text:
blev bestemt. Hvis der kasseres PM-prøvemedier i henhold til litra i) i dette punkt, skal mindst én referencemassedifferens, som opfylder kriterierne i dette punkt 8.1.12.1.4 i dette bilag, være til rådighed. Ellers ugyldiggøres alle PM-resultater, som blev bestemt mellem de to tidspunkter, inden for hvilke referencemediernes (f.eks. filtrenes) masse blev bestemt.
 8.1.12.2. Korrektion for opdrift af PM-prøvetagningsfilter
 8.1.12.2.1. Generelt
 PM-prøvetagningsfilteret skal korrigeres for dets opdrift i luft. Opdriftskorrektionen afhænger af prøvemediets og luftens massefylde og af massefylden af den kalibreringsvægt, der anvendes til at kalibrere vægten. Opdriftskorrektionen tager ikke hensyn til selve PM-opdriften, fordi PM typisk kun tegner sig for 0,01 til 0,10 procent af den samlede vægt. Korrektionen af denne lille brøkdel af massen ville højst udgøre 0,010 procent. De opdriftskorrigerede værdier svarer til tarakorrektionen for PM-prøverne. Disse opdriftskorrigerede værdier for vejning af filteret før prøvning trækkes efterfølgende fra de opdriftskorrigerede værdier for vejning af det samme filter efter prøvning for at bestemme den PM, der blev udledt under prøvningen.
 8.1.12.2.2. PM-prøvetagningsfilterets massefylde
 Forskellige PM-prøvefiltre har forskellig massefylde. Den kendte massefylde for prøvemedierne eller en af massefylderne for flere almindelige prøvetagningsmedier anvendes som følger:
 a)
 For PTFE-coatet borsilicatglas anvendes en massefylde for prøvemedierne på 2 300 kg/m3.
 b)
 For PTFE-membranmedier (filmmedier) med en integreret støttering af polymethylpenten, der tegner sig for 95 procent af mediernes masse, anvendes en massefylde for prøvemedierne på 920 kg/m3.
 c)
 For PTFE-membranmedier (filmmedier) med en integreret støttering af polymethylpenten anvendes en massefylde for prøvemedierne på 2 144 kg/m3.
 8.1.12.2.3. Luftens massefylde
 Da PM-vejningsmiljøet skal styres til en præcis omgivende temperatur på 295 ± 1 K (22 °C ± 1) og et dugpunkt på 282,5 ± 1 K (9,5 ± 1 °C) er luftens massefylde primært en funktion af det atmosfæriske tryk. Derfor er der angivet en opdriftskorrektion, som udelukkende er en funktion af det atmosfæriske tryk.
 8.1.12.2.4. Kalibreringsvægtens massefylde
 Der anvendes den oplyste massefylde for metalkalibreringsvægtens materiale.
 8.1.12.2.5. Korrektionsberegning
 PM-prøvetagningsfilteret korrigeres for opdrift ved anvendelse af følgende ligning (A.4-27):
 (A.4-27)
 hvor:
 mcor
 =
 = masse af PM-prøvetagningsfilter, korrigeret for opdrift
 muncor
 =
 = masse af PM-prøvetagningsfilter, ukorrigeret for opdrift
 ρair
 =
 = luftens massefylde i vejningsmiljøet
 ρweight
 =
 = massefylde af kalibreringsvægt, anvendt til justering af vægten
 ρmedia
 =
 = massefylde af PM-prøvetagningsfilter
 med
 (A.4-28)
 hvor:
 pabs
 =
 = absolut tryk i vejningsmiljøet
 Mmix
 =
 = molmasse for luften i vejningsmiljøet
 R
 =
 = molgassens konstant
 Tamb
 =
 = absolut omgivende temperatur i vejningsmiljøet.
 8.2. Instrumentvalidering i forbindelse med prøvning
 8.2.1. Validering af proportional strømningsregulering for batch-prøvetagning og minimumsfortyndingsforhold for PM-batch-prøvetagning.
 8.2.1.1. Proportionalitetskriterier for CVS
 8.2.1.1.1. Proportionelle strømninger
 For ethvert flowmeterpar anvendes den registrerede prøvestrømshastighed og den samlede strømningshastighed eller deres 1 Hz-gennemsnit i de statistiske beregninger i tillæg A.3 til bilag 5. Middelfejlen på estimatet (SEE) for prøvestrømshastigheden i forhold til den samlede strømningshastighed bestemmes. For hvert prøvningsinterval skal det påvises, at SEE var mindre end eller lig med 3,5 procent af den gennemsnitlige prøvestrømshastighed.
 8.2.1.1.2. Konstante strømme
 For ethvert flowmeterpar anvendes den registrerede prøvestrømshastighed og den samlede strømningshastighed eller deres 1 Hz-gennemsnit


text:
til at påvise, at hver strømningshastighed var konstant inden for ± 2,5 procent af den respektive gennemsnits- eller målhastighed. Følgende muligheder kan anvendes i stedet for at registrere de respektive strømningshastigheder for hver målertype:
 a)
 Venturi med kritisk strømning. For venturier med kritisk strømning anvendes de registrerede venturi-indgangsforhold eller deres 1 Hz-gennemsnit. Det skal påvises, at strømningsdmassefylden ved venturiens indgang var konstant inden for ± 2,5 procent af den gennemsnitlige massefylde eller den tilstræbte massefylde gennem hvert prøvningsinterval. For en CVS-venturi med kritisk strømning kan dette påvises ved at demonstrere, at den absolutte temperatur ved venturiens indgang var konstant inden for ± 4 procent af den gennemsnitlige massefylde eller af den tilstræbte absolutte temperatur gennem hvert prøvningsinterval.
 b)
 Fortrængningspumpe. Der anvendes de registrerede forhold ved pumpens indgang eller deres 1 Hz-gennemsnit. Det skal påvises, at strømningsmassefylden ved pumpens indgang var konstant inden for ± 2,5 procent af den gennemsnitlige massefylde eller den tilstræbte massefylde gennem hvert prøvningsinterval. For en CVS-pumpe kan dette påvises ved at demonstrere, at den absolutte temperatur ved pumpens indgang var konstant inden for ± 2 procent af den gennemsnitlige massefylde eller af den tilstræbte absolutte temperatur gennem hvert prøvningsinterval.
 8.2.1.1.3. Påvisning af proportional prøvetagning
 For enhver proportional batch-prøve, såsom en sæk eller et PM-filter, skal det påvises, at den proportionale prøvetagning blev fastholdt ved hjælp af et af følgende, idet dog op til 5 procent af det samlede antal datapunkter kan udelades som afvigende.
 Ved anvendelse af et velbegrundet teknisk skøn foretages en teknisk analyse af, at systemet til styring af den proportionale strømning sikrer proportional prøvetagning under alle de omstændigheder, der kan forventes under prøvningen. F.eks. kan CFV-systemer anvendes til både prøvestrøm og den samlede strømning, hvis det godtgøres, at de altid har samme indgangstryk og -temperatur, og at de altid opererer under kritiske strømningsbetingelser.
 De målte eller beregnede strømninger og/eller sporgaskoncentrationer (f.eks. CO2) anvendes til at bestemme det mindste fortyndingsforhold for PM-batch-prøvetagningen gennem prøvningsintervallet.
 8.2.1.2. Validering af delstrømsfortyndingssystemet
 I forbindelse med kontrol af et delstrømsfortyndingssystems evne til at udtage en proportional prøve af ufortyndet udstødning er det nødvendigt, at systemet har en kort responstid. Det er delstrømsfortyndingssystemets hurtighed, der er definerende herfor. Systemets transformationstid bestemmes efter fremgangsmåden i punkt 8.1.8.6.3.2. Den egentlige kontrol af delstrømsfortyndingssystemet baseres på de aktuelt målte betingelser. Hvis den kombinerede transformationstid for målingen af udstødningsstrømmen og delstrømssystemet er ≤ 0,3 s, anvendes onlinekontrol. Hvis transformationstiden er over 0,3 s, skal der anvendes look ahead-kontrol på grundlag af et allerede registret prøvningsforløb. I dette tilfælde skal den kombinerede stigningstid være ≤ 1 s, og den kombinerede forsinkelse ≤ 10 s. Den samlede systemrespons skal være konstrueret, således at den sikrer en repræsentativ partikelprøve, q
 mp,i
 (prøvestrøm af udstødningsgas ind i delstrømsfortyndingssystem), som er proportional med udstødningsmassestrømmen. For at bestemme proportionaliteten gennemføres en regressionsanalyse af q
 mp,i
 i forhold til q
 mew,i
 (udstødningsgassens massestrømningshastighed på våd basis) med en datafangsthastighed på mindst 5 Hz, og følgende kriterier skal være opfyldt:
 a)
 Korrelationskoefficienten r
 2 for den lineære regression mellem q
 mp,i og

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
q
 mew,i
 må ikke være mindre end 0,95.
 b)
 Middelfejl på estimatet for q
 mp,i på q
 mew,i
 må ikke være større end 5 procent af q
 mp maksimum.
 c)
 Regressionslinjens q
 mp-skæring må ikke være mere end ±2 procent af q
 mp maksimum.
 Look ahead-styring er påkrævet, hvis de kombinerede transformationstider for partikelsystemet, t
 50,, og udstødningens massestrømningsignal, t
 50,F, er > 0,3 s. I et sådant tilfælde skal der foretages en forprøvning, og forprøvningens massestrømningssignal kan anvendes til at styre prøvestrømmen ind i partikelsystemet. Der opnås en korrekt styring af delstrømsfortyndingssystemet, hvis tidssporet af forprøvningen q
 mew,pre, som styrer q
 mp, forskydes med en look ahead-tid på t
 50,P + t
 50,F.
 Til bestemmelse af korrelationen mellem q
 mp,i
 og qmew,i
 anvendes data fra selve prøvningen, med q
 mew,i-tiden justeret med t
 50,F i forhold til q
 mp,i
 (intet bidrag fra t
 50,P til tidsjusteringen). Tidsforskydningen mellem q
 mew og q
 mp er forskellen i deres transformationstider, som bestemt i overensstemmelse med punkt 8.1.8.6.3.2 i dette bilag.
 8.2.2. Validering af gasanalysatorens område, forskydningsvalidering og forskydningskorrektion.
 8.2.2.1. Validering af område
 Hvis der er tale om en analysator, som betjenes over 100 procent af dens område på noget tidspunkt under prøvningen, skal følgende trin foretages:
 8.2.2.1.1. Batch-prøvetagning
 I forbindelse med batch-prøvetagning skal prøven analyseres igen, idet der anvendes det laveste analysatorområde, som resulterer i en maksimal instrumentrespons på under 100 procent. Resultatet opgives fra det laveste område for hvilket analysatoren fungerer under 100 procent af dens område for hele prøvningen.
 8.2.2.1.2. Kontinuerlig prøvetagning
 Ved kontinuerlig prøvetagning gentages hele prøvningen ved hjælp af det næste højere analyseområde. Hvis analysatoren igen fungerer over 100 procent af dens område, gentages prøvningen med anvendelse af det næste højere område. Prøvningen gentages kontinuerligt, indtil analysatoren altid fungerer ved mindre end 100 % af dens område for hele prøvningen.
 8.2.2.2. Forskydningsvalidering og -korrektion
 Hvis forskydningen er inden for ±1 procent, kan dataene enten godkendes uden nogen korrektion eller godkendes efter korrektion. Hvis forskydningen er over ±1 procent, beregnes to sæt specifikke emissionsresultater for hvert forurenende stof, eller prøvningen erklæres ugyldig. Et sæt beregnes ved hjælp af data fra før forskydningskorrektion, og et andet sæt data beregnes efter korrektion af alle data for forskydning, jf. punkt A.1.6 i tillæg A.1 og punkt A.2.10 i tillæg A.2 til bilag 5. Sammenligningen skal udføres som procentdel af de ukorrigerede resultater. Differencen mellem de ukorrigerede og de korrigerede specifikke emissionsværdier skal ligge inden for ±4 procent af de ukorrigerede specifikke emissionsværdier. I modsat fald erklæres hele prøvningen ugyldig.
 8.2.3. Prækonditionering og tarakorrektion af PM-prøvetagningsmedier (f.eks. filtre)
 Før emissionsprøvning træffes der følgende foranstaltninger for at forberede et PM-prøvetagningsfiltermedium og udstyr til PM-måling.
 8.2.3.1. Regelmæssig verifikation
 Det skal sikres, at vægten og det PM-stabiliserende miljø opfylder den periodiske verifikation i punkt 8.1.12 i dette bilag. Referencefilteret vejes lige inden vejningen af prøvefiltrene for at fastsætte et passende referencepunkt (jf. nærmere herom i den i punkt 8.1.12.1 i dette bilag beskrevne procedure). Verifikationen af referencefiltrenes stabilitet skal foretages efter den stabiliseringsperiode, der efterfølger


