text:
myndighed de beløb, der er inddrevet i forbindelse med fordringen og renterne som omhandlet i stk. 3 og 4 i denne artikel.
 Artikel 31
 Tvister
 1. Tvister vedrørende fordringen, den oprindelige akt, der hjemler ret til eksekution i den stat, hvor den bistandssøgende myndighed er hjemmehørende, eller den ensartede akt, der hjemler ret til eksekution i den stat, hvor den bistandssøgte er hjemmehørende, og tvister vedrørende gyldigheden af en meddelelse foretaget af en bistandssøgende myndighed, hører under de kompetente instansers kompetence i den stat, hvor den bistandssøgende myndighed er hjemmehørende. Hvis fordringen, den oprindelige akt, der hjemler ret til eksekution i den stat, hvor den bistandssøgende myndighed er hjemmehørende, eller den ensartede akt, der hjemler ret til eksekution i den stat, hvor den bistandssøgte myndighed er hjemmehørende, anfægtes under inddrivelsesforretningen af en berørt part, underretter den bistandssøgte myndighed den pågældende part om, at sagen skal indbringes for den kompetente instans i den stat, hvor den bistandssøgende myndighed er hjemmehørende, i overensstemmelse med gældende lovgivning i denne stat.
 2. Tvister vedrørende de eksekutionsforanstaltninger, der træffes i den stat, hvor den bistandssøgte myndighed er hjemmehørende, eller vedrørende gyldigheden af en meddelelse foretaget af en myndighed i den bistandssøgte stat indbringes for den kompetente instans i denne stat i overensstemmelse med gældende lovgivning og administrative bestemmelser i den stat.
 3. Hvis en sag er blevet indbragt som omhandlet i stk. 1, underretter den bistandssøgende myndighed den bistandssøgte myndighed herom og oplyser, i hvilket omfang fordringen ikke er anfægtet.
 4. Så snart den bistandssøgte myndighed har modtaget de i stk. 3 nævnte oplysninger enten fra den bistandssøgende myndighed eller fra den berørte part, suspenderer den eksekutionsforretningen, for så vidt angår den anfægtede del af fordringen, indtil der foreligger en afgørelse fra den kompetente instans om spørgsmålet, medmindre den bistandssøgende myndighed anmoder om andet i overensstemmelse med tredje afsnit i dette stykke.
 Efter anmodning fra den bistandssøgende myndighed, eller hvis den bistandssøgte myndighed på anden måde anser det for nødvendigt, kan den bistandssøgte myndighed træffe retsbevarende foranstaltninger for at sikre inddrivelse, for så vidt som de gældende love og bestemmelser tillader det, uden at dette dog berører anvendelsen af artikel 33.
 Den bistandssøgende myndighed kan i medfør af de love og administrative bestemmelser og den administrative praksis, der gælder i den pågældende bistandssøgende stat, anmode den bistandssøgte myndighed om at inddrive en anfægtet fordring eller den anfægtede del af en fordring, for så vidt som det er tilladt efter de love og administrative bestemmelser og den administrative praksis, der gælder i den stat, hvor den bistandssøgte myndighed er hjemmehørende. Sådanne anmodninger begrundes. Hvis indsigelsesspørgsmålet senere afgøres til fordel for den betalingspligtige, tilbagebetaler den bistandssøgende myndighed eventuelt inddrevne beløb med tillæg af eventuel erstatning i overensstemmelse med gældende lovgivning i den stat, hvor den bistandssøgte myndighed er hjemmehørende.
 Hvis der er indledt en gensidig aftaleprocedure mellem de stater, hvor henholdsvis bistandssøgende og bistandssøgte myndigheder er hjemmehørende, og resultatet af proceduren kan påvirke den fordring, i forbindelse med hvilken der er anmodet om bistand, skal inddrivelsesforanstaltningerne suspenderes


text:
eller standses, indtil proceduren er afsluttet, medmindre den vedrører et umiddelbart hastetilfælde på grund af svig eller insolvens. Hvis inddrivelsesforanstaltningerne suspenderes eller standses, finder andet afsnit anvendelse.
