text:
med følgende:
 LR(θref) = LR(θ) + K(θref – θ)
 hvor:
 θ
 =
 den målte temperatur af prøveoverfladen
 θref
 =
 20 °C,
 For dæk i kategori C1 er koefficienten K: – 0,03 db(A)/°C, når θref
 og: – 0,06 db(A)/°C, når θ < θref
 For dæk i kategori C2 er koefficienten K – 0,02 dB(A)/°C
 Hvis den målte prøveoverfladetemperatur ikke ændrer sig mere end 5 °C ved alle de målinger, som er nødvendige for at bestemme lydtrykket af et sæt dæk, er det tilstrækkeligt at foretage temperaturkorrektion af det endelige rullestøjsniveau ved hjælp af det aritmetiske gennemsnit af de målte temperaturer. I andre tilfælde skal hvert målt støjniveau Li korrigeres ved hjælp af temperaturen på det tidspunkt, hvor støjen blev registreret.
 Ved dæk i kategori C3 foretages ikke temperaturkorrektion.
 4.4. For at tage hensyn til eventuelle unøjagtigheder i måleinstrumenterne, skal resultaterne i henhold til punkt 4.3 reduceres med 1 dB(A).
 4.5. Det endelige resultat, den temperaturkompenserede rullestøj LR(θref) i dB(A), afrundes nedad til nærmeste hele tal.
 Figur 1
 Mikrofonplaceringer ved måling
 Tillæg 1
 PRØVNINGSRAPPORT
 Del 1 — Rapport
 1. Typegodkendende myndighed eller teknisk tjeneste: ...
 2. Ansøgers navn og adresse: ...
 3. Prøvningsrapport nr.: ...
 4. Fabrikant- og mærkenavn eller handelsbetegnelse: ...
 5. Dækkategori (C1, C2 eller C3): ...
 6. Anvendelseskategori: ...
 7. Støjniveau i overensstemmelse med 4.4 og 4.5. i bilag 3 ... dB(A)
 ved en referencehastighed på70/80 km/h (1) ...
 8. Eventuelle bemærkninger: ...
 9. Dato: ...
 10. Underskrift: ...
 Del 2 — Prøvningsdata
 1. Prøvningsdato: ...
 2. Prøvningskøretøj (mærke, model, årgang, ændringer osv.): ...
 2.1. Prøvningskøretøjets akselafstand: mm ...
 3. Prøvebanens placering: ...
 3.1. Dato for prøveanlæggets certificering i henhold til ISO 10844:1994: ...
 3.2. Udstedt af: ...
 3.3. Certificeringsmetode: ...
 4. Dækprøvningsdetaljer: ...
 4.1. Dækdimensionsbetegnelse: ...
 4.2. Dækanvendelsesbeskrivelse: ...
 4.3. Referencedæktryk: kPa ...
 4.4. Prøvningsdata: ...
 Venstre fordæk
 Højre fordæk
 Venstre bagdæk
 Højre bagdæk
 Prøvningsmasse (kg)
 Belastningsindeks (%)
 Dæktryk (koldt) (kPa)
 4.5. Kode for prøvefælgens bredde: ...
 4.6. Temperaturmålingssensortype: ...
 5. Gyldige prøvningsresultater: ...
 Forløb nr.
 Prøvningshastighed
 km/h
 Kørselsretning
 Målt rullestøj venstre (2)
 dB(A)
 Målt rullestøj højre (2)
 dB(A)
 Lufttemperatur
 °C
 Banetemperatur
 °C
 Målt rullestøj venstre (2) temperatur korrigeret
 dB(A)
 Målt rullestøj højre (2) temperatur korrigeret
 dB(A)
 Bemærkninger
 1
 2
 3
 4
 5
 6
 7
 8
 5.1. Regressionslinjens hældning: ...
 5.2. Temperaturkompenseret rullestøj iht. punkt 4.3. i bilag 3: ...
 ... dB(A)
 (1) Det ikke gældende overstreges.
 (2) I forhold til køretøjet.
 BILAG 4
 SPECIFIKATIONER FOR PRØVEANLÆGGET
 1. INDLEDNING
 Dette bilag beskriver specifikationerne for prøvebanens fysiske beskaffenhed og anlæggelse. Disse specifikationer er baseret på en særlig standard (1) og beskriver den nødvendige fysiske beskaffenhed samt prøvningsmetoderne for disse karakteristika.
 2. KRAV TIL OVERFLADENS FYSISKE BESKAFFENHED
 En overflade anses for at opfylde kravene i denne standard, hvis det ved måling er konstateret, at dens tekstur og porevolumen samt lydabsorptionskoefficient opfylder kravene i punkt 2.1 til 2.4, og hvis kravene til dens udformning (punkt 3.2) er opfyldt.
 2.1. Residualporevolumen
 Residualporevolumen VC (voids content) for prøvestrækningens belægningsblanding må ikke være større end 8 %. (jf. punkt 4.1 for så vidt angår


text:
fremgangsmåden ved måling heraf).
 2.2. Lydabsorptionskoefficient
 Opfylder overfladen ikke kravet til residualporevolumen, kan den kun godkendes, hvis lydabsorptionskoefficienten α ≤ 0,10. (jf. punkt 4.2 for så vidt angår fremgangsmåden ved måling heraf). Kravene i punkt 2.1 og 2.2 er også opfyldt, hvis kun lydabsorptionen er blevet målt, og det har vist sig, at α ≤ 0,10.
 Bemærk:
 Den mest relevante særlige faktor er lydabsorptionen, selv om residualporevolumen er bedst kendt blandt vejbyggere. Lydabsorptionen skal imidlertid kun måles, hvis overfladen ikke opfylder porekravet. Dette skyldes, at residualporevolumen er forbundet med relativt stor usikkerhed med hensyn til både målinger og relevans, og visse overflader kan derfor fejlagtigt afvises, hvis vurderingen alene baseres på måling af porerne.
 2.3. Teksturdybde
 Teksturdybden (TD) målt efter den volumetriske metode (se punkt 4.3 nedenfor) skal være:
 TD ≥ 0,4 mm
 2.4. Overfladens ensartethed
 Der bør udvises al mulig omhu for at sikre, at prøveområdets overflade bliver så ensartet som muligt. Dette omfatter tekstur og porevolumen, men tillige bemærkes, at hvis tromling viser sig mere effektiv nogle steder end andre, kan teksturen være anderledes, og der kan også forekomme ujævnheder, som kan forårsage stød.
 2.5. Prøveperiode
 For at sikre, at overfladen fortsat opfylder kravene til tekstur og porevolumen eller til lydabsorption, skal den regelmæssigt kontrolleres med følgende intervaller:
 a)
 kontrol af residualporevolumen (VC) eller lydabsorption (α):
 når overfladen er ny:
 Opfylder en ny overflade kravene, er ingen yderligere periodisk kontrol nødvendig. Opfylder en overflade ikke kravene, når den er ny, vil den kunne gøre det senere, da overflader typisk bliver fyldt op og komprimeret med tiden.
 b)
 kontrol af teksturdybden (TD):
 når overfladen er ny:
 Når støjprøven indledes (NB: tidligst fire uger efter anlægningen)
 derefter en gang årligt.
 3. PRØVEBANENS UDFORMNING
 3.1. Området
 Det er vigtigt, at prøveanlægget udformes således, at det sikres, at det område, som køretøjerne gennemkører på prøvestrækningen, som et mindstekrav er belagt med det foreskrevne prøvningsmateriale med en passende margen for sikker og praktisk kørsel. Dette indebærer, at kørebanen skal være mindst 3 meter bred, og at dens længde skal være mindst 10 meter ud over linjerne AA og BB i hver ende. I figur 1 er vist en plan over et passende prøveområde samt det mindste område, der skal være maskinlagt og -komprimeret med det foreskrevne overflademateriale. I henhold til bilag 3, punkt 3.2, foretages der målinger på hver side af køretøjet. Dette kan gøres enten ved at måle med to mikrofonsteder (en på hver side af anlægget) og at køre i en retning eller ved at måle med kun én mikrofon på én side af anlægget, men at køre køretøjet i to retninger. Såfremt sidstnævnte metode anvendes, er der ingen overfladekrav på den side af anlægget, hvor der ikke er nogen mikrofon.
 Figur 1
 Mindstekrav til prøvebanens belægning. Den grå del betegnes »prøveområde«
 BEMÆRK —
 Der må ikke forekomme større akustisk reflekterende genstande inden for denne radius.
 3.2. Udformning og forberedelse af belægningen
 3.2.1. Grundlæggende krav til udformningen
 Prøveoverfladen skal opfylde følgende fire krav:
 3.2.1.1.
 den skal være af tæt asfaltbeton
 3.2.1.2.

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
småskærverne må ikke være større end 8 mm (med en tolerance mellem 6,3 og 10 mm)
 3.2.1.3.
 slidlagets tykkelse skal være ≥ 30 mm
 3.2.1.4.
 bindemidlet skal være umodificeret penetrationsasfalt.
 3.2.2. Retningslinjer for udformningen
 En sigtekurve, som opfylder de pågældende krav, er vist i figur 2. Den kan anvendes som vejledning ved udformningen af prøveanlægget. Endvidere er der i tabel 1 opstillet retningslinjer med henblik på opnåelse af ønsket tekstur og holdbarhed. Sigtekurven er en funktion af formlen:
 P (gennemfaldsprocent) = 100 · (d/dmax) 1⁄2
 hvor:
 d
 = sigtemaskernes kvadratmål i mm
 dmax
 = 8 mm for middelkurven
 = 10 mm for mindstetolerancekurven
 = 6,3 mm for størstetolerancekurven.
 Figur 2
 Sigtekurve for materialet i asfaltblandingen, med tolerancer
 Herudover anbefales følgende:
 a)
 Sandfraktionen (0,063 mm < sigtemaskernes kvadratmål < 2 mm) må ikke omfatte mere end 55 % natursand og skal omfatte mindst 45 % knust sand.
 b)
 Bærelag og bundsikringslag skal sikre god stabilitet og god ensartethed i overensstemmelse med korrekt vejbygningspraksis.
 c)
 Småskærverne skal være knust (100 % brudflader), og de skal være af vanskeligt knusbart materiale.
 d)
 Småskærverne i blandingen skal være udvaskede.
 e)
 Der må ikke fyldes ekstra småskærver på overfladen.
 f)
 Bindemidlets hårdhed, udtrykt som penetrationsværdi, skal være 40-60, 60-80 eller endog 80-100 alt efter klimaforholdene i landet. Generelt gælder, at der skal anvendes det efter sædvanlig praksis hårdest mulige bindemiddel.
 g)
 Blandingens temperatur inden tromling skal vælges således, at det krævede porevolumen fremkommer ved den efterfølgende tromling. For at øge sandsynligheden for, at specifikationerne i punkt 2.1 til 2.4 bliver opfyldt, skal lejringstætheden findes ikke blot ved det rette valg af blandingstemperatur, men også ved et passende antal tromlinger og valget af tromletype.
 Tabel 1
 Retningslinjer for udformningen
 Måleværdier
 Tolerancer
 Af blandingens totalmasse
 Af kornblandingsmassen
 Skærvemasse, sigtemaskernes kvadratmål (SM) > 2 mm
 47,6 %
 50,5 %
 ± 5%
 Sandmasse 0,063 < SM < 2 mm
 38,0 %
 40,2 %
 ± 5%
 Fillermasse SM < 0,063 mm
 8,8 %
 9,3 %
 ± 5%
 Bindemiddelmasse (asfalt)
 5,8 %
 ikke anført
 ± 0,5%
 Største skærvemål
 8 mm
 6,3-10 mm
 Bindemiddelhårdhed
 (jf. punkt 3,2,2, litra f))
 Glatstensværdi (PSV)
 > 50
 Lejringstæthed i forhold til Marshall-lejringstæthed
 98 %
 4. PRØVNINGSMETODE
 4.1. Måling af residualporevolumen
 Til gennemførelse af denne måling skal der udtages borekerner mindst fire steder, som er jævnt fordelt på prøveområdet mellem linjerne AA og BB (jf. figur 1). For at undgå uensartethed og ujævnheder i hjulsporene bør der ikke udtages borekerner i selve hjulsporene, men kun tæt ved disse. Mindst to borekerner skal udtages tæt ved hjulsporene, og mindst en borekerne skal udtages ca. midtvejs mellem hjulsporene og hver mikrofonpost.
 Er der grund til at antage, at kravet om ensartethed ikke er opfyldt (jf. punkt 2.4), skal der udtages borekerner flere steder på prøveområdet.
 Residualporevolumen skal bestemmes for hver borekerne, derefter beregnes gennemsnitsværdien for alle borekernerne og sammenholdes med kravet i punkt 2.1. I øvrigt må ingen borekerne have en poreværdi på over 10 %.
 Ved anlæg af prøveområdet må det erindres, at der kan opstå problemer, når


