text: omstændigheder.3. I andre tilfælde af forsinket fremlæggelse accepterer toldmyndighederne i indførselslandet varecertifikat A.TR., hvis varerne er frembudt inden udløbet af den nævnte frist.Artikel 91. Varecertifikat A.TR. udfærdiges på den hertil hørende formular, jf. modellen i bilag I, på et af Fællesskabets officielle sprog eller på tyrkisk, og i overensstemmelse med udførselslandets egne retsregler. Når varecertifikaterne udfærdiges på tyrkisk, skal de også udfærdiges på et af Fællesskabets officielle sprog. De udfærdiges på maskine eller i hånden med blæk og blokbogstaver.2. Formularens format er 210 x 297 mm. Der anvendes hvidt, træfrit, skrivefast papir med en vægt på mindst 25 g pr. m2. Formularen skal have grønt guillocheret bundtryk, som gør al forfalskning ved hjælp af mekaniske eller kemiske midler synlig.Medlemsstaterne og Tyrkiet kan forbeholde sig ret til selv at trykke formularerne eller overlade trykningen til godkendte trykkerier. I sidstnævnte tilfælde skal hver formular forsynes med en henvisning til godkendelsen. Hver formular skal være forsynet med trykkeriets navn og adresse eller med et kendetegn, der giver mulighed for at identificere trykkeriet. Det skal også bære et løbenummer, der tjener til identifikation.3. Varecertifikat A.TR. udfyldes i overensstemmelse med den forklarende note i bilag II og eventuelle andre forskrifter, der fastlægges inden for rammerne af toldunionen.Artikel 101. Varecertifikaterne fremlægges for toldmyndighederne i indførselslandet i overensstemmelse med de procedurer, der gælder i det pågældende land. Disse myndigheder kan kræve en oversættelse af et varecertifikat. De kan desuden kræve, at indførselsangivelsen er ledsaget af en erklæring fra importøren om, at de pågældende varer opfylder betingelserne for fri omsætning.2. Hvis der konstateres mindre forskelle mellem oplysningerne i et varecertifikat A.TR. og oplysningerne i de dokumenter, der forelægges toldmyndighederne med henblik på afvikling af toldformaliteterne for varerne, betyder dette ikke i sig selv, at varecertifikaterne er ugyldige, når det på fyldestgørende måde godtgøres, at dokumentet svarer til de frembudte varer.3. Klare formelle fejl som maskinskrivningsfejl på et varecertifikat A.TR. bør ikke føre til, at varecertifikatet afvises, hvis fejlene ikke er af en sådan karakter, at de rejser tvivl om rigtigheden af påtegningerne i dokumentet.4. I tilfælde af tyveri, bortkomst eller ødelæggelse af et varecertifikat A.TR. kan eksportøren henvende sig til den toldmyndighed, der udstedte det, og anmode om udstedelse af et duplikateksemplar på grundlag af de hos toldmyndighederne beroende udførselsdokumenter. Sådanne duplikateksemplarer af varecertifikat A.TR. skal i rubrik 8 være forsynet med en af nedenstående påtegninger samt datoen for udstedelsen af det originale varecertifikat og dets løbenummer:- DUPLICADO- DUPLIKAT- DUPLIKAT- ANTΙΓΡΑΦΟ- DUPLICATE- DUPLICATA- DUPLICATO- DUPLICAAT- SEGUNDA VIA- KAKSOISKAPPALE- DUPLIKAT- IKINCI NÜSHADIR.Artikel 111. Som undtagelse fra artikel 7 kan der anvendes en forenklet procedure for udstedelse af varecertifikat A.TR. i overensstemmelse med følgende bestemmelser.2. Toldmyndighederne i udførselslandet kan give en eksportør, i det følgende benævnt "godkendt eksportør", som hyppigt forsender varer, for hvilke der kan udstedes varecertifikat A.TR., og som over for toldmyndighederne stiller alle nødvendige garantier med hensyn til kontrollen af varernes status, tilladelse til på udførselstidspunktet at undlade at frembyde varerne eller forelægge en anmodning om varecertifikat A.TR. for disse varer for udførselslandets toldsted med henblik på


text: at få udstedt varecertifikat A.TR. på de betingelser, der er fastlagt i artikel 7.3. Toldmyndighederne afviser at udstede den i stk. 2 nævnte tilladelse til eksportører, som ikke tilbyder alle de garantier, myndighederne finder nødvendige. De kompetente myndigheder kan trække tilladelsen tilbage på et hvilket som helst tidspunkt. De skal gøre dette, hvis den godkendte eksportør ikke længere opfylder betingelserne eller ikke længere giver disse garantier.4. Tilladelsen, der udstedes af toldmyndighederne, skal især indeholde en nærmere angivelse af:a) hvilket toldsted der skal forhåndspåtegne varecertifikaterneb) på hvilken måde den godkendte eksportør skal godtgøre anvendelsen af varecertifikaternec) hvilken myndighed der i de tilfælde, der er nævnt i stk. 5, litra b), skal foretage den efterfølgende kontrol som anført i artikel 15.5. Det fastsættes i tilladelsen, at den rubrik, der er forbeholdt de kompetente toldmyndigheders påtegnelse:a) på forhånd skal være forsynet med et aftryk af stemplet fra det udførselstoldsted, der er ansvarligt for påtegningen, og en underskrift, som kan være i faksimile, af en ansat ved dette toldsted, ellerb) af den godkendte eksportør skal forsynes med et aftryk af et af toldmyndighederne i udførselslandet godkendt særligt stempel, som svarer til modellen i bilag III. Sådanne stempler kan forudpåtrykkes varecertifikaterne.6. I de tilfælde, der er nævnt i stk. 5, litra a), skal der på varecertifikat A.TR. anføres en af følgende påtegninger i rubrik 8 "Bemærkninger":"Procedimiento simplificado""Forenklet fremgangsmåde""Vereinfachtes Verfahren""Απλουστευμένη διαδικασία""Simplified procedure""Procédure simplifiée""Procedura semplificata""Vereenvoudigde regeling""Procedimento simplificado""Yksinkertaistettu menettely""Förenklat förfarande""Basitlestirilmis prosedür".7. Det udfyldte varecertifikat, som er forsynet med den i stk. 6 omhandlede påtegning og underskrevet af den godkendte eksportør, gælder som bevis for, at betingelserne i artikel 5 er opfyldt.Artikel 12Når varerne undergives et toldsteds kontrol i Fællesskabet eller i Tyrkiet, skal det være muligt at erstatte det oprindelige varecertifikat A.TR. med et eller flere varecertifikater A.TR. med henblik på forsendelse af alle eller nogle af disse varer til et andet sted i Fællesskabet eller i Tyrkiet. Erstatningsvarecertifikat A.TR. udstedes af det toldsted, hvis kontrol varerne er undergivet.Artikel 131. Toldmyndighederne i Fællesskabets medlemsstater og i Tyrkiet forsyner gennem Europa-Kommissionen hinanden med aftryk af de stempler, de anvender på deres toldsteder ved udstedelsen af varecertifikat A.TR., og med adresserne på de toldsteder, der er ansvarlige for kontrollen af varecertifikaterne.2. For at sikre en korrekt anvendelse af denne afgørelse bistår Fællesskabet og Tyrkiet gennem deres toldadministrationer hinanden med at kontrollere ægtheden af varecertifikat A.TR. og rigtigheden af oplysningerne heri.Artikel 141. Uanset artikel 7, stk. 1, kan varecertifikat A.TR. undtagelsesvis udstedes efter udførslen af de varer, det vedrører, hvis:a) det ikke blev udstedt på udførselstidspunktet på grund af fejltagelser eller uforsætlige udeladelser eller særlige omstændigheder, ellerb) det over for toldmyndighederne godtgøres, at varecertifikat A.TR. er blevet udstedt, men at det af tekniske grunde ikke er blevet accepteret ved indførslen.2. Ved anvendelse af stk. 1 skal eksportøren i sin anmodning anføre sted og dato for udførslen af de varer, varecertifikat A.TR. vedrører, og årsagerne til sin anmodning.3. Toldmyndighederne kan kun udstede et varecertifikat A.TR. efterfølgende, når de har kontrolleret, at oplysningerne i eksportørens anmodning er i overensstemmelse med oplysningerne i de

type: contracts

jurisdiction: EU


text: tilsvarende dokumenter.4. På varecertifikater A.TR., der udstedes efterfølgende, skal der i rubrik 8 anføres en af følgende påtegninger:"EXPEDIDO A POSTERIORI""UDSTEDT EFTERFØLGENDE""NACHTRÄGLICH AUSGESTELLT""ΕΚΔΟΘΕΝ ΕΚ ΤΩΝ ΥΣΤΕΡΩΝ""ISSUED RETROSPECTIVELY""DELIVRE A POSTERIORI""RILASCIATO A POSTERIORI""AFGEGEVEN A POSTERIORI""EMITIDO A POSTERIORI""ANNETTU JÄLKIKÄTEEN""UTFÄRDAT I EFTERHAND""SONRADAN VERILMISTIR".Artikel 151. Efterfølgende kontrol af varecertifikat A.TR. foretages ved stikprøver, eller når toldmyndighederne i indførselslandet har begrundet tvivl om varecertifikaternes ægthed, de pågældende varers status eller opfyldelsen af de øvrige betingelser i grundafgørelsen eller denne afgørelse.2. Med henblik på gennemførelsen af bestemmelserne i stk. 1 sender toldmyndighederne i indførselslandet varecertifikat A.TR. til toldmyndighederne i udførselslandet og fakturaen, hvis den er blevet forelagt, eller en kopi af disse dokumenter, i givet fald med angivelse af årsagerne til, at der anmodes om kontrol. Til støtte for kontrollen stiller toldmyndighederne alle de nødvendige dokumenter og indsamlede oplysninger til rådighed, som peger i retning af, at oplysningerne på varecertifikat A.TR. er urigtige.3. Kontrollen gennemføres af toldmyndighederne i udførselslandet. De er i denne sammenhæng berettiget til at kræve alle oplysninger og foretage alle former for kontrol af eksportørens regnskaber eller enhver anden kontrol, som de finder hensigtsmæssig.4. Hvis toldmyndighederne i indførselslandet træffer afgørelse om at suspendere den behandling af de pågældende varer, der er fastsat i grundafgørelsen, mens de afventer resultatet af kontrollen, skal de tilbyde at frigive varerne til importøren, forudsat at der træffes de sikkerhedsforholdsregler, de måtte finde nødvendige.5. De toldmyndigheder, der har anmodet om kontrol, underrettes om resultaterne af denne kontrol inden ti måneder. Det skal af disse resultater klart fremgå, om dokumenterne er ægte, og om de pågældende varer var i fri omsætning i Fællesskabet eller i Tyrkiet og opfylder de øvrige betingelser i grundafgørelsen og denne afgørelse.6. Hvis der i tilfælde, hvor der er begrundet tvivl, ikke foreligger noget svar inden ti måneder, eller hvis svaret ikke indeholder tilstrækkelige oplysninger til at fastslå det pågældende dokuments ægthed eller varens virkelige status, afslår de anmodende toldmyndigheder at indrømme den behandling, der er fastsat i grundafgørelsen, medmindre der foreligger ekstraordinære omstændigheder.Artikel 16Hvis der opstår tvister med relation til kontrolprocedurerne i artikel 15, som ikke kan bilægges mellem de toldmyndigheder, der anmoder om kontrol, og de toldmyndigheder, der er ansvarlige for at foretage denne kontrol, eller hvis der opstår et spørgsmål om fortolkningen af denne afgørelse, forelægges sagen for Toldsamarbejdsudvalget.I alle tilfælde skal tvister mellem importøren og toldmyndighederne i indførselslandet bilægges i henhold til det pågældende lands lovgivning.Artikel 17Der iværksættes sanktioner mod enhver person, der udfærdiger eller lader udfærdige et dokument, der indeholder urigtige oplysninger, for at opnå den i grundafgørelsen fastsatte behandling.KAPITEL 3Bestemmelser om varer, der medføres af rejsendeArtikel 18Forudsat at der ikke er tale om varer til erhvervsmæssigt formål, anses varer, der medtages af rejsende fra den ene del af toldunionen til den anden, som varer i fri omsætning, uden at der skal forelægges det i kapitel 2 omhandlede certifikat, når varerne angives som varer, der opfylder betingelserne for fri omsætning, og der ikke kan herske tvivl om angivelsens rigtighed.KAPITEL 4PostforsendelserArtikel 19Postforsendelser (herunder postpakker) kan forsendes frit, uden at der skal forelægges det i