 Artikel 32
 Ændring eller tilbagetrækning af anmodningen om bistand ved inddrivelse
 1. Den bistandssøgende myndighed underretter straks den bistandssøgte myndighed om efterfølgende ændringer af anmodningen om inddrivelse eller tilbagetrækning heraf og oplyser om årsagerne til ændringerne eller tilbagetrækningen.
 2. Hvis ændringen af anmodningen skyldes en afgørelse fra den i artikel 31, stk. 1, omhandlede kompetente instans, fremsender den bistandssøgende myndighed denne afgørelse sammen med en revideret ensartet akt, der hjemler ret til eksekution i den stat, hvor den bistandssøgte myndighed er hjemmehørende. Den bistandssøgte myndighed træffer derefter yderligere inddrivelsesforanstaltninger på grundlag af den reviderede akt.
 Inddrivelsesforanstaltninger eller retsbevarende foranstaltninger, som allerede er truffet på grundlag af den oprindelige ensartede akt, der hjemler ret til eksekution i den stat, hvor den bistandssøgte myndighed er hjemmehørende, kan fortsættes på grundlag af den reviderede akt, medmindre ændringen af anmodningen skyldes, at den oprindelige akt, der hjemler ret til eksekution i den stat, hvor den bistandssøgende myndighed er hjemmehørende, eller den oprindelige ensartede akt, der hjemler ret til eksekution i den stat, hvor den bistandssøgte myndighed er hjemmehørende, er ugyldig.
 Artikel 29 og 31 finder anvendelse på den reviderede akt.
 Artikel 33
 Anmodning om retsbevarende foranstaltninger
 1. Efter anmodning fra den bistandssøgende myndighed træffer den bistandssøgte myndighed retsbevarende foranstaltninger, hvis dette er tilladt efter dens nationale lovgivning og i henhold til sin administrative praksis, for at sikre inddrivelse, hvis en fordring eller den akt, der hjemler ret til eksekution i den stat, hvor den bistandssøgende myndighed er hjemmehørende, anfægtes på det tidspunkt, hvor anmodningen foretages, eller hvis fordringen endnu ikke er omhandlet i en akt, der hjemler ret til eksekution i den stat, hvor den bistandssøgende myndighed er hjemmehørende, for så vidt retsbevarende foranstaltninger er mulige i en lignende situation i henhold til lovgivning og administrativ praksis i den stat, hvor den bistandssøgende myndighed er hjemmehørende.
 Det dokument, der udfærdiges med henblik på at hjemle ret til retsbevarende foranstaltninger i den stat, hvor den bistandssøgende myndighed er hjemmehørende, vedrørende en eventuel fordring, for hvilken der er anmodet om gensidig bistand, vedhæftes anmodningen om retsbevarende foranstaltninger i den stat, hvor den bistandssøgte myndighed er hjemmehørende. Dette dokument anerkendes, suppleres eller erstattes ikke af en tilsvarende akt i den stat, hvor den bistandssøgte myndighed er hjemmehørende.
 2. Anmodningen om retsbevarende foranstaltninger kan ledsages af andre dokumenter vedrørende fordringen.
 Artikel 34
 Regler for anmodning om retsbevarende foranstaltninger
 Med henblik på iværksættelsen af artikel 33 finder artikel 27, stk. 2, artikel 30, stk. 1 og 2, samt artikel 31 og 32 tilsvarende anvendelse.
 Artikel 35
 Begrænsning af den bistandssøgte myndigheds forpligtelser
 1. Den bistandssøgte myndighed er ikke forpligtet til at yde den i artikel 27-33 omhandlede bistand, hvis inddrivelse af fordringen på grund af den betalingspligtiges situation ville give anledning til alvorlige økonomiske eller sociale vanskeligheder i den stat, hvor den bistandssøgte myndighed er hjemmehørende, for så vidt som de love

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
og administrative bestemmelser og den administrative praksis, der gælder i denne stat, tillader en sådan fritagelse for nationale fordringer.
 2. Den bistandssøgte myndighed er ikke forpligtet til at yde den i artikel 22 og artikel 24-33 omhandlede bistand, hvis den oprindelige anmodning om bistand efter artikel 22, 24, 25, 27 eller 33 vedrører fordringer, der er over fem år gamle regnet fra tidspunktet for fordringens forfaldsdato i den stat, hvor den bistandssøgende myndighed er hjemmehørende, frem til tidspunktet for fremsættelse af den oprindelige anmodning om bistand.