text:
der skal udtages borekerner, hvis området opvarmes ved hjælp af rør eller el-kabler. Varmeanlæggene må planlægges omhyggeligt under hensyn til udtagning af borekerner. Det anbefales at lade nogle få pletter på ca. 200 × 300 mm stå, hvor der ikke er rør og kabler, eller at lægge disse så dybt, at udtagning af borekerner fra slidlaget ikke vil beskadige dem.
 4.2. Lydabsorptionskoefficient
 Lydabsorptionskoefficienten (normalt indfald) måles ved hjælp af impedansrørmetoden under anvendelsen af fremgangsmåden i ISO 10534-1:1996 eller ISO 10534-2:1998.
 For prøvelegemer gælder samme krav som med hensyn til residualporevolumen (jf. punkt 4.1). Lydabsorptionen skal måles i frekvensområderne 400-800 Hz og 800-1 600 Hz (i hvert fald i centerfrekvenserne af 1/3-oktavbånd), og størsteværdierne skal fastlægges for begge disse frekvensbånd.
 4.3. Volumetrisk makroteksturmåling
 Måling af teksturdybden Som led i denne standard skal der foretages måling af teksturdybden mindst ti steder med lige store mellemrum langs prøvestrækningens hjulspor, og gennemsnitsværdien sammenlignes med den foreskrevne mindste teksturdybde, jf. ISO-standard 10844:1994 for så vidt angår fremgangsmåden.
 5. TIDSMÆSSIG STABILITET OG VEDLIGEHOLDELSE
 5.1. Tidsfaktorens betydning
 Som tilfældet er med mange andre overflader, kan det påregnes, at de rullestøjsniveauer, som måles på prøvebanen, vil stige svagt i løbet af de første 6-12 måneder efter anlæggelsen.
 Overfladen vil tidligst erhverve de krævede karakteristika fire uger efter anlæggelsen. Tidsfaktorens betydning er sædvanligvis mindre i forbindelse med lastbilstøj end i forbindelse med personbilstøj.
 Den tidsmæssige stabilitet bestemmes hovedsagelig af den tilslibning og komprimering, som sker ved kørsel på overfladen. Den skal kontrolleres med mellemrum som anført i punkt 2.5.
 5.2. Vedligeholdelse af overfladen
 Affaldsmateriale og støv, som i væsentlig grad kan formindske teksturdybden, skal fjernes fra overfladen. I lande med vinterklima anvendes der undertiden salt til afisning. Salt kan ændre overfladen midlertidigt eller endog vedvarende på en sådan måde, at støjniveauet stiger, og anvendelse af salt kan derfor ikke anbefales.
 5.3. Nyasfaltering af prøveområdet
 Bliver det nødvendigt at reparere prøveanlægget, er det sædvanligvis tilstrækkeligt at nyasfaltere prøvestrækningen (med en bredde af tre meter, jf. figur 1) under forudsætning af, at det øvrige prøveområde opfyldte kravene til residualporevolumen eller lydabsorption, da måling fandt sted.
 6. DOKUMENTER VEDRØRENDE ANLÆGGET OG DE DER UDFØRTE PRØVER
 6.1. Dokumentation vedrørende prøveoverfladen
 Følgende oplysninger anføres i en skriftlig beskrivelse af prøveoverfladen:
 6.1.1.
 Prøveanlæggets placering
 6.1.2.
 Bindemiddeltype og -hårdhed, kornblandingstype, betonblandingens største teoretiske tæthed (DR), slidlagets tykkelse og sigtekurven som fastlagte ud fra de borekerner, der er udtaget af prøvebanen
 6.1.3.
 Komprimeringsmetode (f.eks. tromletype og -vægt, antal tromlinger)
 6.1.4.
 Blandingens temperatur, den omgivende lufts temperatur og vindhastigheden under anlæggelse af overfladen
 6.1.5.
 Dato for anlægning af overfladen og entreprenørens navn
 6.1.6.
 Alle prøveresultater eller i det mindste det seneste af disse, herunder:
 6.1.6.1.
 residualporevolumen af hver borekerne
 6.1.6.2.
 de steder inden for prøveområdet, hvor borekerner til måling af porevolumen er udtaget
 6.1.6.3.
 lydabsorptionskoefficient for hver borekerne (hvis målt); resultaterne for hver borekerne og hvert frekvensområde samt det samlede gennemsnit anføres
 6.1.6.4.
 de steder inden for prøveområdet, hvor borekerner til måling af absorptionen er udtaget
 6.1.6.5.
 teksturdybden, herunder antallet af prøver samt standardafvigelse
 6.1.6.6.
 den institution, som


text:
er ansvarlig for prøvningerne i henhold til punkt 6.1.6.1 og 6.1.6.2, og den type materiel, der er anvendt
 6.1.6.7.
 datoen for foretagelse af prøvning(er) og datoen for udtagelse af borekerner af forsøgsstrækningen.
 6.2. Dokument vedrørende prøvninger med hensyn til overfladestøj fra køretøjer
 I det dokument, der beskriver støjprøvningen/prøvningerne, skal anføres, om alle krav er opfyldt eller ej. Der henvises til det i punkt 6.1 omhandlede dokument, som beskriver, hvilke resultater der viser dette.
 (1) ISO 10844:1994.
 BILAG 5
 PRØVNINGSMETODE TIL MÅLING AF VÅDGREB
 1. GENERELLE PRØVNINGSBETINGELSER
 1.1. Banens egenskaber
 Banen skal have en tæt asfaltoverflade med en hældning, der ikke i nogen retninger overskrider 2 %. Den skal være af ensartet alder, sammensætning og slitage og må ikke have løst materiale eller belægninger af fremmedlegemer. Småskærvernes størrelse skal være 10 mm (der tillades tolerancer fra 8 mm til 13 mm), og sanddybden, målt i henhold til ASTM-standard E 965-96 (2006), skal være 0,7 ± 0,3 mm.
 Overfladefriktionsværdien for den vædede bane bestemmes ved en af følgende metoder:
 1.1.1. Referencedæksmetoden (Standard reference test tyre (SRTT))
 Ved prøvning med SRTT og ved den i punkt 2.1 angivne metode skal den gennemsnitlige højeste bremsekraftkoefficient (pbfc) være mellem 0,6 og 0,8. De målte værdier korrigeres for temperaturvirkninger efter følgende formel:
 pbfc = pbfc (målt) + 0,0035 (t – 20)
 hvor »t« er den vædede banes overfladetemperatur udtrykt i °C.
 Prøvningen gennemføres på samme bane og med samme banelængde, som anvendes til prøvningen af vejgreb på vådt underlag.
 1.1.2. Metoden »British pendulum number« (BPN)
 Det gennemsnitlige British pendulum number (BPN) for den vædede bane, målt i henhold til proceduren i ASTM-standard E 303-93 (2008), og ved anvendelse af det i ASTM-standard E 501-08 specificerede underlag, skal være mellem 40 og 60 efter temperaturkorrektion. Hvis pendulfabrikanten ikke har givet anbefalinger vedrørende temperaturkorrektion, kan følgende formel anvendes:
 BPN = BPN (målt værdi) + 0,34 · t – 0,0018 · t2 – 6,1
 hvor »t« er den vædede banes overfladetemperatur udtrykt i °C.
 På de af anlæggets baner, der skal anvendes til prøvning af vådgreb, måles BPN ved intervaller på 10 m langs banens langside. BPN måles 5 gange ved hvert punkt, og variationskoefficienten for BPN-gennemsnittene må højst være 10 %.
 1.1.3. Den typegodkendende myndighed skal på baggrund af dokumentation fra prøvningsrapporter sikre sig, at banens egenskaber opfylder betingelserne
 1.2. Vædning
 Overfladen kan vædes fra banens side eller ved hjælp af et sprinklersystem indbygget i prøvningskøretøjet eller påhængsvognen.
 Såfremt der anvendes et system i banens side, vædes prøvningsoverfladen i mindst en halv time forud for prøvningen for at udligne overfladens og vandets temperatur. Det anbefales, at vædning fra banens side foregår uafbrudt under hele prøvningen.
 Vanddybden skal være mellem 0,5 og 1,5 mm.
 1.3. Vindforholdene må ikke påvirke vædningen af overfladen (anvendelse af vindskærme er tilladt).
 Den vædede overflades temperatur skal være mellem 5 °C og 35 °C og må under prøvningen ikke variere mere end 10 °C.
 2. PRØVNINGSFORSKRIFTER
 Den komparative vådgrebsydelse bestemmes enten ved hjælp af:
 a)
 en påhængsvogn eller et specialkøretøj til vurdering af dæk


text:
eller
 b)
 en standardfremstillet personvogn (klasse M1 som defineret i den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3), jf. ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2.
 2.1. Fremgangsmåde for anvendelse af påhængsvogn eller specialkøretøj til vurdering af dæk
 2.1.1. Påhængsvognen og det trækkende køretøj eller køretøjet til dækvurdering skal opfylde følgende forskrifter:
 2.1.1.1.
 Den/det skal være i stand til at overskride den øvre grænse for prøvningshastigheden på 67 km/h og til at fastholde den påkrævede prøvningshastighed på 65 ± 2 km/h ved anvendelse af det maksimale bremsekraftniveau.
 2.1.1.2.
 Den/det skal være udstyret med en aksel med en enkelt prøvningsanordning med et hydraulisk bremse- og aktiveringssystem, som kan betjenes fra det trækkende køretøj, hvis et sådant anvendes. Bremsesystemet skal kunne levere et tilstrækkeligt bremsemoment til at opnå den højeste bremsekraftkoefficient med den række dækdimensioner og dækbelastninger, der skal prøves.
 2.1.1.3.
 Den/det skal kunne fastholde prøvehjul- og dækenhedens sporing i længderetningen (spidsning) og camber under hele prøvningen inden for ± 0,5° af de statiske tal, der blev opnået med prøvedækket i belastet tilstand.
 2.1.1.4.
 Hvis der anvendes en påhængsvogn, skal den mekaniske koblingsanordning mellem det trækkende køretøj og påhængsvognen ved sammenkobling af disse være sådan udformet, at trækbommen eller en del af denne på den påhængsvogn, hvorpå udstyret til måling af bremsekraft er integreret, er vandret eller hælder nedad fra bagende til forende med en vinkel på maksimalt 5°. Afstanden i længderetningen fra midterlinjen for koblingens artikulationspunkt til midterlinjen for påhængskøretøjets aksel skal være mindst 10 gange påkoblingshøjden.
 2.1.1.5.
 Hvis der er tale om køretøjer med indbygget banesprinklersystem, skal vanddysen/vanddyserne være sådan udformet, at den resulterende vandfilm afskæres ensartet mindst 25 mm ud over dækkontaktfladens bredde. Dysen/dyserne rettes nedad med en vinkel på mellem 20° og 30° og skal være i kontakt med baneoverfladen 250-450 mm foran dækkontaktfladens centrum. Dysens/dysernes højde skal være 25 mm eller have en minimumshøjde, hvorved eventuelle forhindringer på baneoverfladen undgås, uden dog at overskride maks. 100 mm. Vandtilførslen skal være så stor, at der sikres en vanddybde på 0,5 mm-1,5 mm, og den skal være ensartet under hele prøvningen inden for ± 10 %. Bemærk, at den typiske mængde til prøvning ved 65 km/h vil være 18 ls–1 pr. meter vædet baneoverflade i bredden.
 Systemet skal kunne levere vandet på en sådan måde, at dækket og baneoverfladen foran dækket vædes, før bremsningen påbegyndes og under hele prøvens varighed.
 2.1.2. Prøvningsforskrifter
 2.1.2.1.
 Prøvedækket skal trimmes, således at fremspring fra vulkaniseringen, der vil kunne påvirke prøvningen, fjernes.
 2.1.2.2.
 Prøvedækket monteres på den prøvefælg, som fabrikanten har oplyst i godkendelsesansøgningen, og oppumpes til 180 kPa, hvis der er tale om SRTT- og standardbelastningsdæk eller 220 kPa, hvis der er tale om forstærkede dæk (Reinforced) eller dæk til ekstra belastning (Extra Load).
 2.1.2.3.
 Dækket konditioneres i mindst to timer i nærheden af prøvebanen, således at det stabiliseres ved temperaturen i prøveområdet. Dækket/dækkene må ikke udsættes for direkte solskin under konditioneringen.
 2.1.2.4.
 Dækket belastes med:
 a)
 mellem 445 kg og 508 kg for så vidt angår SRTT-dæk og
 b)
 mellem 70 % og 80 % af den belastningsværdi, der


text:
svarer til dækkets belastningsindeks, for så vidt angår alle andre dæk.
 2.1.2.5.
 Kort før prøvningen forbehandles banen, idet der foretages mindst 10 bremseprøvninger på den del af banen, der skal anvendes til prøvningsprogrammet, men med anvendelse af et dæk, som ikke indgår i det pågældende program.
 2.1.2.6.
 Umiddelbart forud for prøvningen foretages kontrol og evt. justering af dæktrykket i overensstemmelse med værdierne i punkt 2.1.2.2.
 2.1.2.7.
 Prøvningshastigheden skal være mellem 63 km/h og 67 km/h og skal fastholdes i dette område under hele prøvningen.
 2.1.2.8.
 Prøvningsretningen skal være den samme ved hvert prøvesæt og skal være den samme for prøvedækket og for de SRTT-dæk, som dets ydelse skal sammenlignes med.
 2.1.2.9.
 Prøvehjul- og dækenhedens bremser skal aktiveres på en sådan måde, at den højeste bremsekraft opnås i løbet af 0,2-0,5 sekunders bremsning.
 2.1.2.10.
 Hvis der er tale om et nyt dæk, gennemføres to prøvningsforløb for at forbehandle dækket. Disse prøvninger kan anvendes til at kontrollere registreringsudstyrets drift, men resultaterne må ikke indgå i ydelsesvurderingen.
 2.1.2.11.
 Til evaluering af et dæks ydelse sammenlignet med SRTT-dækket udføres bremseprøvningen fra samme punkt og på samme bane på prøveanlægget.
 2.1.2.12.
 Prøvningsrækkefølgen skal være:
 R1 – T – R2
 hvor:
 R1 er den første prøvning af SRTT-dækket, R2 er gentagelsen af SRTT-prøvningen, og T er prøvningen af det kandidatdæk, der skal vurderes.
 Der må maksimalt prøves tre kandidatdæk, før SRTT-prøvningen gentages, f.eks.:
 R1 – T1 – T2 – T3 – R2
 2.1.2.13.
 Den gennemsnitlige højeste bremsekraftkoefficient (pbfc) beregnes ud fra mindst seks gyldige resultater.
 For at resultaterne kan betragtes som gyldige, skal variationskoefficienten som bestemt ved standardafvigelsen divideret med gennemsnitsresultatet og udtrykt som procent, være inden for 5 %. Hvis dette ikke kan opnås gennem gentagelsen af SRTT-prøvningen, forkastes evalueringen af kandidatdækket/kandidatdækkene, og hele prøvningsrækkefølgen gentages.
 2.1.2.14.
 Anvendelse af den gennemsnitlige pbfc ved hver serie af prøvningsforløb:
 Såfremt prøvningsrækkefølgen er R1 – T – R2, skal den pbfc for SRTT-dækket, som anvendes ved sammenligningen af kandidatdækkets ydelse, sættes til:
 (R1 + R2)/2
 hvor:
 R1 er den gennemsnitlige pbfc for den første serie af prøvningsforløb med SRTT-dækket og R2 er den gennemsnitlige pbfc for den anden række af prøvningsforløb med SRTT-dækket.
 Såfremt prøvningsrækkefølgen er R1 – T1 – T2 – R2, skal pbfc for SRTT-dækket sættes til:
 2/3 R1 + 1/3 R2 til sammenligning med kandidatdæk T1 og
 1/3 R1 + 2/3 R2 til sammenligning med kandidatdæk T2
 Såfremt prøvningsrækkefølgen er R1 – T1 – T2 – T3 – R2, skal pbfc for SRTT-dækket sættes til:
 3/4 R1 + 1/4 R2 til sammenligning med kandidatdæk T1
 (R1 + R2)/2 til sammenligning med kandidatdækket T2 og
 1/4 R1 + 3/4 R2 til sammenligning med kandidatdækket T3
 2.1.2.15.
 Vådgrebsindekset (G) beregnes:
 2.2. Fremgangsmåden for standardkøretøjer
 2.2.1. Køretøjet skal være et standardkøretøj i klasse M1, som mindst skal kunne køre 90 km/h, og som er udstyret med blokeringsfri bremser (ABS).
 2.2.1.1.
 Der må ikke være foretaget ændringer af køretøjet med undtagelse af:
 a)
 ændringer med henblik på at muliggøre montering af flere forskellige hjul- og dækdimensioner
 b)
 ændringer med