text: kapitel 2 fastsatte certifikat, forudsat at emballagen eller ledsagedokumenterne ikke bærer nogen angivelse af, at de indeholdte varer ikke opfylder betingelserne i grundafgørelsen. En sådan angivelse har form af en gul mærkat, jf. modellen i bilag IV, der i alle sådanne tilfælde anbringes af de kompetente myndigheder i udførselslandet.AFSNIT IIITOLDFORSKRIFTER FOR SAMHANDELEN MED TREDJELANDEKAPITEL 1Bestemmelser om varers toldværdiArtikel 20Transportomkostninger og omkostninger til forsikring, lastning og håndtering i forbindelse med transport af varer fra tredjelande, der påløber efter, at varerne er ført ind i toldunionens område, medregnes ikke ved fastsættelsen af toldværdien, forudsat at de er særskilt angivet i forhold til den pris, som faktisk er betalt eller skal betales for varerne.KAPITEL 2Passiv forædlingArtikel 21I dette kapitel forstås ved "tresidet procedure" den procedure, hvorunder forædlingsprodukter fra passiv forædling overgår til fri omsætning med hel eller delvis fritagelse for importafgifter i den anden del af toldunionen end den del, hvorfra varerne blev udført midlertidigt.Artikel 22Det er tilladt at benytte den tresidede procedure ved passiv forædling, når bevillingshaveren anmoder herom, undtagen for tilfælde, hvor der gøres brug af fremgangsmåden med standardombytning med forudgående indførsel.Artikel 231. Benyttes den tresidede procedure, skal oplysningsskemaet INF 2 anvendes.2. Oplysningsskema INF 2, hvortil formularen er i overensstemmelse med modellerne og bestemmelserne i Fællesskabets og Tyrkiets toldforskrifter, består af en original og en kopi, som skal fremlægges samlet for henførselstoldstedet. Der udfærdiges et INF 2 for de varemængder, der henføres under proceduren. Forventes det, at genindførslen af forædlingsprodukterne eller ombytningsvarerne finder sted i flere sendinger ved forskellige toldsteder, udsteder henførselstoldstedet efter anmodning fra bevillingshaveren flere INF 2, som tilsammen dækker de varemængder, der henføres under proceduren.3. Ved tyveri, bortkomst eller ødelæggelse af et INF 2 kan bevillingshaveren til proceduren for passiv forædling anmode om at få udstedt et duplikateksemplar hos det toldsted, der har påtegnet det. Toldstedet imødekommer anmodningen, såfremt det godtgøres, at de midlertidigt udførte varer, for hvilke der anmodes om et duplikateksemplar, endnu ikke er blevet genindført.Det således udstedte duplikateksemplar skal være forsynet med en af følgende påtegninger:- DUPLICADO- DUPLIKAT- DUPLIKAT- ΑΝΤΙΓΡΑΦΟ- DUPLICATE- DUPLICATA- DUPLICATO- DUPLICAAT- SEGUNDA VIA- KAKSOISKAPPALE- DUPLIKAT- IKINCI NÜSHADIR.4. Anmodningen om udstedelse af et sådant INF 2 udgør bevillingshaverens samtykke til at overgive retten til hel eller delvis fritagelse for importafgifter til en anden person.Artikel 241. Henførselstoldstedet påtegner originalen og kopien af INF 2. Det opbevarer kopien og afleverer originalen til klarereren.2. Finder henførselstoldstedet, at visse oplysninger i bevillingen, som ikke er anført på oplysningsskemaet, er nødvendige for det toldsted, hvor angivelsen om overgang til fri omsætning skal forelægges, påfører det oplysningsskemaet disse oplysninger.3. Originalen af INF 2 forelægges udpassagetoldstedet fra toldområdet. Dette toldsted bekræfter udførslen fra området på originalen og tilbageleverer den derefter til den person, der har forelagt den.Artikel 251. Det henførselstoldsted, som skal påtegne INF 2, anfører i rubrik 16, hvilke midler der er anvendt til identifikation af de midlertidigt udførte varer.2. Såfremt der anvendes prøveudtagning, illustrationer eller tekniske beskrivelser, bekræfter det i stk. 1 omhandlede toldsted disse prøver, illustrationer eller tekniske beskrivelser ved anbringelse af toldstedets plombe enten på disse


text: genstande, hvis deres art tillader det, eller på emballagen, således at plomben ikke kan brydes.En etiket forsynet med toldstedets stempel og referencerne for udførselsangivelsen vedlægges prøverne, illustrationerne eller de tekniske beskrivelser, således at de ikke kan ombyttes.3. Prøverne, illustrationerne eller de tekniske beskrivelser, bekræftet og plomberet som anført i stk. 2, udleveres til eksportøren, der ved genindførslen af forædlingsprodukterne eller ombytningsvarerne skal fremvise dem med intakt plombering.4. Såfremt der anvendes analyser, hvis resultater først kendes, efter at toldstedet har påtegnet INF 2, udleveres dokumentet med resultatet af analyserne til eksportøren i en kuvert, der frembyder de fornødne garantier.Artikel 261. Importøren af forædlingsprodukterne eller ombytningsvarerne forelægger originalen af INF 2 samt i givet fald de identifikationsmidler, som er omhandlet i artikel 25, stk. 3 og 4, for afslutningstoldstedet, når angivelsen om overgang til fri omsætning indgives.2. Når forædlingsprodukterne eller ombytningsvarerne overgår til fri omsætning i en enkelt sending eller i flere sendinger, men ved samme toldsted, afskriver dette toldsted på originalen af INF 2 de mængder midlertidigt udførte varer, som svarer til mængderne af forædlingsprodukter eller ombytningsvarer, der er overgået til fri omsætning.Det færdigbehandlede INF 2 vedlægges den tilsvarende angivelse. Hvis det ikke er fuldt ud færdigbehandlet, afleveres det til klarereren, og der anføres en bemærkning herom på angivelsen om overgang til fri omsætning.3. Når forædlingsprodukterne eller ombytningsvarerne overgår til fri omsætning i flere sendinger ved flere toldsteder, uden at artikel 23, stk. 2, anvendes, udsteder det toldsted, hvor den første angivelse om overgang til fri omsætning indgives, på anmodning af klarereren, som erstatning for det oprindelige INF 2 nye INF 2'er for de mængder midlertidigt udførte varer, der endnu ikke er overgået til fri omsætning. På dette eller disse erstatningsskemaer anfører det nummeret og udstedelsestoldstedet for det oprindelige INF 2. De mængder, der er anført på dette eller disse erstatningsskemaer, afskrives på de mængder, som er anført på det oprindelige INF 2, der, når det er færdigbehandlet med disse oplysninger, vedlægges den første angivelse om overgang til fri omsætning. Når hvert erstatningsskema er færdigbehandlet, vedlægges det den angivelse om overgang til fri omsætning, som det henviser til.Artikel 27Afslutningstoldstedet kan anmode det toldsted, som har påtegnet et INF 2, om en efterfølgende kontrol af skemaets ægthed og rigtigheden af de oplysninger, det indeholder, samt af alle yderligere oplysninger, der måtte være anført deri.Sidstnævnte toldsted imødekommer denne anmodning snarest muligt.KAPITEL 3ReturvarerArtikel 281. Varer fra den ene del af toldunionen, som, efter at være blevet udført fra dens toldområde, inden for en periode på tre år genindføres i den anden del af toldunionens område, og dér overgår til fri omsætning, fritages på den pågældendes anmodning for importafgifter.Perioden på tre år kan overskrides under særlige omstændigheder.2. Såfremt returvarerne inden deres udførsel fra den ene del af toldunionens toldområde var bragt i fri omsætning med nedsat eller nulimportafgift som følge af et særligt anvendelsesformål, kan den i stk. 1 omhandlede fritagelse kun bevilges på betingelse af, at varerne genindføres til samme formål.Såfremt de pågældende varer ikke genindføres til samme formål, foretages der i det beløb,


text: der skal erlægges i importafgifter, et fradrag af det beløb, som eventuelt blev opkrævet, da disse varer første gang blev bragt i fri omsætning. Hvis sidstnævnte beløb er større end det, der fremkommer ved returvarernes overgang til fri omsætning, ydes der ingen godtgørelse.3. Den i stk. 1 omhandlede fritagelse for importafgifter indrømmes ikke for varer, der er udført fra den ene del af toldunionens toldområde under proceduren for passiv forædling, medmindre disse varer stadig er i samme, uforandrede stand som ved deres udførsel.Artikel 29Fritagelsen for importafgifter som omhandlet i artikel 28 indrømmes kun, såfremt varerne genindføres i samme, uforandrede stand som ved udførslen.Artikel 30Artikel 28 og 29 finder tilsvarende anvendelse på forædlingsprodukter, der oprindelig blev udført eller genudført efter en procedure for aktiv forædling.Det efter lovgivningen skyldige importafgiftsbeløb fastlægges efter reglerne for proceduren for aktiv forædling, idet datoen for genudførslen af forædlingsprodukterne betragtes som datoen for overgang til fri omsætning.Artikel 31Der indrømmes fritagelse for importafgifter for returvarer, selv om disse kun udgør en del af de varer, der oprindelig blev udført fra den anden del af toldunionens toldområde.Dette gælder ligeledes, når returvarerne er dele eller tilbehør, der udgør komponenter til maskiner, instrumenter, apparater eller andre varer, som tidligere er blevet udført fra den anden del af toldunionens toldområde.Artikel 321. Som undtagelse fra artikel 29 indrømmes der fritagelse for importafgifter for returvarer i en af følgende situationer:a) varer, som efter deres udførsel fra den anden del af toldunionens toldområde kun har været genstand for behandlinger, der er nødvendige for deres bevarelse, eller behandlinger, som kun ændrer deres udseendeb) varer, som efter deres udførsel fra den anden del af toldunionens toldområde har vist sig at være defekte eller uegnede til den påtænkte anvendelse, selv om de har været genstand for andre behandlinger end dem, der er nødvendige for deres bevarelse, eller som kun ændrer deres udseende, såfremt de opfylder en af følgende betingelser:- de har været underkastet de omtalte behandlinger udelukkende for at blive repareret eller istandsat, eller- de har først vist sig at være uegnede til den påtænkte anvendelse, efter at de omtalte behandlinger var påbegyndt.2. Såfremt de behandlinger, returvarerne har været genstand for efter stk. 1, litra b), havde givet anledning til opkrævning af importafgifter, hvis det havde drejet sig om varer omfattet af proceduren for passiv forædling, anvendes de beskatningsregler, der er gældende under den nævnte procedure.Hvis bearbejdningen af en vare består i en nødvendig reparation eller istandsættelse, som er foretaget efter en uforudselig begivenhed, der har fundet sted uden for begge dele af toldunionens toldområde, og som på tilfredsstillende måde er godtgjort over for toldmyndighederne, fritages den pågældende vare for importafgifter på betingelse af, at dens værdi ikke er forøget som følge af denne bearbejdning i forhold til dens værdi ved udførslen fra den anden del af toldunionens toldområde.3. Ved anvendelse af stk. 2, andet afsnit:a) forstås ved "nødvendig reparation eller istandsættelse" enhver udbedring af funktionsfejl eller materielle skader, som er opstået under varens ophold uden for begge dele af toldunionens toldområde, og uden hvilken varen ikke længere


text: kan anvendes på normal måde til det formål, den er bestemt tilb) anses en returvares værdi ikke at være forøget som følge af den bearbejdning, den har været genstand for, i forhold til den værdi, den havde på tidspunktet for udførslen fra den anden del af toldunionens toldområde, når denne bearbejdning ikke omfatter mere end, hvad der er strengt nødvendigt for, at varen fortsat kan anvendes under de samme betingelser som på udførselstidspunktet.Er det nødvendigt at anvende reservedele til reparation eller istandsættelse af varen, skal anvendelsen heraf begrænses til sådanne dele, der er strengt nødvendige for, at varen fortsat kan anvendes under de samme betingelser som på udførselstidspunktet.Artikel 33Efter anmodning fra den pågældende udsteder toldmyndighederne i forbindelse med opfyldelsen af toldformaliteterne ved udførslen et dokument, som indeholder de oplysninger, der er nødvendige for at identificere varerne, hvis de genindføres i den ene del af toldunionens toldområde.Artikel 341. Varer kan behandles som returvarer:- enten når der til støtte for de pågældende varers angivelse til fri omsætning fremlægges et af følgende dokumenter:a) det eksemplar af udførselsangivelsen, som toldmyndighederne har udleveret til eksportøren, eller en kopi heraf, der er bekræftet af de nævnte myndigheder, ellerb) det i artikel 35 i denne afgørelse omhandlede oplysningsskema.Hvis toldmyndighederne ved genindførselstoldstedet ud fra den dokumentation, de råder over, eller som de kan kræve af den pågældende, er i stand til at fastslå, at de varer, der angives til fri omsætning, er varer, som oprindelig er blevet udført fra den anden del af toldunionens toldområde, og at de pågældende varer på udførselstidspunktet opfyldte de nødvendige betingelser for at kunne anses som returvarer, kræves de i litra a) og b) omhandlede dokumenter ikke- eller når de er omfattet af et ATA-carnet, der er udstedt i den anden del af toldunionen.Sådanne varer kan behandles som returvarer inden for de grænser, der er fastsat i artikel 28, selv efter at gyldighedsfristen for ATA-carnetet er udløbet.Under alle omstændigheder udfører toldmyndighederne følgende formaliteter:- de kontrollerer oplysningerne i rubrik A til G i genindførselsbladet- de udfylder talonen og rubrik H i genindførselsbladet- de beholder genindførselsbladet.2. Stk. 1, første led, finder ikke anvendelse på international forsendelse af emballager, transportmidler og visse varer henført under en særlig toldprocedure, når autonomt eller ved aftale fastsatte bestemmelser tillader fritagelse for fremlæggelse af tolddokumenter.De finder heller ikke anvendelse, når varerne kan angives til fri omsætning mundtligt eller ved enhver anden handling.3. Når toldmyndighederne ved genindførselstoldstedet finder det nødvendigt, kan de forlange, at den pågældende, især med henblik på identifikation af returvarerne, fremlægger anden dokumentation.Artikel 35Der udfærdiges et oplysningsskema INF 3 i én original og to kopier på formularer, der er i overensstemmelse med modellerne i Fællesskabets og Tyrkiets toldforskrifter.Artikel 361. Toldmyndighederne ved udførselstoldstedet udsteder på eksportørens anmodning et INF 3 ved opfyldelsen af udførselsformaliteterne for de varer, det omhandler, hvis eksportøren erklærer, at det er sandsynligt, at de pågældende varer vil blive genindført ved et toldsted i den anden del af toldunionen.2. På eksportørens anmodning kan toldmyndighederne ved udførselstoldstedet ligeledes udstede et INF 3, efter at formaliteterne ved udførslen