text:
prøvningen, umiddelbart før vejningen efter prøvningen.
 8.2.3.2. Visuel inspektion
 De ubenyttede prøvetagningsfiltermedier undersøges visuelt for defekter, og defekte filtre kasseres.
 8.2.3.3. Jordforbindelse
 Der anvendes jordede pincetter eller en jordforbindelsesstrop ved håndtering af PM-filtre som beskrevet i punkt 9.3.4 i dette bilag.
 8.2.3.4. Ubenyttede prøvemedier
 Ubenyttede prøvemedier anbringes i en eller flere beholdere, der er åbne mod det PM-stabiliserende miljø. Hvis filtrene er brugte, kan de anbringes i nederste halvdel af en filterkassette.
 8.2.3.5. Stabilisering
 Prøvemedierne skal stabiliseres i det PM-stabiliserende miljø. Et ubenyttet prøvemedium kan anses for at være stabiliseret, hvis det har været i det PM-stabiliserende miljø i en periode på mindst 30 min., hvor det PM-stabiliserende miljø har overholdt specifikationerne i punkt 9.3.4. Hvis en PM på 400 μg eller mere forventes, stabiliseres prøvemedierne i mindst 60 min.
 8.2.3.6. Vejning
 Prøvemedierne vejes automatisk eller manuelt på følgende måde:
 a)
 I tilfælde af automatisk vejning forberedes prøverne til vejning som angivet af systemfabrikanten.
 b)
 I tilfælde af manuel vejning anvendes god teknisk praksis.
 c)
 Der kan vælges vejning efter substitutionsmetoden (jf. punkt 8.2.3.10 i dette bilag).
 d)
 Når et filter er vejet, lægges det tilbage i petriskålen og overdækkes.
 8.2.3.7. Opdriftskorrektion
 Den målte vægt skal korrigeres for opdrift som beskrevet i punkt 8.1.12.2 i dette bilag.
 8.2.3.8. Gentagelse
 Målingerne af filterets masse kan gentages for at bestemme filterets gennemsnitsmasse under anvendelse af god teknisk praksis og for at udelukke afvigende resultater fra beregningen af gennemsnittet.
 8.2.3.9. Tarakorrektion
 Ubenyttede tarakorrigerede filtre lægges i de rene filterkassetter, og disse placeres i en lukket og forseglet beholder, før de bringes til prøvekammeret med henblik på prøvetagning.
 8.2.3.10. Vejning efter substitutionsmetoden
 Vejning efter substitutionsmetoden er en mulighed, som, hvis den anvendes, indebærer vejning af en referencevægt før og efter hver vejning af et PM-prøvetagningsmedium (f.eks. et filter). Mens vejning efter substitutionsmetoden kræver flere målinger, korrigerer den for en vægts nulforskydning og er kun afhængig af vægtlinearitet i et mindre område. Dette er mest hensigtsmæssigt ved kvantificering af en samlet partikelmasse, der udgør mindre end 0,1 procent af prøvemediets masse. Denne metode er dog ikke altid hensigtsmæssig, hvis den samlede PM udgør mere end 1 procent af prøvemediets masse. Hvis der anvendes vejning efter substitutionsmetoden, skal denne metode også anvendes ved både vejning før og efter prøvning. Der anvendes samme substitutionsvægt til vejning før og efter prøvning. Substitutionsvægtens masse korrigeres for opdrift, hvis dens massefylde er mindre end 2,0 g/cm3. Følgende trin er et eksempel på vejning efter substitutionsmetoden:
 a)
 Der anvendes jordede pincetter eller en jordforbindelsesstrop som beskrevet i punkt 9.3.4.6 i dette bilag.
 b)
 Der anvendes en statisk neutralisator som beskrevet i punkt 9.3.4.6 i dette bilag for at minimere statisk elektricitet på alle genstande, før de placeres på vægtskålen.
 c)
 Der vælges en substitutionsvægt, som opfylder specifikationerne for kalibreringsvægte i punkt 9.5.2 i dette bilag. Substitutionsvægten skal også have samme massefylde som den vægt, der anvendes til at justere mikrovægten, og skal i masse svare til et ubenyttet prøvemedium (f.eks. et filter). Hvis der anvendes filtre, skal vægtens masse være på


text:
ca. 80 til 100 mg for typiske filtre med en diameter på 47 mm.
 d)
 Den stabile værdi aflæses og registreres, og kalibreringsvægten fjernes.
 e)
 Et uudnyttet prøvemedium (f.eks. et nyt filter) vejes, den stabile værdi aflæses og registreres, og vejningsmiljøets dugpunkt, den omgivende temperatur og det atmosfæriske tryk registreres.
 f)
 Kalibreringsvægten vejes igen, og den stabile værdi aflæses og registreres.
 g)
 Den aritmetiske middelværdi af de to kalibreringsvægtaflæsninger, som blev registreret umiddelbart før og efter vejning af den ubenyttede prøve, beregnes. Denne middelværdi fratrækkes aflæsningen af den ubenyttede prøve, og derefter tilføjes kalibreringsvægtens reelle masse som angivet på kalibreringsvægtens certifikat. Dette resultat registreres. Dette er den ubenyttede prøves taravægt uden korrektion for opdrift.
 h)
 Disse substitutionsvejningstrin gentages for de resterende ubenyttede prøvemedier.
 i)
 De anvisninger, der er beskrevet i punkt 8.2.3.7 til 8.2.3.9 i dette bilag, følges, så snart vejningen er afsluttet.
 8.2.4. PM-konditionering og vejning efter prøvning
 Brugte PM-prøvetagningsfiltre placeres i dækkede eller forseglede beholdere, eller filterholderne lukkes med henblik på at beskytte prøvetagningsfiltrene mod kontaminering fra omgivelserne. Således beskyttede bringes de fyldte filtre tilbage til konditioneringskammeret eller -rummet for PM-filtrene. PM-prøvetagningsfiltrene konditioneres og vejes i overensstemmelse hermed.
 8.2.4.1. Regelmæssig verifikation
 Det skal sikres, at vejningsmiljøet og det stabiliserende PM-miljø har opfyldt de periodiske verifikationer i punkt 8.1.12.1 i dette bilag. Når prøvningen er afsluttet, bringes filtrene tilbage til vejningsmiljøet og det PM-stabiliserende miljø. Vejningsmiljøet og det PM-stabiliserende miljø skal opfylde kravene til omgivende betingelser i punkt 9.3.4.4 i dette bilag. I modsat fald skal prøvetagningsfiltrene forblive tildækket, indtil de relevante betingelser er overholdt.
 8.2.4.2. Fjernelse fra forseglede beholdere
 I det PM-stabiliserende miljø fjernes PM-prøverne fra de forseglede beholdere. Filtrene kan fjernes fra deres kassetter før eller efter stabilisering. Når et filter fjernes fra en kassette, skal den øverste halvdel af kassetten adskilles fra den nederste halvdel ved hjælp af en kassetteadskiller, der er fremstillet til formålet.
 8.2.4.3. Elektrisk jordforbindelse
 Til håndtering af PM-prøver anvendes jordede pincetter eller en jordforbindelsesstrop som beskrevet i punkt 9.3.4.5 nedenfor.
 8.2.4.4. Visuel inspektion
 De indsamlede PM-prøver og de filtermedier, som de stammer fra, inspiceres visuelt. Såfremt betingelserne for enten filteret eller den indsamlede PM-prøve forekommer at være misligholdt, eller hvis partiklerne har kontakt med andet end filterets overflade, må prøven ikke anvendes til bestemmelse af partikelemissioner. Hvis der har været kontakt med en anden overflade, skal den pågældende overflade renses, før proceduren fortsættes.
 8.2.4.5. Stabilisering af PM-prøver
 For at stabilisere PM-prøverne, skal de placeres i en eller flere beholdere, der er åbne mod det PM-stabiliserende miljø, der er beskrevet i punkt 9.3.4.3 i dette bilag. En PM-prøve stabiliseres i lige så lang tid, som den har været i det PM-stabiliserende miljø, i en periode af en af følgende varigheder, hvorunder det stabiliserende miljø har overholdt specifikationerne i punkt 9.3.4.3 nedenfor:
 a)
 Hvis det forventes, at et filters samlede PM-overfladekoncentration vil være større end 0,353 μg/mm2 ved at påføre pletarealet på et 38 mm-filter en belastning på 400 μg PM, eksponeres filteret for det stabiliserende miljø i mindst 60 minutter før vejningen.
 b)


text:
Hvis det forventes, at et filters samlede PM-overfladekoncentration vil være mindre end 0,353 μg/mm2, eksponeres filteret for det stabiliserende miljø i mindst 30 minutter før vejningen.
 c)
 Hvis den forventede samlede PM-overfladekoncentration for et filter er ukendt, eksponeres filteret for det stabiliserende miljø i mindst 60 minutter før vejningen.
 8.2.4.6. Bestemmelse af filtermasse efter prøvning
 Procedurerne i punkt 8.2.3 gentages (punkt 8.2.3.6 til 8.2.3.9 i dette bilag) for at bestemme filtermassen efter prøvning.
 8.2.4.7. Samlet masse
 Det enkelte filter, korrigeret for opdrift, fratrækkes dets respektive opdriftskorrigerede filtermasse efter prøvning. Resultatet er den samlede masse, m
 tota, der skal anvendes i emissionsberegningerne i bilag 5.
 9. MÅLEUDSTYR
 9.1. Specifikationer for motordynamometer
 9.1.1. Aksler
 Der anvendes et motordynamometer, som er velegnet til udførelse af den relevante arbejdscyklus, herunder opfyldelse af de relevante kriterier for validering af cyklussen. Der kan anvendes følgende dynamometre:
 a)
 hvirvelstrøms- eller vandbremsedynamometre
 b)
 vekselstrøms- eller jævnstrømsmotordynamometre
 c)
 et eller flere dynamometre.
 9.1.2. Transiente cyklusser (NRTC og LSI-NRTC)
 Der kan anvendes momentmåler af belastningscelle- eller in line-typen til måling af moment.
 Når der anvendes en belastningscelle, skal momentsignalet overføres til motorens akse, og dynamometerets inertimoment medregnes. Det faktiske motordrejningsmoment er det på belastningscellen aflæste drejningsmoment, plus bremsens inertimoment ganget med vinkelaccelerationen. Styresystemet skal udføre denne beregning i realtid.
 9.1.3. Motortilbehør
 Der redegøres for funktioner udført af motortilbehør, som er nødvendigt for brændstoflevering, smøring, eller opvarmning af motoren, for cirkulation af flydende kølervæske til motoren eller for drift af efterbehandlingssystemer, og disse skal være monteret i overensstemmelse med punkt 6.3.
 9.1.4. Motorfastgørelse og drivakselsystem (kategori NRSh)
 Hvis det er nødvendigt for korrekt prøvning af en motor i kategori NRSh, anvendes den motorfastgørelse til prøvebænken og den overføring af drivakslens kraft til dynamometerets roterende system, som er angivet af fabrikanten.
 9.2. Fortyndingsprocedure (hvis relevant)
 9.2.1. Fortynderforhold og baggrundskoncentrationer
 Gasformige bestanddele kan måles ufortyndede eller fortyndet, mens PM-måling generelt kræver fortynding. Fortynding kan ske ved et fuld- eller delstrømsfortyndingssystem. Hvis der anvendes fortynding, kan udstødningen fortyndes med den omgivende luft, syntetisk luft eller nitrogen. Ved måling af forurenende luftarter skal fortyndingsmidlet være mindst 288 K (15 °C). For partikelprøvetagning er fortyndingsmidlets temperatur specificeret i punkt 9.2.2 i dette bilag for CVS-systemet og 9.2.3 for PFD med varierende fortyndingsforhold. Fortyndingssystemet skal have tilstrækkelig strømningskapacitet til helt at udelukke dannelse af kondensvand i fortyndings- og prøvetagningssystemerne. Er luftfugtigheden høj, kan det tillades, at fortyndingsluften tørres, inden den tilføres fortyndingssystemet. Fortyndingstunnelens vægge kan opvarmes eller isoleres i lighed med rørene for den samlede strøm nedstrøms for tunnelen for at forhindre udfældning af vandholdige bestanddele fra gasfase til flydende fase (»vandkondensering«).
 Før et fortyndingsmiddel blandes med udstødningsgas, kan det forbehandles ved at øge eller reducere dets temperatur eller luftfugtighed. Der kan fjernes bestanddele fra fortyndingsmidlet for at reducere baggrundskoncentrationerne. Følgende bestemmelser gælder for fjernelse af bestanddele eller kortlægning af baggrundskoncentrationer:
 a)
 Koncentrationerne i fortyndingsmidlets bestanddele kan måles, og der kan kompenseres for baggrundsvirkninger på prøvningsresultaterne. Se bilag 5 for beregninger, som kompenserer for baggrundskoncentrationer.
 b)
 Følgende ændringer til kravene i punkt 7.2, 9.3 og 9.4 i


text:
dette bilag er tilladt til måling af baggrundsforurenende luftarter eller partikler:
 i)
 Proportional prøvetagning er ikke påkrævet.
 ii)
 Der kan anvendes uopvarmede prøvetagningssystemer.
 iii)
 Kontinuerlig prøvetagning kan anvendes, uanset om der foretages batch-prøvetagning af fortyndede emissioner.
 iv)
 Batch-prøvetagning kan anvendes, uanset om der foretages kontinuerlig prøvetagning af fortyndede emissioner.
 c)
 Til kortlægning af baggrundspartikler kan følgende muligheder anvendes:
 i)
 Til fjernelse af partikler skal fortyndingsmidlet filtreres med HEPA-filtre, som har en initial mindste udskillelsesgrad på mindst 99,97 procent (se punkt 2.1.42 i dette regulativ om procedurer vedrørende HEPA-filtrering).
 ii)
 Til korrektion for baggrundspartikler uden HEPA-filtrering må baggrundspartiklerne ikke bidrage med mere end 50 procent af de nettopartikler, der er udskilt i prøvetagningsfilteret.
 iii)
 Det er tilladt uden trykbegrænsninger at foretage baggrundskorrektion for nettopartikler med HEPA-filtre.
 9.2.2. Fuldstrømssystem
 Fuldstømsfortynding; prøvetagning ved konstant volumen (CVS). Den fulde strøm af ufortyndet udstødningsgas fortyndes i en fortyndingstunnel. Der kan opretholdes en konstant strømning ved at fastholde temperaturen og trykket ved flowmetret inden for grænserne. Ved ikke konstant strømning måles strømmen direkte med henblik på proportional prøvetagning. Systemet skal være udformet som følger (se figur A.4-5):
 a)
 Der anvendes en tunnel med indvendig overflade af rustfrit stål. Hele fortyndingstunnelen skal være forbundet med jord Alternativt kan ikkeledende materiale anvendes for motorkategorier, der hverken er underlagt grænseværdier for PM eller PN.
 b)
 Modtrykket i udstødningssystemet må ikke sænkes kunstigt af tilførselssystemet for fortyndingsluft. Det statiske tryk ved det punkt, hvor der indføres ufortyndet udstødningsgas i tunellen, skal holdes inden for ±1,2 kPa af det atmosfæriske tryk.
 c)
 For at fremme blandingen indføres den ufortyndede udstødning i tunellen ved at lede den nedstrøms langs tunnelens centerlinje. En brøkdel af fortyndingsluften kan indføres radialt fra tunnelens indre overflade for at mindske udstødningens interaktion med tunnelvæggen.
 d)
 For PM-prøvetagning skal temperaturen af fortyndingsmidlerne (omgivende luft, syntetisk luft eller nitrogen, som anført i punkt 9.2.1 i dette bilag) fastholdes på mellem 293 K og 325 K (20 °C til 52 °C) i umiddelbar nærhed af indgangen til fortyndingstunnelen.
 e)
 Reynolds-tallet, Re, skal være mindst 4 000 for den fortyndede udstødningsgasstrøm, hvor Re er baseret på fortyndingstunnelens indvendige diameter. Re er defineret i bilag 5. Verifikation af blandingens tilstrækkelighed skal foretages, mens en prøvesonde trækkes gennem tunnelens diameter, lodret og vandret. Hvis analysatorens respons angiver en afvigelse på mere end ± 2 procent af den gennemsnitlige målte koncentration, skal CVS-systemet betjenes ved en højere strømningshastighed, eller der skal monterers en blandeplade eller -drøvleenhed for at forbedre blandingen.
 f)
 Prækonditionering af strømningsmåling. Den fortyndede udstødning kan prækonditioneres før måling af strømningshastigheden, forudsat at denne prækonditionering finder sted nedstrøms for de opvarmede HC- eller PM-sonder som følger:
 i)
 Der kan anvendes retteapparater, pulseringsdæmpere eller begge.
 ii)
 Der kan anvendes et filter.
 iii)
 Der kan anvendes en varmeveksler til at styre temperaturen opstrøms for et eventuelt flowmeter, men der skal tages skridt til at forhindre vandkondensering.
 g)
 Vandkondensering.
 Vandkondensering er en funktion af fugtindhold, tryk, temperatur og koncentrationer af andre bestanddele, som f.eks. svovlsyre. Disse parametre kan variere som funktion af fugtindholdet i motorens


