.11.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 333/49
 AFGØRELSE TRUFFET AF DET BLANDEDE EØS-UDVALG
 Nr. 121/2006
 af 22. september 2006
 om ændring af bilag XIII (Transport) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR -
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Bilag XIII til aftalen blev ændret ved afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalg nr. 90/2006 af 7. juli 2006 (1).
 (2)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 779/2006 af 24. maj 2006 om ændring af forordning (EF) nr. 488/2005 om Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagenturs vederlag (2) og gebyrer bør indarbejdes i aftalen -
 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 I bilag XIII til aftalen indsættes følgende i punkt 66s (Kommissionens forordning (EF) nr. 488/2005):
 », som ændret ved:
 —
 32006 R 0779: Kommissionens forordning (EF) nr. 779/2006 af 24. maj 2006 (EUT L 137 af 25.5.2006, s. 3).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af forordning (EF) nr. 779/2006, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 23. september 2006, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1 (3).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 22. september 2006.
 På vegne af Det Blandede EØS-udvalg
 Oda Helen SLETNES
 Formand
 (1) EUT L 289 af 19.10.2006, s. 29.
 (2) EUT L 137 af 25.5.2006, s. 3.
 (3) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 Avis juridique important
 |
 21981A1001(01)
 Aftale i form af brevveksling om ændring af visse toldfrie kontingenter åbnet af Det forenede Kongerige for 1981 i henhold til protokol nr. 1 til overenskomsten mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og republikken Finland
 EF-Tidende nr. L 276 af 30/09/1981 s. 0002
 AFTALE i form af brevveksling om aendring af visse toldfrie kontingenter aabnet af Det forenede Kongerige for 1981 i henhold til protokol nr. 1 til overenskomsten mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og republikken FinlandHr. ambassadoer,I henhold til protokol nr. 1 til overenskomsten mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og republikken Finland, undertegnet i Bruxelles den 5. oktober 1973, har Det forenede Kongerige siden den 1. januar 1974 aabnet toldkontingenter for trykpapir og skrivepapir med belaegning (pos. ex 48.07 i D i den faelles toldtarif) samt for saekkepapir (pos. ex 48.01 C II i den faelles toldtarif). Det tilladte maksimum for disse kontingenter blev fastsat paa grundlag af statistikker for perioden 1968-1971.Inden for kontingentet for trykpapir og skrivepapir med belaegning har Det forenede Kongerige oprettet et underkontingent for mekanisk letvaegtspapir med belaegning og med en vaegt paa under 65 g pr. m2 (LWC).I de senere aar er efterspoergslen efter LWC steget betydeligt i Det forenede Kongerige og andre steder. Ligesom i 1979 og i 1980 er der for oejeblikket mangel paa den omhandlede papirvare i Faellesskabet. I betragtning af denne vedvarende mangelsituation foreslaas det, at det tilladte maksimum for det kontingent, som Det forenede Kongerige kan aabne i 1981 for trykpapir og skrivepapir med belaegning, foroeges med 7 571 til i alt 29 074 t, dog saaledes at foroegelsen kun gaelder for underkontingentet for LWC. Til udligning heraf nedsaettes det tilladte maksimum for kontingentet for saekkepapir for 1981 med 7 571 t til 46 041 t. Kontingentet for denne type papir har ikke vaeret fuldt udnyttet i de senere aar.Jeg anmoder Dem venligst om over for mig at bekraefte, at den finske regering er indforstaaet med det ovenfor anfoerte.Modtag, hr. ambassadoer, forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse.For Raadet forDet europaeiske oekonomiske FaellesskabHr.....,Jeg anerkender herved modtagelsen af Deres brev af dags dato med foelgende ordlyd:»I henhold til protokol nr. 1 til overenskomsten mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og republikken Finland, undertegnet i Bruxelles den 5. oktober 1973, har Det forenede Kongerige siden den 1. januar 1974 aabnet toldkontingenter for trykpapir og skrivepapir med belaegning (pos. ex 48.07 i D i den faelles toldtarif) samt for saekkepapir (pos. ex 48.01 C II i den faelles toldtarif). Det tilladte maksimum for disse kontingenter blev fastsat paa grundlag af statistikker for perioden 1968-1971.Inden for kontingentet for trykpapir og skrivepapir med belaegning har Det forenede Kongerige oprettet et underkontingent for mekanisk letvaegtspapir med belaegning og med en vaegt paa under 65 g pr. m2 (LWC).I de senere aar er efterspoergslen efter LWC steget betydeligt i Det forenede Kongerige og andre steder. Ligesom i 1979 og i 1980 er der for oejeblikket mangel paa den omhandlede papirvare i Faellesskabet. I betragtning af denne vedvarende mangelsituation foreslaas det, at det tilladte


text: maksimum for det kontingent, som Det forenede Kongerige kan aabne i 1981 for trykpapir og skrivepapir med belaegning, foroeges med 7 571 til i alt 29 074 t, dog saaledes at foroegelsen kun gaelder for underkontingentet for LWC. Til udligning heraf nedsaettes det tilladte maksimum for kontingentet for saekkepapir for 1981 med 7 571 t til 46 041 t. Kontingentet for denne type papir har ikke vaeret fuldt udnyttet i de senere aar.Jeg anmoder Dem venligst om over for mig at bekraefte, at den finske regering er indforstaaet med det ovenfor anfoerte.«Jeg skal over Dem bekraefte, at min regering er indforstaaet med indholdet af Deres brev.Modtag, hr. ....., forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse.For republikken Finland


text:
 Avis juridique important
 |
 22002D0202(01)
 2002/76/EF: Afgørelse nr. 1/2001 truffet af Den Blandede Komité EF-Andorra den 13. december 2001 om bestemmelserne for iværksættelsen af tillægsprotokollen om veterinære spørgsmål til aftalen i form af brevveksling mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Fyrstendømmet Andorra, undertegnet den 15. maj 1997 i Bruxelles
 EF-Tidende nr. L 033 af 02/02/2002 s. 0035 - 0038
 Afgørelse nr. 1/2001 truffet af Den Blandede Komité EF-Andorraden 13. december 2001om bestemmelserne for iværksættelsen af tillægsprotokollen om veterinære spørgsmål til aftalen i form af brevveksling mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Fyrstendømmet Andorra, undertegnet den 15. maj 1997 i Bruxelles(2002/76/EF)DEN BLANDEDE KOMITÉ EF-ANDORRA HAR -under henvisning til aftalen i form af brevveksling mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Fyrstendømmet Andorra(1), undertegnet den 28. juni 1990 i Luxembourg, især artikel 17,under henvisning til tillægsprotokollen om veterinære spørgsmål til aftalen i form af brevveksling mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Fyrstendømmet Andorra(2), undertegnet den 15. maj 1997 i Bruxelles, særlig artikel 2, ogud fra følgende betragtninger:(1) Parterne ønsker at udvide den traditionelle samhandel mellem Andorra og Fællesskabet, der allerede er omfattet af afgørelse nr. 2/1999 truffet af Den Blandede Komité EF-Andorra(3), for at lette udviklingen af ny samhandel.(2) En sådan samhandel vil finde sted efter Fællesskabets veterinærregler.(3) På mødet i Andorra den 29. og 30. maj 2000 anbefalede den veterinære undergruppe under Den Blandede Komité EF-Andorra vedtagelse af en supplerende liste over fællesskabsforanstaltninger, som Andorra skal anvende for at udvide aftalen, og at datoen for vedtagelsen ikke bør være senere end 18 måneder efter offentliggørelsen af denne afgørelse -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1AttestationAndorra overtager direktiv 96/93/EF(4).Artikel 2Bekæmpelsesforanstaltninger1. Andorra forpligter sig til at gennemføre Rådets direktiv 85/511/EØF(5) og 90/423/EØF(6) (mund- og klovesyge), 80/217/EØF(7) (klassisk svinepest), 92/35/EØF(8) (afrikansk hestepest), 92/40/EØF(9) (aviær influenza), 92/66/EØF(10) (Newcastle disease) og 92/119/EØF(11) (andre sygdomme).2. Med hensyn til bekæmpelsesforanstaltningerne skal følgende regler tages i betragtning:a) Nødplanerne udarbejdes i fællesskab med de spanske og de franske myndigheder. Efter Kommissionens gennemgang forelægges de den veterinære undergruppe til godkendelse. Kommissionen godkender senere ajourføringer efter medlemsstaternes oplysninger i Den Stående Veterinærkomité.b) Andorra forpligter sig til at optage de nødvendige kontakter for at få et af medlemsstaternes referencelaboratorier til at påtage sig de opgaver, der er pålagt det nationale referencelaboratorium. Den veterinære undergruppe gennemgår betingelserne for samarbejdet mellem Andorra og de valgte laboratorier med henblik på godkendelse af betingelserne.c) Med hensyn til vaccination underretter Andorras myndigheder, så snart de beslutter at gennemføre vaccinationer, de spanske og de franske myndigheder og Kommissionen herom. Er disse myndigheder og Kommissionen enige heri, kan Andorras myndigheder gennemføre vaccinationerne. Er Kommissionen ikke enig, eller svarer den ikke, indkaldes den veterinære undergruppe hurtigst muligt på Kommissionens eller Andorras anmodning for at drøfte situationen og godkende de mest passende foranstaltninger.d) Med hensyn til vaccination mod mund- og klovesyge kan Andorra om nødvendigt få adgang til Fællesskabets vaccinebanker. Betingelserne for Andorras adgang vil blive drøftet i den veterinære undergruppe.Artikel 3KontrolMed hensyn til Kommissionens veterinæreksperters kontrol er Andorra underlagt den samme ordning som medlemsstaterne.Artikel 4Samhandel med visse dyr1. Samhandelen med fjerkræ og rugeæg er