 Hvis der imidlertid gøres indsigelse mod fordringen eller den oprindelige akt, der hjemler ret til eksekution i den stat, hvor den bistandssøgende myndighed er hjemmehørende, anses den femårige frist for at løbe fra det tidspunkt, hvor den stat, hvor den bistandssøgende myndighed er hjemmehørende, fastslår, at der ikke længere kan gøres indsigelse mod fordringen eller den akt, der hjemler ret til eksekution.
 Hvis den stat, hvor den bistandssøgende myndighed er hjemmehørende, giver henstand eller mulighed for betaling i rater, anses den femårige tidsfrist for at løbe fra det tidspunkt, hvor den samlede betalingsperiode udløber.
 I disse tilfælde er den bistandssøgte myndighed dog ikke forpligtet til at yde bistand, som vedrører fordringer, der er over ti år gamle, regnet fra tidspunktet for fordringens forfaldsdato i den stat, hvor den bistandssøgende myndighed er hjemmehørende.
 3. En stat er ikke forpligtet til at yde bistand, hvis det samlede beløb af de fordringer, der er omfattet af denne aftale, og for hvilke der anmodes om bistand, er på under 1 500 EUR.
 4. Den bistandssøgte myndighed underretter den bistandssøgende myndighed om grunden til, at anmodningen om bistand ikke kan imødekommes.
 Artikel 36
 Forældelse
 1. Spørgsmål om forældelse afgøres udelukkende ud fra de retsregler, der gælder i den stat, hvor den bistandssøgende myndighed er hjemmehørende.
 2. For så vidt angår suspension, afbrydelse eller forlængelse af forældelsesfrister, har inddrivelsesforanstaltninger, der i overensstemmelse med anmodningen om bistand træffes af eller på vegne af den bistandssøgte myndighed, og som medfører suspension, afbrydelse eller forlængelse af forældelsesfristen i henhold til de retsregler, der gælder i den stat, hvor den bistandssøgte myndighed er hjemmehørende, samme virkning i den stat, hvor den bistandssøgende myndighed er hjemmehørende, hvis der er hjemmel for den tilsvarende virkning i henhold til lovgivningen i sidstnævnte stat.
 Hvis suspension, afbrydelse eller forlængelse af forældelsesfristen ikke er mulig i henhold til gældende lovgivning i den stat, hvor den bistandssøgte medlemsstat er hjemmehørende, anses de inddrivelsesforanstaltninger, der i overensstemmelse med anmodningen om bistand træffes af eller på vegne af den bistandssøgte myndighed, og som, hvis de var blevet gennemført af eller på vegne af den bistandssøgende myndighed i dennes stat, ville have medført suspension, afbrydelse eller forlængelse af forældelsesfristen i henhold til de retsregler, der gælder i denne stat, for at være truffet i sidstnævnte stat, for så vidt angår deres virkning for forældelse.
 Første og andet afsnit berører ikke rettighederne for den stat, hvor den bistandssøgende myndighed er hjemmehørende, til at træffe foranstaltninger med henblik på at suspendere, afbryde eller forlænge forældelsesfristen


text:
i overensstemmelse med den gældende lovgivning i denne stat.
 3. Den bistandssøgende myndighed og den bistandssøgte myndighed underretter hinanden om foranstaltninger, der afbryder, suspenderer eller forlænger forældelsesfristen for den fordring, for hvilken der er anmodet om inddrivelsesforanstaltninger eller retsbevarende foranstaltninger, eller som kan have denne virkning.
 Artikel 37
 Omkostninger
 1. Ud over de beløb, der er nævnt i artikel 30, stk. 5, søger den bistandssøgte myndighed at inddrive de omkostninger, den har afholdt i forbindelse med inddrivelsen fra den berørte person, og tilbageholde disse i det inddrevne beløb i overensstemmelse med love og bestemmelser i den stat, hvor den bistandssøgte myndighed er hjemmehørende.