text:
indsugningsluft, fortyndingsluftens fugtindhold, motorens luft-/brændstofforhold og brændstofsammensætning - herunder omfanget af hydrogen og svovl i brændstoffet.
 For at sikre, at der måles en strømning, der svarer til en målt koncentration, skal vandkondensering enten forhindres mellem prøvetagningssondens placering og flowmetrets indgang i fortyndingstunnelen, eller der tillades vandkondensering og måles fugtighed ved flowmetrets indgang. Fortyndingstunnelens vægge eller bulk-strømrør nedstrøms for tunnelen må opvarmes eller isoleres for at forhindre vandkondensering. Vandkondensering skal forhindres i hele fortyndingstunnelen. Visse af udstødningsgassens komponenter kan fortyndes eller elimineres ved tilstedeværelsen af fugt.
 Ved partiklerudtagning gennemløber den allerede proportionale strøm fra CVS-systemet en sekundær fortynding (en eller flere) for at opnå det totale ønskede fortyndingsforhold som vist i figur A.4-6 og nævnt i punkt 9.2.3.2 i dette bilag.
 h)
 Det minimale totale fortyndingsforhold skal være mellem 5:1 og 7:1 og mindst 2:1 for det indledende fortyndingsstadie baseret på maksimal motorudstødningsstrømningshastighed i prøvningscyklussen eller prøveintervallet.
 i)
 Den samlede opholdstid i systemet skal være mellem 0,5 og 5 s målt fra punktet for indførelsen af fortyndingsmidlet til filterholderen(-holderne).
 j)
 Opholdstiden i det sekundære fortyndingssystem, hvis et sådant anvendes, skal være mindst 0,5 s målt fra punktet for indførelsen af det sekundære fortyndingsmidlet til filterholderen(-holderne).
 Til bestemmelse af partikelmasse kræves et prøvetagningssystem, et partikeludtagningsfilter, en gravimetrisk vægt og et vejerum med temperatur- og fugtighedsregulering.
 Figur A.4-5
 Eksempler på konfigurationer til prøvetagning ved fuldstrømsfortynding
 9.2.3. Delstrømsfortyndingssystem (PFD)
 9.2.3.1. Beskrivelse af delstrømssystemet
 I figur A.4-6 vises et diagram over et PFD-system. Det er et overordnet diagram, der viser principperne bag prøvetagning, fortynding og PM-prøvetagning. Det betyder ikke, at alle de komponenter, der er beskrevet i figuren, er nødvendige for andre mulige prøvetagningssystemer, der opfylder formålet med prøvetagningen. Andre konfigurationer, som ikke svarer til diagrammet, tillades på betingelse af, at de tjener det samme formål med prøvetagning, fortynding og PM-prøvetagning. Disse skal opfylde andre kriterier såsom bilagets punkt 8.1.8.6 (regelmæssig kalibrering) og 8.2.1.2 (validering) for PFD-systemer med varierende fortynding og punkt 8.1.4.5 samt tabel A.4-5 (linearitetskontrol) og punkt 8.1.8.5.7 (kontrol) for PFD-systemer med konstant fortynding, jf. dette bilag.
 Som vist i figur A.4-6 føres den ufortyndede udstødningsgas eller den primære fortyndede strøm fra udstødningsrøret (EP) eller CVS-systemet til fortyndingstunnelen DT gennem prøvesonden SP og overføringsledningen TL. Den samlede strøm gennem tunnelen justeres ved hjælp af en strømningsregulator og prøvetagningspumpen P i partikelprøvetagningssystemet (PSS). For proportionel udtagning af ufortyndet udstødning styres fortyndingsluftsstrømmen af en strømningsregulator FC1, som kan anvende q
 mew (udstødningsgassens massestrømningshastighed på våd basis) eller q
 maw (indsugningsluftens massestrømningshastighed på våd basis) og q
 mf (brændstoffets massestrømningshastighed) som styresignal til den ønskede opdeling af udstødningen. Fortyndingstunnelen DT's indgående prøvegasstrøm er forskellen mellem den samlede gennemstrømning og fortyndingsluftstrømmen. Fortyndingsluftens strømningshastighed måles af flowmetret FM1, den samlede strømningshastighed af flowmetret i partikelprøvetagningssystemet. Af de to strømningshastigheder beregnes fortyndingsforholdet. Til prøvetagning med et konstant fortyndingsforhold for ufortyndet eller fortyndet udstødningsgas i forhold til udstødningsgasstrøm (f.eks. sekundær fortynding af PM-partikelprøvetagning) er fortyndingsluftens strømningshastighed sædvanligvis konstant og styret af strømningsregulatoren FC1 eller fortyndingsluftpumpen.
 Fortyndingsluften (omgivende luft, syntetisk luft eller nitrogen) filtreres med et højeffektivt PM-filter (HEPA).
 Figur A.4-6


text:
Diagram over delstrømsfortyndingssystem (af typen med totalprøvetagning)
 a
 =
 udstødning fra motoren eller primær fortyndet strømning
 b
 =
 valgfri c
 c
 =
 PM-prøvetagning
 Komponenter i figur A.4-6:
 DAF
 =
 Fortyndingsluftfilter – fortyndingsluften (omgivende luft, syntetisk luft eller nitrogen) filtreres med et højeffektivt partikelfilter (HEPA)
 DT
 =
 Fortyndingstunnel eller sekundært fortyndingssystem
 EP
 =
 Udstødningsrør eller primært fortyndingssystem
 FC1
 =
 Strømningsregulator
 FH
 =
 Filterholder
 FM1
 =
 Flowmåleanordning til måling af fortyndingsluftens strømningshastighed
 P
 =
 Prøvetagningspumpe
 PSS
 =
 PM-prøvetagningssystem
 PTL
 =
 PM-overføringsledning
 SP
 =
 Prøvetagningssonde til ufortyndet eller fortyndet udstødningsgas
 TL
 =
 Overføringsledning
 Massestrømningshastigheder, som kun gælder for PFD-systemet til proportionel udtagning af ufortyndet udstødning:
 qmew
 =
 Udstødningsgassens massestrømningshastighed, våd basis
 qmaw
 =
 Indsugningsluftens massestrømningshastighed, våd basis
 qmf
 =
 Brændstoffets massestrømningshastighed
 9.2.3.2. Fortynding
 Temperaturen af fortyndingsmidlerne (omgivende luft, syntetisk luft eller nitrogen, som anført i punkt 9.2.1) fastholdes på mellem 293 K og 325 K (20 °C til 52 °C) i umiddelbar nærhed af indgangen til fortyndingstunnelen.
 Der tillades affugtning af fortyndingsluften, før den tilføres fortyndingssystemet. Delstrømsfortyndingssystemet skal konstrueres til at udtrække en proportionel prøve fra udstødningsgasstrømmen og således reagere på vandringer i udstødningens strømningshastighed og indføre fortyndingsluft i denne prøve for at opnå en temperatur ved prøvningsfilteret som beskrevet i punkt 9.3.3.4.3 i dette bilag. Det er her af afgørende betydning, at fortyndingsforholdet bestemmes så nøjagtigt, at kravene i punkt 8.1.8.6.1 i dette bilag er opfyldt.
 For at sikre, at der måles en strømning, der svarer til en målt koncentration, skal vandkondensering enten forhindres mellem prøvetagningssondens placering og flowmetrets indgang i fortyndingstunnelen, eller der tillades vandkondensering og måles fugtighed ved flowmetrets indgang. PFD-systemet kan opvarmes eller isoleres for at forhindre vandkondensering. Vandkondensering skal forhindres i hele fortyndingstunnelen.
 Det minimale fortyndingsforhold skal være mellem 5:1 og 7:1 baseret på maksimal motorudstødningsstrømningshastighed i prøvningscyklussen eller prøveintervallet.
 Opholdstiden i systemet skal være mellem 0,5 og 5 s målt fra punktet for indførelsen af fortyndingsmidlet til filterholderen(-holderne).
 Til bestemmelse af partikelmasse kræves et prøvetagningssystem, et partikeludtagningsfilter, en gravimetrisk vægt og et vejerum med temperatur- og fugtighedsregulering.
 9.2.3.3. Anvendelse
 PFD-systemet kan anvendes til at udtrække en proportionel prøve af ufortyndet udstødningsgas i forbindelse med batchvis eller kontinuerlig prøvetagning af partikel- eller gasemission i en transient driftscyklus (NRTC og LSI-NRTC), en diskret modus NRSC- eller RMC-driftscyklus.
 Systemet kan desuden anvendes til en tidligere fortyndet udstødningsgas, hvis en proportionel strømning allerede er fortyndet ved hjælp af et konstant fortyndingsforhold (se figur A.4-6). Dette er metoden til foretagelse af sekundær fortynding fra en CVS-tunnel for at opnå det nødvendige samlede fortyndingsforhold til PM-prøvetagning.
 9.2.3.4. Kalibrering
 I punkt 8.1.8.6 i dette bilag behandles kalibrering af PFD-systemet med henblik på at udtrække en proportional prøve af ufortyndet udstødningsgas.
 9.3. Prøvetagningsprocedurer
 9.3.1. Generelle krav til prøvetagning
 9.3.1.1. Sondens design og konstruktion
 En sonde er den første komponent i et prøvetagningssystem. Dens fremskudte placering i en ufortyndet eller fortyndet udstødningsstrøm gør, at dens indre og ydre overflader er i berøring med udstødningsgassen. Prøven transporteres ud af sonden ind i en overføringsledning.
 Der fremstilles prøvetagningssonder med indre overflader i rustfrit stål eller, til prøvetagning af


text:
udstødning, i et ikkereagerende materiale, som kan modstå temperaturerne i den ufortyndede udstødning. Der skal placeres prøvetagningssonder, hvor der sker blanding af bestanddele for at til opnå den gennemsnitlige prøvekoncentration, og hvor interferens med andre sonder minimeres. Det anbefales, at alle sonder holdes fri for påvirkninger fra grænselag, bølger og hvirvelstrømme — navnlig i nærheden af udgangen af udstødningsrør med ufortyndet udstødningsgas, hvor der kan forekomme utilsigtet fortynding. Rensning eller returstrømning af en sonde må ikke påvirke andre sonder under prøvningen. Der kan anvendes en enkelt sonde til at udtage en prøve af mere en én bestanddel, forudsat at sonden opfylder alle specifikationerne for hver bestanddel.
 9.3.1.1.1. Blandingskammer (kategori NRSh)
 Der kan, hvis fabrikanten tillader det, anvendes et blandingskammer ved prøvning af motorer i kategori NRSh. Blandingskammeret er en valgfri komponent i et system til prøvetagning af ufortyndet gas og er placeret i udstødningssystemet mellem lyddæmperen og prøvetagningssonden. Blandingskammerets form og dimensioner samt slanger før og efter kammeret skal være, således at der sikres en velblandet, homogen prøve på prøvetagningssondens placering, og således at kraftige udsving eller resonanser i kammeret, der påvirker emissionsresultaterne, undgås.
 9.3.1.2. Overføringsledninger
 Overføringsledninger, som transporterer en udtaget prøve fra sonden til en analysator, et lagringsmedium eller fortyndingssystem skal gøres så korte som muligt ved at placere analysatorerne, lagringsmedierne og fortyndingssystemerne så tæt på sonderne som praktisk muligt. Antallet af bøjninger i overføringsledningerne skal minimeres, og radius i enhver uundgåelig bøjning maksimeres.
 9.3.1.3. Prøvetagningsmetoder
 For kontinuerlig og batch-prøvetagning, jf. punkt 7.2 i dette bilag, gælder følgende betingelser:
 a)
 Når der udtages ved konstant strømningshastighed, skal prøven også gennemføres ved konstant strømningshastighed.
 b)
 Når der udtages ved varierende strømningshastighed, skal prøvestrømmen varieres i forhold til den varierende hastighed
 c)
 Proportional prøvetagning skal valideres som beskrevet i punkt 8.2.1 i dette bilag.
 9.3.2. Gasudtagning
 9.3.2.1. Prøvetagningssonder
 Der anvendes enten enkeltports- eller multiportssonder til udtagning af forurenende luftarter. Sonderne kan være orienteret i enhver retning i forhold til den ufortyndede eller fortyndede udstødningsgas. For nogle sonder skal prøvetemperaturen styres som følger:
 a)
 For sonder, der udtager NOx fra fortyndet udstødningsgas, skal sondens vægtemperatur styres, således at vandkondensering forhindres.
 b)
 For sonder, der udtager carbonhydrider fra den fortyndede udstødningsgas, anbefales det at holde sondens vægtemperatur på ca. 464 K (191°C) for at minimere kontaminering.
 9.3.2.1.1. Blandingskammer (kategori NRSh)
 Når blandingskammeret anvendes som beskrevet i punkt 9.3.1.1.1 i dette bilag, skal dets indre volumen være mindst ti gange det individuelle slagvolumen pr. cylinder for den motor, der prøves. Blandingskammeret skal tilkobles så tæt som muligt på motorens lyddæmper og skal have en mindste indvendig overfladetemperatur på 452 K (179 °C). Fabrikanten kan angive udformningen af blandingskammeret.
 9.3.2.2. Overføringsledninger
 Der anvendes overføringsledninger med en indre overflade i rustfrit stål, PTFE, VitonTM eller andre materialer, der har bedre egenskaber for emissionsprøvetagning. Der skal anvendes et ikkereaktivt materiale, der kan modstå udstødningstemperaturerne. Der kan anvendes in-line-filtre, hvis filteret og filterhuset opfylder de samme temperaturkrav som overføringsledninger i overensstemmelse med følgende:
 a)
 For NOx-overføringsledninger opstrøms for enten en NO2 til NO-konverter, som opfylder specifikationerne i punkt