text: underlagt direktiv 90/539/EØF(12).2. Samhandelen med hunde og katte, visse fugle, bier og harer er underlagt de relevante bestemmelser i direktiv 92/65/EØF(13).3. Med hensyn til de nationale referencelaboratorier indgår Andorra en forpligtelse i lighed med den, der er nævnt i artikel 2, stk. 2, litra b).Artikel 5Samhandel med visse animalske produkter1. Andorra overtager direktiv 71/118/EØF(14) (fjerkrækød).2. Andorra overtager direktiv 91/495/EØF(15) (kaninkød og kød af opdrættet fjerkræ).3. Andorra overtager direktiv 92/45/EØF(16) (kød af vildtlevende vildt).4. Andorra overtager direktiv 94/65/EF(17) (hakket kød og tilberedt kød).5. Andorra overtager direktiv 92/46/EØF(18) (mælk og mejeriprodukter).6. Andorra overtager direktiv 91/493/EØF(19) (fiskerivarer).7. Andorra overtager direktiv 91/492/EØF(20) (bløddyr).8. Andorra overtager direktiv 89/437/EØF(21) (ægprodukter).9. Andorra overtager bestemmelserne i bilag II, kapitel 2 (æg, mælk og mejeriprodukter af visse dyrearter), kapitel 3 (snegle, frølår) i direktiv 92/118/EØF(22).10. Andorra overtager bestemmelserne i bilag I, kapitel 4 (foder, i hvilket der er iblandet lavrisikostoffer som omhandlet i direktiv 90/667/EØF(23)), kapitel 6 (forarbejdede animalske proteiner) og kapitel 14 (gylle) i direktiv 92/118/EØF.Artikel 6Behandling af animalsk affaldAndorra overtager direktiv 90/667/EØF.Artikel 7GebyrerAndorra forpligter sig til at overtage de relevante bestemmelser i direktiv 85/73/EØF(24), der vedrører finansiering af den kontrol, der er fastsat i de fællesskabsdirektiver, som Andorra gennemfører i sin nationale ret.Artikel 8Beskyttelse af dyrs velfærd1. Andorra overtager direktiv 91/628/EØF(25) (beskyttelse af dyr under transport). Om nødvendigt indrettes der en mellemstation på Andorras territorium, jf. nævnte direktiv.2. Andorra overtager direktiv 1999/74/EF(26) (beskyttelse af æglæggende høners velfærd).3. Andorra overtager direktiv 93/119/EF(27) (beskyttelse af dyr på slagte- eller aflivningstidspunktet).Artikel 9Andorra tager senest 18 måneder efter datoen for vedtagelsen af denne afgørelse fællesskabsbestemmelserne i bilaget til nærværende afgørelse i anvendelse.Artikel 10Denne afgørelse træder i kraft den første dag i måneden efter vedtagelsen.Udfærdiget i Andorra la Vella, den 13. december 2001.På Den Blandede Komités vegneM. MateuFormand(1) EFT L 374 af 31.12.1990, s. 14.(2) EFT L 148 af 6.6.1997, s. 16.(3) EFT L 31 af 5.2.2000, s. 84.(4) Rådets direktiv 96/93/EF af 17. december 1996 om udstedelse af certifikater for dyr og animalske produkter (EFT L 13 af 16.1.1997, s. 18).(5) Rådets direktiv 85/511/EØF af 18. november 1985 om fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af mund- og klovesyge (EFT L 315 af 26.11.1985, s. 11).(6) Rådets direktiv 90/423/EØF af 26. juni 1990 om ændring af direktiv 85/511/EØF om fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af mund- og klovesyge, direktiv 64/432/EØF om veterinærpolitimæssige problemer ved handel inden for Fællesskabet med kvæg og svin og direktiv 72/462/EØF om sundhedsmæssige og veterinærpolitimæssige problemer i forbindelse med indførsel af kvæg og svin samt fersk kød og kødprodukter fra tredjelande (EFT L 224 af 18.8.1990, s. 13).(7) Rådets direktiv 80/217/EØF af 22. januar 1980 om fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af klassisk svinepest (EFT L 47 af 21.2.1980, s. 11).(8) Rådets direktiv 92/35/EØF af 29. april 1992 om fastsættelse af regler for kontrol med og foranstaltninger til bekæmpelse af hestepest (EFT L 157 af 10.6.1992, s. 19).(9) Rådets direktiv 92/40/EØF af 19. maj 1992 om fastsættelse af fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af aviær influenza (EFT L 167 af 22.6.1992, s. 1).(10) Rådets direktiv 92/66/EØF af 14. juli 1992 om fastsættelse af fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse


text: af Newcastle disease (EFT L 260 af 5.9.1992, s. 1).(11) Rådets direktiv 92/119/EØF af 17. december 1992 om fastsættelse af almindelige fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af visse sygdomme hos dyr samt særlige foranstaltninger med hensyn til vesikulær svinesyge (EFT L 62 af 15.3.1992, s. 69).(12) Rådets direktiv 90/539/EØF af 15. oktober 1990 om dyresundhedsmæssige betingelser for samhandelen inden for Fællesskabet med fjerkræ og rugeæg samt for indførsel heraf fra tredjelande (EFT L 303 af 31.10.1990, s. 6).(13) Rådets direktiv 92/65/EØF af 13. juli 1992 om dyresundhedsmæssige betingelser for samhandel med og indførsel til Fællesskabet af dyr samt sæd, æg og embryoner, der for så vidt angår disse betingelser ikke er underlagt specifikke fællesskabsbetingelser som omhandlet i bilag A, del I, til direktiv 90/425/EØF (EFT L 268 af 14.9.1992, s. 54).(14) Rådets direktiv 71/118/EØF af 15. februar 1971 om sundhedsmæssige og dyresundhedsmæssige problemer for så vidt angår frisk fjerkrækød (EFT L 55 af 8.3.1971, s. 23).(15) Rådets direktiv 91/495/EØF af 27. november 1990 om sundhedsmæssige og dyresundhedsmæssige problemer i forbindelse med produktion og afsætning af kaninkød og kød af opdrættet vildt (EFT L 268 af 24.9.1991, s. 41).(16) Rådets direktiv 92/45/EØF af 16. juni 1992 om sundhedsmæssige og veterinærpolitimæssige problemer i forbindelse med nedlægning af vildtlevende vildt og afsætning af kød heraf (EFT L 268 af 14.9.1992, s. 35).(17) Rådets direktiv 94/65/EF af 14. december 1994 om krav til fremstilling og afsætning af hakket kød og tilberedt kød (EFT L 368 af 31.12.1994, s. 10).(18) Rådets direktiv 92/46/EØF af 16. juni 1992 om sundhedsbestemmelser for produktion og afsætning af rå mælk, varmebehandlet mælk og mælkebaserede produkter (EFT L 268 af 14.9.1992, s. 1).(19) Rådets direktiv 91/493/EØF af 22. juli 1991 om sundhedsmæssige betingelser for produktion og afsætning af fiskerivarer ( EFT L 268 af 24.9.1991, s. 15).(20) Rådets direktiv 91/492/EØF af 15. juli 1991 om sundhedsmæssige betingelser for produktion og afsætning af levende toskallede bløddyr (EFT L 268 af 24.9.1991, s. 1).(21) Rådets direktiv 89/437/EØF af 20. juni 1989 om hygiejne- og sundhedsproblemer i forbindelse med produktion og markedsføring af ægprodukter (EFT L 212 af 22.7.1989, s. 87).(22) Rådets direktiv 92/118/EØF af 17. december 1992 om dyresundhedsmæssige og sundhedsmæssige betingelser for samhandel med og indførsel til Fællesskabet af produkter, der for så vidt angår disse betingelser ikke er underlagt specifikke fællesskabsbestemmelser, som omhandlet i bilag A, kapitel I i direktiv 89/662/EØF, og hvad angår patogener direktiv 90/425/EØF (EFT L 62 af 15.3.1993, s. 49).(23) Rådets direktiv 90/667/EØF af 27. november 1990 om sundhedsmæssige bestemmelser for bortskaffelse, forarbejdning og afsætning af animalsk affald og for beskyttelse mod forekomst af patogener i foder fremstillet af dyr, herunder fisk, og om ændring af direktiv 90/425/EØF (EFT L 363 af 27.12.1990, s. 51).(24) Rådets direktiv 85/73/EØF af 29. januar 1985 om finansiering af veterinærundersøgelser og -kontrol af levende dyr og visse animalske produkter og om mindstekrav til beskyttelse af æglæggende høner (EFT L 32 af 5.2.1985, s. 14).(25) Rådets direktiv 91/628/EØF af 19. november 1991 om beskyttelse af dyr under transport og om ændring af direktiv