 2. Staterne giver indbyrdes afkald på godtgørelse af omkostninger i forbindelse med den gensidige bistand, som de yder hinanden i medfør af denne aftale.
 Ved inddrivelser, der enten frembyder særlige vanskeligheder, er forbundet med meget store omkostninger eller falder inden for rammerne af bekæmpelsen af organiseret kriminalitet, kan de bistandssøgende og bistandssøgte myndigheder imidlertid træffe aftale om særlige godtgørelsesregler i de pågældende sager.
 3. Uanset stk. 2 forbliver den stat, hvor den bistandssøgende myndighed er hjemmehørende, ansvarlig over for den stat, hvor den bistandssøgte myndighed er hjemmehørende, for godtgørelse af eventuelle omkostninger og tab som følge af foranstaltninger, som erklæres ubegrundede, for så vidt angår fordringens indhold eller gyldigheden af den akt, der hjemler ret til eksekution og/eller retsbevarende foranstaltninger, og som er udstedt af den pågældende bistandssøgende myndighed.
 KAPITEL 4
 Generelle regler for alle typer anmodninger om bistand til inddrivelse
 Artikel 38
 Anvendelse af sprog
 1. Alle anmodninger om bistand, standardformularer til brug for meddelelse og ensartede akter, der hjemler ret til eksekution i den stat, hvor den bistandssøgte myndighed er hjemmehørende, sendes på eller ledsages af en oversættelse til det officielle sprog eller et af de officielle sprog i den stat, hvor den bistandssøgte myndighed er hjemmehørende. Det forhold, at visse dele heraf er affattet på et andet sprog end det officielle sprog eller et at de officielle sprog i denne stat, berører ikke deres gyldighed eller lovligheden ved proceduren, for så vidt dette andet sprog er et, der er aftalt mellem de berørte stater.
 2. De dokumenter, for hvilke der anmodes om meddelelse i henhold til artikel 25, kan sendes til den bistandssøgte myndighed på et af de officielle sprog i den stat, hvor den bistandssøgende myndighed er hjemmehørende.
 3. Når en anmodning ledsages af andre dokumenter end de i stk. 1 og 2 nævnte, kan den bistandssøgte myndighed om nødvendigt anmode den bistandssøgende myndighed om en oversættelse af sådanne dokumenter til det officielle sprog eller et af de officielle sprog i den stat, hvor den bistandssøgte myndighed er hjemmehørende, eller til et andet sprog som aftalt mellem de berørte stater.
 Artikel 39
 Statistiske data
 Senest den 30. juni hvert år fremsender parterne ad elektronisk vej en liste over statistiske data til det blandede udvalg vedrørende anvendelsen af dette afsnit.
 Artikel 40
 Standardformularer og kommunikationsmidler
 1. De i artikel 22, stk. 1, omhandlede anmodninger om oplysninger, de i artikel 25, stk. 1, omhandlede anmodninger


text:
om meddelelse, de i artikel 27, stk. 1, omhandlede anmodninger om inddrivelse og de i artikel 33, stk. 1, omhandlede anmodninger om retsbevarende foranstaltninger og meddelelse af statistiske data i henhold til artikel 39 fremsendes ad elektronisk vej under anvendelse af en standardformular, medmindre dette af tekniske årsager ikke kan lade sig gøre. Disse formularer anvendes også så vidt muligt i forbindelse med yderligere korrespondance vedrørende anmodningen.
 Den ensartede akt, der hjemler ret til eksekution i den stat, hvor den bistandssøgte myndighed er hjemmehørende, og det dokument, der hjemler ret til retsbevarende foranstaltninger i den stat, hvor den bistandssøgende myndighed er hjemmehørende, samt de øvrige dokumenter som omhandlet i artikel 29 og 33 fremsendes også ad elektronisk vej, medmindre dette af tekniske årsager ikke lader sig gøre.
 Hvis det er hensigtsmæssigt, kan der til standardformularerne vedhæftes rapporter, erklæringer og andre dokumenter eller bekræftede kopier eller uddrag heraf, som også fremsendes ad elektronisk vej, medmindre dette at tekniske årsager ikke lader sig gøre.
 Standardformularer og kommunikation ad elektronisk vej kan også anvendes til udveksling af oplysninger i medfør af artikel 23.