text:
henblik på at muliggøre mekanisk (herunder hydraulisk, elektrisk eller pneumatisk) styring af driftsbremsens betjeningsapparat. Systemet kan betjenes automatisk ved hjælp af signaler fra anordninger indbygget i eller i nærheden af banen.
 2.2.2. Prøvningsforskrifter
 2.2.2.1.
 Prøvedækket skal trimmes, således at fremspring fra vulkaniseringen, der vil kunne påvirke prøvningen, fjernes.
 2.2.2.2.
 Prøvedækket monteres på den prøvefælg, som fabrikanten har oplyst i godkendelsesansøgningen, og oppumpes i alle tilfælde til 220 kPa.
 2.2.2.3.
 Dækket konditioneres i mindst to timer i nærheden af prøvebanen, således at det stabiliseres ved temperaturen i prøveområdet. Dækket/dækkene må ikke udsættes for direkte solskin under konditioneringen.
 2.2.2.4.
 Den statiske belastning af dækket skal være:
 a)
 mellem 381 kg og 572 kg for så vidt angår SRTT-dæk og
 b)
 mellem 60 % og 90 % af den belastningsværdi, der svarer til dækkets belastningsindeks for alle andre dæk.
 Belastningsvariationen mellem dæk på samme aksel skal være således, at det mindst belastede dæks belastning ikke er under 90 % af belastningen for det højst belastede dæk.
 2.2.2.5.
 Kort før prøvningen forbehandles prøvebanen, idet der foretages mindst 10 bremseprøvninger fra 90 km/h til 20 km/h på den del af banen, der skal anvendes til prøvningsprogrammet, men med anvendelse af dæk, som ikke indgår i det pågældende program.
 2.2.2.6.
 Umiddelbart forud for prøvningen foretages kontrol og evt. justering af dæktrykket i overensstemmelse med værdierne i punkt 2.2.2.2.
 2.2.2.7.
 Med udgangspunkt i en hastighed på mellem 83 og 87 km/h påføres driftsbremsens betjeningsapparat en konstant kraft, som er tilstrækkelig til at aktivere ABS-systemet på alle køretøjets hjul og til at medføre en stabil deceleration af køretøjet, før hastigheden reduceres til 80 km/h, og denne kraft opretholdes, indtil køretøjet er blevet bragt til standsning.
 Ved manuelle gearkasser udføres bremseprøvningen med koblingen udkoblet, og ved automatgearkasser udføres den med gearvælgeren i »neutral«.
 2.2.2.8.
 Prøvningsretningen skal være den samme ved hvert prøvesæt og skal være den samme for kandidatdækket og for de SRTT-dæk, som dets ydelse skal sammenlignes med.
 2.2.2.9.
 Hvis der er tale om nye dæk, gennemføres to prøvningsforløb for at forbehandle dækkene. Disse prøvninger kan anvendes til at kontrollere registreringsudstyrets drift, men resultaterne må ikke indgå i ydelsesvurderingen.
 2.2.2.10.
 Til evaluering af et dæks ydelse sammenlignet med SRTT-dækket udføres bremseprøvningen fra samme punkt og på samme bane på prøveanlægget.
 2.2.2.11.
 Prøvningsrækkefølgen skal være:
 R1 – T – R2
 hvor:
 R1 er den første prøvning af SRTT-dækket, R2 er gentagelsen af SRTT-prøvningen, og T er prøvningen af det kandidatdæk, der skal vurderes.
 Der må maksimalt prøves tre kandidatdæk, før SRTT-prøvningen gentages, f.eks.:
 R1 – T1 – T2 – T3 – R2
 2.2.2.12.
 »Middel fuldt udviklet deceleration« (mfdd) mellem 80 km/h og 20 km/h beregnes for mindst tre gyldige resultater, hvis der er tale om SRTT-dæk, og for 6 gyldige resultater, hvis der er tale om kandidatdæk.
 Middel fuldt udviklet deceleration (mfdd) findes ved:
 mfdd = 231,48/S
 hvor:
 S er den målte bremselængde i meter mellem 80 km/h og 20 km/h.
 For at resultaterne kan betragtes som gyldige, skal variationskoefficienten som bestemt ved standardafvigelsen divideret med gennemsnitsresultatet og udtrykt


text:
som procent, være inden for 3 %. Hvis dette ikke kan opnås gennem gentagelsen af SRTT-prøvningen, forkastes evalueringen af kandidatdækket/kandidatdækkene, og hele prøvningsrækkefølgen gentages.
 Gennemsnittet for de beregnede mfdd-værdier bestemmes for hver serie af prøvningsforløb.
 2.2.2.13.
 Anvendelse af den gennemsnitlige mfdd ved hver serie af prøvningsforløb:
 Såfremt prøvningsrækkefølgen er R1 – T – R2, skal mfdd for SRTT-dækket, som anvendes ved sammenligningen af kandidatdækkets ydelse, sættes til:
 (R1 + R2)/2
 hvor:
 R1 er den gennemsnitlige mfdd for den første serie af prøvningsforløb med SRTT-dækket, og R2 er den gennemsnitlige mfdd for den anden række af prøvningsforløb med SRTT-dækket.
 Såfremt prøvningsrækkefølgen er R1 – T1 – T2 – R2, skal mfdd for SRTT-dækket sættes til:
 2/3 R1 + 1/3 R2 til sammenligning med kandidatdæk T1 og
 1/3 R1 + 2/3 R2 til sammenligning med kandidatdæk T2
 Såfremt prøvningsrækkefølgen er R1 – T1 – T2 – T3 – R2, skal mfdd for SRTT-dækket sættes til:
 3/4 R1 + 1/4 R2 til sammenligning med kandidatdæk T1
 (R1 + R2)/2 til sammenligning med kandidatdækket T2 og
 1/4 R1 + 3/4 R2 til sammenligning med kandidatdækket T3
 2.2.2.14.
 Vådgrebsindekset (G) beregnes:
 2.2.2.15.
 Hvis kandidatdækket ikke kan monteres på samme køretøj som SRTT-dækket, f.eks. på grund af dækdimension, manglende evne til at nå den krævede belastning osv., foretages sammenligningen med alternative dæk, i det følgende benævnt »kontroldæk«, og to forskellige køretøjer. På det ene køretøj skal SRTT-dækket og kontroldækket kunne monteres, og på det andet køretøj skal kontroldækket og kandidatdækket kunne monteres.
 2.2.2.15.1.
 Vådgrebsindekset for kontroldækket i forhold til SRTT-dækket (G1) og for kandidatdækket i forhold til kontroldækket (G2) bestemmes ved hjælp af fremgangsmåden i punkt 2.2.2.1 til 2.2.2.15.
 Vådgrebsindekset for kandidatdækket i forhold til SRTT-dækket er produktet af begge indekser for vejgreb på vådt underlag, nemlig G1 × G2.
 2.2.2.15.2.
 Banen og baneområdet skal være det samme for alle prøvningerne, og de omgivende betingelser skal være sammenlignelige, f.eks. må overfladetemperaturen for den vædede bane ikke afvige mere end ± 5 °C. Alle prøvninger skal afsluttes inden for samme dag.
 2.2.2.15.3.
 Det samme sæt kontroldæk skal anvendes til sammenligning med SRTT-dækket, og kandidatdækket og skal være monteret i samme hjulposition.
 2.2.2.15.4.
 Kontroldæk, der er anvendt til prøvning, skal efterfølgende opbevares på samme betingelser som gælder for SRTT-dæk
 2.2.2.15.5.
 SRTT- og kontroldækkene kasseres, hvis der er uregelmæssig slitage eller beskadigelse, eller hvis ydelsen forekommer forringet.
 Tillæg 1
 PRØVNINGSRAPPORT (VEJGREB PÅ VÅDT UNDERLAG)
 Del 1 — Rapport
 1. Typegodkendende myndighed eller teknisk tjeneste: ...
 2. Ansøgers navn og adresse: ...
 3. Prøvningsrapport nr.: ...
 4. Fabrikant- og mærkenavn eller handelsbetegnelse: ...
 5. Dækkategori (C1, C2 eller C3): ...
 6. Anvendelseskategori: ...
 7. Vejgrebskoefficient på vådt underlag i forhold til SRTT-dækket i henhold til punkt 2.1.2.15 eller 2.2.2.15: ...
 8. Eventuelle bemærkninger: ...
 9. Dato:
 10. Underskrift:
 Del 2 — Prøvningsdata
 1. Prøvningsdato: ...
 2. Prøvningskøretøj (mærke, model, årgang, ændringer osv. eller angivelse af påhængsvogn): ...
 3. Prøvebanens placering: ...
 3.1. Banens egenskaber: ...
 3.2. Udstedt af:
 3.3. Certificeringsmetode: ...
 4. Oplysninger om prøvedæk: ...
 4.1. Dækdimensionsbetegnelse og anvendelsesbeskrivelse:


text:
...
 4.2. Beskrivelse af dækmærke og handelsbetegnelse: ...
 4.3. Referencedæktryk: kPa ...
 4.4. Prøvningsdata:
 Dæk
 SRTT
 Kandidat-
 Kontrol
 Belastning af prøvedæk (kg)
 Vanddybde (mm)
 (fra 0,5 til 1,5 mm)
 Gennemsnitstemperatur for den vædede bane (°C)
 (fra 5 til 35 °C)
 4.5. Kode for prøvefælgens bredde: ...
 4.6. Temperaturmålingssensortype: ...
 4.7. Identifikation SRTT: ...
 5. Gyldige prøvningsresultater: ...
 Forløb nr.
 Prøvningshastighed
 (km/h)
 Kørselsretning
 SRTT
 Kandidat dæk
 Kontroldæk
 Højeste bremsekraftkoefficient
 (pbfc)
 Gennemsnitlig fuldt udviklet deceleration
 (mfdd)
 Indeks for vejgreb på vådt underlag
 (G)
 Bemærkninger
 1
 2
 3
 4
 5
 6
 7
 8
 BILAG 6
 PRØVNINGSMETODE TIL MÅLING AF RULLEMODSTAND
 1. PRØVNINGSMETODE
 De alternative målemetoder, der er angivet nedenfor, kan findes i dette regulativ. Den prøvningsansvarlige vælger selv mellem de forskellige metoder. For hver metode gælder, at prøvningsmålingerne skal konverteres til en kraft ved dæk-/rullekontaktfladen. De målte parametre er:
 a)
 ved kraftmetoden: den målte eller konverterede reaktionskraft ved dækkets spindel (1)
 b)
 ved drejningsmomentmetoden: Indgangsdrejningsmoment målt ved prøverullen (2)
 c)
 ved decelerationsmetoden: måling af prøverullens og dækenhedens deceleration (2)
 d)
 ved effektmetoden: måling af indgangseffekt ved prøverullen. (2)
 2. PRØVNINGSUDSTYR
 2.1. Specifikationer for rullen
 2.1.1. Diameter
 Prøvedynamometeret skal have et cylindrisk svinghjul (rulle) med en diameter på mindst 1,7 m.
 Værdierne Fr og Cr udtrykkes i forhold til en rullediameter på 2,0 m. Hvis der anvendes en anden rullediameter end 2,0 m, foretages en korrelationsjustering efter metoden i punkt 6.3.
 2.1.2. Overflade
 Rullens overflade skal bestå af glat stål. Alternativt kan der for at forbedre nøjagtigheden af skimtest-aflæsningen også anvendes en tekstureret overflade, som bør holdes ren.
 Værdierne Fr og Cr udtrykkes i forhold til den »glatte« rulleoverflade. Hvis der anvendes en rulle med tekstureret overflade henvises til tillæg 1, punkt 7.
 2.1.3. Bredde
 Bredden af rullens prøveoverflade skal overskride bredden af prøvedækkets kontaktflade.
 2.2. Målefælg
 Dækket skal være monteret på en målefælg af stål eller letmetal, jf. nedenstående:
 a)
 for dæk i kategori C1 eller C2 skal fælgens bredde være som defineret i ISO 4000-1:2010
 b)
 for dæk i kategori C3 skal fælgens bredde være som defineret i ISO 4209 1:2001. Andre fælgbredder er ikke tilladt. Se tillæg 2.
 2.3. Nøjagtighed i forbindelse med belastning, sporing, styring og instrumentering
 Målingen af disse parametre skal være tilstrækkelig nøjagtig til at sikre de krævede prøvningsdata. De specifikke og relevante værdier vises i tillæg 1.
 2.4. Termisk miljø
 2.4.1. Referencebetingelser
 Referencerumtemperaturen målt på mindst 0,15 m afstand og højst 1 m fra dækkets sidevæg skal være 25 °C.
 2.4.2. Alternative betingelser
 Hvis prøvningstemperaturen afviger fra referencerumtemperaturen, korrigeres målingen af rullemodstand til referencerumtemperaturen i overensstemmelse med punkt 6.2 i dette bilag.
 2.4.3. Rulleoverfladens temperatur
 Der bør tilsikres, at temperaturen på prøverullens overflade er den samme, som rumtemperaturen ved prøvningens begyndelse.
 3. PRØVNINGSBETINGELSER
 3.1. Generelt
 Prøvningen består af en måling af rullemodstand, hvor dækket oppumpes, og hvor man lader dæktrykket bygge sig op (»capped air«).
 3.2. Prøvningshastigheder
 Værdien skal opnås ved den relevante rullehastighed som angivet i tabel 1.
 Tabel 1
 Prøvningshastigheder
 (km/h)
 Dækkategori
 C1
 C2 og C3
 C3
 Belastningsindeks
 Alle
 LI ≤ 121
 LI > 121