text:
8.1.11.5 i dette bilag, eller en køler, som opfylder specifikationerne i punkt 8.1.11.4 i dette bilag, fastholdes en prøvningstemperatur, som forhindrer vandkondensering.
 b)
 For THC-overføringsledninger fastholdes en temperatur i hele ledningen på 464 ± 11 K (191 ± 11 °C). Hvis der udtages prøver fra ufortyndet udstødning, kan en uopvarmet isoleret overføringsledning forbindes direkte med en sonde. Overføringsledningens længde og isolering skal være konstrueret til at nedkøle den højest forventede temperatur af den ufortyndede udstødning til ikke under 464 K (191 °C), målt på overføringsledningens afgangsåbning. For fortyndet prøvetagning tillades en overgangszone mellem sonden og overføringsledningen på op til 0,92 m for at få vægtemperaturen ned på 464 ± 11 K (191 ± 11 °C).
 9.3.2.3. Prøvekonditionering af komponenter
 9.3.2.3.1. Prøvetørrere
 9.3.2.3.1.1. Krav
 Prøvetørrere anvendes til at fjerne fugt fra en prøve med henblik på at mindske virkningerne af vand på måling af emission af forurenende luftarter. Prøvetørrere skal opfylde kravene i punkt 9.3.2.3.1.1 og i punkt 9.3.2.3.1.2 i dette bilag. Fugtindholdet på 0,8 % vol. H2O anvendes i ligningen (A.5-13).
 For den højeste forventede vanddampkoncentration H
 m skal vandfortrængningsteknikken opretholde en CLD-fugtighed på ≤ 5 g vand/kg tør luft (eller ca. 0,8 % vol. H2O), hvilket svarer til 100 % relativ fugtighed ved 277,1 K (3,9 C) og 101,3 kPa. Denne fugtighedsspecifikation er også ækvivalent med ca. 25 % relativ fugtighed ved 298 K (25 °C) og 101,3 kPa. Det kan påvises ved enten at:
 a)
 måle temperaturen ved udgangen af prøvetørreren eller
 b)
 måle fugtigheden i et punkt opstrøms lige før CLD-enheden eller
 c)
 foretage verifikationsproceduren i punkt 8.1.8.5.8 i dette bilag.
 9.3.2.3.1.2. Tilladte typer af prøvetørrere og procedure for estimering af fugtindhold efter tørreren.
 Begge de typer prøvetørrer, der er beskrevet i dette punkt, kan anvendes til at mindske vandets påvirkning af målingerne af emission af forurenende luftarter.
 a)
 Hvis der anvendes en osmotisk membrantørrer opstrøms for en gasanalysator eller et lagringsmedium, skal den opfylde specifikationerne i punkt 9.3.2.2 i dette bilag. Dugpunktet T
 dew og det absolutte tryk, p
 total nedstrøms for en osmotisk membrantørrer skal overvåges. Vandmængden opgøres som anført i bilag 5 ved hjælp af de kontinuerligt registrerede værdier T
 dew og p
 total eller spidsværdierne herfor, som blev observeret under prøvningen, eller de fastsatte alarmpunkter. I mangel på en direkte måling gives p
 total af tørrerens laveste absolutte tryk, der forventes under prøvningen.
 b)
 Der må ikke anvendes termisk køler opstrøms for et THC-målesystem for motorer med kompressionstænding. Hvis der anvendes en termisk køler opstrøms for en NO2 til NO-konverter eller i tilfælde af et prøvetagningssystem uden NO2 til NO-konverter, skal køleren opfylde den i punkt 8.1.11.4 i dette bilag angivne kontrol af NO2-tab. Dugpunktet T
 dew og det absolutte tryk, p
 total nedstrøms for en termisk køler skal overvåges. Vandmængden opgøres som anført i bilag 5 ved hjælp af de kontinuerligt registrerede værdier T
 dew og p
 total eller spidsværdierne herfor, som blev observeret under prøvningen, eller de fastsatte alarmpunkter. I mangel på en direkte måling gives den nominelle p
 total af


text:
det laveste absolutte tryk af den termiske køler, der forventes under prøvningen. Hvis mætningsgraden i den termiske køler, T
 dew, gyldigt kan anslås ud fra den kendte kølereffektivitet og kontinuerlig overvågning, kan kølertemperaturen, T
 chiller, beregnes. Hvis værdierne for T
 chiller ikke registreres kontinuerligt, kan dens spidsværdi, såfremt en sådan er observeret under prøvning, eller dens fastsatte alarmpunkt anvendes som konstant værdi til at bestemme en konstant vandmængde i henhold til bilag 5. Hvis det gyldigt kan antages, at T
 chiller er lig med T
 dew, kan T
 chiller anvendes i stedet for T
 dew i overensstemmelse med bilag 5. Hvis der gyldigt kan anslås en konstant temperaturforskel mellem T
 chiller og T
 dew som følge af en kendt og fast genopvarmning af prøven mellem kølerens udgang og temperaturmålingens placering, kan denne anslåede temperaturforskel indregnes i emissionsberegninger. Validiteten af antagelser, der er tilladt ifølge dette punkt, skal demonstreres gennem teknisk analyse eller data.
 9.3.2.3.2. Prøvetagningspumper
 Der anvendes prøvetagningspumper opstrøms for en analysator eller et lagringsmedium for alle gasser. Prøvetagningspumper med indre overflader i rustfrit stål, PTFE eller andre materialer, der har bedre egenskaber for emissionsprøvetagning, skal anvendes. For nogle prøvetagningspumper skal prøvetemperaturen styres som følger:
 a)
 Hvis der anvendes en NOx-prøvetagningspumpe opstrøms for enten en NO2 til NO-konverter, som opfylder specifikationerne i punkt 8.1.11.5, eller en køler, som opfylder specifikationerne i punkt 8.1.11.4 i dette bilag, opvarmes den for at forhindre vandkondensering.
 b)
 Hvis der anvendes en THC-prøvetagningspumpe opstrøms for en THC-analysator, opvarmes dens indre overflade til en tolerance på 464 ± 11 K (191 ± 11 °C).
 9.3.2.3.3. Ammoniakvaskere
 Ammoniakvaskere kan anvendes til en hvilken som helst eller alle gasformige prøvetagningssystemer til bekæmpelse af NH3-interferens, forurening af NO2 til NO-konverteren og belægninger i prøvetagningssystemet eller analysatorerne. Installation af ammoniakvaskere skal være i overensstemmelse med fabrikantens anbefalinger.
 9.3.2.4. Prøvelagringsmedier
 I tilfælde af opsamlingssække skal gasvolumen lagres i tilstrækkeligt rene beholdere, der minimerer off-gas eller tillader gasgennemsivning. Ud fra et velbegrundet teknisk skøn fastsættes de acceptable renheds- og gennemsivningstærskler for lagringsmedier. Ved rensning må en beholder gentagne gange gennemskylles og udsuges og må opvarmes. Der skal anvendes en fleksibel beholder (f.eks. en sæk) i et temperaturstyret miljø eller en temperaturstyret stiv beholder, som først udsuges eller har et rumfang, der kan forskydes, f.eks. et stempel- og cylinderarrangement. De anvendte beholdere skal opfylde specifikationerne i tabel A.4-6 nedenfor.
 Tabel A.4-6
 Beholdermaterialer til batch-prøvetagning af forurenende luftarter
 CO, CO2, O2, CH4, C2H6, C3H8, NO, NO2
 (4)
 polyvinylfluorid (PVF) (5) f.eks. TedlarTM, polyvinylidenfluorid (5) f.eks. KynarTM, polytetrafluorethylen (6) f.eks. TeflonTM eller rustfrit stål (6)
 HC
 Polytetrafluorethylen (7) eller rustfrit stål (7)
 9.3.3. PM-prøvetagning
 9.3.3.1. Prøvetagningssonder
 Der anvendes PM-sonder med en enkelt åbning i den ene ende. PM-sonderne skal drejes, så de vender direkte opstrøms.
 PM-sonden kan være afskærmet i overensstemmelse med kravene i figur A.4-7. I dette tilfælde anvendes præklassifikatoren i punkt 9.3.3.3 i dette bilag ikke.
 Figur A.4-7
 Diagram over prøvetagningssonde med hatteformet præklassifikator
 Cross-section
 9.3.3.2. Overføringsledninger
 Det anbefales at anvende isolerede eller opvarmede overføringsledninger for at minimere temperaturforskellene mellem overføringsledninger og udstødningsbestanddele.


text:
Der anvendes overføringsledninger, som er inaktive med hensyn til partikler og er elektrisk ledende på de indre overflader. Det anbefales at anvende PM-overføringsledninger af rustfrit stål; alle andre materialer end rustfrit stål skal opfylde de samme prøvetagningspræstationer som rustfrit stål. PM-overføringsledningernes indre overflade skal være jordforbundet.
 9.3.3.3. Præklassifikator
 Det er tilladt at benytte en PM-præklassifikator, som er monteret i fortyndingssystemet direkte før filterholderen, til at fjerne partikler med stor diameter. Der tillades kun én præklassifikator. Hvis der anvendes en hatteformet sonde (se figur A.4-7), er det forbudt at anvende en præklassifikator.
 PM-præklassifikatoren kan enten være en inertiimpaktor eller en cyklonisk separator. Den skal være udført i rustfrit stål. Præklassifikatoren skal være opgivet til at fjerne mindst 50 % af PM ved en aerodynamisk diameter på 10 μm og højst 1 % af PM ved en aerodynamisk diameter på 1 μm ved de strømningshastigheder, som den bruges til. Præklassifikatorens udgang skal konfigureres med en anordning, der gør det muligt at omgå et PM-prøvetagningsfilter, således at præklassifikatorstrømmen kan stabiliseres, før prøvningen påbegyndes. PM-prøvetagningsilteret skal være placeret højst 75 cm nedstrøms for præklassifikatorens udgang.
 9.3.3.4. Prøvetagningsfilter
 Den fortyndede udstødningsgas skal prøveudtages ved hjælp af et filter, der opfylder kravene i punkt 9.3.3.4.1- 9.3.3.4.4 i dette bilag under prøvningssekvensen.
 9.3.3.4.1. Filterspecifikation
 Alle filtertyper skal have en udskillelsesgrad på mindst 99,7 %. Fabrikantens målinger af prøvetagningsfilteret, som de afspejles i produktvurderingerne, kan anvendes til at demonstrere dette krav. Filtermaterialet skal være enten:
 a)
 glasfiber med fluorkulstofbelægning (PTFE) eller
 b)
 fluorkulstofmembran (PTFE).
 Hvis den forventede netto PM på filteret overstiger 400 μg, kan der anvendes et filter med en mindste initial opsamlingseffektivitet på 98 %.
 9.3.3.4.2. Filterstørrelse
 Den nominelle filterstørrelse skal være 46,50 mm ± 0,6 mm i diameter (mindst 37 mm pletdiameter). Filtre med større diameter kan benyttes efter forudgående aftale med den typegodkendende myndighed. Proportionalitet mellem filter og pletareal anbefales.
 9.3.3.4.3. Fortynding og temperaturstyring af filterprøver
 Filterprøverne fortyndes mindst én gang opstrøms for overføringsledningerne, hvis der er tale om et CVS-system, og nedstrøms, hvis der er tale om et PFD-system (jf. punkt 9.3.3.2 i dette bilag om overføringsledninger). Prøvens temperatur styres til 320 ± 5 K (47 ± 5 C), målt på et vilkårligt sted inden for 200 mm opstrøms eller 200 mm nedstrøms for PM-filtermedierne. Det er hensigten, at PM-prøven primært opvarmes eller nedkøles ved fortyndingsforholdene som beskrevet i litra a) i punkt 9.2.1 i dette bilag.
 9.3.3.4.4. Filtreringshastighed
 Filtreringshastigheden skal være mellem 0,90 og 1,00 m/s, idet mindre end 5 % af de registrerede strømningsværdier må overskride dette interval. Hvis den samlede PM overstiger 400 μg, må filtreringshastigheden nedsættes. Gennemstrømningshastigheden måles som den volumetriske strømningshastighed i trykledningen opstrøms for filteret og filteroverfladens temperatur divideret med filterets eksponerede område. Trykket i udblæsningssystemet eller CVS-tunnelen anvendes til opstrømstryk, hvis trykfaldet gennem PM-prøveudtageren op til filteret er på under 2 kPa.
 9.3.3.4.5 Filterholder
 For at minimere turbulent afsætning og for at afsætte PM jævnt på filteret anvendes en keglevinkel på 12,5° (i forhold til centrum) som overgang fra overføringsledningens diameter til filteroverfladens eksponerede diameter. Til