 2. Stk. 1 finder ikke anvendelse på de oplysninger og den dokumentation, der indhentes ved tilstedeværelse af embedsmænd på administrative kontorer i en anden stat eller ved deltagelse i administrative undersøgelser i en anden stat i overensstemmelse med artikel 24.
 3. Det forhold, at kommunikationen ikke foregår ad elektronisk vej eller med anvendelse af standardformularer, påvirker ikke gyldigheden af de oplysninger, der indhentes, eller de foranstaltninger, der træffes, i forbindelse med eksekutionen af en anmodning om bistand.
 4. De elektroniske netværk og de standardformularer, der vedtages i forbindelse med gennemførelsen af denne aftale, kan også anvendes til inddrivelsesbistand i forbindelse med andre fordringer end dem, der er nævnt i artikel 2, stk. 1, litra b), hvis en sådan inddrivelsesbistand er mulig inden for rammerne af andre bilaterale eller multilaterale retligt bindende instrumenter vedrørende administrativt samarbejde mellem staterne.
 5. Så længe og i det omfang det blandede udvalg ikke har vedtaget nærmere bestemmelser vedrørende gennemførelsen af dette afsnit, anvender de kompetente myndigheder de bestemmelser, herunder standardformularerne, som for nyligt er blevet vedtaget med henblik på gennemførelsen af Rådets direktiv 2010/24/EU (5), idet udtrykket »medlemsstat« fortolkes således, at det omfatter Norge.
 Uanset ovenstående afsnit anvender den stat, hvor den bistandssøgte myndighed er hjemmehørende, euroen som valuta til overførsel af de inddrevne beløb til den stat, hvor den bistandssøgende myndighed er hjemmehørende, medmindre andet er aftalt mellem de pågældende stater. Stater, der ikke har euroen som officiel valuta, skal nå til enighed om, hvilken valuta der skal anvendes til overførsel af de inddrevne beløb, og underrette det blandede udvalg herom.
 AFSNIT IV
 GENNEMFØRELSE OG ANVENDELSE
 Artikel 41
 Blandet udvalg
 1. Parterne opretter herved et blandet udvalg bestående af repræsentanter for hver part. Det blandede udvalg sikrer, at denne aftale fungerer og gennemføres korrekt.
 2. Det blandede udvalg fremsætter henstillinger med henblik på at fremme denne aftales mål og vedtage afgørelser:
 a)
 om hyppigheden af de praktiske foranstaltninger og de nøjagtige kategorier af oplysninger,


text:
der udveksles automatisk som omhandlet i artikel 11
 b)
 om gennemgang af resultaterne af denne automatiske udveksling af oplysninger for hver at de oprettede kategorier i henhold til litra a) for at sikre, at denne form for udveksling kun finder sted, hvis det er den mest effektive metode til udveksling af oplysninger
 c)
 om oprettelse af nye kategorier af oplysninger, som kan udveksles i overensstemmelse med artikel 11, såfremt denne automatiske udveksling er den mest effektive samarbejdsmetode
 d)
 om vedtagelse af en standardformular til meddelelse af oplysninger i henhold til artikel 21, stk. 1, og artikel 40, stk. 1
 e)
 om fastlæggelse af, hvad der skal videregives via CCN/CSI-netværket eller ad andre veje
 f)
 om størrelsen af og de nærmere bestemmelser vedrørende det finansielle bidrag, som Norge skal indbetale til Unionens almindelige budget for så vidt angår omkostningerne ved landets deltagelse i de europæiske informationssystemer, idet der tages hensyn til de afgørelser, som er omhandlet i litra d) og e)
 g)
 om vedtagelse af gennemførelsesbestemmelser vedrørende de praktiske foranstaltninger for så vidt angår organiseringen af kontakterne mellem de centrale forbindelseskontorer og de forbindelsesafdelinger, som er omhandlet i artikel 4, stk. 2, litra b), og artikel 4, stk. 3, litra b)
 h)
 om fastlæggelse af de praktiske ordninger mellem de centrale forbindelseskontorer med henblik på gennemførelsen af artikel 4, stk. 5
 i)
 om vedtagelse af gennemførelsesbestemmelser vedrørende omregning af beløb til inddrivelse og overførsel af inddrevne beløb
 j)
 om vedtagelse af proceduren for indgåelse af serviceleveranceaftalen som omhandlet i artikel 5
 k)
 om ændring af henvisningerne til Unionens og Norges retsakter, som er opført i denne aftale.