text:
Hastighedssymbol
 Alle
 Alle
 J 100 km/h og lavere eller dæk uden hastighedssymbol
 K 110 km/h og højere
 Hastighed
 80
 80
 60
 80
 3.3. Prøvebelastning
 Standardprøvebelastningen beregnes ud fra værdierne i tabel 2 og holdes inden for den tolerance, der er angivet i tillæg 1.
 3.4. Prøvningsdæktryk
 Dæktrykket skal være i overensstemmelse med det i tabel 2 viste og skal være begrænset med den nøjagtighed, der er specificeret i punkt 4 i tillæg 1 til dette bilag.
 Tabel 2
 Prøvningsbelastninger og -dæktryk
 Dækkategori
 C1 (3)
 C2, C3
 Standardbelastning
 »Reinforced« eller »Extra Load«
 Belastningsprocent af maks. belastningsevne
 80
 80
 85 (4)
 (% af enkeltbelastning)
 Dæktryk kPa
 210
 250
 Svarende til maks. belastningsevne ved enkeltanvendelse (5)
 Bemærk: Dæktrykket skal være begrænset med den nøjagtighed, der er specificeret i punkt 4 i tillæg 1 til dette bilag.
 3.5. Varighed og hastighed
 Når decelerationsmetoden er valgt, gælder følgende krav:
 a)
 For varigheden må tidstrinnene ikke overskride 0,5 s.
 b)
 Enhver variation i prøverullens hastighed må ikke overskride 1 km/h inden for et tidstrin.
 4. PRØVNINGSFORSKRIFTER
 4.1. Generelt
 Det prøvningsforskrifter, der er beskrevet herunder, skal følges i den angivne rækkefølge.
 4.2. Termisk konditionering
 Det oppumpede dæk placeres i samme temperaturmæssige omgivelser som på prøveanlægget i mindst:
 a)
 3 timer for dæk i kategori C1
 b)
 6 timer for dæk i kategori C2 og C3.
 4.3. Justering af dæktryk
 Efter den termiske konditionering justeres dæktrykket til prøvningstrykket, og der foretages kontrol 10 minutter efter denne justering.
 4.4. Opvarmning
 Opvarmningens varighed skal være som angivet i tabel 3.
 Tabel 3
 Opvarmningens varighed
 Dækkategori
 C1
 C2 og C3
 LI ≤ 121
 C3
 LI > 121
 Nominel fælgdiameter
 Alle
 Alle
 < 22,5
 ≥ 22,5
 Opvarmningens varighed
 30 min.
 50 min.
 150 min.
 180 min.
 4.5. Måling og registrering
 Følgende måles og registreres (se figur 1):
 a)
 prøvningshastighed Un
 b)
 dækkets belastning vinkelret på rullens overflade Lm.
 c)
 udgangsdæktryk ved prøvningen som defineret i punkt 3.3
 d)
 den målte rullemodstandskoefficient Cr og dennes korrigerende værdi Crc ved 25 °C og en rullediameter på 2 m
 e)
 afstanden fra dækkets akse til rullens ydre overflade ved stationær tilstand rL
 f)
 rumtemperatur tamb
 g)
 prøverullens radius R
 h)
 den valgte prøvningsmetode
 i)
 prøvefælg (størrelse og materiale)
 j)
 dækstørrelse, fabrikant, type, identitetsnummer (i givet fald), hastighedssymbol, belastningsindeks, DOT-nummer (Department of Transportation).
 Figur 1
 Alle mekaniske størrelser (kræfter, drejningsmomenter, osv.) rettes i overensstemmelse med de aksesystemer, der er specificeret i ISO 8855:1991.
 Retningsbestemte dæk køres i den angivne rotationsretning.
 4.6. Måling af parasittab
 Parasittab måles efter en af metoderne i punkt 4.6.1 eller 4.6.2 nedenfor.
 4.6.1. Skimtest-aflæsning
 Skimtest-aflæsning skal følge nedenstående metode:
 a)
 Belastningen mindskes, således at dækket fastholder ved prøvningshastigheden uden at skride (6).
 Belastningsværdierne bør være som følger:
 i)
 dækkategori C1: anbefalet værdi på 100 N; må ikke overskride 200 N
 ii)
 dækkategori C2: anbefalet værdi på 150 N; må ikke overskride 200 N for maskiner beregnet til måling af dækkategori C1 eller 500 N for maskiner beregnet til dækkategori C2 og C3
 iii)
 dækkategori C3: anbefalet værdi på 400 N; må ikke


text:
overskride 500 N
 b)
 Spindelkraft Ft, ingangsdrejniningsmoment Tt eller effekten, afhængigt af, hvad der er relevant (6).
 c)
 Registrer dækkets belastning vinkelret på rullens overflade Lm
 (6).
 4.6.2. Decelerationsmetode
 Decelerationsmetoden skal følge nedenstående metode:
 a)
 dækket fjernes fra prøveoverfladen
 b)
 prøverullens deceleration ΔωDo/ Δt og det ubelastede dæks deceleration ΔωΔΔωT0/ΔΔ registreres (6).
 4.7. Tolerancer for maskiner, der overskrider kriteriet σm
 De i punkt 4.3-4.5 beskrevne skridt udføres kun én gang, hvis målingens standardafvigelse i overensstemmelse med punkt 6.5 er:
 a)
 højst 0,075 N/kN for dæk i kategori C1 og C2
 b)
 højst 0,06 N/kN for dæk i kategori C3.
 Hvis målingens standardafvigelse overskrider dette kriterium, gentages måleprocessen n antal gange som beskrevet i punkt 6.5. Den rullemodstandsværdi, der registreres, skal være gennemsnittet af n-målingerne.
 5. DATAFORTOLKNING
 5.1. Bestemmelse af parasittab
 5.1.1. Generelt
 Laboratoriet udfører de målinger, der er beskrevet i punkt 4.6.1, for så vidt angår kraft-, drejningsmoment- og effektmetoderne eller de målinger, der er beskrevet i punkt 4.6.2, for så vidt angår decelerationsmetoden med henblik på under prøvningsforholdene (belastning, hastighed, temperatur) præcist at bestemme dækspindelfriktion, aerodynamisk tab i dæk-/hjulenheden, rullens (og eventuelt motorens og/eller koblingens) lejefriktion og rullens aerodynamiske tab.
 Parasittabet i dæk-/rullekontaktfladen Fpl udtrykt i newton beregnes ud fra kraften Ft, drejningsmoment, decelerationseffekt som vist i punkt 5.1.2-5.1.5 nedenfor.
 5.1.2. Kraftmetoden ved dækspindel
 Beregn:
 Fpl = Ft (1 + rL/R)
 hvor:
 Ft
 er spindelkraften i newton (jf. punkt 4.6.1)
 rL
 er afstanden fra dækkets akse til rullens ydre overflade ved stationær tilstand i meter
 R
 er prøverullens radius i meter.
 5.1.3. Drejningsmomentmetoden ved rullens akse
 Beregn:
 Fpl = Tt/R
 hvor:
 Tt
 er indgangsmomentet i newtonmeter som bestemt i punkt 4.6.1
 R
 er prøverullens radius i meter.
 5.1.4. Effektmetoden ved rullens akse
 Beregn:
 hvor:
 V
 er det elektriske potentiale, der gælder for maskindrevet, i volt
 A
 er den elektriske strøm, som maskindrevet trækker, i ampere
 Un
 er prøverullens hastighed i kilometer pr. time.
 5.1.5. Decelerationsmetode
 Beregn parasittabet Fpl i newton.
 hvor:
 ID
 er inerti i den roterende prøverulle i kilogrammeter i anden
 R
 er prøverullens overfladeradius i meter
 ωD0
 er prøverullens vinkelhastighed uden dæk i radianer pr. sekund
 Δ0
 er det tidstrin, der er valgt til måling af parasittab, uden dæk i sekunder
 IT
 er inerti i spindel, dæk og hjul i rotation i kilogrammeter i anden
 Rr
 er dækkets rulleradius i meter
 ωT0
 er dækkets vinkelhastighed, ubelastet dæk, i radianer pr. sekund
 5.2. Beregning af rullemodstand
 5.2.1. Generelt
 Rullemodstanden Fr, udtrykt i newton, beregnes ved hjælp af værdierne fra prøvningen af dækket efter betingelserne i den internationale standard og ved at fratrække det relevante parasittab Fpl, som er konstateret i overensstemmelse med punkt 5.1.
 5.2.2. Kraftmetoden ved dækspindel
 Rullemodstanden Fr i newton beregnes ved hjælp af ligningen:
 Fr = Ft[1 +(rL/R)] – Fpl
 hvor:
 Ft
 er spindelkraften i newton
 Fpl
 repræsenterer parasittabet som beregnet i punkt 5.1.2
 rL
 er afstanden fra dækkets akse til rullens ydre overflade ved stationær tilstand i meter
 R
 er prøverullens radius i meter.
 5.2.3. Drejningsmomentmetoden ved rullens akse
 Rullemodstanden Fr i newton beregnes


text:
ved hjælp af ligningen:
 hvor:
 Tt
 er indgangsmomentet i newton
 Fpl
 repræsenterer parasittabet som beregnet i punkt 5.1.3
 R
 er prøverullens radius i meter.
 5.2.4. Effektmetoden ved rullens akse
 Rullemodstanden Fr i newton beregnes ved hjælp af ligningen:
 hvor:
 V
 er det elektriske potentiale, der gælder for maskindrevet, i volt
 A
 er den elektriske strøm, som maskindrevet trækker, i ampere
 Un
 er prøverullens hastighed i kilometer pr. time.
 Fpl
 repræsenterer parasittabet som beregnet i punkt 5.1.4
 5.2.5. Decelerationsmetode
 Rullemodstanden Fr i newton beregnes ved hjælp af ligningen:
 hvor:
 ID
 er inerti i den roterende prøverulle i kilogrammeter i anden
 R
 er prøverullens overfladeradius i meter.
 Fpl
 repræsenterer parasittabet som beregnet i punkt 5.1.5
 Δtv
 er det tidstrin, der er valgt til målingen i sekunder
 Δωv
 er prøverullens vinkelhastighedstrin uden dæk i radianer pr. sekund
 IT
 er inerti i spindel, dæk og hjul i rotation i kilogrammeter i anden
 Rr
 er dækkets rulleradius i meter
 Fr
 er rullemodstanden i newton.
 6. DATAANALYSE
 6.1. Rullemodstandskoefficient
 Rullemodstandskoefficienten Cr beregnes ved at dividere rullemodstanden med belastningen af dækket:
 hvor:
 Fr
 er rullemodstanden i newton
 Lm
 er prøvebelastningen i kN.
 6.2. Temperaturkorrektion
 Hvis målinger ved andre temperaturer end 25 °C ikke kan undgås (kun temperaturer på mindst 20 °C og højst 30 °C accepteres), foretages temperaturkorrektion ved hjælp af følgende ligning, hvor:
 Fr25
 er rullemodstanden ved 25 °C i newton
 F
 r25 = Fr
 [1 + K (tamb
 – 25)]
 hvor:
 Fr
 er rullemodstanden i newton
 tamb
 er rumtemperaturen i °C
 K
 er lig med:
 0,008 for dækkategori C1
 0,01 for dækkategori C2
 0,006 for dækkategori C3
 6.3. Korrektion for rullens diameter
 Prøvningsresultater, der stammer fra ruller med forskellig diameter sammenlignes ved hjælp af følgende teoretiske formel:
 F
 r02
 KF
 r01
 hvor:
 hvor:
 R
 1
 er radius for rulle 1 i meter
 R
 2
 er radius for rulle 2 i meter
 r
 T
 er halvdelen af dækkets konstruktionsmæssige nominelle diameter i meter
 F
 r01
 er rullemodstandsværdien målt på rulle 1 i newton
 F
 r02
 er rullemodstandsværdien målt på rulle 2 i newton.
 6.4. Måleresultat
 Hvis n målinger er over 1, skal måleresultatet, hvis påkrævet i henhold til punkt 4.6, være gennemsnittet af de Cr-værdier, der er opnået for n målingerne, efter at der er foretaget korrektion, jf. punkt 6.2 og 6.3.
 6.5. Laboratoriet skal på baggrund af mindst tre målinger sikre, at maskinen fastholder følgende værdier for σm målt på et enkeltdæk:
 σm ≤ 0,075 N/kN for dæk i kategori C1 og C2
 σm ≤ 0,06 N/kN for dæk i kategori C3
 Hvis ovenstående krav for σm, ikke er opfyldt, anvendes følgende formel til at bestemme det mindste antal n målinger (rundet op til nærmeste hele værdi), som kræves for at bringe maskinen i overensstemmelse med dette regulativ.
 n = ( σm / x)2
 hvor:
 x
 =
 0,075 N/kN for dæk i kategori C1 og C2
 x
 =
 0,06 N/kN for dæk i kategori C3
 Hvis det er nødvendigt at måle et dæk flere gange, fjernes dæk-/hjulenheden fra maskinen mellem de efterfølgende målinger.
 Hvis det