text: 91/425/EØF og direktiv 91/496/EØF (EFT L 340 af 11.12.1991, s. 17).(26) Rådets direktiv 1999/74/EF af 19. juli 1999 om mindstekrav til beskyttelse af æglæggende høner (EFT L 203 af 3.8.1999, s. 53).(27) Rådets direktiv 93/119/EF af 22. december 1993 om beskyttelse af dyr på slagte- eller aflivningstidspunktet (EFT L 340 af 31.12.1993, s. 21).BILAGHenvisningen til grundteksten omfatter henvisninger til alle ændringer samt til anvendelsesområderne for denne.1. Direktiv 96/93/EF (udstedelse af certifikater for dyr og animalske produkter)2. Direktiv 85/511/EØF og direktiv 90/423/EØF (fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af mund- og klovesyge)3. Direktiv 80/217/EØF (fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af klassisk svinepest)4. Direktiv 92/35/EØF (fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af hestepest)5. Direktiv 92/40/EØF (fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af aviær influenza)6. Direktiv 92/66/EØF (fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af Newcastle disease)7. Direktiv 92/119/EØF (fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af visse sygdomme hos dyr samt særlige foranstaltninger med hensyn til vesikulær svinesyge)8. Direktiv 90/539/EØF (fjerkræ og rugeæg)9. Direktiv 92/65/EØF (sæd, æg og embryoner)10. Direktiv 71/118/EØF (frisk fjerkrækød)11. Direktiv 91/495/EØF (kaninkød og kød af opdrættet vildt)12. Direktiv 92/45/EØF (kød af vildtlevende vildt)13. Direktiv 94/65/EF (hakket kød og tilberedt kød)14. Direktiv 92/46/EØF (råmælk, varmebehandlet mælk og mælkebaserede produkter)15. Direktiv 91/493/EØF (fiskerivarer)16. Direktiv 91/492/EØF (levende toskallede bløddyr)17. Direktiv 89/437/EØF (ægprodukter)18. Direktiv 92/118/EØF (bilag II, kapitel 2 (æg, mælk og mejeriprodukter af visse dyrearter), kapitel 3 (snegle og frølår)19. Direktiv 90/667/EØF (animalsk affald)20. Direktiv 85/73/EØF (gebyrer for de berørte områder)21. Direktiv 91/628/EØF (beskyttelse af dyr under transport)22. Direktiv 1999/74/EF (beskyttelse af æglæggende høner)23. Direktiv 93/119/EF (beskyttelse af dyr på slagte- eller aflivningstidspunktet)


text:
 29.3.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 89/6
 AFGØRELSE TRUFFET AF DET BLANDEDE EØS-UDVALG
 Nr. 141/2006
 af 8. december 2006
 om ændring af bilag I (Dyre- og plantesundhed) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Bilag I til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 105/2006 af 22. september 2006 (1) truffet af Det Blandede EØS-udvalg.
 (2)
 Kommissionens beslutning 2005/748/EF af 24. oktober 2005 om ændring af beslutning 2002/300/EF for så vidt angår de områder, der er udelukket fra listen over godkendte zoner med hensyn til Bonamia ostreae og/eller Marteilia refringens
 (2), bør indarbejdes i aftalen.
 (3)
 Kommissionens beslutning 2005/770/EF af 3. november 2005 om ændring af bilag I og II til beslutning 2003/634/EF om godkendelse af programmer, der er forelagt for at opnå godkendelse af zoner og akvakulturbrug i zoner, der ikke er godkendt med hensyn til egtvedsyge (VHS) og infektiøs hæmatopoietisk nekrose (IHN) (3), bør indarbejdes i aftalen.
 (4)
 Kommissionens beslutning 2005/813/EF af 15. november 2005 om ændring af bilag I og II til beslutning 2002/308/EF om lister over zoner og akvakulturbrug, der er godkendt med hensyn til egtvedsyge (VHS) og/eller infektiøs hæmatopoietisk nekrose (IHN) (4), bør indarbejdes i aftalen.
 (5)
 Denne afgørelse bør ikke gælde for Liechtenstein —
 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 I kapitel I i bilag I til aftalen foretages følgende ændringer:
 1.
 Følgende led indsættes i punkt 65 (Kommissionens beslutning 2002/300/EF) i del 4.2:
 »—
 32005 D 0748: Kommissionens beslutning 2005/748/EF af 24. oktober 2005 (EUT L 280 af 25.10.2005, s. 20).«
 2.
 Følgende led indsættes i punkt 66 (Kommissionens beslutning 2002/308/EF) i del 4.2:
 »—
 32005 D 0813: Kommissionens beslutning 2005/813/EF af 15. november 2005 (EUT L 304 af 23.11.2005, s. 19).«
 3.
 Under overskriften »RETSAKTER, SOM EFTA-STATERNE OG EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN SKAL TAGE BEHØRIGT HENSYN TIL« i del 4.2 indsættes følgende led i punkt 55 (Kommissionens beslutning 2003/634/EF):
 »—
 32005 D 0770: Kommissionens beslutning 2005/770/EF af 3. november 2005 (EUT L 291 af 5.11.2005, s. 33).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af beslutning 2005/748/EF, 2005/770/EF og 2005/813/EF, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 9. december 2006, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1 (5).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 8. december 2006.
 På vegne af Det Blandede EØS-udvalg
 Oda Helen SLETNES
 Formand
 (1) EUT L 333 af 30.11.2006, s. 17.
 (2) EUT L 280 af 25.10.2005, s. 20.
 (3) EUT L 291 af 5.11.2005, s. 33.
 (4) EUT L 304 af 23.11.2005, s. 19.
 (5) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 30.6.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 164/1
 Kun de originale FN/ECE-tekster har retlig virkning i henhold til folkeretten. Dette regulativs nuværende status og ikrafttrædelsesdato bør kontrolleres i den seneste version af FN/ECE's statusdokument TRANS/WP.29/343/, der findes på adressen:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Regulativ nr. 61 fra De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (FN/ECE) — Ensartede forskrifter for godkendelse af erhvervskøretøjer for så vidt angår udragende dele foran bagpanelet på førerhuse
 omfattende al gældende tekst frem til:
 Supplement 1 til den oprindelige udgave af regulativet — Ikrafttrædelsesdato: 10. oktober 2006
 INDHOLDSFORTEGNELSE
 REGULATIV
 1.
 Anvendelsesområde
 2.
 Definitioner
 3.
 Ansøgning om godkendelse
 4.
 Godkendelse
 5.
 Almindelige forskrifter
 6.
 Særlige forskrifter
 7.
 Ændringer af køretøjstypen
 8.
 Produktionens overensstemmelse
 9.
 Sanktioner i tilfælde af produktionens manglende overensstemmelse
 10.
 Endeligt ophør af produktionen
 11.
 Navne og adresser på de tekniske tjenester, der er ansvarlige for udførelse af godkendelsesprøvninger, og på de administrative myndigheder
 BILAG
 Bilag 1 —
 Meddelelse vedrørende godkendelse (eller nægtelse eller inddragelse af godkendelse eller endeligt ophør af produktionen) af en køretøjstype for så vidt angår udragende dele i henhold til regulativ nr. 61
 Bilag 2 —
 Udformning af godkendelsesmærkerne
 Bilag 3 —
 Procedure for bestemmelse af H-punktet og den faktiske hældningsvinkel på ryglænet og for kontrol af deres forhold til R-punktet og ryglænets konstruktivt bestemte hældningsvinkel
 Bilag 4 —
 Måling af udragende dele og afstande
 1. ANVENDELSESOMRÅDE
 1.1. Dette regulativ finder anvendelse på udragende dele på lastvogne i klasse N1, N2 og N3
 (1) begrænset til køretøjets yderflade, jf. definitionen nedenfor.
 Det finder ikke anvendelse på udvendige førerspejle, monteringsanordninger hertil eller udstyr som radioantenner og bagagebærere.
 1.2. Formålet med dette regulativ er at mindske risikoen for, at en person pådrager sig kvæstelser ved at ramme køretøjets yderside ved en kollision, eller mindske alvorligheden af sådanne kvæstelser.
 2. DEFINITIONER
 I denne forordning forstås ved:
 2.1. »Yderflade«: den del af køretøjet, der befinder sig foran førerhusets bagpanel, således som dette defineres i punkt 2.5 nedenfor, med undtagelse af selve bagpanelet, men inklusive elementer som forskærme, forreste kofanger og forhjul.
 2.2. »Godkendelse af køretøj«: godkendelse af en køretøjstype for så vidt angår udragende dele.
 2.3. »Køretøjstype«: motorkøretøjer, der ikke udviser væsentlige indbyrdes forskelle, navnlig hvad angår »yderflade«.
 2.4. »Førerhus«:: den del af karrosseriet, som udgør fører- og passagerkabinen, herunder dørene.
 2.5. »Førerhusets bagpanel«:: den bageste del af fører- og passagerkabinens yderflade. Kan førerhusets bagpanel ikke pladsbestemmes, anses det i dette regulativ for at være det lodrette, tværgående plan, 50 cm bag førersædets R-punkt, når sædet, hvis det kan indstilles, er anbragt i sin mest tilbagestillede kørestilling (se bilag 3). Fabrikanten kan dog med den tekniske tjenestes tilslutning anmode om en anden afstand, hvis det kan påvises, at 50 cm ikke passer til et bestemt køretøj (2).
 2.6. »Referenceplan«: et vandret plan, som går gennem forhjulenes centrum eller et vandret plan, som ligger 50 cm over jorden, idet det laveste af disse to planer benyttes.
 2.7. »Gulvlinje«: en linje der bestemmes som følger:
 Aftegnes en kegle med lodret akse af vilkårlig højde og en halv topvinkel på