 3. Det blandede udvalg træffer afgørelse med enstemmighed. Det blandede udvalgs afgørelser er bindende for parterne. Det blandede udvalg vedtager selv sin forretningsorden.
 4. Det blandede udvalg mødes mindst én gang hvert andet år. Begge parter kan anmode om, at der indkaldes til møde. Formandskabet i det blandede udvalg varetages på skift af parterne. Dato og sted for hvert møde, samt dagsordenen, fastsættes efter aftale mellem parterne.
 5. Hvis en part ønsker at ændre denne aftale, forelægger den et forslag herom for det blandede udvalg, der så fremsætter henstillinger, især med henblik på indledning af forhandlinger mellem parterne i overensstemmelse med reglerne for internationale forhandlinger.
 Artikel 42
 Tvistbilæggelse
 Enhver tvist mellem parterne om fortolkningen eller anvendelsen af denne aftale bilægges gennem konsultationer inden for det blandede udvalg. Parterne forelægger det blandede udvalg de relevante oplysninger, der er nødvendige for grundigt at undersøge forholdet med henblik på at bilægge tvisten.
 AFSNIT V
 AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
 Artikel 43
 Territorialt anvendelsesområde
 Denne aftale gælder for Norges område, som fastsat i artikel 1-2 i den norske lov nr. 58 af 19. juni 2009 om merværdiafgift, og for de områder, som er omfattet af traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og på de vilkår, som er fastsat i disse traktater, med undtagelse af det eller de områder, som er angivet i artikel 6 i direktiv 2006/112/EF.
 Artikel 44
 Ikrafttræden, varighed og opsigelse
 1. Denne


text:
aftale godkendes af parterne efter deres egne interne retlige procedurer.
 2. Denne aftale træder i kraft på den første dag i den anden måned efter den dato, på hvilken parterne har meddelt hinanden, at de har afsluttet de interne retlige procedurer som omhandlet i stk. 1.
 3. Denne aftale indgås for et ubestemt tidsrum. Hver part kan skriftligt meddele den anden part, at den agter at opsige aftalen. Opsigelsen får virkning seks måneder efter datoen for meddelelsen.
 4. Meddelelser i medfør af denne artikel sendes for Unionens vedkommende til Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union og for Norges vedkommende til udenrigsministeriet.
 Artikel 45
 Bilag
 Denne aftales bilag udgør en integrerende del af aftalen.
 Artikel 46
 Forbindelse til bilaterale eller multilaterale aftaler eller arrangementer mellem staterne
 Bestemmelserne i denne aftale har forrang for bestemmelserne i ethvert bilateralt eller multilateralt retligt bindende instrument vedrørende administrativt samarbejde, bekæmpelse af svig og inddrivelse af fordringer på momsområdet, som er indgået mellem EU-medlemsstaterne og Norge, for så vidt sidstnævnte bestemmelser er uforenelige med bestemmelserne i denne aftale.
 Artikel 47
 Autentisk tekst
 Denne aftale er udfærdiget i to eksemplarer på bulgarsk, dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, irsk, italiensk, kroatisk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, rumænsk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk, ungarsk og norsk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.
 Artikel 48
 Udvidelse af aftalen til nye EU-medlemsstater
 Såfremt et nyt land bliver medlem EU, bliver teksten til denne aftale på den tiltrædende nye medlemsstats sprog, som udformet af Rådet for Den Europæiske Union, autentisk på grundlag af en brevveksling mellem Unionen og Norge.
 Съставено в София на шести февруари две хиляди и осемнадесета година.
 Hecho en Sofía, el seis de febrero de dos mil dieciocho.
 V Sofii dne šestého února dva tisíce osmnáct.
 Udfærdiget i Sofia den sjette februar to tusind og atten.
 Geschehen zu Sofia am sechsten Februar zweitausendachtzehn.