text:
denne overgang anvendes rustfrit stål.
 9.3.4. PM-stabiliserende miljø og vejningsmiljø i forbindelse med gravimetrisk analyse
 9.3.4.1. Miljø til gravimetrisk analyse
 I dette punkt beskrives de to miljøer, der er nødvendige for at stabilisere og veje PM ved gravimetrisk analyse: det PM-stabiliserende miljø, hvor filtre opbevares før vejning og det vejningsmiljø, som vægten befinder sig i. De to miljøer kan dele det samme område.
 Både stabiliserings- og vejningsmiljøerne skal holdes fri for omgivende forurenende stoffer, såsom støv, aerosoler eller halvflygtige stoffer, som kan forurene partikelprøverne.
 9.3.4.2. Renhed
 Det PM-stabiliserende miljøs renhed skal verificeres ved hjælp af referencefiltre som beskrevet i punkt 8.1.12.1.4 i dette bilag.
 9.3.4.3. Temperaturen i vejerummet
 Temperaturen i det vejerum (eller -lokale), hvor partikelfiltrene konditioneres og vejes, skal være inden for 295± 1 K (22 ± 1 °C) ved al konditionering og vejning af filtre. Luftfugtigheden skal holdes på et niveau svarende til et dugpunkt på 282,5 ± 1 K (9,5 ± 1 °C) og en relativ fugtighed på 45 ± 8 %. Hvis stabiliserings- og vejningsmiljøerne er separate, fastholdes stabiliseringsmiljøet ved en tolerance på 295 ± 3 K (22 ± 3 °C).
 9.3.4.4. Kontrol af omgivende forhold
 Ved anvendelse af måleinstrumenter, som opfylder specifikationerne i punkt 9.4, skal følgende omgivende forhold efterprøves:
 a)
 Dugpunktet og den omgivende temperatur registreres. Disse værdier skal anvendes til at bestemme, om stabiliserings- og vejningsmiljøerne blev holdt inden for de tolerancer, som er angivet i punkt 9.3.4.3. i dette bilag, i mindst 60 minutter før vejningen af filtrene.
 b)
 Det atmosfæriske tryk skal registreres fortløbende i vejningsmiljøet. Et acceptabelt alternativ er at bruge et barometer, som måler det atmosfæriske tryk uden for vejningsmiljøet, forudsat det kan sikres, at det atmosfæriske tryk ved vægten altid er inden for ± 100 Pa af det delte atmosfæriske tryk Der skal sikres en anordning til registrering af det seneste atmosfæriske tryk, når den enkelte PM-prøve vejes. Denne værdi anvendes til beregning af PM-opdriftskorrektionen i punkt 8.1.12.2 i dette bilag.
 9.3.4.5. Opstilling af vægt
 Vægten opstilles på følgende måde:
 a)
 monteres på en vibrationsfri platform, der isolerer den fra ekstern støj og vibrationer
 b)
 afskærmet fra konvektive luftstrømme med et jordforbundet antistatisk skjold.
 9.3.4.6. Statiske ladninger
 Statiske ladninger skal minimeres i vejningsmiljøet på følgende måde:
 a)
 Vægten skal være jordforbundet.
 b)
 Der anvendes pincet af rustfrit stål ved manuel håndtering af partikelprøver.
 c)
 Pincetten forbindes med jord ved jordforbindelsesstrop, eller operatøren forbindes med jordforbindelsesstrop, således at jordforbindelsesstroppen og vægten har fælles jordforbindelse.
 d)
 Der anvendes en anordning til neutralisering af den statiske elektricitet, som har fælles elektrisk jordforbindelse med vægten, for at fjerne statiske ladninger fra partikelprøver.
 9.4. Måleinstrumenter
 9.4.1. Indledning
 9.4.1.1. Anvendelsesområde
 I dette punkt beskrives måleinstrumenter og dermed forbundne systemkrav i forbindelse med emissionsprøvning. Dette indbefatter laboratorieinstrumenter til måling af motorparametre, omgivende forhold, strømningsrelaterede parametre og emissionskoncentrationer (ufortyndede eller fortyndede).
 9.4.1.2. Instrumenttyper
 Ethvert instrument, der er nævnt i dette bilag, skal anvendes som beskrevet i selve bilaget (se tabel 5 til for de målestørrelser, disse instrumenter leverer). Når et instrument, der er nævnt i dette


text:
bilag, anvendes på en ikke specificeret måde, eller når der anvendes et andet instrument i stedet, gælder ækvivalenskravene som foreskrevet i punkt 5.1.3 i dette bilag. Hvis der er specificeret mere end ét instrument til en bestemt måling, vil den typegodkendende myndighed ved ansøgning udpege et af dem som reference med henblik på at vise, at en alternativ procedure er ækvivalent med den specificerede procedure.
 9.4.1.3. Overflødige systemer
 Der kan med forudgående godkendelse fra den typegodkendende myndighed anvendes data fra flere instrumenter til at beregne prøvningsresultaterne for en enkelt prøvning for alle de i dette punkt beskrevne instrumenter. Resultaterne af alle målinger skal registreres, og rådata skal opbevares. Dette krav gælder, uanset om målingerne faktisk anvendes i beregningerne eller ej.
 9.4.2. Dataregistrering og kontrol
 Prøvningssystemet skal kunne opdatere data, registrere data og kontrolsystemer, der vedrører operatørkrav, dynamometer, prøvetagningsudstyr og måleinstrumenter. Der skal anvendes datafangst- og kontrolsystemer, der kan registrere ved de angivne minimumsfrekvenser som vist i tabel A.4-7 (tabellen gælder ikke for NRSC-prøvning i diskret modus).
 Tabel A.4-7
 Dataregistrering og minimumskontrolfrekvens
 Relevant punkt i prøvningsprotokollen
 Målte værdier
 Mindste styrings- og kontrolfrekvens
 Mindste kontrolfrekvens
 7.6.
 Hastighed og drejningsmoment under motortrinkarakteristik
 1 Hz
 1 gennemsnitsværdi pr. trin
 7.6.
 Hastighed og drejningsmoment under motorhastighedskarakteristik
 5 Hz
 1 Hz gnst.
 7.8.3.
 Reference for transient NRTC-driftscyklus og NRTC-LSI-driftscyklus samt feedback-hastigheder og -drejningsmomenter
 5 Hz
 1 Hz gnst.
 7.8.2.
 Reference for stationær om RMC-cyklus og feedback-hastigheder og drejningsmomenter
 1 Hz
 1 Hz
 7.3.
 Kontinuerlige koncentrationer af ufortyndede analysatorer
 Ikke relevant
 1 Hz
 7.3.
 Kontinuerlige koncentrationer af fortyndede analysatorer
 Ikke relevant
 1 Hz
 7.3.
 Batch-koncentrationer af ufortyndede eller fortyndede analysatorer
 Ikke relevant
 1 gennemsnitsværdi pr. prøvningsinterval
 7.6.8.2.1.
 Strømningshastighed af den fortyndede udstødningsgas fra et CVS-system med en varmeveksler opstrøms for strømningsmålingen
 Ikke relevant
 1 Hz
 7.6.8.2.1.
 Strømningshastighed af den fortyndede udstødningsgas fra et CVS-system uden en varmeveksler opstrøms for strømningsmålingen
 5 Hz
 1 Hz gnst.
 7.6.8.2.1.
 Indsugningsluftens eller udstødningens strømningshastighed (for ufortyndet transient måling)
 Ikke relevant
 1 Hz gnst.
 7.6.8.2.1.
 Fortyndingsluft, hvis denne kontrolleres aktivt
 5 Hz
 1 Hz gnst.
 7.6.8.2.1.
 Prøvestrøm fra et CVS-system med varmeveksler
 1 Hz
 1 Hz
 7.6.8.2.1.
 Prøvestrøm fra et CVS-system uden varmeveksler
 5 Hz
 1 Hz gnst.
 9.4.3. Specifikationer for måleinstrumenter
 9.4.3.1. Oversigt
 Prøvningssystemet skal som helhed opfylde alle de gældende kriterier for kalibrering, verifikation og prøvevalidering, der er angivet i punkt 8.1 i dette bilag, herunder kravene til linearitetskontrol i punkt 8.1.4 og 8.2 i dette bilag. Instrumenter skal opfylde specifikationerne i tabel A.4-7 for alle de områder, der anvendes under prøvningen. Desuden skal eventuel dokumentation fra instrumentfabrikanterne, der viser, at instrumenterne opfylder specifikationerne i tabel A.4-7, opbevares.
 9.4.3.2. Komponentkrav
 I tabel A.4-8 ses specifikationerne for transducere for drejningsmoment, hastighed og tryk, følere for temperatur og dugpunkt samt andre instrumenter. Det samlede system til måling af den relevante fysiske og/eller kemiske mængde skal opfylde linearitetskontrollen i punkt 8.1.4 i dette bilag. For måling af forurenende luftarter kan der anvendes analysatorer med kompensationsalgoritmer, som er funktioner af andre målte forurenende luftarter og af brændstofegenskaberne for den relevante motorprøvning. En eventuel kompensationsalgoritme


text:
må kun give opvejningkompensation uden at påvirke forstærkningen (dvs. ingen »farvning«).
 Tabel A.4-8
 Anbefalede specifikationer for måleinstrumenter
 Måleinstrument
 Symbol for målt mængde
 Komplet stigetid for systemet
 Registreringens opdateringsfrekvens
 Nøjagtighed (3)
 Repeterbarhed (3)
 Motorhastighedstransducer
 n
 1 s
 1 Hz gnst.
 2,0 % af pt. eller 0,5 % af maks.
 1,0 % af pt. eller 0,25 % af maks.
 Drejningsmomentstransducer
 T
 1 s
 1 Hz gnst.
 2,0 % af pt. eller 1,0 % af maks.
 1,0 % af pt. eller 0,5 % af maks.
 Brændstofflowmeter(Brændstofaddition)
 5 s(Ikke relevant)
 1 Hz(Ikke relevant)
 2,0 % af pt. eller 1,5 % af maks.
 1,0 % af pt. eller 0,75 % af maks.
 Måler for samlet fortyndet udstødningsgas (CVS)(Med varmeveksler før måleren)
 1 s(5 s)
 1 Hz gnst.(1 Hz)
 2,0 % af pt. eller 1,5 % af maks.
 1,0 % af pt. eller 0,75 % af maks.
 Målere for fortyndingsluft, indsugningsluft, udstødning og prøvestrøm
 1 s
 1 Hz gnst. af 5 Hz-prøver
 2,5 % af pt. eller 1,5 % af maks.
 1,25 % af pt. eller 0,75 % af maks.
 Kontinuerlig gasanalysator (ufortyndet)
 x
 5 s
 2 Hz
 2,0 % af pt. eller 2,0 % af gnst.
 1,0 % af pt. eller 1,0 % af gnst.
 Kontinuerlig gasanalysator (fortyndet)
 x
 5 s
 1 Hz
 2,0 % af pt. eller 2,0 % af gnst.
 1,0 % af pt. eller 1,0 % af gnst.
 Kontinuerlig gasanalysator
 x
 5 s
 1 Hz
 2,0 % af pt. eller 2,0 % af gnst.
 1,0 % af pt. eller 1,0 % af gnst.
 Batch-gasanalysator
 x
 Ikke relevant
 Ikke relevant
 2,0 % af pt. eller 2,0 % af gnst.
 1,0 % af pt. eller 1,0 % af gnst.
 Gravimetrisk PM-vægt
 mPM
 Ikke relevant
 Ikke relevant
 Se 9.4.11.
 0,5 μg
 PM-inertivægt
 mPM
 5 s
 1 Hz
 2,0 % af pt. eller 2,0 % af gnst.
 1,0 % af pt. eller 1,0 % af gnst.
 9.4.4. Måling af motorparametre og omgivende forhold
 9.4.4.1. Følere for hastighed og drejningsmoment
 9.4.4.1.1. Anvendelse
 Måleinstrumenter til input og output under motordrift skal opfylde specifikationerne i dette punkt. Det anbefales at benytte følere, transducere og målere, der opfylder specifikationerne i tabel A.4-8. De overordnede systemer til måling af input og output skal opfylde linearitetskontrollerne i punkt 8.1.4 i dette bilag.
 9.4.4.1.2. Aksler
 Motorarbejde og -effekt beregnes ud fra outputtet fra transducere for hastighed og drejningsmomentet i henhold til punkt 9.4.4.1 i dette bilag. Overordnede systemer til måling af hastighed og drejningsmoment skal opfylde kravene til kalibrering og verifikation i punkt 8.1.7 og 8.1.4 i dette bilag.
 Der skal i nødvendigt omfang og ud fra et velbegrundet teknisk skøn kompenseres for moment stammende fra inerti i accelerations- og decelerationskomponenter, der er forbundet til svinghjulet, herunder drivaksel og dynamometerets rotor.
 9.4.4.2. Tryktransducere, temperaturfølere, og dugpunktsfølere
 Overordnede systemer til måling af tryk, temperatur og dugpunkt skal opfylde kravene til kalibrering i punkt 8.1.7 i dette bilag.
 Tryktransducere placeres i et temperaturstyret miljø, eller de skal kompensere for temperaturudsving i deres forventede driftsområde. Transducermaterialet skal være foreneligt med den væske, der skal måles.
 9.4.5.


text:
Strømningsrelateret måling
 For alle typer flowmetre (til brændstof, indsugningsluft, ufortyndet udstødning, fortyndet udstødning, prøver) skal strømningen konditioneres i nødvendigt omfang for at forhindre bølger, hvirvelstrømme, cirkulationsstrømme eller strømningsudsving i at påvirke flowmetrets nøjagtighed og repeterbarhed. For nogle flowmetre kan dette opnås ved at anvende lige rør med en tilstrækkelig længde (f.eks. en længde på mindst 10 rørdiametre) eller ved at bruge specielt konstruerede rørbøjninger, udligningsfinner, drøvleenhedsplader (eller pneumatiske svingningsdæmpere til brændstofflowmetret) til at sikre en stabil og forudsigelig hastighedsprofil opstrøms for flowmetret.
 9.4.5.1. Brændstofflowmeter
 Det overordnede system til måling af brændstofstrømning skal opfylde kalibreringskravene i punkt 8.1.8.1 i dette bilag. I alle strømningsmålinger skal der redegøres for ethvert brændstof, som ledes uden om motoren, eller returløb fra motoren til brændstofbeholderen.
 9.4.5.2. Indsugningsflowmeter
 Det overordnede system til måling af indsugningsluftsstrømning skal opfylde kalibreringskravene i punkt 8.1.8.2 i dette bilag.
 9.4.5.3. Flowmeter til ufortyndet udstødning
 9.4.5.3.1. Komponentkrav
 Det samlede system til måling af den ufortyndede udstødningsgasstrøm skal opfylde linearitetskravene i punkt 8.1.4 i dette bilag. Et flowmeter for ufortyndet udstødning skal være konstrueret, så det på passende vis kompenserer for ændringer i den ufortyndede udstødnings termodynamiske og flydende tilstand og sammensætningstilstand.
 9.4.5.3.2. Flowmetrets responstid
 Med henblik på at kunne styre et delstrømsfortyndingssystem til at udtrække en proportionel prøve af ufortyndet udstødningsgas kræves et flowmeter med en responstid, der er hurtigere end anført i tabel A.4-8. For delstrømsfortyndingssystemer med onlinestyring skal flowmetrets responstid opfylde forskrifterne i punkt 8.2.1.2 i dette bilag.
 9.4.5.3.3. Udstødningskøling
 Dette punkt gælder ikke for køling af motorens udstødningsgas, der skyldes motorkonstruktionen, herunder, men ikke begrænset til, vandkølede udstødningsmanifolder eller turboladere.
 Køling af udstødningen opstrøms for flowmetret er tilladt med følgende begrænsninger:
 a)
 Der må ikke udtages partikler nedstrøms for kølingen.
 b)
 Hvis køling medfører, at udstødningsgastemperaturer på over 475 K (202 °C) nedkøles til under 453 K (180 °C), udtages der ikke HC nedstrøms for kølingen.
 c)
 Hvis køling medfører vandkondensering, må der ikke udtages NOx nedstrøms for kølingen, medmindre køleren opfylder ydeevneverifikationen i punkt 8.1.11.4 i dette bilag.
 d)
 Hvis kølingen medfører vandkondensering, før strømmen når et flowmeter, måles dugpunktet T
 dew og trykket p
 total ved flowmetrets indgang. Disse værdier skal anvendes til emissionsberegninger i henhold til bilag 5.
 9.4.5.4. Fortyndingsluft og flowmetre til fortyndet udstødningsgas
 9.4.5.4.1. Anvendelse
 De øjeblikkelige strømningshastigheder af fortyndet udstødningsgas i et prøvningsinterval bestemmes ved at anvende et flowmeter til fortyndet udstødning. Strømningshastigheder af ufortyndet udstødningsgas i et prøvningsinterval kan beregnes ud fra forskellen mellem et flowmeter til fortyndet udstødningsgas og en fortyndingsluftsmåler.
 9.4.5.4.2. Komponentkrav
 Det overordnede system til måling af fortyndet udstødningsgasstrøm skal opfylde kravene til kalibrering og verifikation i punkt 8.1.8.4. og 8.1.8.5 i dette bilag. Der skal anvendes følgende målere.
 a)
 Til prøvetagning ved konstant volumen (CVS) af den samlede strøm af fortyndet udstødningsgas, kan der anvendes en kritisk venturi (CFV) eller flere kritiske parallelle venturier, en fortrængningspumpe (PDP), en subsonisk venturi (SSV) eller et ultralydsflowmeter (UFM). I kombination med en opstrøms varmeveksler kan enten en CFV eller en PDP desuden fungere som passiv strømningsregulator ved at holde en konstant