text:
15° omkring det lastede køretøjs yderflade, således at karrosseriets yderflade bestandigt er i kontakt med det laveste punkt, er gulvlinjen det geometriske sted for berøringspunkterne.
 Ved bestemmelse af gulvlinjen tages der ikke hensyn til udstødningsrør eller hjul eller funktionelle mekaniske anordninger på undervognen, f.eks. anbringelsesanordning til donkraft, hjulophæng eller slæbeanordninger til brug ved havari. I rummet på hjuludskæringernes yderside tænkes anbragt en overflade, der uden at ændre retning forlænger de tilstødende yderflader. Der tages hensyn til den forreste kofanger, når gulvlinjen skal bestemmes. Afhængigt af vogntypen, kan gulvlinjen trækkes enten ved kofangerprofilens yderkant eller ved karrosseripanelet under kofangeren. Er der to eller flere berøringspunkter samtidig, benyttes det laveste punkt ved bestemmelse af gulvlinjen.
 2.8. »Krumningsradius«: radius i den cirkelbue, som nærmest svarer til den pågældende komponents afrundede form.
 3. ANSØGNING OM GODKENDELSE
 3.1. Ansøgning om godkendelse af en køretøjstype for så vidt angår udragende dele indgives af køretøjets fabrikant eller dennes behørigt bemyndigede repræsentant.
 3.2. Hver ansøgning om godkendelse skal være ledsaget af nedenstående dokumenter i tre eksemplarer:
 3.2.1.
 fotografier af køretøjets sider og dets forparti
 3.2.2.
 tegninger af »yderfladen«, som den tekniske tjeneste, der er ansvarlig for prøvningens udførelse, finder nødvendige for at kunne påvise overensstemmelse med bestemmelserne i punkt 5 og 6 nedenfor.
 3.3. Ansøgeren stiller følgende til rådighed for den tekniske tjeneste, der er ansvarlig for godkendelsesprøvningens udførelse:
 3.3.1.
 enten et køretøj, som er repræsentativt for den type, der skal godkendes, eller den (de) del(e) af køretøjet, der betragtes som afgørende for, at den i dette regulativ foreskrevne prøvning og kontrol kan udføres
 3.3.2.
 visse dele og prøver af de benyttede materialer, såfremt den tekniske tjeneste forlanger det.
 4. GODKENDELSE
 4.1. Hvis det køretøj, der er ansøgt godkendt i henhold til dette regulativ, opfylder betingelserne i punkt 5 og 6 ovenfor, meddeles der godkendelse for den pågældende køretøjstype.
 4.2. Der tildeles et godkendelsesnummer til hver godkendt type. De første to cifre (for tiden 00 for regulativet i dets oprindelige form) angiver den ændringsserie, som inkorporerer de seneste større tekniske ændringer til regulativet på godkendelsens udstedelsestidspunkt. Den samme kontraherende part må ikke tildele samme nummer til et køretøj af samme type, som har en anderledes ydre konstruktion, eller til en anden køretøjstype.
 4.3. Meddelelse om godkendelse eller nægtelse af godkendelse af en køretøjstype efter dette regulativ fremsendes til de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, ved hjælp af en formular svarende til modellen i bilag 1 til dette regulativ og de i punkt 3.2.1 og 3.2.2 nævnte tegninger og fotografier, leveret af ansøgeren, i et format, der ikke er større end A4 (210 × 297 mm) eller er foldet til dette format, samt i et passende målestoksforhold.
 4.4. Ethvert køretøj, som er i overensstemmelse med en type, som er godkendt efter dette regulativ, skal på et let synligt og let tilgængeligt sted, der er angivet i godkendelsesattesten, være påført et internationalt godkendelsesmærke bestående af følgende:
 4.4.1.
 en cirkel, som omslutter bogstavet »E« efterfulgt af kendingsnummeret på den stat, som har meddelt godkendelse (3)
 4.4.2.
 nummeret på dette regulativ


text:
efterfulgt af bogstavet »R«, en bindestreg og godkendelsesnummeret til højre for cirklen, der er beskrevet i punkt 4.4.1.
 4.5. Hvis køretøjet er i overensstemmelse med en køretøjstype, der i henhold til et eller flere andre regulativer, som danner bilag til overenskomsten, er godkendt i det land, der har godkendt køretøjet i henhold til dette regulativ, er det ikke nødvendigt at gentage det symbol, der er beskrevet i punkt 4.4.1. I et sådant tilfælde skal regulativet og godkendelsesnumrene samt tillægssymboler for alle de regulativer, som godkendelsen er meddelt efter i det land, hvor godkendelsen er meddelt i henhold til dette regulativ, placeres i lodrette kolonner til højre for det symbol, der er omhandlet i punkt 4.4.1.
 4.6. Godkendelsesmærket og tillægssymbolet skal være tydelige og må ikke kunne slettes.
 4.7. Godkendelsesmærket skal anbringes tæt ved eller på den fabrikationsplade, fabrikanten har anbragt på køretøjet.
 4.8. Bilag 2 til dette regulativ indeholder eksempler på udformningen af godkendelsesmærker.
 5. ALMINDELIGE FORSKRIFTER
 5.1. Dette regulativs bestemmelser gælder ikke de dele af køretøjets »yderflade«, som, når køretøjet er i ubelastet stand med døre vinduer, lemme osv. lukkede, befinder sig:
 5.1.1.
 uden for et område, der foroven begrænses af et vandret plan 2,00 m over jorden og forneden enten af det i punkt 2.6 definerede referenceplan eller af den i punkt 2.7 definerede gulvlinje, alt efter fabrikantens valg eller
 5.1.2.
 er placeret, så de under statiske betingelser ikke kan berøres af en kugle med en diameter på 100 mm.
 5.1.3.
 Udgøres dette områdes nedre grænse af referenceplanet, tages der hensyn til de dele af køretøjet, som ligger mellem to lodrette planer, hvoraf det ene berører køretøjets yderflade og det andet ligger parallelt med det i en afstand af 80 mm mod køretøjets indre.
 5.2. Køretøjets »yderflade« må ikke frembyde udragende dele, der kan gribe fat i fodgængere, cyklister eller motorcyklister.
 5.3. Komponenter, der er angivet i punkt 6 nedenfor, må ikke have udadvendende spidse eller skarpe dele eller fremspring, der ved deres form, dimensioner, retning eller hårdhed kan øge skadesrisiko eller -omfang for en person, der rammes eller strejfes af yderfladen ved en kollision.
 5.4. Udragende dele på yderfladen, hvis hårdhed er under 60 Shore A, kan have en lavere krumningsradius end de i punkt 6 nedenfor foreskrevne værdier.
 6. SÆRLIGE FORSRKIFTER
 6.1. Ornamenter, handelssymboler, bogstaver og tal i handelsmærker
 6.1.1.
 Ornamenter, handelssymboler, bogstaver og tal i handelsmærker må ikke have en krumningsradius på under 2,5 mm. Dette krav gælder imidlertid ikke, hvis disse dele ikke rager mere end 5 mm ud fra den omgivende overflade; i så fald skal deres udadrettede kanter dog være afrundede.
 6.1.2.
 Ornamenter, handelssymboler og bogstaver og tal i handelsmærker, som rager mere end 10 mm ud fra den omgivende overflade, skal give efter, gå af eller bøje sig, hvis deres mest fremspringende punkt udsættes for en påvirkning på 10 daN i en hvilken som helst retning i et plan, der ligger nogenlunde parallelt med den overflade, de er anbragt på.
 Til påføring af den nævnte kraft på 10 daN anvendes et