text:
tager mindre end 10 minutter at afmontere/remontere enheden, kan varigheden af den i punkt 4.3 angivne opvarmning mindskes til
 a)
 10 minutter for dækkategori C1
 b)
 20 minutter for dækkategori C2
 c)
 30 minutter for dækkategori C3
 6.6. Overvågningen af laboratoriets kontroldæk foretages med intervaller på højst én måned. Overvågningen skal omfatte mindst 3 separate målinger foretaget inden for denne periode på en måned. Gennemsnittet af de 3 målinger, der er foretaget inden for en given periode på en måned, evalueres for resultatafvigelser fra måned til måned
 (1) Denne målte værdi omfatter også tabet i hjulets leje og dæk-/hjulenhedens aerodynamisk tab, som der også skal tages højde for ved dataenes videre fortolkning.
 (2) Denne målte værdi i moment-, decelerations- og kraftmetoderne omfatter også tab i hjulets lejer og aerodynamisk tab i dæk-/hjulenheden og tromlen, som der også skal tages højde for ved dataenes videre fortolkning.
 (3) For personbilsdæk i kategorier, som ikke er vist i ISO 4000-1:2010, skal dæktrykket være det af dækfabrikanten anbefalede, svarende til den maksimale dækbelastningsevne minus 30 kPa.
 (4) Som en procentdel af enkeltbelastning eller 85 % af den maksimale belastningsevne ved enkeltanvendelse, som er specificeret i de relevante dækstandardmanualer, hvis denne ikke er angivet på dækket.
 (5) Dæktryk angivet på siden af dækket, eller, hvis det ikke er markeret på denne, som angivet i de relevante dækstandardmanualer, svarende til den maksimale belastningsevne ved enkeltanvendelse.
 (6) Med undtagelse af kraftmetoden omfatter de målte værdier tab i hjulets lejer og aerodynamisk tab i dæk/hjulenheden og tab i rullen, hvilket der også skal tages højde for.
 Det er velkendt, at hjulets og rullens lejefriktion afhænger af den påførte belastning. Følgelig vil der være forskel mellem den belastede systemmåling og skimtest-aflæsningen. Af praktiske årsager kan der dog ses bort fra denne forskel.
 Tillæg 1
 TOLERANCER FOR PRØVNINGSUDSTYR
 1. FORMÅL
 De grænseværdier, der er specificeret i dette bilag, er nødvendige for at sikre prøvningsresultater med en passende reproducerbarhed, som også kan sammenholdes på tværs af de forskellige prøvningslaboratorier. Det er ikke hensigten, at disse tolerancer skal udgøre et fuldstændigt sæt tekniske specifikationer for prøvningsudstyret, men skal snarere fungere som retningslinjer for opnåelse af pålidelige prøvningsresultater.
 2. PRØVEFÆLGE
 2.1. Bredde
 For personbilsdæk (C1-dæk) skal prøvefælgens bredde være den samme som målefælgen, jf. ISO 4000-1:2010 punkt 6.2.2.
 For lastbils- og busdæk (C2 og C3) skal prøvefælgens bredde være den samme som målefælgen, jf. ISO 4209-1:2001 punkt 5.1.3.
 2.2. Forskydning
 Forskydningen skal opfylde følgende kriterier:
 a)
 maksimal radial forskydning: 0,5 mm
 b)
 maksimal lateral forskydning: 0,5 mm
 3. SPORING AF RULLE/DÆK
 Generelt:
 Vinkelafvigelser har stor betydning for prøvningsresultaterne.
 3.1. Påførelse af belastning
 Belastningens påførelsesretning skal være vinkelret/lige på prøveoverfladen og gå gennem hjulets centrum med en tolerance på
 a)
 1 mrad for kraft- og decelerationsmetoderne
 b)
 5 mrad for drejningsmoment- og effektmetoderne.
 3.2. Dæksporing
 3.2.1. Cambervinkel
 Hjulets plan skal være vinkelret på prøveoverfladen med en tolerance på 2 mrad for alle metoderne.
 3.2.2. Slipvinkel
 Dækkets plan skal være parallelt med prøveoverfladens bevægelsesretning med en tolerance på 1 mrad for alle metoderne.
 4. KONTROLNØJAGTIGHED


text:
Prøvningsbetingelserne skal fastholdes med de specificerede værdier, uafhængigt af pertubation, der skyldes dækkets eller hjulets manglende ensartethed, således at den samlede variabilitet i målingen af rullemodstanden minimeres. For at opfylde dette krav skal den gennemsnitlige værdi af de målinger, der er foretaget af rullemodstanden i dataindsamlingsperioden, være af følgende nøjagtighed:
 a)
 dækbelastning:
 i)
 for LI ≤ 121) +/– 20 N eller +/– 0,5 %, afhængigt af hvad der er højest
 ii)
 for LI > 121) +/– 45 N eller +/– 0,5 %, afhængigt af hvad der er højest
 b)
 koldt dæktryk: +/– 3 kPa
 c)
 overfladehastighed:
 i)
 +/– 0,2 km/h for effekt-, drejningsmoment- og decelerationsmetoderne
 ii)
 +/– 0,5 km/h for kraftmetoden
 d)
 tid: +/– 0,02 s
 5. INSTRUMENTNØJAGTIGHED
 De instrumenter, der bruges til aflæsning og registrering af prøvningsdata, skal opfylde følgende nøjagtighedskrav:
 Parameter
 Belastningsindeks ≤ 121
 Belastningsindeks > 121
 dækbelastning
 +/– 10 N eller +/– 0,5 % (1)
 +/– 30 N eller +/– 0,5 % (1)
 dæktryk
 +/– 1 kPa
 +/– 1,5 kPa
 spindelkraft
 +/– 0,5 N eller + 0,5 % (1)
 +/– 1,0 N eller + 0,5 % (1)
 indgangsmoment
 +/– 0,5 Nm eller + 0,5 % (1)
 +/– 1,0 Nm eller + 0,5 % (1)
 afstand
 +/– 1 mm
 +/– 1 mm
 elektrisk effekt
 +/– 10 W
 +/– 20 W
 temperatur
 +/– 0,2 °C
 overfladehastighed
 +/– 0,1 km/h
 tid
 +/– 0,01 s
 vinkelhastighed
 +/– 0,1 %
 6. KUN I FORBINDELSE MED KRAFTMETODEN: KOMPENSATION FOR VEKSELVIRKNING MELLEM BELASTNINGENS OG SPINDELENS KRAFT OG FOR FEJLJUSTERING AF KRAFTEN
 Kompensation for vekselvirkning (»cross talk«) mellem belastningens og spindelens kraft og for fejljustering af kraften kan foretages enten ved at registrere spindelkraften ved både forlæns og baglæns dækrotation eller ved hjælp af dynamisk maskinkalibrering. Hvis spindelkraften registreres i fremadgående og bagudgående retning (under de forskellige prøvningsforhold), foretages kompensationen ved at trække den »baglæns« værdi fra den »forlæns« værdi og dividere resultatet med to. Hvis der planlægges en dynamisk maskinkalibrering, kan kompensationsbetingelserne let inkorporeres i datareduktionen.
 I tilfælde, hvor den baglæns dækroation umiddelbart efterfølges af en komplet forlæns rotation, skal opvarmningstiden for den baglæns rotation vare mindst 10 minutter for dæk i kategori C1 og 30 minutter for alle andre dæktyper.
 7. PRØVEOVERFLADENS RUHED
 Den jævne rulleoverflades ruhed skal ved lateral måling have en gennemsnitlig højdeværdi ved centerlinjen på maksimalt 6,3 μm.
 Bemærk: Hvis der anvendes en rulle med tekstureret overflade i stedet for en glat ståloverflade, skal dette angives i prøvningsrapporten. Overfladeteksturen skal i så fald være 180 μm dyb (80 korn), og laboratoriet skal sørge for, at overfladeruhedens egenskaber bevares. Der anbefales ingen specifik korrektionsfaktor for tilfælde, hvor der anvendes en rulle med tekstureret overflade.
 (1) Afhængigt af, hvad der er højest.
 Tillæg 2
 MÅLEFÆLGENS BREDDE
 1. DÆKKATEGORI C1
 Målefælgens bredde Rm skal være lig med produktet af den nominelle dækbredde SN og koefficienten K2:
 Rm = K2 × SN
 afrundet til den nærmeste stardardfælg, hvor K2 er koefficienten for forholdet mellem fælg/dækbredde. For dæk monteret på 5°-dropcenterfælge med en nominel diameter udtryk ved en tocifret kode:
 K2 = 0,7 for nominelle


text:
højde/breddeforhold på 95 til 75
 K2 = 0,75 for nominelle højde/breddeforhold på 70 til 60
 K2 = 0,8 for nominelle højde/breddeforhold på 55 og 50
 K2 = 0,85 for nominelle højde/breddeforhold på 45
 K2 = 0,9 for nominelle højde/breddeforhold på 40 til 30
 K2 = 0,92 for nominelle højde/breddeforhold på 20 og 25
 2. DÆK I KATEGORI C2 OG C3
 Målefælgens bredde Rm skal være lig med produktet af den nominelle dækbredde SN og koefficienten K4:
 Rm = K4 × SN afrundet til nærmeste standardfælgbredde.
 Tabel 1
 Koefficienter til bestemmelse af målefælgens bredde
 Dækopbygningskode
 Fælgtype
 Nominelt højde/breddeforhold
 Forholdet mellem målefælg/dækbredde K4
 B, D, R
 5° konisk
 100 til 75
 0,70
 70 og 65
 0,75
 60
 0,75
 55
 0,80
 50
 0,80
 45
 0,85
 40
 0,90
 15° konisk (dropcenter)
 90 til 65
 0,75
 60
 0,80
 55
 0,80
 50
 0,80
 45
 0,85
 40
 0,85
 Bemærk: Der kan indføres andre faktorer for nye dækkoncepter (-opbygninger).
 Tillæg 3
 PRØVNINGSRAPPORT OG PRØVNINGSDATA (RULLEMODSTAND)
 Del 1: Rapport
 1. Typegodkendende myndighed eller teknisk tjeneste: ...
 2. Ansøgers navn og adresse: ...
 3. Prøvningsrapport nr.: ...
 4. Fabrikant- og mærkenavn eller handelsbetegnelse: ...
 5. Dækkategori (C1, C2 eller C3): ...
 6. Anvendelseskategori: ...
 7. Rullemodstandskoefficient (korrigeret for temperatur og rullen diameter): ...
 8. Eventuelle bemærkninger: ...
 9. Dato:
 10. Underskrift:
 Del 2: Prøvningsdata
 1. Prøvningsdato: ...
 2. Identifikation af prøvningsmaskine og rullens diameter/overflade: ...
 3. Oplysninger om prøvedæk: ...
 3.1. Dækdimensionsbetegnelse og anvendelsesbeskrivelse: ...
 3.2. Beskrivelse af dækmærke og handelsbetegnelse: ...
 3.3. Referencedæktryk kPa: ...
 4. Prøvningsdata:
 4.1. Målemetode: ...
 4.2. Prøvningshastighed (km/h): ...
 4.3. Belastning N:
 4.4. Prøvningsdæktryk, oprindeligt: ...
 4.5. Afstanden fra dækkets akse til rullens ydre overflade ved stationær tilstand, rL: ...
 4.6. Prøvefælgens bredde og materiale: ...
 4.7. Rumtemperatur °C: ...
 4.8. Skimtest-belastning (bortset fra ved decelerationsmetoden) N: ...
 5. Rullemodstandskoefficient: ...
 5.1. Oprindelig værdi (eller gennemsnit hvis mere end 1) N/kN: ...
 5.2. Temperaturkorrigeret N/kN: ...
 5.3. Temperaturkorrigeret N/kN: ...
 BILAG 7
 FORSKRIFTER FOR PRØVNING AF YDELSE I SNE
 1. SÆRLIGE DEFINITIONER AF PRØVNING I SNE, HVIS DENNE ADSKILLER SIG FRA DE EKSISTERENDE
 1.1. »Prøvningsforløb« betyder én passage af et belastet dæk hen over en given prøveoverflade.
 1.2. »Bremseprøvning« betyder en serie med et bestemt antal ABS-bremseprøvninger af samme dæk, der gentages inden for et kort tidsforløb.
 1.3. »Traktionsprøvning« betyder en serie med et bestemt antal spin-traktionsprøvninger i overensstemmelse med ASTM-standard F1805-06 af samme dæk, der gentages inden for et kort tidsforløb.
 2. SPIN-TRAKTIONSMETODE FOR DÆK I KATEGORI C1 OG C2
 Prøvningsmetoden ASTM-standard F1805-06 anvendes til at vurdere ydelse i sne ved hjælp af spin-traktionsværdier på mellemhårdt sammenpresset sne (snesammenpresningsindekset målt med et CTI-penetrometer (1) skal ligge på mellem 70 og 80).
 2.1. Prøvebanens overflade skal bestå af en mellemhårdt sammenpresset sneoverflade som beskrevet i tabel A2.1 i ASTM- standard F1805-06.
 2.2. Dækbelastningen ved prøvning skal være som i alternativ 2 i punkt 11.9.2 i ASTM standard F1805-06.
 3. METODE VED BREMSNING PÅ SNE FOR DÆK I KATEGORI C1
 3.1. Generelle prøvningsbetingelser
 3.1.1. Prøvebane
 Bremseprøvningerne udføres på en flad prøvebane med tilstrækkelig længde og


text:
bredde med en hældning på højst 2 %, som er dækket med sammenpresset sne.
 Sneoverfladen skal bestå af en hårdt sammenpresset snebund, som er mindst 3 cm tyk, og et overfladelag af middelhårdt sammenpresset og præpareret sne, som er ca. 2 cm. tykt.
 Både lufttemperaturen, målt ca. en meter over jorden, og snetemperaturen, målt ved en dybde på ca. en centimeter, skal være mellem – 2 °C og – 15 °C.
 Det anbefales at undgå direkte sollys, store sollys- og fugtighedsvariationer samt vind.
 Snesammenpresningsindekset målt med et CTI-penetrometer skal ligge på mellem 75 og 85.
 3.1.2. Køretøj
 Prøvningen udføres men en standardfremstillet personbil i god stand, som er udstyret med et ABS-system.
 Det anvendte køretøj skal være af en sådan art, at belastningen af hvert hjul passer til de dæk, der skal prøves. Der kan prøves flere forskellige dækstørrelser på samme køretøj.
 3.1.3. Dæk
 Dækkene skal trimmes og køres til forud for prøvningen ved at køre mindst 100 km på tør belægning. Den dækoverflade, der er i kontakt med sneen, skal renses før der udføres en prøvning.
 Dækkene skal konditioneres ved den udendørs temperatur mindst to timer, før de monteres med henblik på prøvning. Dæktrykket justeres til de værdier, der er angivet for prøvningen.
 Hvis ikke både reference- og kandidatdækkene kan monteres på det samme køretøj, kan der som alternativ anvendes et tredje dæk (kontroldæk). Først prøves kontroldæk over for referencedæk på et andet køretøj, så prøves kandidatdæk over for kontroldæk på køretøjet.
 3.1.4. Belastning og tryk
 Køretøjets belastning skal være således, at de deraf følgende belastninger af dækkene er på mellem 60 % og 90 % af den belastning, der svarer til dækket belastningsindeks.
 Det kolde dæktryk skal være 240 kPa.
 3.1.5. Instrumentering
 Køretøjet skal være monteret med kalibrerede sensorer, der kan foretage målinger om vinteren. Der skal være et dataindsamlingssystem, som kan lagre målingerne.
 Målesensorerne og –systemerne skal være så præcise, at den relative usikkerhed af de målte eller beregnede middel fuldt udviklede decelerationer er under 1 %.
 3.2. Prøvesekvenser
 3.2.1. ABS-bremseprøvningsforløbene skal for hvert kandidatdæk og standardreferencedæk gentages mindst 6 gange.
 De områder, hvor ABS-bremsningen anvendes fuldt ud, må ikke overlappe.
 Når der skal prøves et nyt sæt dæk, udføres forløbene efter en ændring af køretøjets bane i sideretningen, således at der ikke bremses i det foregående dæks bremsespor.
 Når det ikke længere er muligt at undgå overlapning af de fulde ABS-bremsningsområder, skal prøvebanen genbehandles.
 Påkrævet sekvens:
 6 gentagelser med SRTT, herefter flytning til siden for at prøve det næste dæk på ren overflade
 6 gentagelser med kandidat 1, herefter flytning til siden
 6 gentagelser med kandidat 2, herefter flytning til siden
 6 gentagelser med SRTT, herefter flytning til siden.
 3.2.2. Prøvningsrækkefølge:
 Hvis der kun skal vurderes ét kandidatdæk, skal prøvningsrækkefølgen være:
 R1 – T – R2
 hvor:
 R1 er den første prøvning af SRTT-dækket, R2 er gentagelsen af SRTT-prøvningen, og T er prøvningen af det kandidatdæk, der skal vurderes.
 Der må maksimalt prøves to kandidatdæk, før SRTT-prøvningen gentages, f.eks.:
 R1 – T1 – T2 – R2