 Kahe tuhande kaheksateistkümnenda aasta veebruarikuu kuuendal päeval Sofias.
 Έγινε στη Σόφια, στις έξι Φεβρουαρίου δύο χιλιάδες δεκαοκτώ.
 Done at Sofia on the sixth day of February in the year two thousand and eighteen.
 Fait à Sofia, le six février deux mille dix-huit.
 Sastavljeno u Sofiji šestog veljače godine dvije tisuće osamnaeste.
 Fatto a Sofia, addì sei febbraio duemiladiciotto.
 Sofijā, divi tūkstoši astoņpadsmitā gada sestajā februārī.
 Priimta du tūkstančiai aštuonioliktų metų vasario šeštą dieną Sofijoje.
 Kelt Szófiában, a kétezer-tizennyolcadik év február havának hatodik napján.
 Magħmul f'Sofija fis-sitt jum ta’ Frar fis-sena elfejn u tmintax.
 Gedaan te Sofia, zes februari tweeduizend achttien.
 Sporządzono w Sofii dnia szóstego lutego dwa tysiące osiemnastego roku.
 Feito em Sófia, em seis de fevereiro de dois mil e dezoito.
 Întocmit la Sofia, la șase februarie două mii optsprezece.
 V Sofii šiesteho februára dvetisícosemnásť.
 V Sofiji, dne šestega februarja leta dva tisoč osemnajst.
 Tehty Sofiassa kuudentena päivänä helmikuuta vuonna kaksituhattakahdeksantoista.
 Som skedde i Sofia den sjätte februari år tjugohundraarton.
 Utferdiget i Sofia, den sjette februar totusenogatten.
 За Европейския съюз
 Рог la Unión Europea
 Za Evropskou unii
 For Den Europæiske Union
 Für die Europäische Union
 Euroopa Liidu nimel
 Για


text:
την Ευρωπαϊκή Ένωση
 For the European Union
 Pour l'Union européenne
 Za Europsku uniju
 Per l'Unione europea
 Eiropas Savienības vārdā –
 Europos Sąjungos vardu
 Az Európai Unió részéről
 Għall-Unjoni Ewropea
 Voor de Europese Unie
 W imieniu Unii Europejskiej
 Pela União Europeia
 Pentru Uniunea Europeană
 Za Európsku úniu
 Za Evropsko unijo
 Euroopan unionin puolesta
 För Europeiska unionen
 For Den europeiske union
 За Кралство Норвегия
 Por el Reino de Noruega
 Za Norské království
 For Kongeriget Norge
 Für das Königreich Norwegen
 Norra Kuningriigi nimel
 Για το Βασίλειο της Νορβηγίας
 For the Kingdom of Norway
 Pour le Royaume de Norvège
 Za Kraljevinu Norvešku
 Per il Regno di Norvegia
 Norvēģijas Karalistes vārdā –
 Norvegijos Karalystės vardu
 A Norvég Királyság részéről
 Għar-Renju tan-Norveġja
 Voor het Koninkrijk Noorwegen
 W imieniu Królestwa Norwegii
 Pelo Reino da Noruega
 Pentru Regatul Norvegiei
 Za Nórske kráľovstvo
 Za Kraljevino Norveško
 Norjan kuningaskunnan puolesta
 För Konungariket Norge
 For Kongeriket Norge
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (EFT L 281 af 23.11.1995, s. 31).
 (2) EUT L 347 af 11.12.2006, s. 1.
 (3) Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 282/2011 af 15. marts 2011 om foranstaltninger til gennemførelse af direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 77 af 23.3.2011, s. 1).
 (4) Rådets forordning (EU) nr. 904/2010 af 7. oktober 2010 om administrativt samarbejde og bekæmpelse af svig vedrørende merværdiafgift (EUT L 268 af 12.10.2010, s. 1).
 (5) Rådets direktiv 2010/24/EU af 16. marts 2010 om gensidig bistand ved inddrivelse af fordringer i forbindelse med skatter, afgifter og andre foranstaltninger (EUT L 84 af 31.3.2010, s. 1).