text:
stempel med plan endeflade og en diameter på højst 50 mm. Når dette ikke er muligt, anvendes en tilsvarende metode. Når ornamenterne har bøjet sig, givet efter eller er gået af, må den tilbageblevne del ikke rage mere end 10 mm frem og ikke have spidse eller skarpe kanter.
 6.2. »Kasketskygger« og lygtekranse
 6.2.1.
 På forlygter er udragende »kasketskygger« og lygtekranse tilladt, forudsat at de ikke træder mere end 30 mm frem i forhold til lygtens udvendige transparente overflade, og at deres krumningsradius intetsteds er under 2,5 mm.
 6.2.2.
 Indtrækkelige forlygter skal opfylde bestemmelserne i punkt 6.2.1., både når de er i brug og i tilbagetrukket stilling.
 6.2.3.
 Bestemmelserne i punkt 6.2.1 gælder ikke forlygter, som er forsænket i karrosseriet, eller som karrosseriet rager ud over, forudsat karrosseriet opfylder kravene i punkt 5.2 ovenfor.
 6.3. Gitre
 Gitterdele skal have en krumningsradius på:
 —
 mindst 2,5 mm, hvis afstanden mellem de tilstødende dele er over 40 mm
 —
 mindst 1 mm, hvis afstanden er mellem 25 mm og 40 mm
 —
 mindst 0,5 mm, hvis afstanden er under 25 mm.
 6.4. Vindues- og lygteviskere
 6.4.1.
 Disse anordninger skal være udført således, at viskerarmen er forsynet med en beskyttelsesbeklædning, hvis krumningsradius er mindst 2,5 mm, og hvis overfladeareal er mindst 150 mm2, målt i fremspringet af et afsnit, der ikke ligger længere end 6,5 mm fra det punkt, som rager længst frem.
 6.4.2.
 Dyser til forrudevaskere og lygteviskere skal have en krumningsradius på mindst 2,5 mm. Rager de mindre ud end 5 mm, skal de udadrettede kanter være afrundede.
 6.5. Beskyttelsesanordninger (kofangere)
 6.5.1.
 På beskyttelsesanordninger på forpartiet skal have yderenderne bøjet ind mod karrosseriets yderflade.
 6.5.2.
 Bestanddelene i beskyttelsesanordninger til forpartiet skal være således konstrueret, at alle udadvendte stive overflader har en krumningsradius på mindst 5 mm.
 6.5.3.
 Udstyr som slæbekroge og spil må ikke rage længere frem end kofangerens forside. Dog må spil rage længere frem end kofangerens forside, hvis de, når de ikke er i brug, er dækket af en beskyttelsesbeklædning med en krumningsradius på mindst 2,5 mm.
 6.5.4.
 Dele af kofangeren eller dele, som er anbragt på eller i den, omfattes ikke af kravene i punkt 6.5.2, hvis de ikke rager længere ud end 5 mm. Kanterne på anordninger, der ikke rager længere ud end 5 mm, skal være afrundede. For anordninger, som er anbragt på kofangeren og omtales i andre punkter i dette regulativ, gælder regulativets særlige forskrifter.
 6.6. Håndtag, hængsler og trykknapper til døre, bagagerum og motorhjelm samt ventilationsklapper og håndgreb
 6.6.1.
 Disse dele må ikke rage længere ud end følgende mål: trykknapper: 30 mm, håndgreb og fastgøringsanordninger til motorhjelmen: 70 mm, i alle andre tilfælde: 50 mm De skal have en krumningsradius på mindst 2.5 mm.
 6.6.2.
 Hvis sidedørenes håndtag er af drejetypen, skal de opfylde et af følgende krav:
 6.6.2.1.
 Drejes håndtaget parallelt med dørfladen, skal håndtagets åbne ende vende bagud. Sådanne håndtags yderende skal være bukket ind mod dørfladen og anbragt i en beskyttende indfatning eller være forsænket.
 6.6.2.2.
 Håndtag, som drejes udad i


text:
andre retninger end parallelt med dørfladen, skal i lukket stilling være anbragt i en beskyttende indfatning eller være forsænket. Den åbne ende skal vende bagud eller nedad.
 Håndtag, som ikke opfylder det sidste krav, kan dog tillades, såfremt:
 —
 de har en selvstændig tilbagetræksmekanisme
 —
 de ikke kan rage længere end 15 mm ud, hvis tilbagetræksmekanismen svigter
 —
 de i åben stilling har en krumningsradius på mindst 2,5 mm (dette gælder dog ikke, hvis de i maksimal åben stilling ikke rager længere ud end 5 mm; i så fald skal kanterne på de dele, som vender udad, være afrundede)
 —
 endefladens areal, målt højst 6,5 mm fra det længst fremspringende punkt, er mindst 150 mm2.
 6.7. Trinbrætter og trin
 Trinbrætter og trin skal have afrundede kanter.
 6.8. Sideafskærmning til afbøjning af luft og regn samt vinduesafskærmning til afbøjning af stænk og luft
 Kanter, som kan vende udad, skal have en krumningsradius på mindst 1 mm.
 6.9. Kanter på karrosseriplader
 Kanter på karrosseriplader er tilladte, hvis kanten er bøjet ind mod karrosseriet, så den ikke kan berøres af en kugle på 100 mm i diameter eller er forsynet med en beskyttende beklædning, hvis krumningsradius er mindst 2,5 mm.
 6.10. Hjulmøtrikker, navkapsler og beskyttelsesanordninger
 6.10.1.
 Hjulmøtrikker, navkapsler og beskyttelsesanordninger må ikke danne finneformede fremspring.
 6.10.2.
 Under ligeudkørsel må, med undtagelse af dækket, ingen del af hjulet, som befinder sig over det vandrette plan gennem rotationsaksen, rage længere ud end det lodrette fremspring i vandret plan af karrosseripanelets kant over hjulet. Dog kan beskyttelsesanordninger, som dækker hjulmøtrikker og nav, hvis funktionelle krav berettiger det, rage længere ud end det lodrette fremspring af karrosseripanelets kant over hjulet, forudsat den udragende dels overflade har en krumningsradius, som er mindst 5 mm, og den under ingen omstændigheder rager længere end 30 mm ud over det lodrette fremspring af karrosseripanelets kant over hjulet.
 6.10.3.
 Beskyttelsesanordninger, som opfylder kravene i punkt 6.10.2 ovenfor, skal anbringes, hvis bolte eller møtrikker rager længere ud end fremspringet af dækkets yderside (den del af dækket, som befinder sig over det vandrette plan gennem hjulets rotationsakse).
 6.11. Anbringelsesanordninger til donkraft og udstødningsrør
 6.11.1.
 Udstødningsrør og (eventuelle) anbringelsesanordninger til donkraft må ikke rage mere end 10 mm ud over det lodrette fremspring af gulvlinjen eller det lodrette fremspring af referenceplanets skæringspunkt med køretøjets yderflade.
 6.11.2.
 Uanset ovenstående bestemmelse kan udstødningsrør rage længere end 10 mm ud, hvis rørets kanter er afrundede til en krumningsradius på mindst 2,5 mm.
 7. ÆNDRINGER AF KØRETØJSTYPEN
 7.1. Enhver ændring af køretøjstypen skal meddeles den administrative myndighed, der har godkendt køretøjstypen. Den pågældende myndighed kan da enten:
 7.1.1.
 vurdere, at de foretagne ændringer ikke har en væsentlig negativ virkning, og at køretøjet under alle omstændigheder stadig opfylder forskrifterne eller
 7.1.2.
 anmode om en yderligere prøvningsrapport fra den tekniske tjeneste, der er ansvarlig for udførelse af prøvningerne.
 7.2. Godkendelse eller nægtelse af godkendelse skal sammen med detaljer om ændringerne meddeles de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, i henhold til fremgangsmåden beskrevet i punkt 4.3 ovenfor.
 8. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE
 8.1.