text: af de varer, det omhandler, er afsluttet, forudsat at disse myndigheder på grundlag af de oplysninger, de råder over, kan fastslå, at oplysningerne i eksportørens anmodning virkelig vedrører de udførte varer.Artikel 371. INF 3 skal indeholde alle de oplysninger, toldmyndighederne kræver med henblik på at kunne identificere de udførte varer.2. Hvis de udførte varer kan forventes at blive genindført i den anden del af toldunionens toldområde eller i begge dele af toldunionens toldområde via flere andre toldsteder end udførselstoldstedet, kan eksportøren anmode om at få udstedt flere INF 3, som tilsammen svarer til den samlede mængde af de udførte varer.Eksportøren kan ligeledes anmode de toldmyndigheder, der har udstedt et INF 3, om i stedet at udstede flere INF 3, som tilsammen svarer til den samlede mængde varer, der er anført på det oprindeligt udstedte INF 3.Eksportøren kan også anmode om udstedelse af et INF 3, som kun omfatter en del af de udførte varer.Artikel 38Originalen og en kopi af INF 3 afleveres til eksportøren med henblik på forelæggelse for genindførselstoldstedet. Kopi nummer 2 opbevares af de toldmyndigheder, der har udstedt det.Artikel 39Genindførselstoldstedet anfører på originalen og på kopien af INF 3, for hvilken mængde returvarer, der er indrømmet fritagelse for importafgifter, beholder originalen og sender kopien forsynet med nummer og dato for angivelsen til fri omsætning af varerne til de toldmyndigheder, som har udstedt skemaet.Disse myndigheder sammenholder denne kopi med den kopi, som er i deres besiddelse, og opbevarer den derefter i deres arkiver.Artikel 40I tilfælde af tyveri, bortkomst eller ødelæggelse af det originale INF 3, kan de toldmyndigheder, som har udstedt det, anmodes om et duplikateksemplar. Disse myndigheder efterkommer denne anmodning, hvis omstændighederne taler herfor. På det således udstedte duplikateksemplar anføres en af følgende påtegninger:- DUPLICADO- DUPLIKAT- DUPLIKAT- ΑΝΤΙΓΡΑΦΟ- DUPLICATE- DUPLICATA- DUPLICATO- DUPLICAAT- SEGUNDA VIA- KAKSOISKAPPALE- DUPLIKAT- IKINCI NÜSHADIR.Toldmyndighederne noterer udstedelsen af duplikateksemplaret på den kopi af det INF 3, som er i deres besiddelse.Artikel 411. Udførselstoldstedet meddeler efter anmodning fra genindførselstoldstedet alle de oplysninger, det har til rådighed, for at gøre det muligt for sidstnævnte toldsted at fastslå, om varerne opfylder de nødvendige betingelser for at være omfattet af dette kapitel.2. Der kan anvendes et INF 3 til anmodning om og fremsendelse af de oplysninger, der er omhandlet i stk. 1.AFSNIT IVAFSLUTTENDE BESTEMMELSERArtikel 42Denne afgørelse træder i stedet for afgørelse nr. 1/96.Denne afgørelse anvendes fra den 1. januar 2001.Udfærdiget i Ankara, den 28. marts 2001.På Toldsamarbejdsudvalgets vegneO. ÖnalFormand(1) EFT L 35 af 13.2.1996, s. 1.(2) EFT L 200 af 9.8.1996, s. 14.(3) EFT L 249 af 12.9.1997, s. 18.BILAG I>PIC FILE= "L_2001098DA.004002.EPS">>PIC FILE= "L_2001098DA.004101.EPS">BILAG IIFORKLARENDE BEMÆRKNINGER TIL VARECERTIFIKATETI. Regler for udfyldelse af varecertifikatet1. Varecertifikat A.TR. skal udfyldes på et af de sprog, aftalen er affattet på, og skal være i overensstemmelse med udførselslandets egne retsregler. Når varecertifikatet er udfyldt på tyrkisk, udfyldes det også på et af Fællesskabets officielle sprog.2. Varecertifikat A.TR. skal være udfyldt på maskine eller i hånden. I sidstnævnte tilfælde skal det være udfyldt med blæk og blokbogstaver. Der må ikke forekomme raderinger eller overskrivninger.


text: Enhver ændring skal foretages ved at overstrege de urigtige oplysninger og tilføje de nødvendige rettelser. Enhver ændring skal bekræftes af den person, der har udfyldt varecertifikatet, og påtegnes af toldmyndighederne. Varebeskrivelsen skal anføres i den relevante rubrik uden mellemrum mellem linjerne. Hvis rubrikken ikke udfyldes fuldstændigt, skal der trækkes en vandret linje under varebeskrivelsens sidste linje, og den ikke udfyldte del skal overstreges.II. Bemærkninger til de enkelte rubrikker1. I denne rubrik indsættes den pågældende persons eller virksomheds fulde navn og adresse.2. I denne rubrik indsættes transportdokumentets nummer, når dette er relevant.3. I denne rubrik indsættes det fulde navn og adresse på den eller de personer eller virksomheder, som varerne skal leveres til, når dette er relevant.5. I denne rubrik indsættes navnet på det land, hvorfra varerne udføres.6. I denne rubrik indsættes landenavn.9. I denne rubrik indsættes antal varer i forhold til det samlede antal varer, som nævnes i varecertifikatet.10. I denne rubrik indsættes mærke, antallet, antal kolli, deres art, samt normale handelsmæssige betegnelse.11. I denne rubrik indsættes bruttomassen af de varer, der er beskrevet i rubrik 10, udtrykt i kilo eller andre måleangivelser (hl, m3 osv.).12. Udfyldes af toldmyndigheden. I denne rubrik indsættes nærmere oplysninger om udførselsdokumentet (type og referencenummer, toldstedets og det udstedende lands navn), når dette er relevant.13. I denne rubrik indsættes sted og dato samt eksportørens underskrift og navn.BILAG III>PIC FILE= "L_2001098DA.004302.EPS">BILAG IV>PIC FILE= "L_2001098DA.004304.EPS">


text:
 Avis juridique important
 |
 11992M/PRO/SEBC/40
 Traktat om Den Europæiske Union - Protokol om statutten for det europæiske system af centralbanker og Den Europæiske Centralbank - Kapitel VII: Almindelige bestemmelser - Artikel 40: Privilegier og immuniteter
 EF-Tidende nr. C 191 af 29/07/1992 s. 0076
 Artikel 40 Privilegier og immuniteter ECB nyder paa Medlemsstaternes omraade de privilegier og immuniteter, der er noedvendige for udfoerelsen af dens opgaver, paa de vilkaar, der er fastsat i protokollen vedroerende De Europaeiske Faellesskabers privilegier og immuniteter, der er knyttet som bilag til Traktaten om Oprettelse af et Faelles Raad og en Faelles Kommission for De Europaeiske Faellesskaber. KAPITEL VIII PROCEDURE FOR AENDRING AF STATUTTEN OG SUPPLERENDE FORSKRIFTER


text:
 29.1.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 23/82
 AFGØRELSE Nr. 1/2016 TRUFFET AF LANDTRANSPORTUDVALGET FÆLLESSKABET/SCHWEIZ
 af 16. december 2015
 om ændring af bilag 1, 3, 4 og 7 til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om godstransport og personbefordring med jernbane og ad landevej [2016/122]
 UDVALGET HAR —
 under henvisning til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om godstransport og personbefordring med jernbane og ad landevej (i det følgende benævnt »aftalen«), særlig artikel 52, stk. 4, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 I henhold til artikel 52, stk. 4, første led, i aftalen vedtager Det Blandede Udvalg afgørelser om revision af bilag 1, 3, 4 og 7.
 (2)
 Bilag 1 er senest ændret ved Det Blandede Udvalgs afgørelse nr. 1/2013 af 6. december 2013 (1).
 (3)
 Den Europæiske Union har vedtaget nye retsakter inden for de områder, der er omfattet af aftalen. Bilag 1, 3, 4 og 7 bør revideres af hensyn til de ændringer, der er sket i Den Europæiske Unions relevante lovgivning. Af hensyn til den juridiske klarhed og forenkling bør bilag 1, 3, 4 og 7 til aftalen erstattes af bilagene til nærværende afgørelse —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 1. Bilag 1 til aftalen erstattes af teksten i bilag 1 til nærværende afgørelse.
 2. Bilag 3 til aftalen erstattes af teksten i bilag 2 til nærværende afgørelse.
 3. Bilag 4 til aftalen erstattes af teksten i bilag 3 til nærværende afgørelse.
 4. Bilag 7 til aftalen erstattes af teksten i bilag 4 til nærværende afgørelse.
 Artikel 2
 I forbindelse med transport af gods med motorkøretøjer indregistreret i Schweiz, hvis tilladte totalvægt inklusive påhængskøretøjer er på mellem 3,5 og 6 tons, finder kravet om en tilladelse, jf. artikel 3 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1072/2009 (2), først anvendelse fra den 1. januar 2018.
 Artikel 3
 Henvisningerne til Rådets forordning (EØF) nr. 881/92 (3) i artikel 9 i aftalen skal betragtes som henvisninger til forordning (EF) nr. 1072/2009, og henvisningerne til Rådets forordning (EØF) nr. 684/92 (4) i artikel 17 i aftalen skal betragtes som henvisninger til forordning (EF) nr. 1073/2009 (5).
 Artikel 4
 Denne afgørelse træder i kraft den 1. januar 2016.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 16. december 2015.
 For Den Europæiske Union
 Fotis KARAMITSOS
 Formand
 For Det Schweiziske Forbund
 Peter FÜGLISTALER
 Leder af den schweiziske delegation
 (1) EUT L 352 af 24.12.2013, s. 79.
 (2) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1072/2009 af 21. oktober 2009 om fælles regler for adgang til markedet for international godskørsel (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 72).
 (3) Rådets forordning (EØF) nr. 881/92 af 26. marts 1992 om adgang til markedet for vejgodstransport i Fællesskabet, som udføres fra eller til en medlemsstats område eller gennem en eller flere medlemsstaters områder (EFT L 95 af 9.4.1992, s. 1).
 (4) Rådets forordning (EØF) nr. 684/92 af 16. marts 1992 om fælles regler for international personbefordring med bus (EFT L 74 af 20.3.1992, s. 1)
 (5) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/2009 af


text:
21. oktober 2009 om fælles regler for adgang til det internationale marked for buskørsel og om ændring af forordning (EF) nr. 561/2006 (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 88).
 BILAG 1
 »BILAG 1
 GÆLDENDE BESTEMMELSER
 I henhold til artikel 52, stk. 6, i denne aftale anvender Schweiz lovbestemmelser, der svarer til nedenstående bestemmelser:
 Relevante bestemmelser i EU-retten
 AFDELING 1 — ADGANG TIL ERHVERVET
 —
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/1/EF af 18. januar 2006 om anvendelse af udlejningskøretøjer uden fører til godstransport ad landevej (EUT L 33 af 4.2.2006, s. 82).
 —
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1071/2009 af 21. oktober 2009 om fælles regler om betingelser for udøvelse af vejtransporterhvervet og om ophævelse af Rådets direktiv 96/26/EF (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 51), senest ændret ved Rådets forordning (EU) nr. 517/2013 af 13. maj 2013 (EUT L 158 af 10.6.2013, s. 1).
 —
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1072/2009 af 21. oktober 2009 om fælles regler for adgang til markedet for international godskørsel (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 72), senest ændret ved Rådets forordning (EU) nr. 517/2013 af 13. maj 2013 (EUT L 158 af 10.6.2013, s. 1).
 Ved anvendelsen af denne aftale
 a)
 fritager Den Europæiske Union og Det Schweiziske Forbund enhver statsborger i Det Schweiziske Forbund, i en af Den Europæiske Unions medlemsstater og i en af Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområdes medlemsstater fra forpligtelsen til at være i besiddelse af en førerattest
 b)
 kan Det Schweiziske Forbund kun fritage statsborgere i andre end de i litra a) nævnte stater fra forpligtelsen til at være i besiddelse af en førerattest, hvis Den Europæiske Union er blevet hørt og har givet sit samtykke
 c)
 gælder bestemmelserne i kapitel III i forordning (EF) nr. 1072/2009 (om cabotage) ikke.
 —
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/2009 af 21. oktober 2009 om fælles regler for adgang til det internationale marked for buskørsel og om ændring af forordning (EF) nr. 561/2006 (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 88), senest ændret ved Rådets forordning (EU) nr. 517/2013 af 13. maj 2013 (EUT L 158 af 10.6.2013, s. 1).
 I forbindelse med denne aftale gælder bestemmelserne i kapitel V i forordning (EF) nr. 1073/2009 (om cabotage) ikke.
 —
 Kommissionens afgørelse 2009/992/EU af 17. december 2009 om mindstekravene til de data, der skal indføres i det nationale elektroniske register over vejtransportvirksomheder (EUT L 339 af 22.12.2009, s. 36).
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 1213/2010 af 16. december 2010 om fælles regler for sammenkobling af nationale elektroniske registre om vejtransportvirksomheder (EUT L 335 af 18.12.2010, s. 21).
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 361/2014 af 9. april 2014 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 1073/2009 hvad angår transportdokumenter vedrørende international personbefordring med bus og om ophævelse af Kommissionens forordning (EF) nr. 2121/98 (EUT L 107 af 10.4.2014, s. 39).
 AFDELING 2 — SOCIALE STANDARDER
 —
 Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 af 20. december 1985 om kontrolapparatet inden for vejtransport (EFT L 370 af 31.12.1985, s. 8), senest ændret ved Kommissionens forordning (EU) nr. 1161/2014