text:
3.2.3. De sammenlignende prøvninger af SRTT-dæk og kandidatdæk gentages på to forskellige dage.
 3.3. Prøvningsforskrifter
 3.3.1. Køretøjet køres med en hastighed på mindst 28 km/h.
 3.3.2. Når måleområdet er nået, sættes køretøjet i frigear, bremsepedalen trykkes hurtigt ned med en konstant kraft, der er tilstrækkelig til at aktivere ABS-funktionen på alle køretøjets hjul og medføre en stabil deceleration af køretøjet, og holdes nede, indtil hastigheden er under 8 km/h.
 3.3.3. Den middel fuldt udviklede deceleration mellem 25 km/h og 10 km/h beregnes ud fra målingen af tid, afstand, hastighed eller acceleration.
 3.4. Dataevaluering og præsentation af resultater
 3.4.1. Parametre, der skal registreres
 3.4.1.1.
 For hver dæk- og bremseprøvning beregnes og registreres middel- og standardafvigelsen for den middel fuldt udviklede deceleration.
 Variationskoefficienten (CV) for en bremseprøvning af et dæk beregnes som:
 3.4.1.2
 Det vægtede gennemsnit af to på hinanden følgende prøvninger af SRTT-dækket beregnes, idet der tages højde for antallet af kandidatdæk mellem disse:
 Såfremt prøvningsrækkefølgen er R1 – T – R2, skal det vægtede gennemsnit for SRTT-dækket, som anvendes ved sammenligningen af kandidatdækkets ydelse, sættes til:
 wa(SRTT) = (R1 + R2)/2
 hvor:
 R1 er middel mfdd for den første prøvning med SRTT-dækket, og R2 er middel mfdd for den anden prøvning med SRTT-dækket.
 Såfremt prøvningsrækkefølgen er R1 – T1 – T2 – R2, skal det vægtede gennemsnit (wa) for SRTT-dækket, som anvendes ved sammenligningen af kandidatdækkets ydelse, sættes til:
 wa (SRTT) = 2/3 R1 + 1/3 R2 til sammenligning med kandidatdæk T1
 og:
 wa (SRTT ) = 1/3 R1 + 2/3 R2 til sammenligning med kandidatdæk T2
 3.4.1.3.
 Indekset for ydelsen på sne for et kandidatdæk beregnes som:
 3.4.2. Statistiske valideringer
 De forskellige sæt af gentagelser af den målte eller beregnede mfdd for hvert dæk bør kontrolleres for normalitet, afvigelse og eventuelle udsving.
 Regelmæssigheden i afvigelser fra middel- og standardværdierne ved successive bremseprøvninger af SRTT-dækket bør kontrolleres.
 Middelværdien af to på hinanden følgende SRTT-bremseprøvninger må højst afvige med 5 %.
 For alle bremseprøvninger gælder, at variationskoefficienten højst må være 6 %.
 Hvis disse betingelser ikke er opfyldt, foretages prøvningerne igen efter en genbehandling af prøvebanen.
 (1) Se de nærmere detaljer i tillægget om ASTM-standard F1805-06.
 Tillæg 1
 PIKTOGRAM, DEFINITION AF »ALPINT SYMBOL«
 Mindst 15 mm bredt og 15 mm højt, placeret i nærheden af en eventuel M+S-mærkning.
 Ovenstående tegning ikke i målestoksforhold.
 Tillæg 2
 PRØVNINGSRAPPORTER OG PRØVNINGSDATA
 Del 1 — Rapport
 1. Typegodkendende myndighed eller teknisk tjeneste:...
 2. Ansøgers navn og adresse: ...
 3. Prøvningsrapport nr.:...
 4. Fabrikant- og mærkenavn eller handelsbetegnelse: ...
 5. Dækkategori:
 6. Anvendelseskategori: ...
 7. Sneindeks i forhold til SRTT-dækket i overensstemmelse med punkt 6.4.1.1.
 7.1. Anvendt prøvningsmetode og SRTT-dæk...
 8. Eventuelle bemærkninger: ...
 9. Dato:
 10. Underskrift:
 Del 2 — Prøvningsdata
 1. Prøvningsdato: ...
 2. Prøvebanens placering:...
 2.1. Banens egenskaber:
 Ved prøvningernes begyndelse
 Ved prøvningernes afslutning
 Specifikation
 vejr
 omgivende temperatur
 – 2 °C til – 15 °C
 snetemperatur
 – 2 °C til – 15 °C
 CTI-indeks
 70 til 90
 andet
 3. Prøvningskøretøj (mærke, model og type, årgang): ...
 4. Oplysninger om prøvedæk:...
 4.1. Dækdimensionsbetegnelse og


text:
anvendelsesbeskrivelse:...
 4.2. Beskrivelse af dækmærke og handelsbetegnelse:...
 4.3. Data om prøvedæk: ...
 SRTT (1. prøvning)
 Kandidat
 Kandidat
 SRTT (2. prøvning)
 Dækdimensioner
 Prøvefælgens breddekode
 Dækbelastning F/B (kg)
 Belastningsindeks F/B (%)
 Dæktryk (kPa)
 5. Prøvningsresultater: middel fuldt udviklede decelerationer (m/ s2 ) / traktionskoefficient (1).
 Forløb nr.
 Forskrifter
 SRTT (1. prøvning)
 Kandidat-
 Kandidat-
 SRTT (2. prøvning)
 1
 2
 3
 4
 5
 6
 Middel
 Std-afvigelse
 CV (%)
 < 6 %
 Validering SRTT
 (SRTT) < 5 %
 SRTT-gennemsnit
 Sneindeks
 100
 (1) Det ikke gældende overstreges.


text:
 Avis juridique important
 |
 21979A0623(01)
 Konvention om beskyttelse af migrerende arter af vilde dyr
 EF-Tidende nr. L 210 af 19/07/1982 s. 0011 - 0022 den finske specialudgave: kapitel 15 bind 4 s. 0011 den svenske specialudgave: kapitel 15 bind 4 s. 0011 den spanske specialudgave: Kapitel 15 bind 3 s. 0216 den portugisiske specialudgave: Kapitel 15 bind 3 s. 0216
 KONVENTION om beskyttelse af migrerende arter af vilde dyr DE KONTRAHERENDE PARTER, som erkender, at vilde dyr i deres utallige former er en uerstattelig del af jordens naturlige orden, som maa beskyttes til gavn for mennesket, som er klare over, at hver menneskegeneration har jordens ressourcer i pant og er forpligtet til at sikre, at arven bevares til fremtidige generationer, og at udnyttelse, og brug sker paa fornuftig maade, som er sig bevidst, at vilde dyr ud fra miljoemaessige, oekologiske, genetiske, videnskabelige, aestetiske, rekreative, kulturelle, undervisningsmaessige, samfundsmaessige og oekonomiske synsvinkler har en stedse voksende vaerdi, som navnlig bekymrer sig om de arter af vilde dyr, der migrerer over eller uden for graenser for national jurisdiktion, som erkender, at staterne er og skal vaere beskyttere af de migrerende arter af vilde dyr, som lever inden for eller krydser deres graenser for national jurisdiktion, som er overbeviste om, at beskyttelse og effektiv forvaltning af de migrerende arter af vilde dyr noedvendiggoer en faelles handling i alle de stater, inden for hvis graenser for national jurisdiktion saadanne arter tilbringer en hvilken som helst del af deres liv, som erindrer sig den 32. rekommandation i den handlingsplan, som blev vedtaget af De forenede Nationers konference om det menneskelige miljoe (Stockholm, 1972) og med tilfredshed bemaerket ved De forenede Nationers generalsforsamlings 27. samling, ER BLEVET ENIGE OM FOELGENDE: Artikel I Fortolkning 1. I denne konvention betyder: a) »Migrerende art« : hele bestanden, en geografisk adskilt del af bestanden eller en lavere systematisk enhed af en art af vilde dyr, hvis individer cyklisk og i et betydeligt antal forudsigeligt overskrider en eller flere graenser for national jurisdiktion, b) »En migrerende arts status« : vurderes ud fra summen af de paavirkninger, den migrerende art udsaettes for, og som kan have indflydelse paa bestandens fordeling og stoerrelse paa langt sigt, c) »Artens status« betragtes som »gunstig«, naar: 1. data vedroerende bestandsudviklingen indicerer, at den migrerende art paa langt sigt bevarer sig selv som en levedygtig del af det oekosystem, hvori den indgaar, 2. den migrerende arts udbredelse, hverken paa det givne tidspunkt eller sandsynligvis paa langt sigt vil blive begraenset, 3. der er, og i en forudseelig fremtid vil vaere tilstraekkelige levesteder til, at den migrerende arts bestand kan opretholdes paa langt sigt, og 4. den migrerende arts fordeling og bestandsstoerrelse naermer sig den daekning og de niveauer, som hidtil har vaeret kendt, i det omfang der findes potentielt passende oekosystemer, og i det omfang det er i overensstemmelse med sund forvaltning af det vilde dyre- og planteliv, d) »Artens status« betragtes som »ugunstig«, hvis en af betingelserne, som er naevnt i punkt c) i dette afsnit,


text: ikke er opfyldt, e) »Truet« i forbindelse med en bestemt migrerende art : den migrerende art er i fare for at blive udryddet i hele, eller en betydelig del af dens udbredelse, f) »Udbredelse« : alle land- eller vandomraader, som en migrerende art lever i, midlertidigt opholder sig i, krydser eller overflyver paa ethvert tidspunkt paa dens normale migrationsrute, g) »Levested« : ethvert areal i en migrerende arts udbredelse, som frembyder passende livsbetingelser for den paagaeldende art, h) »Forekomststat« i forbindelse med en bestemt migrerende art : stater (og i paakommende tilfaelde alle andre parter, som er naevnt i punkt k) i dette afsnit), som har jurisdiktion over en hvilken som helst del af den migrerende arts udbredelse eller en stat, hvis flag foeres af skibe, som uden for graenser for national jurisdiktion arbejder med fangst af den paagaeldende migrerende art, i) »Fangst« : fangst, jagt, fiskeri, indfangning, forstyrrelse, forsaetlig ihjelslagning eller forsoeg paa saadanne aktiviteter, j) »Aftale« : en international aftale om beskyttelse af en eller flere migrerende arter i henhold til artikel IV og V i denne konvention, og k) »Part« : en stat eller en regional oekonomisk samarbejdsorganisation, som bestaar af suveraene stater, som har kompetence til at forhandle, indgaa og anvende internationale aftaler vedroerende emner, som indgaar i denne konvention, og for hvilken denne konvention er traadt i kraft. 2. I forhold inden for deres kompetence skal de regionale oekonomiske samarbejdsorganisationer, som deltager i denne konvention, i eget navn udoeve de rettigheder og paatage sig de forpligtelser, som i henhold til denne konvention er paalagt medlemsstaterne. I saadanne tilfaelde skal disse organisationers medlemsstater ikke have adgang til at udoeve saadanne rettigheder enkeltvis. 3. Hvis der i henhold til denne konvention skal traeffes beslutning, enten med to tredjedeles flertal eller enstemmigt, af »de parter, der er til stede og stemmer«, betyder dette : »de parter, der er til stede, og som stemmer for eller imod«. De, som afstaar fra at stemme, skal ikke medregnes blandt »de parter, der er til stede og stemmer« ved udregningen af flertallet. Artikel II Grundlaeggende principper 1. Parterne erkender betydningen af, at migrerende arter beskyttes, og at forekomststater er enige om at traeffe foranstaltninger med henblik herpaa, naar det er muligt og hensigtsmaessigt under saerlig hensyntagen til migrerende arter, hvis status er ugunstig, og af at de enkeltvis eller i samarbejde traeffer passende og noedvendige foranstaltninger for at beskytte saadanne arter og deres levesteder. 2. Parterne erkender behovet for, at der traeffes foranstaltninger for at undgaa, at nogen migrerende art bliver truet. 3. Parterne skal navnlig: a) fremme og samarbejde om underbyggende forskning vedroerende migrerende arter, b) bestraebe sig paa at yde oejeblikkelig beskyttelse for de migrerende arter, som er omfattet af liste I, og c) bestraebe sig paa at indgaa aftaler omfattende beskyttelse og forvaltning af migrerende arter, som er omfattet af liste II. Artikel III Truede migrerende arter : liste I 1. Liste I skal omfatte migrerende arter, som er truede. 2. En migrerende art kan opfoeres paa liste I,