text:
Køretøjer, som bærer et godkendelsesmærke som foreskrevet i dette regulativ, skal for så vidt angår udragende dele, være i overensstemmelse med den godkendte køretøjstype.
 8.2. For at kontrollere overensstemmelsen med de i punkt 8.1 ovenfor foreskrevne krav, skal der undersøges et tilstrækkeligt antal stikprøver af serieproducerede køretøjer, som bærer det godkendelsesmærke, som kræves ifølge dette regulativ.
 9. SANKTIONER I TILFÆLDE AF PRODUKTIONENS MANGLENDE OVERENSSTEMMELSE
 9.1. En godkendelse, som er meddelt for en type køretøj i henhold til dette regulativ, kan inddrages, hvis forskrifterne i punkt 6. ovenfor ikke er opfyldt, eller hvis køretøjet ikke har bestået den i bilag 3 foreskrevne prøvning.
 9.2. Hvis en kontraherende part, der anvender dette regulativ, inddrager en godkendelse, som den tidligere har meddelt, skal den straks underrette de andre kontraherende parter, der anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en kopi af godkendelsesformularen, som i slutningen med store typer er forsynet med den underskrevne og daterede påskrift »GODKENDELSEN INDDRAGET«.
 10. ENDELIGT OPHØR AF PRODUKTIONEN
 Hvis indehaveren af godkendelsen helt ophører med at fremstille en køretøjstype, der er godkendt i henhold til dette regulativ, skal han meddele dette til den myndighed, der har meddelt godkendelsen. Ved modtagelse af denne anmeldelse underretter myndigheden de øvrige kontraherende parter, der anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en kopi af godkendelsesformularen, som i slutningen med store typer er forsynet med den underskrevne og daterede påskrift: »PRODUKTIONEN OPHØRT«.
 11. NAVNE OG ADRESSER PÅ DE TEKNISKE TJENESTER, DER ER ANSVARLIGE FOR UDFØRELSE AF GODKENDELSESPRØVNINGERNE, OG PÅ DE ADMINISTRATIVE MYNDIGHEDER
 De kontraherende parter, som anvender dette regulativ, meddeler FN's sekretariat navne og adresser på de tekniske tjenester, som er ansvarlige for udførelse af godkendelsesprøvningerne, og på de administrative myndigheder, som meddeler godkendelse, og til hvem formularer med attestering af godkendelse, udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelser, som er udstedt i andre stater, skal fremsendes.
 (1) Som defineret i bilag 7 til den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3), (TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, senest ændret ved Amend. 4).
 (2) Anvendelse af denne mulighed ændrer ikke dette regulativs anvendelsesområde.
 (3) 1 for Tyskland, 2 for Frankrig, 3 for Italien, 4 for Nederlandene, 5 for Sverige, 6 for Belgien, 7 for Ungarn, 8 for Tjekkiet, 9 for Spanien, 10 for Serbien og Montenegro, 11 for Det Forenede Kongerige, 12 for Østrig, 13 for Luxembourg, 14 for Schweiz, 15 (fri), 16 for Norge, 17 for Finland, 18 for Danmark, 19 for Rumænien, 20 for Polen, 21 for Portugal, 22 for Den Russiske Føderation, 23 for Grækenland, 24 for Irland, 25 for Kroatien, 26 for Slovenien, 27 for Slovakiet, 28 for Belarus, 29 for Estland, 30 (fri), 31 for Bosnien-Hercegovina, 32 for Letland, 33 (fri), 34 for Bulgarien, 35 (fri), 36 for Litauen, 37 for Tyrkiet, 38 (fri), 39 for Aserbajdsjan, 40 for Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, 41 (fri), 42 for Det Europæiske Fællesskab (godkendelser meddeles af medlemsstaterne under anvendelse af deres respektive ECE-symbol), 43 for Japan, 44 (fri), 45 for Australien, 46 for Ukraine, 47 for Sydafrika og 48 for New Zealand, 49 for Cypern, 50 for


text:
Malta, 51 for Republikken Korea, 52 for Malasia og 53 for Thailand. De efterfølgende numre tildeles til de lande, der tiltræder Overenskomsten om indførelse af ensartede vilkår for godkendelse og gensidig anerkendelse af godkendelse af udstyr og dele til motorkøretøjer, i kronologisk orden, hvorefter FN's generalsekretær giver de kontraherende parter i overenskomsten meddelelse herom.
 BILAG 1
 KOMMUNIKATION
 (Største format: A4 (210 × 297 mm))
 BILAG 2
 UDFORMNING AF GODKENDELSESMÆRKERNE
 MODEL A
 (Se punkt 4.4 i dette regulativ)
 MODEL B
 (Se punkt 4.5 i dette regulativ)
 (1) Det sidstnævnte nummer er kun et eksempel.
 BILAG 3
 Procedure for bestemmelse af h-punktet og den faktiske hældningsvinkel på ryglænet og for kontrol af deres forhold til r-punktet og ryglænets konstruktivt bestemte hældningsvinkel
 1. DEFINITIONER
 1.1.
 »H-punkt«: betegner en siddende persons position i kabinen og er skæringspunktet mellem et lodret længdeplan af den teoretiske drejeakse mellem ben og torso på en menneskekrop, der er repræsenteret ved den i punkt 3 beskrevne attrap.
 1.2.
 »R-punkt« eller »sædets referencepunkt«: det af fabrikanten angivne referencepunkt, som
 1.2.1.
 er bestemt ved koordinater, fastlagt i henhold til køretøjets konstruktion
 1.2.2.
 svarer til det teoretiske drejningspunkt for torso/ben (H-punkt) ved den laveste og mest tilbagestillede normale kørestilling eller brugsstilling, som køretøjsfabrikanten har angivet for hver siddeplads.
 1.3.
 »Ryglænets hældningsvinkel«: ryglænets hældning i forhold til lodret.
 1.4.
 »Ryglænets faktiske hældningsvinkel«: den vinkel, der dannes af en lodret linje gennem H-punktet og referencelinjen for den menneskekrop, der er repræsenteret ved den i punkt 3 beskrevne attrap.
 1.5.
 »Ryglænets konstruktivt bestemte hældningsvinkel«: den af fabrikanten foreskrevne vinkel, som
 1.5.1.
 bestemmer ryglænets hældningsvinkel for den laveste og mest tilbagestillede køre -eller brugsstilling, som køretøjsfabrikanten har angivet for hver siddeplads.
 1.5.2.
 dannes i R-punktet af en lodret linje og torsoens referencelinje
 1.5.3.
 teoretisk svarer til den faktiske hældningsvinkel.
 2. BESTEMMELSE AF H-PUNKTERNE OG RYGLÆNENES FAKTISKE HÆLDNINGSVINKLER
 2.1.
 For hver siddeplads, som er angivet af køretøjets fabrikant, bestemmes der et H-punkt og »ryglænets faktiske hældningsvinkel«. Hvis sæderne i samme række kan anses for at svare til hinanden (bænkesæde, identiske sæder osv.), bestemmes for hver sæderække kun ét H-punkt og én faktisk hældningsvinkel for ryglænet, idet den i punkt 3 beskrevne attrap anbringes på en siddeplads, som er repræsentativ for rækken. Denne plads skal være:
 2.1.1.
 for forreste sæderække: førersædet
 2.1.2.
 for bagsæderække(r): en yderplads.
 2.2.
 Ved enhver bestemmelse af H-punktet og ryglænets faktiske hældningsvinkel anbringes det pågældende sæde i den laveste og mest tilbagestillede køre- eller brugsstilling, som er angivet af køretøjets fabrikant. Hvis ryglænet har justerbar hældning, skal det være låst som foreskrevet af fabrikanten, eller i mangel af sådan forskrift, i en faktisk ryglænsvinkel så tæt på 25o lodret som muligt.
 3. BESKRIVELSE AF ATTRAPPEN
 3.1.
 Der anvendes en tredimensionel attrap, hvis masse og omfang svarer til en middelstor mand. En sådan attrap er afbildet i figur 1 og 2 nedenfor.
 3.2.
 Attrappen skal bestå af:
 3.2.1.
 to dele, hvoraf den ene forestiller ryggen og den anden kroppens sæde, forbundet med hinanden med et led, der kan drejes om en akse svarende til aksen