text:
af 30. oktober 2014 (EUT L 311 af 31.10.2014, s. 19).
 —
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/15/EF af 11. marts 2002 om tilrettelæggelse af arbejdstid for personer, der udfører mobile vejtransportaktiviteter (EFT L 80 af 23.3.2002, s. 35).
 —
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/59/EF af 15. juli 2003 om grundlæggende kvalifikationskrav og efteruddannelseskrav for førere af visse køretøjer, der benyttes til godstransport eller personbefordring ad vej, og om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 samt Rådets direktiv 91/439/EØF og om ophævelse af Rådets direktiv 76/914/EØF (EUT L 226 af 10.9.2003, s. 4).
 —
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 af 15. marts 2006 om harmonisering af visse sociale bestemmelser inden for vejtransport og om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 og (EF) nr. 2135/98 samt ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 (EUT L 102 af 11.4.2006, s. 1), senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/2009 af 21. oktober 2009 (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 88).
 —
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/22/EF af 15. marts 2006 om minimumsbetingelser for gennemførelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 og (EØF) nr. 3821/85 med hensyn til sociale bestemmelser inden for vejtransportvirksomhed og om ophævelse af Rådets direktiv 88/599/EØF (EUT L 102 af 11.4.2006, s. 35), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2009/5/EF af 30. januar 2009 (EUT L 29 af 31.1.2009, s. 45).
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 581/2010 af 1. juli 2010 om maksimale tidsfrister for overførsel af relevante data fra køretøjsenheder og førerkort (EUT L 168 af 2.7.2010, s. 16).
 AFDELING 3 — TEKNISKE STANDARDER
 Motorkøretøjer
 —
 Rådets direktiv 70/157/EØF af 6. februar 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om tilladt støjniveau og udstødningssystemer for motordrevne køretøjer (EFT L 42 af 23.2.1970, s. 16), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2007/34/EF af 14. juni 2007 (EUT L 155 af 15.6.2007, s. 49).
 —
 Rådets direktiv 88/77/EØF af 3. december 1987 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om foranstaltninger mod emission af forurenende luftarter og partikler fra motorer med kompressionstænding til fremdrift af køretøjer og emission af forurenende luftarter fra køretøjsmotorer med styret tænding, som benytter naturgas eller autogas (LPG) som brændstof (EFT L 36 af 9.2.1988, s. 33), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2001/27/EF af 10. april 2001 (EFT L 107 af 18.4.2001, s. 10).
 —
 Rådets direktiv 91/671/EØF af 16. december 1991 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende obligatorisk anvendelse af sikkerhedsseler i køretøjer på under 3,5 tons (EFT L 373 af 31.12.1991, s. 26), senest ændret ved Kommissionens gennemførelsesdirektiv 2014/37/EU af 27. februar 2014 (EUT L 59 af 28.2.2014, s. 32).
 —
 Rådets direktiv 92/6/EØF af 10. februar 1992 om montering og anvendelse af hastighedsbegrænsende anordninger i visse klasser af motorkøretøjer i Fællesskabet (EFT L 57 af 2.3.1992, s. 27), ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/85/EF af 5. november 2002 (EFT L 327 af 4.12.2002, s. 8).
 —
 Rådets direktiv 92/24/EØF af 31. marts 1992 om hastighedsbegrænsende anordninger eller lignende indbyggede hastighedsbegrænsende systemer for visse motorkøretøjsklasser (EFT L 129 af 14.5.1992, s.


text:
154), ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/11/EF af 11. februar 2004 (EUT L 44 af 14.2.2004, s. 19).
 —
 Rådets direktiv 96/53/EF af 25. juli 1996 om fastsættelse af de største tilladte dimensioner i national og international trafik og største tilladte vægt i international trafik for visse vejkøretøjer i brug i Fællesskabet (EFT L 235 af 17.9.1996, s. 59), ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/7/EF af 18. februar 2002 (EFT L 67 af 9.3.2002, s. 47).
 —
 Rådets forordning (EF) nr. 2411/98 af 3. november 1998 om gensidig anerkendelse af registreringslandets kendingsbogstaver for motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil ved kørsel inden for Fællesskabet (EFT L 299 af 10.11.1998, s. 1).
 —
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/30/EF af 6. juni 2000 om syn ved vejsiden af erhvervskøretøjer, der kører på Fællesskabets område (EFT L 203 af 10.8.2000, s. 1), ændret ved Kommissionens direktiv 2010/47/EU af 5. juli 2010 (EUT L 173 af 8.7.2010, s. 33).
 —
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/55/EF af 28. september 2005 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om foranstaltninger mod emission af forurenende luftarter og partikler fra motorer med kompressionstænding til fremdrift af køretøjer og emission af forurenende luftarter fra køretøjsmotorer med styret tænding, som benytter naturgas eller autogas (LPG) som brændstof (EUT L 275 af 20.10.2005, s. 1), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2008/74/EF af 18. juli 2008 (EUT L 192 af 19.7.2008, s. 51).
 —
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/40/EF af 6. maj 2009 om teknisk kontrol med motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil (omarbejdning) (EUT L 141 af 6.6.2009, s. 12).
 —
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 595/2009 af 18. juni 2009 om typegodkendelse af motorkøretøjer og motorer med hensyn til emissioner fra tunge erhvervskøretøjer (Euro VI) og om adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer og om ændring af forordning (EF) nr. 715/2007 og direktiv 2007/46/EF og om ophævelse af direktiv 80/1269/EØF, 2005/55/EF og 2005/78/EF (EUT L 188 af 18.7.2009, s. 1), senest ændret ved Kommissionens forordning (EU) nr. 133/2014 af 31. januar 2014 (EUT L 47 af 18.2.2014, s. 1).
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 582/2011 af 25. maj 2011 om gennemførelse og ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 595/2009 med hensyn til emissioner fra tunge erhvervskøretøjer (Euro VI) og om ændring af bilag I og III til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF (EUT L 167 af 25.6.2011, s. 1), senest ændret ved Kommissionens forordning (EU) nr. 627/2014 af 12. juni 2014 (EUT L 174 af 13.6.2014, s. 28).
 Transport af farligt gods
 —
 Rådets direktiv 95/50/EF af 6. oktober 1995 om indførelse af ensartede kontrolprocedurer i forbindelse med transport af farligt gods ad vej (EFT L 249 af 17.10.1995, s. 35), senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/54/EF af 17. juni 2008 (EUT L 162 af 21.6.2008, s. 11).
 —
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/68/EF af 24. september 2008 om indlandstransport af farligt gods (EUT L 260 af 30.9.2008, s. 13), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2014/103/EU af 21. november 2014 (EUT L 335 af 22.11.2014, s. 15).


text:
I forbindelse med denne aftale gælder følgende undtagelser fra direktiv 2008/68/EF i Schweiz:
 1. Vejtransport
 Undtagelser gældende for Schweiz i henhold til artikel 6, stk. 2, litra a), i direktiv 2008/68/EF af 24. september 2008 om indlandstransport af farligt gods
 RO — a — CH — 1
 Emne: Transport af diesel- og fyringsolie med UN-nummer 1202 i tankcontainere.
 Henvisning til bilag I, del I.1, til dette direktiv: 1.1.3.6 og 6.8.
 Indhold i direktivets bilag: Undtagelser vedrørende mængden pr. transportenhed, bestemmelserne vedrørende tankenes konstruktion.
 Indhold i den nationale lovgivning: Tankcontainere, som ikke er konstrueret i overensstemmelse med 6.8, men ifølge national lovgivning, og hvis kapacitet er på under eller lig med 1 210 l, og som anvendes til transport af fyringsolie eller dieselolie med UN-nummer 1202, kan være omfattet af undtagelserne i 1.1.3.6 ADR.
 Oprindelig henvisning til den nationale lovgivning: Tillæg 1, stk. 1.1.3.6.3(b) og 6.14, til forordningen om transport af farligt gods ad landevej (SDR; RS 741.621).
 Udløbsdato: 1. januar 2017.
 RO — a — CH — 2
 Emne: Undtagelse fra kravet om, at der skal medbringes et transportdokument for visse mængder farligt gods som defineret i 1.1.3.6.
 Henvisning til bilag I, del I.1, til dette direktiv: 1.1.3.6 og 5.4.1.
 Indhold i direktivets bilag: Transportdokument påkrævet.
 Indhold i den nationale lovgivning: Transport af urensede tomme containere tilhørende transportkategori 4 og fyldte eller tomme gasflasker til iltapparater til brug for nødhjælpstjenester eller dykkerudstyr, forudsat at mængderne ikke overstiger de i 1.1.3.6. fastsatte grænser, er ikke omfattet af forpligtelsen til at medføre det i 5.4.1 fastsatte transportdokument.
 Oprindelig henvisning til den nationale lovgivning: Tillæg 1, stk. 1.1.3.6.3(c), til forordningen om transport af farligt gods ad landevej (SDR; RS 741.621).
 Udløbsdato: 1. januar 2017.
 RO — a — CH — 3
 Emne: Transport af urensede tomme tanke foretaget af virksomheder, der udfører service på lagerfaciliteter for vandforurenende væsker.
 Henvisning til bilag I, del I.1, til dette direktiv: 6.5, 6.8, 8.2 og 9.
 Indhold i direktivets bilag: Konstruktion, udrustning og inspektion af tanke og køretøjer; chaufføruddannelse.
 Indhold i den nationale lovgivning: Køretøjer og urensede tomme tanke/containere, der anvendes af virksomheder, som udfører service på lagerfaciliteter for vandforurenende væsker, til opbevaring af disse væsker, mens de faste tanke serviceres, er ikke omfattet af bestemmelserne om konstruktion, udrustning og inspektion og bestemmelserne om mærkning med orangefarvede fareskilte som fastsat af ADR. De er undergivet nogle særlige mærknings- og identifikationsbestemmelser, og chaufføren af køretøjet er ikke forpligtet til at have gennemført den i 8.2 foreskrevne uddannelse.
 Oprindelig henvisning til den nationale lovgivning: Tillæg 1, stk. 1.1.3.6.3.10, til forordningen om transport af farligt gods ad landevej (SDR; RS 741.621).
 Udløbsdato: 1. januar 2017.
 Undtagelser gældende for Schweiz i henhold til artikel 6, stk. 2, litra b), nr. i), i direktiv 2008/68/EF af 24. september 2008 om indlandstransport af farligt gods.
 RO — bi — CH — 1
 Emne: Transport af husholdningsaffald indeholdende farligt gods til bortskaffelsesanlæg.
 Henvisning til bilag I, del I.1, til dette direktiv: 2, 4.1.10, 5.2 og 5.4.
 Indhold i direktivets bilag: Klassificering, kombinationsemballage, mærkning og