text:
temperatur i den fortyndede udstødningsgas i et CVS-system.
 b)
 Til delstrømsfortyndingssystemet (PFD) kan en kombination af et flowmeter med et aktivt strømningsregulerende system til fastholdelse af proportional prøvetagning af udstødningsgassens bestanddele anvendes. Den samlede strømning af fortyndet udstødningsgas eller en eller flere prøvestrømninger eller en kombination af disse kan styres for at fastholde proportional prøvetagning.
 Til andre fortyndingssystemer kan der anvendes et laminar flowelement, et ultralydsflowmeter, en subsonisk venturi, en kritisk venturi eller flere kritiske parallelle venturier, en fortrængningsmåler, en termisk massemåler, et gennemsnitligt pitotrør eller et varmetrådsanemometer.
 9.4.5.4.3. Køling af udstødningsgassen
 Det er tilladt at nedkøle den fortyndede udstødningsgas opstrøms for et fortyndingsflowmeter, forudsat at alle de følgende forskrifter er opfyldt:
 a)
 Der må ikke udtages partikler nedstrøms for kølingen.
 b)
 Hvis køling medfører, at udstødningsgastemperaturer på over 475 K (202 °C) nedkøles til under 453 K (180 °C), udtages der ikke HC nedstrøms for kølingen.
 c)
 Hvis køling medfører vandkondensering, må der ikke udtages NOx nedstrøms for kølingen, medmindre køleren opfylder ydeevneverifikationen i punkt 8.1.11.4 i dette bilag.
 d)
 Hvis kølingen medfører vandkondensering, før strømmen når et flowmeter, måles dugpunktet T
 dew og trykket p
 total ved flowmetrets indgang. Disse værdier skal anvendes til emissionsberegninger i henhold til bilag 5.
 9.4.5.5. Prøveflowmeter til batch-prøvetagning
 Der anvendes et prøveflowmeter til at bestemme prøvestrømshastighed eller den samlede strøm ind i batch-prøvetagningssystemet i prøveintervallet. Forskellen mellem to flowmetre kan anvendes til at beregne prøvestrømmen ind i en fortyndingstunnel f.eks. til PM-måling ved delstrømsfortynding og PM-måling ved sekundært fortyndingssystem. Specifikationerne for differensflowmåling med henblik på udtagning af proportional prøve af den ufortyndede udstødning er angivet i punkt 8.1.8.6.1, og kalibreringen af differensflowmålingen er angivet i punkt 8.1.8.6.2 i dette bilag.
 Det overordnede system til prøveflowmetret skal opfylde kalibreringen i punkt 8.1.8 i dette bilag.
 9.4.5.6. Gasdeleapparat
 Der kan anvendes et gasdeleapparat til at blande kalibreringsgasserne.
 Der anvendes et gasdeleapparat, som blander gasserne i overensstemmelse med specifikationerne i punkt 9.5.1 i dette bilag og i de koncentrationer, der forventes under prøvningen. Der kan anvendes gasdeleapparater med kritisk strømning, med flowkapillarrør eller med termisk massemåling. Der anvendes viskositetskorrektion i nødvendigt omfang (hvis dette ikke sker ved hjælp af gasdelerens interne software) for at sikre korrekt gasdeling. Gasdelersystemet skal opfylde linearitetskontrollen i punkt 8.1.4.5 i dette bilag. Man kan vælge at kontrollere blandingsanordningen med et instrument af lineær art, f.eks. et som bruger NO-gas med CLD. Instrumentets justeringsværdi skal justeres med justeringsgassen direkte tilsluttet instrumentet. Blandingsanordningen skal kontrolleres ved de anvendte indstillinger, og den nominelle værdi skal sammenlignes med instrumentets målte koncentrationer.
 9.4.6. Måling af CO og CO2
 Der anvendes en ikkedispersiv ultravioletanalysator (NDIR) til at måle CO- og CO2-koncentration i ufortyndet eller fortyndet udstødningsgas i forbindelse med batchvis eller kontinuerlig prøvetagning.
 Det NDIR-baserede system skal opfylde linearitetsverifikationen som angivet i punkt 8.1.9.1 eller 8.1.9.2 i dette bilag.
 9.4.7. Carbonhydridmålinger
 9.4.7.1. Flammeioniseringsdetektor
 9.4.7.1.1. Anvendelse
 Der anvendes en HFID-analysator til at måle carbonhydridkoncentrationen i ufortyndet eller fortyndet udstødningsgas i forbindelse med batchvis eller kontinuerlig prøvetagning. Carbonhydridkoncentration skal bestemmes på basis af carbonnummeret 1, C1. Opvarmede FID-analysatorer


text:
skal fastholde alle overflader, der eksponeres for emissioner på en temperatur på 464 ± 11 K (191 ± 11 °C). For NG- og LPG-drevne motorer og motorer med gnisttænding kan der vælges en carbonhydridanalysator af typen ikke-opvarmet flammeionisationsdetektor (FID).
 9.4.7.1.2. Komponentkrav
 Det FID-baserede system til måling af THC skal opfylde alle verifikationerne for carbonhydridmåling i punkt 8.1.10 i dette bilag.
 9.4.7.1.3. FID-enhedens brændstof og brænderluft
 FID-enhedens brændstof og brænderluft skal opfylde specifikationerne i punkt 9.5.1 i dette bilag. FID-enhedens brændstof og brænderluft må ikke blandes inden tilføring til FID-analysatoren for at sikre, at FID-analysatoren opererer med diffuserflamme og ikke med færdigblandet flamme.
 9.4.7.1.4. Reserveret
 9.4.7.1.5. Reserveret
 9.4.7.2. Reserveret
 9.4.8. NOx-målinger
 Der er specificeret to måleinstrumenter til NOx-måling, og hvert instrument kan anvendes, hvis det opfylder forskrifterne i henholdsvis punkt 9.4.8.1 eller 9.4.8.2 i dette bilag. Kemiluminescensdetektoren anvendes som referencemetode til sammenligning med en eventuel foreslået alternerende målemetode, jf. punkt 5.1.3 i dette bilag.
 9.4.8.1. Kemiluminescensdetektor
 9.4.8.1.1. Anvendelse
 Der anvendes en kemiluminescensdetektor (CLD), sammenkoblet med en NO2 til NO-konverter, til at måle NOx-koncentrationen i ufortyndet og fortyndet udstødningsgas i forbindelse med batchvis eller kontinuerlig prøvetagning.
 9.4.8.1.2. Komponentkrav
 Det CLD-baserede system skal opfylde linearitetskontrollen i punkt 8.1.11.1 i dette bilag. Der kan anvendes en opvarmet eller uopvarmet CLD, som fungerer ved atmosfærisk tryk eller ved et vakuum.
 9.4.8.1.3. NO2 til NO-konverter
 Der placeres en intern eller ekstern NO2 til NO-konverter, der opfylder verifikationskravene i punkt 8.1.11.5 i dette bilag opstrøms for CLD-systemet, mens konverteren konfigureres med et omløb for at lette denne verifikation.
 9.4.8.1.4. Fugtvirkninger
 Alle CLD-temperaturer skal fastholdes for at forhindre vandkondensering. For at fjerne fugt fra en prøve opstrøms for en CLD-enhed anvendes en af følgende konfigurationer:
 a)
 en CLD forbundet nedstrøms for en eventuel tørreenhed eller køler, som er placeret nedstrøms for en NO2 til NO-konverter, der opfylder verifikationen i punkt 8.1.11.5 i dette bilag
 b)
 en CLD forbundet nedstrøms for en eventuel tørreenhed eller termisk køler, som opfylder verifikationen i punkt 8.1.11.4 i dette bilag.
 9.4.8.1.5. Responstid
 Der kan anvendes en opvarmet CLD-enhed for at forbedre dennes responstid.
 9.4.8.2. Ikkedispersiv ultravioletanalysator
 9.4.8.2.1. Anvendelse
 Der anvendes en ikkedispersiv ultravioletanalysator (NDUV) til at måle NOx-koncentrationen i ufortyndet eller fortyndet udstødningsgas i forbindelse med batchvis eller kontinuerlig prøvetagning.
 9.4.8.2.2. Komponentkrav
 Det NDUV-baserede system skal opfylde kravene til verifikation i punkt 8.1.11.3 i dette bilag.
 9.4.8.2.3. NO2 til NO-konverter
 Hvis NDUV-analysatoren kun måler NO, placeres en intern eller ekstern NO2 til NO-konverter, der opfylder verifikationen i punkt 8.1.11.5 i dette bilag, opstrøms for NDUV-analysatoren. Konverteren konfigureres med et omløb for at lette denne verifikation.
 9.4.8.2.4. Fugtvirkninger
 NDUV-temperaturen skal fastholdes for at forhindre vandkondensering, medmindre der anvendes en af følgende konfigurationer:
 a)
 En NDUV forbindes nedstrøms for en eventuel tørreenhed eller køler, som er placeret nedstrøms for en NO2 til NO-konverter, der opfylder verifikationen i punkt 8.1.11.5 i dette bilag.
 b)
 En NDUV forbindes nedstrøms for en eventuel tørreenhed eller termisk køler, som opfylder verifikationen i punkt 8.1.11.4 i dette bilag.
 9.4.9. O2-målinger
 Der anvendes en paramagnetisk detektor (PMD) eller en magnetpneumatisk detektor


text:
(MPD) til måling af O2-koncentration i ufortyndet eller fortyndet udstødningsgas i forbindelse med batchvis eller kontinuerlig prøvetagning.
 9.4.10. Måling af luft-/brændstofforholdet
 Der kan anvendes en zirconia-analysator (ZrO2) til at måle luft-/brændstofforholdet i ufortyndet udstødningsgas i forbindelse med kontinuerlig prøvetagning. O2-målinger med indsugningsluft eller brændstofstrømmålinger kan anvendes til at beregne hastigheden af udstødningsgasstrømmen i overensstemmelse med bilag 5.
 9.4.11. PM-målinger med gravimetrisk vægt
 Der anvendes en vægt til vejning af de nettopartikler, der er indsamlet i prøvetagningsfiltermedierne.
 Minimumskravet til vægtopløsningen skal være lig med eller mindre end den repeterbarhed på 0,5 mikrogram, der anbefales i tabel A.4-8. Hvis vægten benytter interne kalibreringsvægte til rutinemæssig justering og linearitetskontrol, skal disse opfylde forskrifterne i punkt 9.5.2 i dette bilag.
 Vægten konfigureres til den optimale hviletid og stabilitet på det sted, den befinder sig.
 9.4.12. Ammoniakmålinger (NH3)
 En FTIR-analysator (Fourier Transform Infrared), NDUV eller infrarød laseranalysator kan anvendes i overensstemmelse med tillæg A.4.
 9.5. Analytiske gasser og massestandarder
 9.5.1. Analytiske gasser
 Analytiske gasser skal opfylde kravene til nøjagtighed og renhedsspecifikationerne i dette punkt.
 9.5.1.1. Gasspecifikationer
 Følgende gasspecifikationer skal tages i betragtning:
 a)
 Der anvendes rensede gasser til blanding med kalibreringsgasser og til justering af måleinstrumenter med henblik på at opnå en nulrespons efter en nulkalibreringsstandard. Der anvendes gasser med en kontaminering, der ikke overstiger den højeste af følgende værdier i gasflasken eller ved en nulgasgenerators udgang:
 i)
 2 procents kontaminering målt i forhold til den gennemsnitlige koncentration, der forventes ved emissionsgrænseværdien. Hvis der f.eks. forventes en CO-koncentration på 100,0 μmol/mol, ville det være tilladt at anvende en nulstillingsgas med en CO-kontaminering mindre end eller lig med 2 000 μmol/mol
 ii)
 kontaminering som angivet i tabel A.4-9, gældende for ufortyndede og fortyndede målinger
 iii)
 kontaminering som angivet i tabel A.4-10, gældende for ufortyndede målinger.
 Tabel A.4-9
 Kontamineringstærskler gældende for ufortyndede og fortyndede målinger [μmol/mol = ppm (3.2.)]
 Bestanddel
 Renset syntetisk luft (4)
 Renset N2
 (4)
 THC (C1-ækvivalent)
 ≤ 0,05 μmol/mol
 ≤ 0,05 μmol/mol
 CO
 ≤ 1 μmol/mol
 ≤ 1 μmol/mol
 CO2
 ≤ 10 μmol/mol
 ≤ 10 μmol/mol
 O2
 0,205-0,215 mol/mol
 ≤ 2 μmol/mol
 NOx
 ≤ 0,02 μmol/mol
 ≤ 0,02 μmol/mol
 Tabel A.4-10
 Kontamineringstærskler gældende for ufortyndede målinger [μmol/mol = ppm (3.2.)]
 Bestanddel
 Renset syntetisk luft (5)
 Renset N2
 (5)
 THC (C1-ækvivalent)
 ≤ 1 μmol/mol
 ≤ 1 μmol/mol
 CO
 ≤ 1 μmol/mol
 ≤ 1 μmol/mol
 CO2
 ≤ 400 μmol/mol
 ≤ 400 μmol/mol
 O2
 0,18-0,21 mol/mol
 —
 NOx
 ≤ 0,1 μmol/mol
 ≤ 0,1 μmol/mol
 b)
 Følgende gasser skal anvendes med en FID-analysator:
 i)
 FID-brændstoffet anvendes med en H2-koncentration på (0,39-0,41) mol/mol, He- eller N2-balance. Blandingen må højst indeholde 0,05 μmol/mol THC.
 ii)
 Der anvendes en FID-brænderluft, som opfylder specifikationerne for renset luft i litra a) i dette punkt.
 iii)
 FID-nulstillingsgas. Flammeioniseringsdetektorer nulstilles med renset gas, som opfylder specifikationerne i litra a) i dette punkt, bortset fra at O2-koncentrationen i den rensede gas kan have en vilkårlig værdi.
 iv)
 Propankalibreringsgas til FID. FID-enhedens THC justeres og kalibreres med justeringskoncentrationer af propan (C3H8). Den kalibreres på basis af carbonnummeret 1 (C1).
 c)
 Der anvendes følgende gasblandinger med gasser, der