text: hvis der er paalidelige vidnesbyrd, herunder de bedste tilgaengelige videnskabelige vidnesbyrd, der tyder paa, at arten er truet. 3. En migrerende art kan fjernes fra liste I, naar parternes konference fastslaar, at: a) paalidelige vidnesbyrd, herunder de bedste tilgaengelige videnskabelige vidnesbyrd, tyder paa, at arten ikke laengere er truet, og b) arten sandsynligvis ikke igen vil blive truet paa grund af den mangel paa beskyttelse, som sker, naar den fjernes fra liste I. 4. Parter, som er forekomststater for en migrerende art, der er omfattet af liste I, skal bestraebe sig paa: a) at beskytte, og hvor det er muligt og hensigtsmaessigt, genoprette levesteder for arten, som er af betydning for en sikring af artens overlevelse, b) forebygge, fjerne, opveje eller mindske, alt efter hvad der er mest hensigtsmaessigt, de ugunstige virkninger af aktiviteter eller hindringer, som i alvorlig grad hindrer eller umuliggoer artens migration, og c) saa vidt som det er muligt og hensigtsmaessigt, at forebygge, begraense eller kontrollere faktorer, som udgoer en trussel for eller sandsynligvis vil kunne oege truslen mod arten, herunder streng kontrol med indfoerslen af, eller kontrol eller fjernelse af allerede indfoerte, fremmede arter. 5. Parter, som er forekomststater for en migrerende art, der er omfattet af liste I, skal forbyde fangst af denne art. Undtagelser fra dette forbud kan kun ske, hvis: a) fangsten sker til videnskabelige formaal, b) fangsten sker med det formaal at fremme udbredelsen eller overlevelsen af den beroerte art, c) fangsten sker for at forsyne befolkningsgrupper, som traditionelt fanger saadanne arter, eller d) saerlige forhold goer sig gaeldende: forudsat saadanne undtagelser er noejagtige i deres indhold og begraensede i tid og rum. Saadan fangst maa ikke have en ugunstig virkning for arterne. 6. Parternes konference kan henstille til de parter, som er forekomststater for en migrerende art paa liste I, at de skal traeffe yderligere hensigtsmaessige foranstaltninger til gavn for arten. 7. Parterne skal saa snart som muligt give sekretariatet medelelse om alle undtagelser, der sker i henhold til stk. 5 i denne artikel. Artikel IV Migrerende arter, hvorom der skal indgaas aftaler : liste II 1. Liste II skal omfatte migrerende arter, hvis status er ugunstig, og for hvilke der er behov for internationale aftaler verdroerende deres beskyttelse og forvaltning, saa vel som de arter, hvis status er af en saadan karakter, at den ville blive vaesentlig forbedret gennem det internationale samarbejde, som kunne opnaas ved en international aftale. 2. Hvis forholdene berettiger dertil, kan en migrerende art omfattes af baade liste I og liste II. 3. Parter, som er forekomstater for arter paa liste II, skal bestraebe sig paa at indgaa aftaler, naar de kan vaere til gavn for arterne, og skal prioritere de arter hoejest, hvis status er ugunstig. 4. Parterne opmuntres til at traeffe foranstaltninger med henblik paa indgaaelse af aftaler for bestande, geografisk adskilte dele af bestande eller lavere systematiske enheder af arter af vilde dyr, hvis individer med mellemrum overskrider en eller flere graenser for national jurisdiktion. 5. Sekretariatet skal forsynes med en kopi


text: af hver aftale, som indgaas i henhold til denne artikels bestemmelse. Artikel V Retningslinjer for aftaler 1. Enhver aftales formaal skal vaere at tilbagefoere den paagaeldende migrerende art til en gunstig status, eller at bevare en saadan status. Enhver aftale skal omhandle de aspekter i beskyttelsen og forvaltningen af den paagaeldende migrerende art, som tjener til at naa dette maal. 2. Enhver aftale skal daekke hele den paagaeldende migrerende arts udbredelse og skal vaere aaben for tiltraedelse af alle stater, der er forekomststater for den paagaeldende art, uanset om de er parter i denne konvention. 3. En aftale skal saa vidt muligt omhandle mere end én migrerende art. 4. Enhver aftale skal: a) angive den omhandlede migrerende art, b) beskrive den migrerende arts udbredelse og migrationsrute, c) for hver part angive dennes nationale myndighed, som arbejder med aftalens gennemfoerelse, d) i paakommende tilfaelde tilvejebringe et egnet system til hjaelp ved gennemfoerelsen af aftalens maalsaetninger, til overvaagning af dens effektivitet, og til udarbejdelse af rapporter til parternes konference, e) tilvejebringe fremgangsmaader til bilaeggelse af tvister mellem aftalens parter, og f) i forbindelse med en migrerende art af Cetacea-ordenen (hvaler) i hvert fald forbyde fangst, som ikke er tilladt paa den migrerende art i henhold til alle andre multilaterale aftaler, og soerge for, at aftalen kan tiltraedes af stater, der ikke er forekomststater for den migrerende art. 5. I de tilfaelde, hvor det er passende og muligt, skal hver aftale indeholde bestemmelser om, men ikke begraenses til: a) periodiske undersoegelser af den paagaeldende migrerende arts status, og udpegning af faktorer, som kan vaere skadelige herfor, b) koordinerende beskyttelses- og forvaltningsplaner, c) forskning vedroerende den paagaeldende migrerende arts oekologi og bestandsudvikling, med saerlig hensyntagen til migration, d) udveksling af oplysninger om den paagaeldende migrerende art, med saerlig hensyntagen til udveksling af forskningsresultater og af relevante statistikker, e) beskyttelse, og hvor det er muligt og paakraevet, genoprettelse af de levesteder, der har betydning for opretholdelse af en gunstig status, og beskyttelse af saadanne levesteder mod forstyrrelse, herunder streng kontrol med indfoerte fremmede arter, eller indfoersel af saadanne, som er skadelige for den migrerende art, f) opretholdelse af et net af egnede levesteder, som har en passende beliggenhed i forhold til migrationsruterne, g) naar det synes oenskeligt, tilvejebringelse af nye gunstige levesteder for den migrerende art, eller genindfoerelse af den migrerende art paa gunstige levesteder, h) i videst muligt omfang tilvejebringe et ophoer eller opvejning af aktiviteter og forstyrrelser, som kan hindre eller umuliggoere migration, i) forebyggelse, begraensning eller kontrol med udledning af stoffer i den migrerende arts levested, naar saadanne er skadelige for den migrerende art, j) foranstaltninger baseret paa sunde oekologiske principper til kontrol med og forvaltning af fangst af den migrerende art, k) fremgangsmaader til koordinering af foranstaltninger, som traeffes for at forhindre ulovlig fangst, l) udveksling af oplysninger om vaesentlige trusler mod den migrerende art, m) beredskabsprocedurer, hvorigennem foranstaltninger til beskyttelse kan styrkes kraftigt og hurtigt, hvis den migrerende arts status er ugunstigt paavirket, og n) oplysning til offentligheden om aftalens


text: indhold og maalsaetninger. Artikel VI Forekomststater 1. Sekretariatet skal paa grundlag af oplysninger, det modtager fra parterne, ajourfoere en fortegnelse over forekomststater for de migrerende arter, der er omfattet af liste I og II. 2. Parterne skal holde sekretariatet underrettet om, hvilke af de af liste I og II omfattede migrerende arter, de mener, de er forekomststater for, og herunder give oplysning om skibe, som foerer deres flag, og som uden for graenser for national jurisdiktion arbejder med fangst af de paagaeldende migrerende arter, samt om muligt om fremtidige planer vedroerende saadan fangst. 3. De parter, som er forekomststater for migrerende arter, der er omfattet af liste I eller liste II, skal mindst seks maaneder inden hvert ordinaert moede i parternes konference, gennem sekretariatet underrette konferencen om foranstaltninger, som de traeffer for at gennemfoere konventionens bestemmelser vedroerende disse arter. Artikel VII Parternes konference 1. Parternes konference skal vaere denne konventions beslutningstagende organ. 2. Sekretariatet skal indkalde til moede i parternes konference senest to aar efter, at denne konvention er traadt i kraft. 3. Derefter skal sekretariatet sammenkalde til ordinaere moeder mindst én gang hvert tredje aar, medmindre konferencen bestemmer andet, og til ekstraordinaere moeder til enhver tid efter skriftlig anmodning fra mindst en tredjedel af parterne. 4. Parternes konference skal fastlaegge og undersoege denne konventions oekonomiske vedtaegter. Parternes konference skal paa hvert af dens ordinaere moeder vedtage et budget for foelgende regnskabsperiode. Enhver af parterne skal bidrage til dette budget efter et forhold, som skal fastlaegges af konferencen. De oekonomiske vedtaegter, herunder bestemmelser om budgettet og forholdet mellem bidragene saa vel som aendringer heri, skal vedtages enstemmigt af de parter, der er til stede og stemmer. 5. Paa hvert af dens moeder skal parternes konference goere status over gennemfoerelsen af denne konvention, og kan navnlig: a) bedoemme migrerende arters status, b) bedoemme de fremskridt, der er sket henimod beskyttelsen af migrerende arter, navnlig de, der er omfattet af liste I og II, c) traeffe saadanne forholdsregler og give saadan vejledning, som skoennes noedvendig, for at videnskabsraadet og sekretariatet kan udfoere deres opgaver, d) modtage og droefte enhver rapport, som forelaegges af videnskabsraadet, af sekretariatet, af enhver af parterne eller af ethvert staaende organ, som er oprettet i medfoer af en aftale, e) fremkomme med anbefalinger til parterne til forbedring af migrerende arters status, og undersoege de fremskridt, som sker i medfoer af aftaler, f) i de tilfaelde, hvor der ikke er indgaaet aftaler, fremkomme med anbefalinger om indkaldelse af moeder for de parter, som er forekomststater for en migrerende art eller en gruppe af migrerende arter, med henblik paa at droefte, hvilke foranstaltninger, der kan traeffes for at forbedre artens status, g) fremkomme med anbefalinger til parterne til forbedring af konventionens effektivitet, og h) traeffe beslutning om eventuelle yderligere foranstaltninger, som boer traeffes for at gennemfoere denne konventions maalsaetninger. 6. Paa hvert moede skal parternes konference bestemme tid og sted for naeste moede. 7. Paa ethvert moede skal parternes konference bestemme og vedtage forretningsordenen for det paagaeldende moede. Afgoerelser paa


text: et moede i parternes konference traeffes med to tredjedeles flertal af de parter, der er til stede og stemmer, medmindre andet er bestemt i henhold til denne konvention. 8. De forenede Nationer, dets saerorganisationer, Den internationale Atomenergiorganisation, og enhver stat, som ikke har tiltraadt denne konvention, og i forbindelse med hver aftale, det organ, som af aftalens parter er udpeget, kan ved observatoerer vaere repraesenteret paa moeder i parternes konference. 9. Enhver organisation eller ethvert organ af foelgende kategorier, som er teknisk kvalificeret til beskyttelse og forvaltning af migrerende arter, og som over for sekretariatet har anmeldt sit oenske om ved observatoerer at blive repraesenteret ved moederne i parternes konference, skal gives adgang hertil, medmindre mindst en tredjedel af de tilstedevaerende parter modsaetter sig det: a) internationale organisationer eller organer, hvad enten de er statslige eller ikke-statslige, samt statslige nationale organisationer og organer, og b) nationale, ikke-statslige organisationer eller organer, som med henblik herpaa er godkendt af den stat, de er beliggende i. Naar disse observatoerer foerst en gang har faaet adgang, skal de have ret til at deltage, men ikke til at stemme. Artikel VIII Videnskabsraadet 1. Parternes konference skal paa sit foerste moede nedsaettet et videnskabsraad, som skal raadgive om videnskabelige spoergsmaal. 2. Hver af parterne kan udpege en kvalificeret som medlem af videnskabsraadet. Herudover skal videnskabsraadet bestaa af kvalificerede eksperter, som er udvalgt og udpeget af parternes konference ; antallet af eksperter, kriterierne for deres udvaelgelse, og deres valgperiode skal besluttes af parternes konference. 3. Videnskabsraadet skal holde moede efter anmodning fra sekretariatet, saaledes som parternes konference kraever. 4. Med forbehold af godkendelse i parternes konference skal videnskabsraadet selv fastsaette sin forretningsorden. 5. Parternes konference skal bestemme videnskabsraadets opgaver, som blandt andet kan omfatte: a) videnskabelig raadgivning til parternes konference, til sekretariatet, og, efter godkendelse af parternes konference, til alle organer, som er oprettet i medfoer af denne konvention eller en aftale, eller til enhver af parterne, b) henstillinger om forskning og koordinering af forskning vedroerende migrerende arter, vurdering af saadan forskning med henblik paa at fastslaa migrerende arters status, og rapportering til parternes konference vedroerende saadan status og foranstaltninger til forbedring heraf, c) fremsaettelse af henstillinger til parternes konference vedroerene migrerende arter, der boer omfattes af liste I eller liste II, herunder med oplysning om saadanne migrerende arters udbredelse, d) fremsaettelse af henstillinger til parternes konference vedroerende saerlige beskyttelses- og forvaltningsforanstaltninger, som skal omfattes af aftaler om migrerende arter, og e) henstillinger til parternes konference om loesninger paa problemer vedroerende videnskabelige aspekter ved denne konventions gennemfoerelse, navnlig med hensyn til migrerende arters levesteder. Artikel IX Sekretariatet 1. Der skal oprettes et sekretariat med henblik paa denne konvention. 2. Naar denne konvention traeder i kraft, skal sekretariatet stilles til raadighed af eksekutivdirektoeren for De forenede Nationers Miljoeprogram. I det omfang og paa den maade, han finder det passende, kan han bistaas af egnede statslige eller ikke-statslige nationale eller internationale organisationer eller organer, som er teknisk kvalificerede til beskyttelse og forvaltning af vilde dyr. 3. Hvis De forenede


text: Nationers Miljoeprogram ikke laengere kan stille sekretariat til raadighed, skal parternes konference tilvejebringe alternative ordninger for sekretariatet. 4. Sekretariatet skal have til opgave: a) at arrangere og betjene moeder: I) i parternes konference, og II) i videnskabsraadet, b) at holde kontakt med og fremme kontakten mellem parterne, de staaende organer, som er oprettet i medfoer af aftaler, og andre internationale organisationer, som beskaeftiger sig med migrerende arter, c) fra alle passende kilder at fremskaffe rapporter og andre oplysninger, som kan fremme denne konventions maalsaetninger og gennemfoerelse, og soerge for at saadanne oplysninger udbredes, d) at henlede parternes konferences opmaerksomhed paa alle spoergsmaal, som vedroerer denne konventions maalsaetninger, e) til parternes konference at udarbejde rapporter om sekretariatets arbejde og om denne konventions gennemfoerelse, f) at fore og offentliggoere en fortegnelse over forekomststater for alle migrerende arter, som er omfattet af liste I og II, g) under ledelse af parternes konference at fremme indgaaelsen af aftaler, h) at foere og stille til parternes raadighed en liste over aftaler, og, hvis parternes konference kraever det, at give alle oplysninger om saadanne aftaler, i) at foere og offentliggoere en liste over de henstillinger, som fremsaettes af parternes konference i medfoer af artikel VII, stk. 5, punkterne e), f) og g), eller over de beslutninger, som traeffes i medfoer af punkt h) i samme stykke, j) at soerge for, at offentligheden oplyses om denne konvention og dens maalsaetninger, og k) at udfoere alle andre funktioner, som maatte blive paalagt det af parternes konference. Artikel X AEndringer i konventionen 1. Denne konvention kan aendres paa ethvert ordinaert eller ekstraordinaert moede i parternes konference. 2. AEndringsforslag kan fremsaettes af enhver af parterne. 3. Teksten til enhver foreslaaet aendring og begrundelserne herfor skal videregives til sekretariatet mindst et hundrede og halvtreds dage forud for det moede, paa hvilket det skal behandles, og skal af sekretariatet omgaaende videregives til alle parter. Kommentarer fra parterne til teksten skal videregives til sekretariatet mindst tres dage forud for moedets begyndelse. Umiddelbart efter den sidste dag for indgivelse af kommentarer skal sekretariatet til parterne videregive alle kommentarer, som er modtaget indtil da. 4. AEndringer skal vedtages med to tredjedeles flertal af de parter, der er til stede og stemmer. 5. En aendring, som vedtages, skal traede i kraft for alle de parter, som har accepteret dem, den foerste dag i den tredje maaned, som foelger efter den dato, hvor to tredjedele af parterne har deponeret deres acceptinstrument hos depositaren. For hver af parterne, som deponerer et acceptinstrument efter den dato, paa hvilken to tredjedele af parterne har deponeret deres acceptinstrument, traeder aendringer i kraft for denne part den foerste dag i den tredje maaned efter deponeringen af deres acceptinstrument. Artikel XI AEndringer i listerne 1. Liste I og II kan aendres paa ethvert ordinaert eller ekstraordinaert moede i parternes konference. 2. Forslag til aendringer kan fremsaettes af enhver af parterne. 3. Teksten til enhver foreslaaet aendring og begrundelserne herfor, som skal hvile paa de bedste videnskabelige vidnesbyrd, der raades over, skal videregives til