text:
etikettering, dokumentation.
 Indhold i den nationale lovgivning: Reglerne omfatter bestemmelser vedrørende forenklet klassificering af husholdningsaffald, der indeholder farligt (husholdnings-)gods, foretaget af en af de kompetente myndigheder anerkendt ekspert samt vedrørende anvendelse af egnede beholdere og uddannelse af chauffører. Husholdningsaffald, som eksperten ikke kan klassificere, må i små mængder med tydelige oplysninger på pakken og befordringsenheden transporteres til et behandlingsanlæg.
 Oprindelig henvisning til den nationale lovgivning: Tillæg 1, stk. 1.1.3.7, til forordningen om transport af farligt gods ad landevej (SDR; RS 741.621).
 Bemærkninger: Disse regler gælder kun for transport af husholdningsaffald, der indeholder farligt gods, mellem offentlige behandlingsanlæg og bortskaffelsesanlæg.
 Udløbsdato: 1. januar 2017.
 RO — bi — CH — 2
 Emne: Returtransport af fyrværkeri.
 Henvisning til bilag I, del I.1, til dette direktiv: 2.1.2, 5.4.
 Indhold i direktivets bilag: Klassifikation og dokumentation.
 Indhold i den nationale lovgivning: For at lette returtransport af fyrværkeri med UN-numrene 0335, 0336 og 0337 fra detailsalg til leverandører påtænkes undtagelsesbestemmelser med hensyn til angivelse af nettomasse og produktklassificering i transportdokumentet.
 Oprindelig henvisning til den nationale lovgivning: Tillæg 1, stk. 1.1.3.8, til forordningen om transport af farligt gods ad landevej (SDR; RS 741.621).
 Bemærkninger: Det er praktisk taget umuligt at gennemføre en omfattende kontrol af det nøjagtige indhold i hver enkelt del af et usolgt produkt i hver pakning, når det gælder produkter bestemt for detailhandelen.
 Udløbsdato: 1. januar 2017.
 RO — bi — CH — 3
 Emne: ADR-uddannelsesbevis for ture, hvis formål er at transportere køretøjer, der er brudt sammen, ture i forbindelse med reparation, ture i forbindelse med undersøgelse af tankkøretøjer/tanke og ture med tankkøretøjer foretaget af sagkyndige, der er ansvarlige for undersøgelsen af det pågældende køretøj.
 Henvisning til bilag I, del I.1, til dette direktiv: 8.2.1.
 Indhold i direktivets bilag: Førere af køretøjer skal gennemføre uddannelseskurser.
 Indhold i den nationale lovgivning: ADR-uddannelse og certifikater kræves ikke ved ture i forbindelse med transport af køretøjer, der er brudt sammen, eller prøvekørsler i forbindelse med reparation, ture med det formål at undersøge tankkøretøjet eller køretøjets tank og ture foretaget af sagkyndige med ansvar for undersøgelsen af tankkøretøjer.
 Oprindelig henvisning til den nationale lovgivning: DETEC's (det føderale ministerium for miljø, transport, energi og telekommunikation) anvisninger af 30. september 2008 om transport af farligt gods ad vej.
 Bemærkninger: I nogle tilfælde indeholder køretøjer, som er brudt sammen eller er under reparation, og tankkøretøjer ved den tekniske inspektion eller ved forberedelserne hertil stadig farligt gods.
 Kravene i 1.3 og 8.2.3 finder stadig anvendelse.
 Udløbsdato: 1. januar 2017.
 2. Jernbanetransport
 Undtagelser gældende for Schweiz i henhold til artikel 6, stk. 2, litra a), i direktiv 2008/68/EF af 24. september 2008 om indlandstransport af farligt gods
 RA — a — CH — 1
 Emne: Transport af diesel- og fyringsolie med UN-nummer 1202 i tankcontainere.
 Henvisning til bilag II, del II.1, til dette direktiv: 6.8.
 Indhold i direktivets bilag: Bestemmelser om konstruktion af tanke.
 Indhold i den nationale lovgivning: Tankcontainere, som ikke er konstrueret i overensstemmelse med 6.8, men ifølge national lovgivning, og hvis kapacitet er på under eller lig med


text:
1 210 l, og som anvendes til transport af fyringsolie eller dieselolie med UN-nummer 1202, er godkendte.
 Oprindelig henvisning til den nationale lovgivning: Bilag til DETEC-forordningen af 3. december 1996 om transport af farligt gods med jernbane og tovbaneanlæg (RSD, RS 742.401.6) og tillæg 1, kapitel 6.14, til forordningen om transport af farligt gods ad vej (SDR, RS 741.621).
 Udløbsdato: 1. januar 2017.
 RA — a — CH — 2
 Emne: Transportdokument.
 Henvisning til bilag II, del II.1, til dette direktiv: 5.4.1.1.1.
 Indhold i direktivets bilag: Krav om generelle oplysninger i transportdokumentet.
 Indhold i den nationale lovgivning: Anvendelse af en fællesbetegnelse i transportdokumentet og en vedlagt liste med de oplysninger, der kræves som nævnt ovenfor.
 Oprindelig henvisning til den nationale lovgivning: Bilag til DETEC-forordningen af 3. december 1996 om transport af farligt gods med jernbane og tovbaneanlæg (RSD, RS 742.401.6).
 Udløbsdato: 1. januar 2017.
 —
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/35/EU af 16. juni 2010 om transportabelt trykbærende udstyr og om ophævelse af Rådets direktiv 76/767/EØF, 84/525/EØF, 84/526/EØF, 84/527/EØF og 1999/36/EF (EUT L 165 af 30.6.2010, s. 1).
 AFDELING 4 — RET TIL ADGANG TIL JERNBANEINFRASTRUKTUREN OG RET TIL AT UDFØRE TRANSITTRAFIK
 —
 Rådets direktiv 91/440/EØF af 29. juli 1991 om udvikling af Fællesskabets jernbaner (EFT L 237 af 24.8.1991, s. 25).
 —
 Rådets direktiv 95/18/EF af 19. juni 1995 om udstedelse af licenser til jernbanevirksomheder (EFT L 143 af 27.6.1995, s. 70).
 —
 Rådets direktiv 95/19/EF af 19. juni 1995 om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af infrastrukturafgifter (EFT L 143 af 27.6.1995, s. 75).
 —
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/49/EF af 29. april 2004 om jernbanesikkerhed i EU og om ændring af Rådets direktiv 95/18/EF om udstedelse af licenser til jernbanevirksomheder og direktiv 2001/14/EF om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur samt sikkerhedscertificering (jernbanesikkerhedsdirektivet) (EUT L 164 af 30.4.2004, s. 44), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2014/88/EU af 9. juli 2014 (EUT L 201 af 10.7.2014, s. 9).
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 653/2007 af 13. juni 2007 om anvendelse af et fælles europæisk format for sikkerhedscertifikater og ansøgningsdokumenter i henhold til artikel 10 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/49/EF og om gyldigheden af sikkerhedscertifikater udstedt efter direktiv 2001/14/EF (EUT L 153 af 14.6.2007, s. 9), ændret ved Kommissionens forordning (EU) nr. 445/2011 af 10. maj 2011 (EUT L 122 af 11.5.2011, s. 22).
 —
 Kommissionens beslutning 2007/756/EF af 9. november 2007 om vedtagelse af fælles specifikationer for det nationale køretøjsregister, som er omhandlet i artikel 14, stk. 4 og 5, i direktiv 96/48/EF og 2001/16/EF (EUT L 305 af 23.11.2007, s. 30), ændret ved Kommissionens afgørelse 2011/107/EU af 10. februar 2011 (EUT L 43 af 17.2.2011, s. 33).
 —
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/57/EF af 17. juni 2008 om interoperabilitet i jernbanesystemet i Fællesskabet (omarbejdning) (EUT L 191 af 18.7.2008, s. 1), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2014/38/EU af 10. marts 2014 (EUT L 70 af 11.3.2014, s. 20).
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 352/2009 af 24. april 2009 om vedtagelse af en


text:
fælles sikkerhedsmetode til risikoevaluering og -vurdering som nævnt i artikel 6, stk. 3, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/49/EF (EUT L 108 af 29.4.2009, s. 4).
 —
 Kommissionens afgørelse 2010/713/EU af 9. november 2010 om de moduler til procedurer for vurdering af overensstemmelse og anvendelsesegnethed og for EF-verifikation, der skal benyttes i tekniske specifikationer for interoperabilitet, som er vedtaget i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/57/EF (EUT L 319 af 4.12.2010, s. 1).
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 1158/2010 af 9. december 2010 om en fælles sikkerhedsmetode til vurdering af overholdelsen af kravene til opnåelse af jernbanesikkerhedscertifikater (EUT L 326 af 10.12.2010, s. 11).
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 1169/2010 af 10. december 2010 om en fælles sikkerhedsmetode til vurdering af overholdelsen af kravene til opnåelse af jernbanesikkerhedsgodkendelser (EUT L 327 af 11.12.2010, s. 13).
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 201/2011 af 1. marts 2011 om en model for erklæring af overensstemmelse med en godkendt jernbanekøretøjstype (EUT L 57 af 2.3.2011, s. 8).
 —
 Kommissionens afgørelse 2011/275/EU af 26. april 2011 om en teknisk specifikation for interoperabilitet gældende for delsystemet Infrastruktur i det transeuropæiske jernbanesystem for konventionelle tog (EUT L 126 af 14.5.2011, s. 53), ændret ved Kommissionens afgørelse 2012/464/EU af 23. juli 2012 (EUT L 217 af 14.8.2012, s. 20).
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 445/2011 af 10. maj 2011 om en ordning for certificering af enheder med ansvar for vedligeholdelse af godsvogne og om ændring af forordning (EF) nr. 653/2007 (EUT L 122 af 11.5.2011, s. 22).
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 454/2011 af 5. maj 2011 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for delsystemet Trafiktelematik for persontrafikken i det transeuropæiske jernbanesystem (EUT L 123 af 12.5.2011, s. 11), senest ændret ved Kommissionens forordning (EU) 2015/302 af 25. februar 2015 (EUT L 55 af 26.2.2015, s. 2).
 —
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2011/633/EU af 15. september 2011 om fælles specifikationer for infrastrukturregistret for jernbaner (EUT L 256 af 1.10.2011, s. 1).
 —
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2011/665/EU af 4. oktober 2011 om det europæiske register over godkendte typer af jernbanekøretøjer (EUT L 264 af 8.10.2011, s. 32).
 —
 Kommissionens afgørelse 2012/88/EU af 25. januar 2012 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for togkontrol- og kommunikationsdelsystemerne i det transeuropæiske jernbanesystem (EUT L 51 af 23.2.2012, s. 1), senest ændret ved Kommissionens afgørelse (EU) 2015/14 af 5. januar 2015 (EUT L 3 af 7.1.2015, s. 44).
 —
 Kommissionens afgørelse 2012/757/EU af 14. november 2012 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for delsystemet Drift og trafikstyring i jernbanesystemet i Den Europæiske Union og om ændring af beslutning 2007/756/EF (EUT L 345 af 15.12.2012, s. 1), ændret ved Kommissionens afgørelse 2013/710/EU af 2. december 2013 (EUT L 323 af 4.12.2013, s. 35).
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 1077/2012 af 16. november 2012 om en fælles sikkerhedsmetode for nationale sikkerhedsmyndigheders tilsyn efter udstedelse af et sikkerhedscertifikat eller en sikkerhedsgodkendelse (EUT L 320 af 17.11.2012, s. 3).
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 1078/2012 af 16. november 2012 om en fælles sikkerhedsmetode for


text:
overvågning, der skal anvendes af jernbanevirksomheder og infrastrukturforvaltere efter modtagelse af et sikkerhedscertifikat eller en sikkerhedsgodkendelse og af enheder med ansvar for vedligeholdelsen (EUT L 320 af 17.11.2012, s. 8).
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 321/2013 af 13. marts 2013 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for godsvogne i delsystemet Rullende materiel til jernbanesystemet i Den Europæiske Union og om ophævelse af beslutning 2006/861/EF (EUT L 104 af 12.4.2013, s. 1), ændret ved Kommissionens forordning (EU) nr. 1236/2013 (EUT L 322 af 3.12.2013, s. 23).
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 1300/2014 af 18. november 2014 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for tilgængelighed for handicappede og bevægelseshæmmede personer i EU's jernbanesystem (EUT L 356 af 12.12.2014, s. 110).
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 1301/2014 af 18. november 2014 om de tekniske specifikationer for interoperabilitet gældende for delsystemet Energi i EU's jernbanenet (EUT L 356 af 12.12.2014, s. 179).
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 1302/2014 af 18. november 2014 om en teknisk specifikation for interoperabilitet gældende for lokomotiver og rullende materiel til passagertog i delsystemet Rullende materiel til jernbanesystemet i Den Europæiske Union (EUT L 356 af 12.12.2014, s. 228).
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 1303/2014 af 18. november 2014 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for sikkerhed i jernbanetunneller i jernbanesystemet i Den Europæiske Union (EUT L 356 af 12.12.2014, s. 394).
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 1304/2014 af 26. november 2014 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for støj i delsystemet Rullende materiel, om ændring af beslutning 2008/232/EF og om ophævelse af beslutning 2011/229/EU (EUT L 356 af 12.12.2014, s. 421).
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 1305/2014 af 11. december 2014 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for delsystemet Trafiktelematik for godstrafikken i jernbanesystemet i Den Europæiske Union og om ophævelse af forordning (EF) nr. 62/2006 (EUT L 356 af 12.12.2014, s. 438).
 AFDELING 5 — ANDRE OMRÅDER
 —
 Rådets direktiv 92/82/EØF af 19. oktober 1992 om indbyrdes tilnærmelse af punktafgiftssatserne for mineralolier (EFT L 316 af 31.10.1992, s. 19).
 —
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/54/EF af 29. april 2004 om minimumssikkerhedskrav for tunneler i det transeuropæiske vejnet (EUT L 167 af 30.4.2004, s. 39).
 —
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/96/EF af 19. november 2008 om forvaltning af vejinfrastrukturens sikkerhed (EUT L 319 af 29.11.2008, s. 59).«
 BILAG 2
 »BILAG 3
 DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB
 (a) (Pantone lyseblå 290, eller så tæt som muligt på denne farve, cellulosepapir, mindst 100 g/m2, format DIN A4)(Tilladelsens side 1)
 (Teksten affattes på det, de eller et af de officielle sprog i den medlemsstat, der udsteder tilladelsen)
 Nationalitetsbetegnelse (1) for den medlemsstat, der udsteder tilladelsen
 Den kompetente myndighed eller det kompetente organ
 TILLADELSE Nr. ...
 eller
 BEKRÆFTET KOPI Nr. ...
 til international vejgodstransport for fremmed regning
 Denne tilladelse berettiger (2) ...
 ...
 ...
 til på alle transportforbindelser, for så vidt angår den strækning, der tilbagelægges på Fællesskabets område, at udføre international vejgodstransport for fremmed regning som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1072/2009 af 21. oktober 2009