text:
mellem overkrop og lår; denne akses skæringspunkt på siden af attrappen er attrappens H-punkt
 3.2.2.
 to dele, der forestiller benene, og som er drejelige i forhold til den del, der forestiller sædet, og
 3.2.3.
 to dele, der forestiller fødderne, forbundet med benene med led, der forestiller anklerne.
 3.2.4.
 Desuden skal den del, der forestiller sædet, være forsynet med en libelle, der tillader kontrol af attrappens sidelæns hældning.
 3.3.
 Lodder, der svarer til massen af hver enkelt legemsdel, skal anbringes på de tilsvarende tyngdepunkter for at bringe attrappens totalmasse op på 75,6 kg. Detaljer vedrørende de forskellige lodders masser er angivet i tabellen i figur 2 i tillægget til dette bilag.
 3.4.
 Attrappens torsoreferencelinje består af en lige linje gennem leddet mellem ben og bækken og det teoretiske led mellem hals og brystkasse (se figur 1 i tillægget til dette bilag).
 4. ATTRAPPENS ANBRINGELSE
 Den tredimensionale attrap anbringes på følgende måde:
 4.1.
 Køretøjet anbringes på en vandret flade, og sæderne indstilles som beskrevet i punkt 2.2.
 4.2.
 Det sæde, der skal prøves, dækkes af et stykke stof for at gøre det lettere at anbringe attrappen korrekt.
 4.3.
 Attrappen sættes på den pågældende siddeplads, således at dens drejelige akse er vinkelret på køretøjets langsgående symmetriplan.
 4.4.
 Attrappens fødder anbringes på følgende måde:
 4.4.1.
 For forsædernes vedkommende: så libellen til kontrol af sædepartiets sidelæns stilling viser vandret stilling.
 4.4.2.
 For bagsædernes vedkommende: så fødderne så vidt muligt berører forsæderne. Hvis fødderne derved kommer til at hvile på dele af gulvet, der har forskellig højde, er det den fod, som først kommer i berøring med sædet foran, der tjener som reference, og den anden fod anbringes således, at libellen til kontrol af sædepartiets sidelæns stilling viser vandret stilling.
 4.4.3.
 Hvis H-punktet bestemmes for et midtersæde, skal fødderne anbringes på hver sin side af kardantunnelen.
 4.5.
 Lodderne anbringes på lårene, libellen til angivelse af sædepartiets indstilling i tværretningen bringes i vandret stilling, og lodderne placeres på den del, der repræsenterer attrappens sædeparti.
 4.6.
 Attrappen frigøres fra ryglænet ved hjælp af knæledsakslen, og attrappens ryg føres fremover. Attrappen sættes igen på plads på sædet, idet dens sædeparti skubbes så langt bagud, at der mærkes modstand; derefter føres attrappens ryg igen bagud mod ryglænet.
 4.7.
 Attrappen påvirkes to gange med en vandret kraft på cirka 10 ± 1 daN. Kraftens retning og påvirkningspunkt er angivet ved en sort pil på figur 2.
 4.8.
 Lodderne anbringes på højre og venstre side, og derefter og placeres torsolodderne. Attrappens libelle skal fortsat holdes vandret.
 4.9.
 Under bibeholdelse af libellens vandrette stilling føres attrappens ryg fremover, indtil torsolodderne befinder sig over H-punktet, således at enhver friktion mod ryglænet undgås.
 4.10.
 Attrappens ryg føres forsigtigt bagud, indtil den er endeligt anbragt. Libellen skal vise vandret stilling. Er dette ikke tilfældet, må den ovenfor beskrevne fremgangsmåde gentages.
 5. RESULTATER
 5.1.
 Når attrappen er blevet anbragt i overensstemmelse med punkt 4 ovenfor, er H-punktet og ryglænets faktiske hældningsvinkel for den pågældende siddeplads lig med H-punktet og hældningsvinklen for referencelinjen for attrappens torso.
 5.2.
 H-punktets


text:
koordinater i forhold til de tre på hinanden vinkelrette planer og ryglænets faktiske hældningsvinkel måles, således at de kan sammenlignes med de af køretøjsfabrikanten opgivne data.
 6. KONTROL AF R — OG H-PUNKTERNES INDBYRDES POSITION OG AF FORHOLDET MELLEM RYGLÆNETS KONSTRUKTIVT BESTEMTE OG FAKTISKE HÆLDNINGSVINKEL
 6.1.
 Resultaterne af de målinger, der er udført i overensstemmelse med punkt 5.2 for H-punktet og ryglænets faktiske hældningsvinkel skal sammenlignes med de koordinater for R-punktet og den konstruktivt bestemte hældningsvinkel for ryglænet, som angives af køretøjets fabrikant;
 6.2.
 For den pågældende siddeplads anses den indbyrdes beliggenhed af R-punktet og H-punktet og forholdet mellem ryglænets konstruktivt bestemte hældningsvinkel og dets faktiske hældningsvinkel for tilfredsstillende, såfremt H-punktet, bestemt ved sine koordinater, ligger inden for et kvadrat, hvis sidelængde er 50 mm, og hvis diagonaler skærer hinanden i R-punktet, og såfremt ryglænets faktiske hældningsvinkel er inden for 5o fra ryglænets konstruktivt bestemte hældningsvinkel.
 6.2.1.
 Såfremt disse krav er opfyldt, skal R-punktet og ryglænets konstruktivt bestemte hældningsvinkel benyttes ved afprøvningen, og om nødvendigt justeres attrappen, således at H-punktet falder sammen med R-punktet, og at ryglænets faktiske hældningsvinkel falder sammen med den konstruktivt bestemte vinkel.
 6.3.
 Såfremt H-punktet eller den faktiske hældningsvinkel ikke opfylder de i punkt 6.2 fastsatte krav, foretages der yderligere to bestemmelser af H-punktet eller den faktiske hældningsvinkel (tre bestemmelser i alt). Såfremt de resultater, der opnås ved to af disse tre bestemmelser, svarer til kravene, betragtes afprøvningsresultatet som tilfredsstillende;
 6.4.
 Medmindre mindst to af de tre prøvningsresultater opfylder de i punkt 6.2 fastsatte krav, betragtes prøvningsresultatet som ikke tilfredsstillende.
 6.5.
 Såfremt den i punkt 6.4 ovenfor beskrevne situation opstår, eller såfremt kontrollen ikke kan gennemføres, fordi fabrikanten ikke har givet oplysninger om R-punktets position eller om ryglænets konstruktivt bestemte hældningsvinkel, kan gennemsnitsresultatet af de tre bestemmelser benyttes og anses for anvendeligt i alle de tilfælde, hvor R-punktet eller ryglænets konstruktivt bestemte hældningsvinkel omhandles i dette regulativ.
 Tillæg
 DEN TREDIMENSIONALE ATTRAPS DELE
 ATTRAPPENS MÅL OG MASSE
 Attrappens masse
 kg
 Dele, som simulerer kroppens ryg og sæde
 16,6
 Torsomasse
 31,2
 Sædemasse
 7,8
 Lårmasse
 6,8
 Benmasse
 13,2
 I alt
 75,6
 Figur 2
 BILAG 4
 MÅLING AF UDRAGENDE DELE OG AFSTANDE
 1. METODE TIL MÅLING AF UDRAGENDE DELE MONTERET PÅ YDERFLADEN
 1.1.
 Målene på en udragende del, som sidder på et konvekst panel, kan bestemmes enten direkte eller ved henvisning til en tegning af et passende udsnit af den pågældende monterede del.
 1.2.
 Kan målene på en udragende del, som ikke sidder på et konvekst panel, ikke bestemmes ved simpel måling, bestemmes de ved hjælp af den maksimale variation i afstanden mellem panelets referencelinje og centrum i en kugle på 100 mm i diameter, der bevæges i stadig kontakt med den pågældende del. Figur 1 viser et eksempel på denne metode.
 1.3.
 Den udragende del på håndgreb måles i forhold til et plan, som går gennem fastgørelsespunkterne. Figur 2 viser et eksempel.
 2. METODE TIL MÅLING AF DEN UDRAGENDE DEL PÅ »KASKETSKYGGER« OG LYGTEKRANSE
 2.1.
 Fremspringet i forhold til lygtens yderside måles vandret fra berøringspunktet for en kugle med