text: sekretariatet mindst et hundrede og halvtreds dage forud for moedet, og skal af sekretariatet omgaaende videregives til alle parter. Parternes kommentarer til teksten skal fremsendes til sekretariatet mindst tres dage forud for moedets begyndelse. Umiddelbart efter den sidste dag for indgivelse af kommentarer, skal sekretariatet til parterne videresende alle kommentarer, som er modtaget indtil da. 4. AEndringer skal vedtages med to tredjedeles flertal af de parter, der er til stede og stemmer. 5. En aendring af listerne traeder i kraft for alle parter halvfems dage efter det moede i parternes konference, paa hvilket den blev vedtaget, undtagen for de parter, som tager forbehold i overensstemmelse med stk. 6 i denne artikel. 6. I loebet af den halvfems-dages-periode, som er naevnt i stk. 5 i denne artikel, kan enhver af parterne ved skriftlig meddelelse til depositaren tage forbehold med hensyn til aendringen. Et forbehold til en aendring kan tilbagekaldes ved skriftlig meddelelse til depositaren, og aendringen traeder i kraft for denne parts vedkommende halvfems dage efter tilbagekaldelsen. Artikel XII Virkninger for internationale konventioner og anden lovgivning 1. Intet i denne konvention skal praejudicere den kodifikation og udvikling af havretten, der finder sted paa De forenede Nationers havretskonference, indkaldt ved De forenede Nationers generalforsamlings resolution nr. 2750 C (XXV), og ej heller nogen stats nuvaerende eller fremtidige krav eller legale synspunkter vedroerende havret og indholdet og omfanget af kyst- og flagstatsjurisdiktion. 2. Bestemmelserne i denne konvention skal paa ingen maade beroere nogen parts rettigheder eller forpligtelser i henhold til en gaeldende traktat, konvention eller overenskomst. 3. Bestemmelserne i denne konvention skal paa ingen maade beroere parternes adgang til at vedtage strengere nationale foranstaltninger til beskyttelse af migrerende arter, som er omfattet af liste I og II, eller til at vedtage nationale foranstaltninger verdroerende beskyttelse af arter, som ikke er omfattet af liste I og II. Artikel XIII Bilaeggelse af tvister 1. Enhver tvist, som opstaar mellem to eller flere parter med hensyn til fortolkningen eller anvendelsen af bestemmelserne i denne konvention, skal optages til forhandling mellem de i tvisten involverede parter. 2. Hvis tvisten ikke kan bilaegges i overensstemmelse med stk. 1 i denne artikel, kan parterne efter indbyrdes aftale forelaegge tvisten for en voldgiftsret, navnlig Den faste Voldgiftsret i Haag, og de parter, som indgiver tvisten, er bundet af voldgiftskendelsen. Artikel XIV Forbehold 1. Bestemmelserne i denne konvention kan ikke goeres til genstand for generelle forbehold. Saerlige forbehold kan tages i overensstemmelse med bestemmelserne i denne artikel og artikel XI. 2. Enhver stat eller enhver regional oekonomisk samarbejdsorganisation kan ved deponeringen af sit ratifikations-, accept-, godkendelses- eller tiltraedelsesinstrument fremsaette et saerligt forbehold med hensyn til opfoerelsen paa liste I og/eller liste II af enhver migrerende art, og skal saa ikke betragtes som deltager i denne konvention med hensyn til forbeholdets indhold, foer halvfems dage efter at depositaren har underrettet parterne om, at forbeholdet er tilbagekaldt. Artikel XV Undertegnelse Denne konvention skal staa aaben for undertegnelse i Bonn af alle stater og alle regionale oekonomiske samarbejdsorganisationer indtil den 22. juni 1980. Artikel


text: XVI Ratifikation, accept, godkendelse Denne konvention skal ratificeres, accepteres eller godkendes. Ratifikations-, accept- eller godkendelsesinstrumenterne skal deponeres hos regeringen for Forbundsrepublikken Tyskland, som skal vaere depositar. Artikel XVII Tiltraedelse Efter den 22. juni 1980 skal denne konvention staa aaben for tiltraedelse af alle stater, som ikke har undertegnet den, og af alle regionale oekonomiske samarbejdsorganisationer. Tiltraedelsesinstrumenter skal deponeres hos depositaren. Artikel XVIII Ikrafttraeden 1. Denne konvention skal traede i kraft paa den foerste dag i den tredje maaned, som foelger efter datoen for deponering af det femtende ratifikations-, accept-, godkendelses- eller tiltraedelsesinstrument hos depositaren. 2. For enhver stat eller enhver regional oekonomisk samarbejdesorganisation, som ratificerer, accepterer eller godkender denne konvention eller tiltraeder den efter deponeringen af det femtende ratifikations-, accept-, godkendelses- eller tiltraedelsesinstrument, skal denne konvention traede i kraft paa den foerste dag i den tredje maaned, som foelger efter datoen for vedkommende stats eller organisations deponering af sit ratifikations-, accept-, godkendelses-, eller tiltraedelsesinstrument. Artikel XIX Opsigelse Enhver part kan til enhver tid opsige denne konvention ved skriftlig meddelelse til depositaren. Opsigelsen traeder i kraft tolv maaneder efter, at depositaren har modtaget meddelelsen. Artikel XX Depositaren 1. Originaleksemplaret af denne konvention paa det engelske, franske, tyske, russiske og spanske sprog, som alle har samme gyldighed, skal deponeres hos depositaren. Depositaren skal fremsende bekraeftede kopier af hver af disse versioner til alle stater og alle regionale oekonomiske samarbejdsorganisationer, som har undertegnet konventionen eller deponeret tiltraedelsesinstrumenter hertil. 2. Depositaren skal efter samraad med vedkommende regeringer lade udarbejde officielle versioner af teksten til denne konvention paa det arabiske og det kinesiske sprog. 3. Depositaren skal underrette alle undertegnende og tiltraedende stater og alle regionale oekonomiske samarbejdsorganisationer samt sekretariatet om undertegnelser, deponering af ratifikations-, accept-, godkendelses- eller tiltraedelsesinstrumenter, om ikrafttraeden af denne konvention, om aendringer i den, om saerlige forbehold og meddelelser om opsigelser. 4. Saa snart denne konvention traeder i kraft, skal en bekraeftet kopi af depositaren fremsendes til sekretariatet for De forenede Nationer med henblik paa registrering og offentliggoerelse i overensstemmelse med artikel 102 i De forenede Nationers pagt. Til bekraeftelse heraf har undertegnede, der er behoerigt bemyndiget dertil, underskrevet denne konvention. Udfaerdiget i Bonn, den 23. juni 1979.


text:
 Avis juridique important
 |
 22004D0041
 2004/41/EF: Afgørelse nr. 1/2003 truffet af Associeringsrådet EU-Slovenien den 17. februar 2003 om ændring af protokol 4 til Europaaftalen om definition af begrebet "produkter med oprindelsesstatus" og om metoderne for administrativt samarbejde
 EU-Tidende nr. L 020 af 27/01/2004 s. 0001 - 0002
 Afgørelse nr. 1/2003 truffet af Associeringsrådet EU-Slovenienden 17. februar 2003om ændring af protokol 4 til Europaaftalen om definition af begrebet "produkter med oprindelsesstatus" og om metoderne for administrativt samarbejde(2004/41/EF)ASSOCIERINGSRÅDET HAR -under henvisning til Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater, der optræder inden for rammerne af Den Europæiske Union, på den ene side og Republikken Slovenien på den anden side(1), i det følgende benævnt "aftalen", undertegnet i Luxembourg den 10. juni 1996, særlig artikel 38 i protokol 4, ogud fra følgende betragtninger:(1) Protokol 4 til aftalen om definition af begrebet "produkter med oprindelsesstatus" og om metoderne for administrativt samarbejde, i det følgende benævnt "protokollen", er blevet ændret flere gange. Det er derfor af hensyn til klarhed og retssikkerheden, hvad angår hvilke oprindelsesregler der skal anvendes, nødvendigt at konsolidere disse ændringer af teksten til protokollen.(2) Der skal også foretages ændringer af de tekniske bearbejdnings- og forarbejdningsregler for at tage hensyn til ændringer af det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem, i det følgende benævnt "det harmoniserede system", som fik virkning den 1. januar 2002.(3) Visse bearbejdnings- og forarbejdningskrav, der skal opfyldes, for at materialer uden oprindelsesstatus kan få oprindelsesstatus, vil skulle ændres for at tage hensyn til, at et materiale ikke fremstilles i de kontraherende parter, og til de specifikke omstændigheder, under hvilke nogle produkter fremstilles ("monolitiske integrerede kredsløb"), som indebærer begrænsede bearbejdnings- eller forarbejdningsoperationer uden for de kontraherende parter.(4) Der skal foretages nogle tekniske ændringer for at korrigere anomalier i og mellem de forskellige sprogudgaver af teksten.(5) Det er derfor hensigtsmæssigt af hensyn til aftalens korrekte anvendelse og for at lette brugernes og toldadministrationernes arbejde at indarbejde alle de pågældende bestemmelser i en ny tekst til protokollen.(6) Fælleserklæringerne om Fyrstendømmet Andorra, om Republikken San Marino og om fornyet behandling af ændringer af oprindelsesreglerne som følge af ændringer af det harmoniserede system skal bibeholdes sammen med protokollen -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Protokol 4 til aftalen om definition af begrebet "produkter med oprindelsesstatus" og om metoderne for administrativt samarbejde erstattes med vedlagte tekst sammen med de relevante fælleserklæringer.Artikel 2Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.Den anvendes fra den 1. marts 2003.Udfærdiget i Bruxelles, den 17. februar 2003.På Associeringsrådets vegneG. PapandreouFormand(1) EFT L 51 af 26.2.1999, s. 3.


text:
 Avis juridique important
 |
 11972B/PRO/10
 DOKUMENTER VEDROERENDE KONGERIGET DANMARKS, IRLANDS, KONGERIGET NORGES OG DET FORENEDE KONGERIGE STORBRITANNIEN OG NORDIRLANDS TILTRAEDELSE AF DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER, PROTOKOL NR. 10 OM MIMOSEBARKEKSTRAKT HENHOERENDE UNDER UNDERPOSITION NR. 32.01 A I DEN FAELLES TOLDTARIF OG KASTANJETRAEEKSTRAKT HENHOERENDE UNDER UNDERPOSITION NR. EX 32.01 C I DEN FAELLES TOLDTARIF
 EF-Tidende nr. L 073 af 27/03/1972 s. 0170
 ++++ Protokol nr . 10 om mimosebarkekstrakt henhoerende under underposition nr . 32.01 A i den faelles toldtarif og kastanjetraeekstrakt henhoerende under underposition nr . ex 32.01 C i den faelles toldtarif 1 . Den faelles toldtarifs autonome toldsats for mimosebarkekstrakt henhoerende under underposition nr . 32.01 A i den faelles toldtarif suspenderes senest 1 . januar 1974 til et niveau paa 3 % for et ikke naermere bestemt tidsrum . 2 . Irland og Det forenede Kongerige anvender fra 1 . Juli 1973 en nul-told paa import hidroerende fra Faellesskabet i dets oprindelige udstraekning af mimosebarkekstrakt henhoerende under underposition nr . 32.01 A i den faelles toldtarif og af kastanjetraeekstrakt henhoerende under underposition nr . ex 32.01 C i den faelles toldtarif .


text:
 6.2.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 32/135
 Afgørelse af 13. december 2006
 truffet af udvalget, der er nedsat i henhold til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om gensidig anerkendelse, om opførelse af et overensstemmelsesvurderingsorgan på listen i sektorkapitlet om personlige værnemidler
 (2007/63/EF)
 UDVALGET HAR -
 under henvisning til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om gensidig anerkendelse af overensstemmelsesvurdering, særlig artikel 10, stk. 4, litra a), og artikel 11, og
 ud fra følgende betragtning:
 Udvalget skal træffe afgørelse om opførelse af et overensstemmelsesvurderingsorgan på listen i et sektorkapitel i bilag 1 til aftalen -
 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
 1.
 Overensstemmelsesvurderingsorganet i tillæg A opføres på listen over schweiziske overensstemmelsesvurderingsorganer i sektorkapitlet om personlige værnemidler i bilag 1 til aftalen.
 2.
 Parterne har aftalt, for hvilke specifikke produkter og overensstemmelsesvurderingsprocedurer overensstemmelsesvurderingsorganet i tillæg A opføres på listen, og sørger for ajourføring heraf.
 Denne afgørelse udfærdiges i to eksemplarer og underskrives af udvalgets repræsentanter, som er bemyndiget til at handle på parternes vegne med henblik på ændring af aftalen. Afgørelsen får virkning fra datoen for den seneste af disse undertegnelser.
 Undertegnet i Bern, den 22. november 2006.
 På Det Schweiziske Forbunds vegne
 Heinz HERTIG
 Undertegnet i Bruxelles, den 13. december 2006.
 På Det Europæiske Fællesskabs vegne
 Andra KOKE
 TILLÆG
 Schweizisk overensstemmelsesvurderingsorgan, der opføres på listen over overensstemmelsesvurderingsorganer i sektorkapitlet om personlige værnemidler i bilag 1 til aftalen
 TESTEX
 Gotthardstrasse 61
 8027 Zürich
 Schweiz
 Adrian Meili
 Tlf.: + 41 (0) 44206 42 42
 Fax: + 41 (0) 44206 42 30
 E-mail: zuerich@testex.ch