text:
om fælles regler for adgang til markedet for international godskørsel og i de almindelige bestemmelser i denne tilladelse.
 Særlige bemærkninger: ...
 ...
 Denne tilladelse gælder fra den ...
 til den ...
 Udstedt i ...,
 den ...
 ... (3)
 (b) (Tilladelsens side 2)(Teksten affattes på det, de eller et af de officielle sprog i den medlemsstat, der udsteder tilladelsen)
 ALMINDELIGE BESTEMMELSER
 Denne tilladelse er udstedt i medfør af forordning (EF) nr. 1072/2009.
 Den giver ret til på alle transportforbindelser for så vidt angår den strækning, der tilbagelægges på Fællesskabets område, og eventuelt på de betingelser, der stilles i tilladelsen, at udføre international godskørsel for fremmed regning:
 —
 fra en medlemsstat til en anden medlemsstat, med eller uden transit gennem en eller flere medlemsstater eller et eller flere tredjelande
 —
 fra en medlemsstat til et tredjeland og omvendt, med eller uden transit gennem en eller flere medlemsstater eller et eller flere tredjelande
 —
 fra et tredjeland til et andet tredjeland med transit gennem en eller flere medlemsstater
 samt til kørsel uden last i forbindelse med denne transport.
 I forbindelse med transport fra en medlemsstat til et tredjeland og omvendt gælder denne tilladelse for den strækning, der tilbagelægges i Fællesskabet. Den gælder først i den medlemsstat, hvor læsning eller aflæsning finder sted, når der er indgået den nødvendige aftale mellem Fællesskabet og det pågældende tredjeland i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1072/2009.
 Tilladelsen er personlig og kan ikke overdrages.
 Den kan tilbagekaldes af den kompetente myndighed i udstedelsesmedlemsstaten, hvis indehaveren f.eks.:
 —
 har undladt at opfylde alle de betingelser, der er knyttet til benyttelsen af tilladelsen
 —
 har afgivet urigtige oplysninger vedrørende de data, der var nødvendige for udstedelsen eller forlængelsen af tilladelsen.
 Originaleksemplaret af tilladelsen skal opbevares af transportvirksomheden.
 En bekræftet kopi af tilladelsen skal medføres i køretøjet (4). Hvis det drejer sig om et sammenkoblet vogntog, skal tilladelsen følge motorkøretøjet. Den skal omfatte det sammenkoblede vogntog, også selv om påhængs- eller sættevognen ikke er indregistreret eller godkendt til kørsel i tilladelsesindehaverens navn eller er indregistreret eller godkendt til kørsel i en anden stat.
 Tilladelsen skal på forlangende forevises det bemyndigede kontrolpersonale.
 Indehaveren skal på hver enkelt medlemsstats område overholde alle gældende nationale love og administrative bestemmelser, særlig hvad angår personbefordring og færdsel.«
 (1) Medlemsstaternes kendingsbogstaver er: (B) Belgien, (BG) Bulgarien, (CZ) Tjekkiet, (DK) Danmark, (D) Tyskland, (EST) Estland, (IRL) Irland, (GR) Grækenland, (E) Spanien, (F) Frankrig, (HR) Kroatien, (I) Italien, (CY) Cypern, (LV) Letland, (LT) Litauen, (L) Luxembourg, (H) Ungarn, (MT) Malta, (NL) Nederlandene, (A) Østrig, (PL) Polen, (P) Portugal, (RO) Rumænien, (SLO) Slovenien, (SK) Slovakiet, (FIN) Finland, (S) Sverige, (UK) Det Forenede Kongerige.
 (2) Transportvirksomhedens fulde navn eller firmanavn samt fuldstændige adresse.
 (3) Den udstedende myndigheds eller det udstedende organs underskrift og stempel.
 (4) Ved »køretøj« forstås et motorkøretøj, som er indregistreret i en medlemsstat, eller et sammenkoblet vogntog, hvoraf i det mindste motorkøretøjet er indregistreret i en medlemsstat, og som udelukkende er beregnet til godstransport.
 BILAG 3
 »BILAG 4
 TRANSPORT OG KØRSEL UDEN LAST I FORBINDELSE MED SÅDAN TRANSPORT,


text:
DER ER FRITAGET FOR ENHVER ORDNING MED TILLADELSER
 1.
 Transport af postforsendelser som led i en universel tjenesteydelse.
 2.
 Transport af beskadigede køretøjer eller køretøjer, der er ude af drift.
 3.
 Transport af gods med motorkøretøjer, hvis tilladte totalvægt inklusive påhængskøretøjer ikke overstiger 3,5 tons.
 4.
 Transport af gods med motorkøretøjer, såfremt nedenstående betingelser er opfyldt:
 a)
 Det befordrede gods er virksomhedens ejendom eller er blevet solgt, købt, udlånt, udlejet eller lejet, fremstillet, udvundet, bearbejdet eller repareret af denne.
 b)
 Transporten tjener til at bringe godset til virksomheden, at bringe det bort fra virksomheden, at flytte det enten inden eller uden for virksomhedens område til eget brug.
 c)
 Motorkøretøjer, der anvendes til sådan transport, skal føres af personale, der er ansat af eller stilles til rådighed for virksomheden i henhold til en kontraktlig forpligtelse.
 d)
 De køretøjer, der transporterer godset, tilhører virksomheden eller er købt af denne på kredit eller er lejet, i sidstnævnte tilfælde forudsat at køretøjerne opfylder betingelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/1/EF (1).
 Denne bestemmelse gælder ikke for anvendelse af et reservekøretøj i tilfælde, hvor det normalt anvendte køretøj er ude af drift for kortere tid.
 e)
 Transporten må kun være en underordnet aktivitet i forhold til virksomhedens samlede aktiviteter.
 5.
 Transport af lægemidler, lægeligt apparatur og udstyr samt andre artikler, der er nødvendige i tilfælde af udrykning, særlig i tilfælde af naturkatastrofer.«
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/1/EF af 18. januar 2006 om anvendelse af udlejningskøretøjer uden fører til godstransport ad landevej (EUT L 33 af 4.2.2006, s. 82).
 BILAG 4
 »BILAG 7
 INTERNATIONAL PERSONBEFORDRING MED BUS
 Artikel 1
 Definitioner
 I denne forordning anvendes følgende definitioner:
 1. Rutekørsel
 1.1. Ved rutekørsel forstås personbefordring efter faste tidsintervaller og i en bestemt trafikforbindelse, hvor på- og afstigning kan ske ved forud fastsatte stoppesteder. Rutekørsel kan benyttes af alle, uanset om der eventuelt skal foretages reservation.
 Karakteren af rutekørsel ændres ikke ved, at driftsvilkårene for kørslen tilpasses.
 1.2. Uanset hvem der organiserer befordringen, betragtes befordring af bestemte kategorier af passagerer, hvorved andre passagerer udelukkes, ligeledes som rutekørsel, såfremt den finder sted på de i nr. 1.1 anførte betingelser. En sådan kørsel kaldes »speciel rutekørsel«.
 Speciel rutekørsel omfatter bl.a.:
 a)
 befordring af arbejdstagere mellem bopæl og arbejde
 b)
 befordring af skoleelever og studerende mellem bopæl og uddannelsesinstitution.
 Karakteren af rutekørsel ændres ikke ved, at den specielle rutekørsel tilrettelægges efter brugernes varierende behov.
 1.3. Tilrettelæggelse af parallel eller midlertidig kørsel for samme passagerkreds som for den eksisterende rutekørsel samt den omstændighed, at den eksisterende rutekørsel foretages uden stop ved visse stoppesteder eller med stop ved yderligere stoppesteder, er underkastet de samme regler som den eksisterende rutekørsel.
 2. Lejlighedsvis kørsel
 2.1. Ved lejlighedsvis kørsel forstås kørsel, der ikke svarer til definitionen af rutekørsel, herunder speciel rutekørsel, og som bl.a. er karakteriseret ved, at det er grupper, der er organiseret på initiativ af en ordregiver eller af transportvirksomheden selv, der befordres.
 Udførelse af parallel eller midlertidig kørsel, der kan sammenlignes med eksisterende rutekørsel, og som tager sigte på samme passagerkreds, kræver tilladelse


text:
efter proceduren i afdeling I.
 2.2. Kørsel som omhandlet i nærværende nr. 2 mister ikke sin karakter af lejlighedsvis kørsel, fordi den foretages med en vis regelmæssighed.
 2.3. Lejlighedsvis kørsel kan udføres af en gruppe transportvirksomheder, der handler på samme ordregivers vegne.
 Disse transportvirksomheders navne samt i givet fald tilslutningspunkterne undervejs meddeles til de berørte EU-medlemsstaters samt Schweiz' kompetente myndigheder efter nærmere regler, der fastsættes af Det Blandede Udvalg.
 3. Personbefordring for egen regning
 Ved personbefordring for egen regning forstås personbefordring, som en fysisk eller juridisk person udfører uden gevinst for øje og i ikkeerhvervsmæssigt øjemed, hvor:
 —
 personbefordringen kun udgør en biaktivitet for denne fysiske eller juridiske person
 —
 de benyttede køretøjer er denne fysiske eller juridiske persons ejendom, er købt på afbetaling af denne person eller er omfattet af en langvarig leasingaftale og føres af et medlem af denne fysiske eller juridiske persons personale eller af den fysiske person selv eller af personale, der er ansat af virksomheden eller stillet til dens rådighed i henhold til en kontraktlig forpligtelse.
 Afdeling I
 RUTEKØRSEL, DER KRÆVER TILLADELSE
 Artikel 2
 Tilladelsestype
 1. Tilladelsen udstedes i transportvirksomhedens navn og kan ikke overdrages. Den virksomhed, der har fået tilladelsen, kan dog med den i dette bilags artikel 3, stk. 1, nævnte myndigheds samtykke udføre befordringen gennem en underleverandør. I så fald angives navnet på sidstnævnte virksomhed og dennes rolle som underleverandør på tilladelsen. Underleverandøren skal opfylde kravene i aftalens artikel 17.
 Udføres rutekørsel af flere virksomheder i forening, udstedes tilladelsen i alle de deltagende virksomheders navn. Tilladelsen udleveres til den ledende virksomhed med kopi til de øvrige virksomheder. Navnene på samtlige virksomheder angives på tilladelsen.
 2. Tilladelsen er gyldig i højst fem år.
 3. Tilladelserne skal indeholde følgende oplysninger:
 a)
 kørslens art
 b)
 ruten, navnlig afgangs- og bestemmelsessted
 c)
 tilladelsens gyldighedsperiode
 d)
 stoppesteder og køreplaner.
 4. Tilladelserne skal svare til den model, der er fastsat i forordning (EU) nr. 361/2014 (1).
 5. Tilladelsen giver transportvirksomheden eller -virksomhederne ret til at udføre rutekørsel på de kontraherende parters område.
 6. En rutekørselsvirksomhed kan midlertidigt og i særlige situationer benytte ekstra køretøjer.
 Transportvirksomheden skal i så fald påse, at følgende dokumenter befinder sig i køretøjet:
 —
 en kopi af tilladelsen til at udføre rutekørsel
 —
 en kopi af den aftale, der er indgået mellem rutekørselsvirksomheden og den virksomhed, der stiller ekstra køretøjer til rådighed, eller et tilsvarende dokument
 —
 en bekræftet kopi af den EF-tilladelse for EU-transportvirksomheder eller af den tilsvarende schweiziske tilladelse for schweiziske transportvirksomheder, der er udstedt til den virksomhed, der stiller ekstra køretøjer til rådighed til kørslen.
 Artikel 3
 Indgivelse af ansøgning om tilladelse
 1. Ansøgninger om tilladelse indgives af EU-transportvirksomheder i overensstemmelse med artikel 7 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/2009 (2) og af schweiziske transportvirksomheder i overensstemmelse med kapitel 3 i bekendtgørelse af 4. november 2009 om personbefordring (OTV) (3). For kørsel, hvortil der ikke kræves tilladelse i Schweiz, men kun i Den Europæiske Union, indgiver de schweiziske transportvirksomheder ansøgninger om tilladelse til de kompetente schweiziske myndigheder, såfremt afgangsstedet