text:
er sporbare inden for ± 1,0 % af de internationale og/eller nationale anerkendte gasstandarders reelle værdi eller af andre godkendte gasstandarder:
 i)
 CH4, renset syntetisk luft og/eller N2 (afhængigt af, hvad der er relevant)
 ii)
 Reserveret
 iii)
 C3H8, renset syntetisk luft og/eller N2 (afhængigt af, hvad der er relevant)
 iv)
 CO, renset N2
 v)
 CO2, renset N2;
 vi)
 NO, renset N2;
 vii)
 NO2, renset syntetisk luft
 viii)
 O2, renset N2;
 ix)
 C3H8, CO, CO2, NO, renset N2;
 x)
 C3H8, CH4, CO, CO2, NO, renset N2.
 d)
 Der kan anvendes andre gasarter end de i litra c) i dette punkt anførte (f.eks. methanol i luft, som kan anvendes til at bestemme responsfaktorer), forudsat at de er sporbare inden for ±3,0 procent af de internationalt og/eller nationalt anerkendte standarders reelle værdi og opfylder stabilitetskravene i punkt 9.5.1.2 i dette bilag.
 e)
 Der kan genereres egne kalibreringsgasser ved hjælp af en præcis blandingsanordning, som f.eks. en gasdeler, til at forsynde gasser med renset N2 eller renset syntetisk luft. Hvis gasdeleapparater opfylder specifikationerne i punkt 9.4.5.6 i dette bilag, og de blandede gasser opfylder kravene i litra a) og c) i dette punkt, kan de fremkomne blandinger anses for at opfylde kravene i dette punkt 9.5.1.1 i dette bilag.
 9.5.1.2. Koncentration og udløbsdato
 Koncentrationen i enhver kalibreringsgasstandard og dens udløbsdato som angivet af gasleverandøren skal registreres.
 a)
 En kalibreringsgasstandard må ikke anvendes efter dens udløbsdato, medmindre dette tillades i litra b) i dette punkt.
 b)
 Kalibreringsgasser kan mærkes om og anvendes efter deres udløbsdato, hvis den typegodkendende myndighed på forhånd har godkendt dette.
 9.5.1.3. Gasoverføring
 Gasser skal overføres fra deres kilde til analysatorerne ved hjælp af komponenter, der udelukkende er beregnet til at styre og overføre disse gasser.
 9.5.2. Massestandarder
 Til PM-vægte anvendes kalibreringsvægte, som er certificerede som internationalt og/eller nationalt anerkendte standarder med en sporbarhed på 0,1 procents usikkerhed. Kalibreringsvægte kan certificeres af ethvert kalibreringslaboratorium, som opfylder internationalt og/eller nationalt anerkendte sporbarhedsstandarder. Det skal sikres, at den laveste kalibreringsvægt ikke har over ti gange massen af et ubenyttet PM-prøvemedium. Kalibreringsrapporten skal også angive massefylden af vægtene.
 (1) Særlige symboler kan ses i bilagene.
 (2) Nummereringen i dette bilag er i overensstemmelse med nummereringen i FN GTR nr. 11. Nogle punkter i FN GTR nr. 11 er dog ikke påkrævet i dette bilag.
 (1) Foretag kalibreringer og verifikationer oftere i overensstemmelse med anvisningerne fra fabrikanten af målesystemet og god teknisk praksis.
 (2) CVS-verifikation er ikke påkrævet for systemer, der er overensstemmende inden for ± 2 % på baggrund af den kemiske carbon- eller oxygenbalance i indsugningsluften, brændstoffet og den fortyndede udstødningsgas.
 (3) Der kan anvendes molær strømningshastighed i stedet for standardvolumenstrøm som udtryk for »mængde«. I dette tilfælde kan maksimal molær strømningshastighed anvendes i stedet for den maksimale standardvolumenstrøm i det tilsvarende linearitetskriterium.
 (4) Så længe der forhindres vandkondensering i lagringsbeholderen.
 (5) Op til 313 K (40 °C).
 (6) Op til 475 K (202 °C).
 (7) Ved 464 ± 11 K (191 ± 11 °C).
 (3) Både nøjagtighed og repeterbarhed bestemmes med samme indsamlede


text:
data som beskrevet i punkt 9.4.3 i dette bilag og baseret på absolutte værdier; »pt.«henviser til den samlede gennemsnitsværdi, der forventes ved emissionsgrænsen; »maks.«henviser til den spidsværdi, der forventes ved emissionsgrænsen under prøvningscyklussen, ikke instrumentets maksimale område »gnst.«henviser til det faktiske gennemsnit under hele prøvningscyklussen.
 (4) Det kræves ikke, at disse renhedsniveauer kan henføres til internationale og/eller nationale standarder.
 (5) Det kræves ikke, at disse renhedsniveauer kan henføres til internationale og/eller nationale standarder.
 TILLÆG A.1
 UDSTYR TIL MÅLING AF PARTIKELANTALEMISSIONER
 A.1.1. Prøvningsprocedure for måling
 A.1.1.1. Prøvetagning
 Partikelantalemissioner skal måles ved kontinuerlig prøvetagning fra enten et delstrømsfortyndingssystem som beskrevet i punkt 9.2.3 i dette bilag eller et fuldstrømsfortyndingssystem som beskrevet i punkt 9.2.2 i dette bilag.
 A.1.1.1.1. Filtrering af fortynder
 Fortynder til både den primære og, hvis dette er relevant, den sekundære fortynding af udstødningsgassen i fortyndingssystemet skal ledes gennem filtre, der opfylder kravene til højeffektive partikelluftfiltre (HEPA) som angivet i punkt 2.1.41 i dette regulativ. Fortynderen kan valgfrit skrubbes med trækul, før den ledes til HEPA-filteret, for at reducere og stabilisere carbonhydridkoncentrationerne i fortynderen. Det anbefales, at et supplerende groft partikelfilter placeres før HEPA-filteret og efter trækulskrubberen, hvis en sådan anvendes.
 A.1.1.2. Kompensering for prøvestrøm for partikelantal — fuldstrømsfortyndingssystemer
 For at kompensere for den massestrøm, der udtrækkes fra fortyndingssystemet for prøvetagning af partikelantal, skal den udtrukne massestrøm (filtreret) føres tilbage til fortyndingssystemet. Alternativt kan den samlede massestrøm i fortyndingssystemet korrigeres matematisk for den udtrukne prøvestrøm for partikelantal. Når den samlede massestrøm, der udtrækkes fra fortyndingssystemet til prøvetagning af summen af partikelantal og partikelmasse, er mindre end 0,5 procent af den samlede strøm af fortyndet udstødningsgas i fortyndingstunnelen (med) kan denne korrektion eller tilbageledning udelades.
 A.1.1.3. Kompensering for prøvestrøm for partikelantal — delstrømsfortyndingssystemer
 A.1.1.3.1. For delstrømsfortyndingssystemer skal der ved kontrol af prøvetagningens proportionalitet gøres rede for den massestrøm, der er udtrukket fra fortyndingssystemet til partikelantalprøvetagning. Dette skal opnås enten ved at lede prøvetagningsstrømmen for partikelantal tilbage til fortyndingssystemet efter flowmåleranordningen eller ved matematisk korrektion som beskrevet i punkt A.1.1.3.2. Hvis der er tale om delstrømsfortyndingssystemer af typen med totalprøvetagning, skal der også korrigeres for den massestrøm, der udtrækkes til partikelmasseprøvetagning, ved beregning af partikelmasse, jf. punkt A.1.1.3.3.
 A.1.1.3.2. Udstødningsgassens øjeblikkelige flowhastighed ind i fortyndingssystemet (qmp), der bruges til at kontrollere prøvetagningens proportionalitet, skal korrigeres efter en af følgende metoder:
 a)
 I de tilfælde, hvor den udtrukne partikelantalprøvestrøm ledes væk, erstattes ligning (A.4-20) i punkt 8.1.8.6.1 i dette bilag af ligning (A.4-29):
 (A.4-29)
 hvor:
 qmdew
 er massestrømningshastigheden af fortyndet udstødningsgas, kg/s
 qmdw
 er massestrømningshastigheden af fortyndingsluft, kg/s
 q
 ex
 er massestrømningshastighed af partikelantalprøvetagning, kg/s.
 q
 ex-signalet, der sendes til delstrømssystemets styreenhed, skal på ethvert tidspunkt have en nøjagtighed på ± 0,1 % af q
 mdew og skal sendes med en frekvens på mindst 1 Hz.
 b)
 I de tilfælde hvor den udtrukne partikelantalprøvestrøm fuldt ud eller delvis ledes væk, men hvor en ækvivalent strøm ledes tilbage til fortyndingssystemet opstrøms for flowmetret, erstattes ligning (A.4-20) i punkt 8.1.8.6.1 i dette bilag af ligning (A.4-30):
 (A.4-30)
 hvor:
 qmdew
 er massestrømningshastigheden af fortyndet udstødningsgas, kg/s


text:
qmdw
 er massestrømningshastigheden af fortyndingsluft, kg/s
 q
 ex
 er massestrømningshastigheden af partikelantalprøvetagning, kg/s
 q
 sw
 er massestrømningshastigheden tilbageledt til fortyndingstunnel for at kompensere for udtrækning af partikelantalprøvetagning, kg/s.
 Forskellen mellem q
 ex og q
 sw, der sendes til delstrømssystemets styreenhed, skal på ethvert tidspunkt have en nøjagtighed på ± 0,1 procent af q
 mdew. Signalet (eller signalerne) skal sendes med en frekvens på mindst 1 Hz.
 A.1.1.3.3. Korrektion af PM-måling
 Når en partikelantalprøvetagningsstrøm udtrækkes fra et delstrømsfortyndingssystem med totalprøvetagning, skal partikelmassen (m
 PM), beregnet i punkt 2.3.1.1 i tillæg A.1 til bilag 5, korrigeres som følger for at tage hensyn til den udtrukne strømning. Denne korrektion er påkrævet, selv hvor en filtreret udtrukket strømning ledes tilbage i delstrømsfortyndingssystemerne som angivet i ligning (A.4-31):
 (A.4-31)
 hvor:
 mPM
 er partikelmassen bestemt i overensstemmelse med punkt A.1.2.3.1.1 i tillæg A.1 til bilag 5, g/prøvning
 msed
 er total masse af fortyndet udstødningsgas gennem fortyndingstunnelen, kg
 mex
 er total masse af fortyndet udstødningsgas udtrukket fra fortyndingstunnelen til partikelantalprøvetagning, kg.
 A.1.1.3.4. Proportionaliteten af delstrømsfortyndingsprøvetagningen
 Til måling af partikelantal benyttes massestrømningshastigheden, bestemt efter en af de metoder, der er beskrevet i punkt A.1.1.6.1 til A.1.1.6.4 i tillæg A.1 til bilag 5, til at styre delstrømsfortyndingssystemet, så det udtager en prøve, der er proportionel med udstødningens massestrømningshastighed. Proportionalitetens kvalitet kontrolleres ved hjælp af en regressionsanalyse mellem prøvestrøm og udstødningsgasstrøm i overensstemmelse med punkt 8.2.1.2 i dette bilag.
 A.1.1.3.5. Beregning af partikelantal
 Metoderne til bestemmelse og beregning af PN er fastsat i tillæg A.6 til bilag 5.
 A.1.2. Måleudstyr
 A.1.2.1. Specifikation
 A.1.2.1.1. Systembeskrivelse
 A.1.2.1.1.1.
 Prøvetagningssystemet for partikler skal bestå af en sonde eller et prøvetagningspunkt, der udtrækker en prøve fra en homogent blandet strøm i et fortyndingssystem som beskrevet i punkt 9.2.2 eller 9.2.3 i dette bilag, en enhed, der fjerner flygtige partikler (VPR — volatile particle remover) opstrøms for en partikelantaltæller (PNC — particle number counter) og egnede rør til overførsel.
 A.1.2.1.1.2.
 Det anbefales, at en partikelstørrelse-præklassifikator (f.eks. cyklon eller impaktor) placeres før indgangen til VPR. En prøvetagningssonde, der fungerer som en egnet anordning til størrelsesklassifikation som vist i figur A.4-7, kan dog accepteres som alternativ til en partikelstørrelse-præklassifikator. Hvis der er tale om et delstrømsfortyndingssystem, er det acceptabelt at bruge den samme præklassifikator til prøvetagning af partikelmasse og partikelantal, idet partikelantalprøven udtrækkes fra fortyndingssystemet efter præklassifikatoren. Alternativt kan der anvendes separate præklassifikatorer, idet partikelantalprøven udtrækkes fra fortyndingssystemet før præklassifikatoren for partikelmasse.
 A.1.2.1.2. Generelle krav
 A.1.2.1.2.1.
 Prøvetagningspunktet for partikler skal være placeret i fortyndingssystemet.
 Prøvetagningssondens spids eller partikelprøvetagningspunktet og partikeloverførselsrøret (PTL — particle transfer line) udgør tilsammen partikeloverførselssystemet (PTS — particle transfer system). PTS fører prøven fra fortyndingstunnelen til indgangen til VPR. PTS skal opfylde følgende betingelser:
 a)
 Hvis der er tale om fuldstrømsfortyndingssystemer og delstrømsfortyndingssystemer af typen med fraktionel prøvetagning (som beskrevet i punkt 9.2.3 i dette bilag) skal prøvetagningssonden monteres nær tunnelens midterlinje 10 til 20 tunneldiameter efter gasindgangen, og den skal vende opstrøms mod tunnelens gasstrøm med aksen ved spidsen parallel med fortyndingstunnelens akse. Prøvetagningssonden skal placeres i fortyndingsskakten, således at prøven tages fra en