text:
 Avis juridique important
 |
 21998A0418(01)
 Aftale i form af brevveksling om ændring af aftalen i form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og Rumænien om gensidig fastsættelse af toldkontingenter for visse vine
 EF-Tidende nr. L 116 af 18/04/1998 s. 0003 - 0004
 AFTALE I FORM AF BREVVEKSLING om ændring af aftalen i form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og Rumænien om gensidig fastsættelse af toldkontingenter for visse vine A. Brev fra Fællesskabet Bruxelles, 7. april 1998Hr. . . . . . .,Jeg skal herved henvise til aftalen af 26. november 1993 i form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og Rumænien om gensidig fastsættelse af toldkontingenter for visse vine og til de forhandlinger, der har fundet sted mellem Det Europæiske Fællesskab og Rumænien om tilpasning af nævnte aftale som følge af Republikken Østrigs, Republikken Finlands og Kongeriget Sveriges tiltrædelse af Den Europæiske Union, og til forhandlingerne om videreførelse af aftalen efter den 31. december 1997.Jeg bekræfter herved, at Det Europæiske Fællesskab og Rumænien som følge af disse forhandlinger er blevet enige om følgende:I. Nedenstående tabel indsættes i bilaget til nævnte aftale:>TABELPOSITION>II. I slutningen af aftalens punkt 3, litra a), indsættes følgende tekst:»- i 1998: 75 % af basistoldsatsen, men højst 18,75 % ad valorem.«Denne brevveksling godkendes af parterne i overensstemmelse med deres egne procedurer.Denne aftale træder i kraft den 1. januar 1998 og anvendes foreløbig i en periode, der udløber den 31. december 1998. I løbet af første halvår 1998 føres der forhandlinger for at afgøre, om og på hvilke betingelser aftalen skal videreføres.Jeg ville være Dem taknemmelig, hvis De vil bekræfte, at den rumænske regering er indforstået med indholdet af dette brev.Modtag, hr. . . . . . ., forsikringen om min mest udmærkede højagtelse.På vegne af Rådet for Den Europæiske Union>REFERENCE TIL EN FILM>B. Brev fra Rumænien Bruxelles, 7. april 1998Hr. . . .,Jeg skal herved anerkende modtagelsen af Deres brev af dags dato med følgende ordlyd:»Jeg skal herved henvise til aftalen af 26. november 1993 i form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og Rumænien om gensidig fastsættelse af toldkontingenter for visse vine og til de forhandlinger, der har fundet sted mellem Det Europæiske Fællesskab og Rumænien om tilpasning af nævnte aftale som følge af Republikken Østrigs, Republikken Finlands og Kongeriget Sveriges tiltrædelse af Den Europæiske Union, og til forhandlingerne om videreførelse af aftalen efter den 31. december 1997.Jeg bekræfter herved, at Det Europæiske Fællesskab og Rumænien som følge af disse forhandlinger er blevet enige om følgende:I. Nedenstående tabel indsættes i bilaget til nævnte aftale:>TABELPOSITION>II. I slutningen af aftalens punkt 3, litra a), indsættes følgende tekst:»- i 1998: 75 % af basistoldsatsen, men højst 18,75 % ad valorem«.Denne brevveksling godkendes af parterne i overensstemmelse med deres egne procedurer.Denne aftale træder i kraft den 1. januar 1998 og anvendes foreløbig i en periode, der udløber den 31. december 1998. I løbet af første halvår 1998 føres der forhandlinger for at afgøre, om og på hvilke betingelser aftalen skal videreføres.Jeg ville være Dem taknemmelig, hvis De vil


text:
 14.12.2018
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 318/51
 AFGØRELSE Nr. 1/2018 TRUFFET AF UNDERUDVALGET VEDRØRENDE GEOGRAFISKE BETEGNELSER
 af 24. august 2018
 om ændring af bilag XXX-C og XXX-D til associeringsaftalen mellem Den Europæiske Union og Det Europæiske Atomenergifællesskab og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Moldova på den anden side [2018/1948]
 UNDERUDVALGET VEDRØRENDE GEOGRAFISKE BETEGNELSER HAR —
 under henvisning til associeringsaftalen mellem Den Europæiske Union og Det Europæiske Atomenergifællesskab og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Moldova på den anden side, særlig artikel 306, stk. 4, litra b), og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Aftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Moldova om beskyttelse af geografiske betegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer trådte i kraft den 1. april 2013.
 (2)
 Denne aftale blev efterfølgende indarbejdet i associeringsaftalen mellem Den Europæiske Union og Det Europæiske Atomenergifællesskab og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Moldova på den anden side (i det følgende »aftalen«), som trådte i kraft den 1. juli 2016.
 (3)
 Aftalens artikel 298 fastsætter, at det er muligt at tilføje nye geografiske betegnelser, der skal beskyttes, i bilag XXX-C og XXX-D, efter at indsigelsesproceduren er afsluttet, og efter at et resumé af de specifikationer, som er omhandlet i artikel 297, stk. 3 og 4, er gennemgået på en for begge parter fyldestgørende måde.
 (4)
 Proceduren og gennemgangen af resuméet er afsluttet, og bilag XXX-C og XXX-D kan derfor ændres —
 BESTEMT FØLGENDE:
 Artikel 1
 Bilag XXX-C og XXX-D til associeringsaftalen mellem Den Europæiske Union og Det Europæiske Atomenergifællesskab og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Moldova på den anden side erstattes af teksten i bilaget til denne afgørelse.
 Artikel 2
 Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 24. august 2018.
 For underudvalget vedrørende geografiske betegnelser
 Formand og leder af Den Europæiske Unions delegation
 Susana MARAZUELA-AZPIROZ
 Leder af den moldaviske delegation
 Liliana BOLOCAN
 Underudvalgets sekretærer
 Den Europæiske Unions sekretær
 Małgorzata ŚLIWIŃSKA-KLENNER
 Moldovas sekretær
 Liliana VIERU
 BILAG
 »BILAG XXX-C
 GEOGRAFISKE BETEGNELSER FOR PRODUKTER SOM OMHANDLET I ARTIKEL 297, STK. 3 OG 4
 Landbrugsprodukter og fødevarer, bortset fra vin, spiritus og aromatiserede vine, fra Den Europæiske Union, der skal beskyttes i Republikken Moldova
 EU-medlemsstat
 Betegnelse, der skal beskyttes
 Produkttype
 Betegnelsen med latinske bogstaver
 BE
 Jambon d'Ardenne
 Kødprodukter (opvarmet, saltet, røget m.m.)
 BE
 Potjesvlees uit de Westhoek
 Kødprodukter (opvarmet, saltet, røget m.m.)
 BE
 Fromage de Herve
 Oste
 BE
 Beurre d'Ardenne
 Fedtstoffer (smør, margarine, olier m.m.)
 BE
 Brussels grondwitloof
 Frugt, grøntsager og korn, også forarbejdet
 BE
 Plate de Florenville
 Frugt, grøntsager og korn, også forarbejdet
 BE
 Vlaams — Brabantse Tafeldruif
 Frugt, grøntsager og korn, også forarbejdet
 BE
 Poperingse Hopscheuten/Poperingse Hoppescheuten
 Frugt, grøntsager og korn, også forarbejdet
 BE
 Geraardsbergse mattentaart
 Brød, wienerbrød, kager, kiks og andet bagværk samt konfekturevarer
 BE
 Liers vlaaike
 Brød, wienerbrød, kager, kiks og andet bagværk samt konfekturevarer
 BE
 Gentse azalea
 Blomster og prydplanter
 BE
 Vlaamse laurier
 Blomster og prydplanter
 BE
 Pâté gaumais
 Andre produkter i bilag I til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (»traktaten«) (krydderier m.m.)
 BG