text:
for kørslen er beliggende i Schweiz
 2. Ansøgningerne skal svare til den i forordning (EU) nr. 361/2014 fastsatte model.
 3. Ansøgeren giver til støtte for sin ansøgning om tilladelse alle yderligere oplysninger, som han skønner relevante, eller som den tilladelsesudstedende myndighed anmoder om, herunder bl.a. en driftsplan, således at det kan kontrolleres, at bestemmelserne om køre- og hviletid overholdes, samt en kopi af den EF-tilladelse til international personbefordring for fremmed regning for EU-transportvirksomheder eller den tilsvarende schweiziske tilladelse for schweiziske transportvirksomheder, der er udstedt til rutekørselsvirksomheden.
 Artikel 4
 Procedure for udstedelse af tilladelse
 1. Tilladelsen udstedes efter aftale med de kompetente myndigheder hos de kontraherende parter, på hvis område passagerer tages op eller sættes af. Den tilladelsesudstedende myndighed sender de nævnte myndigheder — og de kompetente myndigheder i de EU-medlemsstater, hvis område gennemkøres, uden at passagerer tages op eller sættes af — en kopi af ansøgningen samt af eventuelle andre relevante dokumenter og anfører sin egen vurdering.
 2. De kompetente myndigheder i Schweiz og EU-medlemsstaterne, der er blevet anmodet om at give deres samtykke, meddeler den tilladelsesudstedende myndighed deres afgørelse i løbet af to måneder. Denne frist løber fra den dato for modtagelse af anmodningen, som er anført i modtagelsesbeviset. Har den tilladelsesudstedende myndighed ikke modtaget svar inden for nævnte frist, anses de pågældende myndigheder for at have givet deres samtykke, hvorefter den tilladelsesudstedende myndighed udsteder tilladelsen. Hvis afgørelsen fra de kontraherende parters kompetente myndigheder, der er blevet anmodet om at give deres samtykke, er negativ, skal den begrundes.
 3. Den tilladelsesudstedende myndighed træffer afgørelse om ansøgningen inden fire måneder efter datoen for transportvirksomhedens indgivelse af ansøgningen, jf. dog stk. 7 og 8.
 4. Tilladelse gives, medmindre:
 a)
 ansøgeren ikke er i stand til at udføre den kørsel, der ansøges om tilladelse til, med køretøjer, han råder helt over
 b)
 ansøgeren tidligere har overtrådt nationale eller internationale regler om vejtransport, herunder navnlig betingelser og krav i forbindelse med en tilladelse til at udføre international personbefordring, eller har begået alvorlige overtrædelser af bestemmelserne om vejtransport, især vedrørende køretøjsstandarder og førernes køre- og hviletid
 c)
 betingelserne for udstedelse af tilladelse ikke er opfyldt i forbindelse med en ansøgning om fornyelse af en tilladelse
 d)
 den kompetente myndighed hos en kontraherende part på grundlag af en detaljeret analyse fastslår, at den pågældende kørsel i alvorlig grad vil true levedygtigheden af en tilsvarende rute, der er omfattet af en eller flere offentlige tjenesteydelseskontrakter, som er i overensstemmelse med den kontraherende parts gældende lovgivning på de pågældende direkte forbindelser. I et sådant tilfælde skal den kompetente myndighed opstille ikkediskriminerende kriterier for, om den kørsel, der ansøges om, i alvorlig grad vil true levedygtigheden af ovennævnte tilsvarende rute, og meddeler efter anmodning Det Blandede Udvalg disse kriterier
 e)
 den kompetente myndighed hos en kontraherende part på grundlag af en detaljeret analyse fastslår, at hovedformålet med kørslen ikke er at befordre passagerer mellem stoppesteder, der ligger i de kontraherende parters områder.
 Den kompetente myndighed hos en kontraherende part kan med Det Blandede Udvalgs godkendelse suspendere eller tilbagekalde


text:
tilladelsen til den internationale buskørsel med seks måneders varsel til transportvirksomheden med henvisning til særlige årsager, der ikke kunne forudses på det tidspunkt, hvor tilladelsen blev givet, såfremt en eksisterende international buskørsel i alvorlig grad truer levedygtigheden af en tilsvarende rute, der er omfattet af en eller flere offentlige tjenesteydelseskontrakter, som er i overensstemmelse med en kontraherende parts lovgivning på de pågældende direkte forbindelser.
 Den omstændighed, at en transportvirksomhed tilbyder priser, der er lavere end de priser, som andre vejtransportvirksomheder tilbyder, eller den omstændighed, at andre vejtransportvirksomheder allerede udfører kørsel på den pågældende forbindelse, kan ikke i sig selv begrunde, at ansøgningen afslås.
 5. Den tilladelsesudstedende myndighed kan kun afslå ansøgninger af grunde, der er forenelige med denne aftale.
 6. Lykkes det ikke at indgå den i stk. 1 nævnte aftale, kan sagen forelægges for Det Blandede Udvalg.
 7. Det Blandede Udvalg træffer så hurtigt som muligt en afgørelse, som får virkning 30 dage efter, at den er meddelt Schweiz og de berørte EU-medlemsstater.
 8. Når proceduren i denne artikel er afsluttet, giver den tilladelsesudstedende myndighed alle de i stk. 1 nævnte myndigheder meddelelse herom og sender dem eventuelt en kopi af tilladelsen.
 Artikel 5
 Udstedelse og fornyelse af tilladelse
 1. Når proceduren i dette bilags artikel 4 er afsluttet, giver den tilladelsesudstedende myndighed tilladelse eller afslår ansøgningen formelt.
 2. Afslag på en ansøgning skal begrundes. Medlemsstaterne sikrer, at transportvirksomhederne har mulighed for at forsvare deres interesser, hvis deres ansøgning afslås.
 3. Artikel 4 finder tilsvarende anvendelse på ansøgninger om fornyelse af en tilladelse eller om ændring af de betingelser, hvorunder den pågældende kørsel skal udføres.
 I tilfælde af en mindre ændring af betingelserne for kørslen, navnlig tilpasning af intervaller, takster og køreplan, er det tilstrækkeligt, at den tilladelsesudstedende myndighed meddeler den anden kontraherende parts kompetente myndigheder de oplysninger, der vedrører ændringen.
 Artikel 6
 Tilladelsens ophør
 Proceduren i forbindelse med tilladelsens ophør svarer til bestemmelserne i artikel 10 i forordning (EF) nr. 1073/2009 og artikel 46 i OTV.
 Artikel 7
 Transportvirksomhedernes forpligtelser
 1. En transportvirksomhed, der udfører rutekørsel, skal, undtagen i tilfælde af force majeure og indtil tilladelsesperiodens udløb, træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at befordringen opfylder kravene med hensyn til kontinuitet, regelmæssighed og kapacitet samt de øvrige vilkår, som er fastsat af den kompetente myndighed i overensstemmelse med dette bilags artikel 2, stk. 3.
 2. Transportvirksomheden skal bekendtgøre rute, stoppesteder, køreplan, takster og de øvrige vilkår for driften, således at oplysningerne er let tilgængelige for alle brugere.
 3. Schweiz og de berørte EU-medlemsstater kan efter fælles overenskomst og efter aftale med tilladelsens indehaver ændre vilkårene for driften af en rute.
 Afdeling II
 LEJLIGHEDSVIS KØRSEL OG ANDEN KØRSEL, DER IKKE KRÆVER TILLADELSE
 Artikel 8
 Kontroldokument
 1. De former for kørsel, der er nævnt i aftalens artikel 18, stk. 1, finder sted i henhold til et kontroldokument (kørselsblad).
 2. Transportvirksomheder, der udfører lejlighedsvis kørsel, skal udfylde et kørselsblad inden hver tur.
 3. Kørselsbladshæfterne udleveres af de kompetente myndigheder i Schweiz og i den EU-medlemsstat, hvor transportvirksomheden har hjemsted, eller


text:
af et andet af disse myndigheder udpeget organ.
 4. Modellen for kontroldokumentet samt de nærmere bestemmelser for anvendelsen af dette dokument er fastsat i forordning (EU) nr. 361/2014.
 5. I de i aftalens artikel 18, stk. 2, nævnte tilfælde erstatter kontrakten eller en bekræftet kopi heraf kontroldokumentet.
 Artikel 9
 Attester
 De i aftalens artikel 18, stk. 6, fastsatte attester udstedes af den kompetente myndighed i Schweiz eller i den EU-medlemsstat, hvor køretøjet er indregistreret.
 Attesterne skal svare til den model, der er fastsat i forordning (EU) nr. 361/2014.
 Afdeling III
 KONTROL OG SANKTIONER
 Artikel 10
 Rejsehjemmel
 1. Transportvirksomheder, som udfører rutekørsel, med undtagelse af speciel rutekørsel, skal udstede en individuel eller kollektiv rejsehjemmel med angivelse af:
 —
 afgangs- og bestemmelsessted, og i givet fald om der er tale om en returbillet
 —
 rejsehjemlens gyldighedsperiode
 —
 takst.
 2. Den i stk. 1 omhandlede rejsehjemmel forevises på forlangende for enhver hertil bemyndiget kontrollør.
 Artikel 11
 Kontrol under befordringen og i virksomhederne
 1. Ved befordring for fremmed regning skal den bekræftede kopi af EF-tilladelsen for EU-transportvirksomheder eller den tilsvarende schweiziske tilladelse for schweiziske transportvirksomheder samt, afhængig af kørslens art, tilladelsen (eller en bekræftet kopi af denne) eller kørselsbladet medføres i køretøjet og forevises på forlangende for enhver bemyndiget kontrollør.
 Ved befordring for egen regning skal attesten (eller en bekræftet kopi af denne) medføres i køretøjet og forevises på forlangende for enhver bemyndiget kontrollør.
 2. Transportvirksomheder, der udfører international personbefordring med bus, skal tillade kontrol med henblik på at sikre, at driften udføres forskriftsmæssigt, særlig med hensyn til køre- og hviletider.
 Artikel 12
 Gensidig assistance og sanktioner
 1. De kontraherende parters kompetente myndigheder yder hinanden gensidig assistance med henblik på at sikre anvendelsen af og kontrollen med bestemmelserne i dette bilag. De udveksler oplysninger via de nationale kontaktpunkter, der er oprettet i henhold til artikel 18 i forordning (EF) nr. 1071/2009 (4).
 2. De kompetente myndigheder hos den kontraherende part, hvor transportvirksomheden har hjemsted, inddrager EF-tilladelsen for EU-transportvirksomheder eller den tilsvarende schweiziske tilladelse for schweiziske transportvirksomheder, hvis indehaveren:
 a)
 ikke længere opfylder betingelserne i aftalens artikel 17, stk. 1, eller
 b)
 har givet urigtige oplysninger i forbindelse med udstedelsen af EF-tilladelsen for EU-transportvirksomheder eller den tilsvarende schweiziske tilladelse for schweiziske transportvirksomheder.
 3. Den tilladelsesudstedende myndighed inddrager tilladelsen, hvis indehaveren ikke længere opfylder de betingelser, der har været bestemmende for udstedelsen af tilladelsen i medfør af denne aftale, og navnlig hvis de kompetente myndigheder hos den kontraherende part, hvor transportvirksomheden har hjemsted, fremsætter anmodning herom. Den tilladelsesudstedende myndighed underretter omgående de kompetente myndigheder hos den anden kontraherende part herom.
 4. Ved en alvorlig overtrædelse af bestemmelserne om personbefordring og trafiksikkerhed, navnlig for så vidt angår køretøjsstandarder og førernes køre- og hviletid samt udførelse uden tilladelse af parallel eller midlertidig kørsel, jf. artikel 1, nr. 2.1, kan de kompetente myndigheder hos den kontraherende part, hvor den transportvirksomhed, der har begået overtrædelsen, har hjemsted, bl.a. tage skridt til inddragelse af EF-tilladelsen for EU-transportvirksomheder eller den tilsvarende schweiziske tilladelse for schweiziske transportvirksomheder eller midlertidig og/eller delvis inddragelse af


text:
de bekræftede kopier af EF-tilladelsen for EU-transportvirksomheder eller den tilsvarende schweiziske tilladelse for schweiziske transportvirksomheder.
 Hvilke sanktioner der anvendes, afhænger af, hvor grov en overtrædelse indehaveren af en EF-tilladelse for EU-transportvirksomheder eller en tilsvarende schweizisk tilladelse for schweiziske transportvirksomheder har begået, og af, hvor mange bekræftede kopier indehaveren har vedrørende international personbefordring.
 De kompetente myndigheder hos den kontraherende part, hvor transportvirksomheden har hjemsted, underretter hurtigst muligt og senest seks uger efter den endelige afgørelse i sagen de kompetente myndigheder hos den kontraherende part, hvor overtrædelserne er konstateret, om og hvilke af ovenfor nævnte sanktioner er blevet pålagt. Hvis der ikke er pålagt nogen sanktioner, begrundes dette af de kompetente myndigheder hos den kontraherende part, hvor transportvirksomheden har hjemsted.
 5. Hvis de kompetente myndigheder hos en kontraherende part har kendskab til, at en ikkehjemmehørende transportvirksomhed har begået en alvorlig overtrædelse af dette bilag eller af lovgivningen om vejtransport, sender den kontraherende part, hvor overtrædelsen er konstateret, hurtigst muligt og senest seks uger efter deres endelige afgørelse følgende oplysninger til de kompetente myndigheder hos den kontraherende part, hvor transportvirksomheden har hjemsted:
 a)
 en beskrivelse af overtrædelsen samt dato og klokkeslæt for overtrædelsen
 b)
 hvilken kategori overtrædelsen tilhører samt overtrædelsens art og grovhed og
 c)
 de pålagte sanktioner og de gennemførte sanktioner.
 De kompetente myndigheder hos den kontraherende værtspart kan anmode om, at de kompetente myndigheder hos den kontraherende part, hvor transportvirksomheden har hjemsted, pålægger administrative sanktioner i henhold til stk. 4.
 6. De kontraherende parter sikrer, at transportvirksomhederne har adgang til at indbringe alle administrative sanktioner, der pålægges dem i henhold til denne artikel, til prøvelse for en højere instans.
 Artikel 13
 Opførelse i nationale elektroniske registre
 De kontraherende parter sørger for, at alvorlige overtrædelser af lovgivningen om vejtransport, der er begået af transportvirksomheder med hjemsted på deres område, og som har ført til pålæggelse af sanktioner af de kompetente myndigheder i en EU-medlemsstat eller Schweiz, registreres sammen med en eventuel midlertidig eller varig tilbagekaldelse af fællesskabstilladelsen for EU-transportvirksomheder eller den tilsvarende schweiziske tilladelse for schweiziske transportvirksomheder eller den bekræftede kopi af fællesskabstilladelsen eller den tilsvarende schweiziske tilladelse i det nationale elektroniske register over transportvirksomheder. Oplysninger i registeret om en midlertidig eller varig tilbagekaldelse af en fællesskabstilladelse for EU-transportvirksomheder eller en tilsvarende schweizisk tilladelse for schweiziske transportvirksomheder skal opbevares i databasen i mindst to år at regne fra tidspunktet for udløbet af tilbagekaldelsesperioden for så vidt angår midlertidig tilbagekaldelse og fra tilbagekaldelsesdatoen for så vidt angår varig tilbagekaldelse.«
 (1) Kommissionens forordning (EU) nr. 361/2014 af 9. april 2014 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 1073/2009 hvad angår transportdokumenter vedrørende international personbefordring med bus og om ophævelse af Kommissionens forordning (EF) nr. 2121/98 (EUT L 107 af 10.4.2014, s. 39).
 (2) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/2009 af 21. oktober 2009 om fælles regler for adgang til det internationale marked for buskørsel og om ændring af forordning (EF) nr. 561/2006 (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 88).
 (3) RS/SR/745.11.
 (4) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1071/2009 af 21. oktober 2009 om