text:
homogen blanding af fortynding/udstødning.
 b)
 Hvis der er tale om delstrømsfortyndingssystemer af typen med totalprøvetagning (som beskrevet i punkt 9.2.3 i dette bilag), skal partikelprøvetagningspunktet eller prøvetagningssonden placeres i partikeloverførselsrøret opstrøms for partikelfilterholder, flowmeter og eventuelt omledningspunkt/forgreningspunkt for prøven. Prøvetagningspunktet eller prøvetagningssonden skal placeres, således at prøven tages fra en homogen blanding af fortynding/udstødning. Prøvetagningssonden skal dimensioneres, således at den ikke griber forstyrrende ind i delstrømsfortyndingssystemets drift.
 Gasprøven udtrukket gennem PTS skal opfylde følgende betingelser:
 a)
 Hvis der er tale om fuldstrømsfortyndingssystemer skal den have et Reynolds-tal (Re) < 1 700.
 b)
 Hvis der er tale om et delstrømsfortyndingssystem skal den have et Reynolds-tal (Re) < 1 700 i PTT, det vil sige efter prøvetagningssonde eller -punkt.
 c)
 Dens opholdstid i PTS skal være ≤ 3 sekunder.
 d)
 Enhver anden prøvetagningskonfiguration for PTS, for hvilken der kan påvises en ækvivalent partikelpenetration på 30 nm, vil blive anset for acceptabel.
 Afgangsrøret (OT — outlet tube), der fører den fortyndede prøve fra VPR til PNC-indgangen, skal have følgende egenskaber:
 a)
 Den skal have en indvendig diameter på ≥ 4 mm.
 b)
 Prøvegasstrømmen gennem OT skal have en opholdstid på ≤ 0,8 sekunder.
 c)
 Enhver anden prøvetagningskonfiguration for OT, for hvilken der kan påvises en ækvivalent partikelpenetration på 30 nm, vil blive anset for acceptabel.
 A.1.2.1.2.2.
 VPR skal omfatte anordninger til fortynding af prøve og fjernelse af flygtige partikler.
 A.1.2.1.2.3.
 Alle de dele af fortyndingssystemet og prøvetagningssystemet, der er placeret mellem udstødningsrør og PNC og er i kontakt med ufortyndet og fortyndet udstødningsgas, skal være udformet, således at de giver anledning til mindst mulig afsætning af partikler. Alle dele skal være fremstillet af elektrisk ledende materialer, der ikke reagerer med udstødningsgassens komponenter, og skal være jordforbundet, således at elektrostatiske virkninger undgås.
 A.1.2.1.2.4.
 Partikelprøvetagningssystemet skal omfatte god praksis for aerosolprøvetagning, herunder undgåelse af knæk og pludselige ændringer i tværsnit, brug af glatte indvendige overflader og minimering af prøvetagningslinjens længde. Gradvise ændringer i tværsnit kan accepteres.
 A.1.2.1.3. Særlige krav
 A.1.2.1.3.1.
 Partikelprøven må ikke ledes gennem en pumpe før passagen gennem PNC.
 A.1.2.1.3.2.
 Det anbefales at anvende en præklassifikator.
 A.1.2.1.3.3.
 Enheden til forbehandling af prøven skal:
 A.1.2.1.3.3.1.
 være i stand til at fortynde prøven i et eller flere trin for at opnå en partikelantalkoncentration under den øverste tærskel i PNC'ens modus for tælling af enkeltpartikler og en gastemperatur under 308 K (35 °C) ved PNC-indgangen
 A.1.2.1.3.3.2.
 omfatte en indledende opvarmet fortyndingsfase, som leverer en prøve med en temperatur på ≥423 K (150°C) og ≤ 673 K (400 °C) og fortynder med en faktor på mindst 10
 A.1.2.1.3.3.3.
 styre de opvarmede faser, så de har en konstant nominel driftstemperatur inden for det område, der er fastsat i punkt A.1.2.1.3.3.2, med en tolerance på ± 10 K (± 10 °C). Vise om de opvarmede faser har den rette driftstemperatur
 A.1.2.1.3.3.4.
 opnå en reduktionsfaktor for partikelkoncentrationen (fr
 (di
 )) som fastsat i punkt A.1.2.2.2.2 for partikler med elektrisk mobilitetsdiameter på 30 nm og 50 nm, som højst er henholdsvis 30 og 20 % højere, og højst 5 % lavere,


text:
end reduktionsfaktoren for partikler med elektrisk mobilitetsdiameter på 100 nm for VPR som helhed
 A.1.2.1.3.3.5.
 også opnå > 99,0 % fordampning af 30 nm tetracontan-partikler (CH3(CH2)38CH3) med en indgangskoncentration på ≥ 10 000 cm-3 ved hjælp af opvarmning og reduktion af tetracontanens deltryk.
 A.1.2.1.3.4.
 PNC skal:
 A.1.2.1.3.4.1.
 køre under fuldstrømsbetingelser
 A.1.2.1.3.4.2.
 have en tællenøjagtighed på ± 10 % i området fra 1 cm-3 til den øverste tærskel i PNC'ens modus for tælling af enkeltpartikler i forhold til en sporbar standard. Ved koncentrationer under 100 cm-3 kan det for målinger gennemsnitsberegnet over lange prøvetagningsperioder kræves, at PNC'ens nøjagtighed påvises med en høj grad af statistisk konfidens
 A.1.2.1.3.4.3.
 kunne aflæses ned til mindst 0,1 partikler cm-3 ved koncentrationer på under 100 cm-3
 A.1.2.1.3.4.4.
 have en lineær respons for partikelkoncentrationer i hele måleområdet i modus for tælling af enkeltpartikler
 A.1.2.1.3.4.5.
 have en datarapporteringsfrekvens på 0,5 Hz eller derover
 A.1.2.1.3.4.6.
 have en responstid i hele det målte koncentrationsområde på under 5 s.
 A.1.2.1.3.4.7.
 indeholde en korrektionsfunktion for koincidens på indtil maks. 10 procents korrektion og kan gøre brug af en intern kalibreringsfaktor som bestemt i punkt A.1.2.2.1.3, men må ikke gøre brug af nogen anden algoritme til at korrigere for eller definere tællevirkningsgraden
 A.1.2.1.3.4.8.
 have tællevirkningsgrader ved partikelstørrelser med elektrisk mobilitetsdiameter på 23 nm (± 1 nm) og 41 nm (± 1 nm) på henholdsvis 50 % (± 12 %) og > 90 %. Disse tællevirkningsgrader kan opnås ved interne midler (f.eks. kontrol af instrumentkonstruktion) eller eksterne midler (f.eks. præklassificering af størrelse).
 A.1.2.1.3.4.9.
 Hvis PNC'en anvender en arbejdsvæske, skal denne udskiftes med den hyppighed, der er angivet af instrumentfabrikanten.
 A.1.2.1.3.5.
 Hvis de ikke holdes på et kendt konstant niveau ved det punkt, hvor PNC-strømningshastigheden styres, skal tryk og/eller temperatur ved indgangen til PNC måles og rapporteres med henblik på at korrigere partikelkoncentrationsmålinger til standardbetingelser.
 A.1.2.1.3.6.
 Summen af opholdstiden for PTS, VPR og OT samt PNC's responstid må højst være 20 s.
 A.1.2.1.3.7.
 Transformationstiden for hele partikelantalprøvetagningssystemet (PTS, VPR, OT og PNC) bestemmes ved aerosol-omskiftning direkte ved indgangen til PTS. Aerosol-omskiftningen skal ske på under 0,1 sekund. Den aerosol, der anvendes til prøvningen, skal forårsage en koncentrationsændring på mindst 60 % af fuldskala (FS).
 Koncentrationssporet skal registreres. Med hensyn til tidsjustering af signaler for partikelantalkoncentration og udstødningsstrøm defineres transformationstiden som tiden fra ændringen (t0), indtil responsen er 50 % af den endelige aflæste værdi (t50).
 A.1.2.1.4. Beskrivelse af anbefalet system
 Dette punkt beskriver den anbefalede praksis for måling af partikelantal. Ethvert system, der opfylder funktionsspecifikationerne i punkt A.1.2.1.2 og A.1.2.1.3 kan dog accepteres.
 Figur A.4-8 og A.4-9 er skematiske tegninger af den anbefalede konfiguration af partikelprøvetagningssystemet for henholdsvis deltrøms- og fuldstrømsfortyndingssystemer.
 Figur A.4-8
 Skematisk tegning af anbefalet partikelprøvetagningssystem – delstrømsprøvetagning
 luftoverskud
 filtreret luft
 cyklon
 fra motorudstødning
 filtreret luft
 erstatningsluft*
 *Alternativt kan styresoftwaren tage højde for den gennemstrømning, der fjernes af PN-systemet
 Figur A.4-9
 Skematisk tegning af anbefalet partikelprøvetagningssystem – fuldstrømsprøvetagning
 luftoverskud
 filtreret luft
 cyklon
 Gennemstrømningsretning
 akt. carbon
 fra motorudstødning
 A.1.2.1.4.1. Beskrivelse af prøvetagningssystem
 Partikelprøvetagningssystemet skal bestå af en prøvetagningssonde eller et prøvetagningspunkt i fortyndingssystemet, et


text:
partikeloverførselsrør (PTL), en præklassifikator (PCF) og en enhed, der fjerner flygtige partikler (VPR) opstrøms for enheden til måling af partikelantalkoncentration (PNC). VPR skal omfatte anordninger til fortynding af prøve (partikelantalfortyndere: PND1 og PND2) og partikelfordampning (ET — evaporation tube). Arrangementet af prøvetagningssonde eller prøvetagningspunkt for prøvningens gasstrøm skal være, således at en repræsentativ prøve af gasstrømmen tages fra en homogen blanding af fortynder/udstødning. Summen af systemets opholdstid plus PNC's responstid må højst være 20 s.
 A.1.2.1.4.2. Partikeloverførselssystem
 Prøvetagningssondens spids eller partikelprøvetagningspunktet og partikeloverførselsrøret (PTL — particle transfer line) udgør tilsammen partikeloverførselssystemet (PTS — particle transfer system). PTS fører prøven fra fortyndingstunnelen til indgangen til den første partikelantalfortynder. PTS skal opfylde følgende betingelser:
 Hvis der er tale om fuldstrømsfortyndingssystemer og delstrømsfortyndingssystemer af typen med fraktionel prøvetagning (som beskrevet i punkt 9.2.3 i dette bilag) skal prøvetagningssonden monteres nær tunnelens midterlinje 10 til 20 tunneldiameter efter gasindgangen, og den skal vende opstrøms mod tunnelens gasstrøm med aksen ved spidsen parallel med fortyndingstunnelens akse. Prøvetagningssonden skal placeres i fortyndingsskakten, således at prøven tages fra en homogen blanding af fortynding/udstødning.
 Hvis der er tale om delstrømsfortyndingssystemer af typen med totalprøvetagning (som beskrevet i punkt 9.2.3 i dette bilag), skal partikelprøvetagningspunktet placeres i partikeloverførselsrøret opstrøms for partikelfilterholder, flowmeter og eventuelt omledningspunkt/forgreningspunkt for prøven. Prøvetagningspunktet eller prøvetagningssonden skal placeres, således at prøven tages fra en homogen blanding af fortynding/udstødning.
 Gasprøven udtrukket gennem PTS skal opfylde følgende betingelser:
 Den skal have et flow-Reynolds-tal (Re) på < 1 700.
 Dens opholdstid i PTS skal være ≤ 3 sekunder.
 Enhver anden prøvetagningskonfiguration for PTS, for hvilken der kan påvises en ækvivalent partikelpenetration for partikler med en elektrisk mobilitetsdiameter på 30 nm, vil blive anset for acceptabel.
 Afgangsrøret (OT — outlet tube), der fører den fortyndede prøve fra VPR til PNC-indgangen, skal have følgende egenskaber:
 Den skal have en indvendig diameter på ≥ 4 mm.
 Strømmen af prøvegas gennem POT skal have en opholdstid på ≤ 0,8 sekunder.
 Enhver anden prøvetagningskonfiguration for OT, for hvilken der kan påvises en ækvivalent partikelpenetration for partikler med en elektrisk mobilitetsdiameter på 30 nm, vil blive anset for acceptabel.
 A.1.2.1.4.3. Partikelpræklassifikator
 Den anbefalede partikelpræklassifikator skal være anbragt opstrøms for VPR. Præklassifikatorens 50 procentsskæringspunkt for partikeldiameter skal ligge mellem 2,5 μm og 10 μm ved den volumetriske strømningshastighed for prøvetagning af partikelantalemissioner. Præklassifikatoren skal lade mindst 99 % af massekoncentrationen af 1 μm-partikler, der kommer ind i præklassifikatoren, passere gennem præklassifikatorens udgang ved den volumetriske strømningshastighed, der er valgt til prøvetagning af partikelantalemissioner. Hvis der er tale om et delstrømsfortyndingssystem, er det acceptabelt at bruge den samme præklassifikator til prøvetagning af partikelmasse og partikelantal, idet partikelantalprøven udtrækkes fra fortyndingssystemet efter præklassifikatoren. Alternativt kan der anvendes separate præklassifikatorer, idet partikelantalprøven udtrækkes fra fortyndingssystemet før præklassifikatoren for partikelmasse.
 A.1.2.1.4.4. Enhed til fjernelse af flygtige partikler (VPR)
 VPR skal omfatte en partikelantalfortynder (PND1), et fordampningsrør og endnu en fortynder (PND2) forbundet i serie. Fortyndingsfunktionen består i at reducere antalkoncentrationen i den prøve, der kommer ind i enheden til måling af partikelkoncentration til under den øverste tærskel i PNC'ens