text:
 Avis juridique important
 |
 21992A0408(05)
 Protokol om finansielt og fagligt samarbejde mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Den Libanesiske Republik
 EF-Tidende nr. L 094 af 08/04/1992 s. 0038 - 0044
 PROTOKOL om finansielt og fagligt samarbejde mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Den Libanesiske Republik RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER paa den ene side, og PRAESIDENTEN FOR DEN LIBANESISKE REPUBLIK paa den anden side,SOM PAA NY BEKRAEFTER deres vilje til inden for rammerne af Faellesskabets nye Middelhavspolitik at ivaerksaette et samarbejde, der vil bidrage til Libanons oekonomiske og sociale udvikling og fremme en styrkelse af forbindelserne mellem Faellesskabet og Libanon, og SOM OENSKER i dette oejemed at viderefoere det finansielle og faglige samarbejde, der er omhandlet i samarbejdsaftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Den Libanesiske Republik,HAR VEDTAGET at indgaa denne protokol og har med henblik herpaa som befuldmaegtigede udpeget:RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER:P.C. NIEMAN Overordentlig og befuldmaegtiget ambassadoer Fast repraesentant for Nederlandene Formand for De Faste Repraesentanters Komité Juan PRAT Generaldirektoer med ansvar for Nord/Syd-Forbindelserne i Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber PRAESIDENTEN FOR DEN LIBANESISKE REPUBLIK:Dr. Saïd AL-ASSAAD Overordentlig og befuldmaegtiget ambassadoer SOM, efter at have udvekslet deres fuldmagter og fundet dem i god og behoerig form,ER BLEVET ENIGE OM FOELGENDE BESTEMMELSER:Artikel 1 Inden for rammerne af det finansielle og faglige samarbejde, der er fastsat i samarbejdsaftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Den Libanesiske Republik, deltager Faellesskabet paa de i denne protokol fastsatte betingelser i finansieringen af aktioner, der skal bidrage til Libanons oekonomiske og sociale udvikling.Artikel 2 1. Til det i artikel 1 naevnte formaal og for den periode, der udloeber den 31. oktober 1996, kan et samlet beloeb paa 69 mio. ECU stilles til raadighed, heraf indtil:a) 45 mio. ECU i form af laan fra Den Europaeiske Investeringsbank, i det foelgende benaevnt »Banken«, der ydes af dens egne midler b) 22 mio. ECU fra Faellesskabets budgetmidler i form af gavebistand c) 2 mio. ECU fra Faellesskabets budgetmidler i form af bidrag til dannelsen af risikovillig kapital.2. Den i stk. 1, litra c), omhandlede risikovillige kapital skal bidrage til virkeliggoerelsen af de maal og til finansieringen af de samarbejdsaktioner, der er fastlagt i artikel 3, saerlig dem, der er omhandlet i stk. 2, andet led.Saadan kapital skal i foerste raekke benyttes til at stille egenkapital eller dermed ligestillet kapital til raadighed for libanesiske virksomheder, private saavel som offentlige eller med offentlig deltagelse, specielt saadanne, til hvilke der er knyttet fysiske eller juridiske personer, der er hjemmehoerende i en af Faellesskabets medlemsstater. Den risikovillige kapital kan paa samme betingelser anvendes til finansiering af naermere bestemte undersoegelser med henblik paa saadanne virksomheders forberedelse og udarbejdelse af projekter samt til bistand til disse virksomheder i deres indkoeringsperiode.Den risikovillige kapital stilles til raadighed og forvaltes af Banken og kan tage form af:a) lavere prioriterede laan, der foerst skal tilbagebetales, og for hvilke eventuel rentebetaling foerst finder sted, efter at de oevrige bankfordringer er blevet opfyldt b) betingede laan, hvis tilbagebetaling eller loebetid afhaenger af opfyldelsen af betingelser, som fastsaettes, naar


text: laanet ydes c) erhvervelse i Faellesskabets navn af midlertidige minoritetsandele i kapitalen i virksomheder, der er etableret i Libanon;d) finansiering af kapitalandele i form af betingede laan, der ydes til Libanon eller, med den libanesiske regerings samtykke, til libanesiske virksomheder, enten direkte eller ved libanesiske finansieringsinstitutters mellemkomst.Artikel 3 1. Det i artikel 2 fastsatte samlede beloeb anvendes fortrinsvis til finansiering af eller deltagelse i finansieringen af samarbejdsprojekter eller -aktioner, der har til formaal:- at udvikle og diversificere landbrugsproduktionen med henblik paa en formindskelse af Libanons foedevareafhaengighed samt at udfolde bestraebelser med sigte paa en diversificering af landbrugsproduktionen og -eksporten med henblik paa en stoerre indbyrdes tilpasning mellem de forskellige regioner i Middelhavsomraadet- i gensidig interesse at styrke de oekonomiske forbindelser mellem Faellesskabet og Libanon gennem udvikling af samarbejdet inden for industri, uddannelse og forskning, teknologi, handel og andre tjenesteydelser- at beskytte miljoeet.Finansieringen kan ligeledes omfatte oekonomiske infrastrukturer og industriinvesteringer, der kompletterer ovennaevnte samarbejdsprojekter eller -aktioner.2. Blandt de projekter og aktioner, der kan finansieres, gives der en fortrinsstilling til dem, der tager sigte paa:- inden for landbruget af udvikle produktionen af landbrugsprodukter, som der er mangel paa, saerlig levnedsmidler, bl.a. inden for rammerne af fleraarige programmer og som led i aktioner, der hoerer ind under den nationale foedevarestrategi. For at opnaa stoerst mulig effektivitet skal indsatsen soeges koncentreret paa specifikke sektorer- inden for industri og tjenesteydelser at tilskynde til faellesaktioner med deltagelse af virksomheder i Faellesskabets medlemsstater og libanesiske virksomheder, at etablere direkte kontakter, at udveksle informationer, at fremme investeringer og tilfoere privat kapital samt stoette smaa og mellemstore virksomheder, herunder haandvaerksvirksomheder, med henblik paa at fremme beskaeftigelsen- inden for videnskab og teknologi at udbygge Libanons uddannelses- og forskningskapacitet samt etablere eller udbygge forbindelser mellem offentlige og private libanesiske og europaeiske uddannelses- og forskningsinstitutioner- inden for handelen at diversificere og fremme eksporten samt etablere kontakt mellem virksomheder i Libanon og i Faellesskabets medlemsstater- inden for miljoe at yde stoette til fastlaeggelsen og gennemfoerelsen af den politik, som Libanon skal foelge, isaer i form af ekspertuddannelse, faglig bistand og investeringsstoette; under hensyn til betydningen af befolkningstilvaeksten kan der efter anmodning fra Libanon ydes stoette til befolkningspolitikken og familieplanlaegningsprogrammerne- inden for de naevnte prioriterede omraader at give praktisk uddannelse i tilknytning til projekter eller aktioner, i virksomheder og i forskningsinstitutioner.3. De finansielle bidrag fra Faellesskabet er bestemt til daekning af saadanne udgifter i ind- og udlandet, der er noedvendige for gennemfoerelsen af godkendte projekter (herunder udgifter til undersoegelser, ingenioerraadgivning og faglig bistand) og aktioner. De kan i saerlige, behoerigt begrundede tilfaelde anvendes til gradvis aftagende daekning af loebende administrations-, vedligeholdelses- og driftsudgifter i projekternes indkoeringsfase.Artikel 4 1. Der afsaettes et faellesskabsbidrag paa 300 mio. ECU i form af gavebistand til Middelhavslandene for en periode, der udloeber den 31. oktober 1996, med henblik paa at finansiere aktioner, der har til formaal at understoette oekonomiske reformer, der ivaerksaettes som led i et strukturtilpasningsprogram.Fastlaeggelsen af, hvilke af de paagaeldende Middelhavslande der kan komme i betragtning ved ydelsen af denne bistand, sker efter foelgende kriterier: - landene


text: skal enten ivaerksaette reformprogrammer, der er godkent af Bretton Woods-organisationerne, eller programmer, der i samraad med disse organisationer betragtes som tilsvarende under hensyn til reformernes omfang og effektivitet i makrooekonomisk henseende, men uden at disse organisationer noedvendigvis yder finansiel stoette hertil- foelgende faktorer tages i betragtning: landets oekonomiske situation og isaer gaeldsbyrdens stoerrelse samt ydelsernes omfang, betalingsbalancesituationen og valutareserverne, budgetsituationen, den monetaere situation, BNP pr. indbygger, situationen paa det sociale omraade og navnlig arbejdsloeshedsniveauet.2. De aktioner, der vil kunne finansieres efter stk. 1, falder i to kategorier:- strukturtilpasningsstoette i form af sektoropdelte eller generelle importprogrammer, der har til formaal at bidrage til udnyttelse og forbedring af produktionssystemet.De counterpart-midler, som importprogrammerne indbringer, vil blive anvendt til finansieringen af foranstaltninger, der er fastsat som led i statens prioriterede program for afholdelse af offentlige udgifter, og som har til formaal, isaer gennem oprettelse af nye arbejdspladser, at mindske de negative sociale foelger af strukturtilpasningen, isaer for de daarligst stillede befolkningsgrupper- faglig bistand i tilknytning til strukturtilpasningsstoetteprogrammerne paa det makrooekonomiske omraade samt inden for de sektorer, der er omfattet af strukturtilpasningen.3. En begraenset del af den gavebistand, der er fastsat i denne protokol, vil kunne anvendes til strukturtilpasningsstoette paa samme betingelser som de i stk. 1 fastsatte.4. I tilfaelde af anvendelse af de relevante bestemmelser i denne artikel fastlaegges de for deres ivaerksaettelse noedvendige procedurer ved en brevveksling mellem de to parter.Artikel 5 1. Investeringsprojekterne kan finansieres enten via laan fra Banken, ved risikovillig kapital, ved gavebistand eller ved en kombination af disse muligheder.2. Aktionerne vedroerende faglig og oekonomisk samarbejde finansieres almindeligvis ved gavebistand.Artikel 6 1. De beloeb, der hvert aar stilles til raadighed, skal fordeles saa ligeligt som muligt over hele denne protokols gyldighedsperiode.2. Et eventuelt restbeloeb af midler, der ikke er disponeret over ved udgangen af den i artikel 2, stk. 1, omhandlede periode, anvendes, indtil det er opbrugt. Anvendelsen af et restbeloeb sker paa samme betingelser som de i denne protokol fastsatte.Artikel 7 1. Laan, som Banken yder af egne midler, ydes i henhold til de bestemmelser, betingelser og procedurer, der er fastsat i dens vedtaegter. Til laanene knyttes betingelser vedroerende loebetiden, som opstilles paa grundlag af de saerlige oekonomiske og finansielle forhold, der goer sig gaeldende for de projekter, hvortil laanene er bestemt, og ligeledes under hensyn til de vilkaar, der gaelder paa de kapitalmarkeder, hvor Banken skaffer sig sine midler. Rentesatsen fastsaettes efter Bankens praksis i saa henseende paa tidspunktet for underskrivelsen af hver enkelt laanekontrakt.2. Betingelserne og de naermere bestemmelser for bidrag til dannelse af risikovillig kapital fastsaettes fra sag til sag.3. Bistand, der ydes af Faellesskabets budgetmidler ud over dem, der er bestemt til transaktioner med risikovillig kapital, bevilges og forvaltes af Kommissionen.4. De i artikel 2 omhandlede midler kan bevilges gennem den libanesiske stat eller egnede libanesiske organer, som det derefter paahviler at videreformidle midlerne til de paagaeldende paa betingelser, der i forstaaelse med Faellesskabet fastsaettes paa grundlag af de saerlige oekonomiske og finansielle forhold, der goer sig gaeldende for de projekter og aktioner, hvortil de