 BILAG
 Liste over leveringer af varer og tjenesteydelser, som artikel 7, stk. 4, finder anvendelse på:
 1)
 indførsler af ringe værdi (artikel 23 i Rådets direktiv 2009/132/EF (1))
 2)
 tjenesteydelser i forbindelse med fast ejendom (artikel 47 i direktiv 2006/112/EF)
 3)
 teleydelser, radio- og TV-spredningstjenester og elektronisk leverede ydelser (artikel 3, litra t), i denne aftale).
 (1) Rådets direktiv 2009/132/EF af 19. oktober 2009 om fastlæggelse af anvendelsesområdet for artikel 143, litra b) og c), i direktiv 2006/112/EF for så vidt angår fritagelse for merværdiafgift ved visse former for endelig indførsel af goder (EUT L 292 af 10.11.2009, s. 5).


text:
 Avis juridique important
 |
 21998D0507(02)
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-Udvalg nr. 75/97 af 12. november 1997 om ændring af bilag II (Tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen
 EF-Tidende nr. L 134 af 07/05/1998 s. 0003 - 0003
 AFGØRELSE TRUFFET AF DET BLANDEDE EØS-UDVALG Nr. 75/97 af 12. november 1997 om ændring af bilag II (Tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalenDET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR -under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som tilpasset ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, ogud fra følgende betragtninger:Bilag II til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 63/97 truffet af Det Blandede EØS-Udvalg (1);Kommissionens direktiv 96/64/EF af 2. oktober 1996 om tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets direktiv 77/389/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om slæbeanordning på motordrevne køretøjer (2) bør indarbejdes i aftalen -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Følgende led tilføjes i punkt 28 (Rådets direktiv 77/389/EØF) i kapitel I i bilag II til aftalen:»- 396 L 0064: Kommissionens direktiv 96/64/EF af 2. oktober 1996 (EFT L 258 af 11.10.1996, s. 26).«Artikel 2Teksterne til direktiv 96/64/EF på islandsk og norsk, som er knyttet til de respektive sproglige udgaver af denne afgørelse, er autentiske.Artikel 3Denne afgørelse træder i kraft den 14. februar 1998, forudsat at Det Blandede EØS-Udvalg har modtaget alle fornødne meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1.Artikel 4Denne afgørelse offentliggøres i EØS-afsnittet og i EØS-tillægget til De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 12. november 1997.På Det Blandede EØS-Udvalgs vegneE. BULLFormand(1) EFT L 30 af 5.2.1998, s. 34.(2) EFT L 258 af 11.10.1996, s. 26.


text:
 14.12.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 328/20
 RÅDETS AFGØRELSE
 af 10. november 2009
 om indgåelse af en aftale i form af en protokol mellem Det Europæiske Fællesskab og den Libanesiske Republik om fastlæggelse af en tvistbilæggelsesordning for tvister vedrørende handelsbestemmelserne i Euro-Middelhavsaftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Libanesiske Republik på den anden side
 (2010/771/EF)
 RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
 under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 133 sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, første punktum,
 under henvisning til forslag fra Kommissionen, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Den 24. februar 2006 bemyndigede Rådet Kommissionen til at indlede forhandlinger med partnerne i Middelhavsområdet med henblik på at fastlægge en tvistbilæggelsesordning vedrørende handelsbestemmelser.
 (2)
 Kommissionen har i samråd med det udvalg, der er nedsat ved traktatens artikel 133, ført forhandlinger inden for rammerne af Rådets forhandlingsdirektiver.
 (3)
 Kommissionen har afsluttet forhandlingerne om en aftale i form af en protokol om fastlæggelse af en tvistbilæggelsesordning for tvister vedrørende handelsbestemmelserne i Euro-Middelhavsaftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Libanesiske Republik på den anden side (1).
 (4)
 Denne aftale bør godkendes —
 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Aftalen i form af en protokol mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Libanesiske Republik om fastlæggelse af en tvistbilæggelsesordning for tvister vedrørende handelsbestemmelserne i Euro-Middelhavsaftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Libanesiske Republik på den anden side godkendes herved på Fællesskabets vegne.
 Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.
 Artikel 2
 Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege den eller de personer, der er beføjet til at undertegne aftalen i form af en protokol med bindende virkning for Fællesskabet.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 10. november 2009.
 På Rådets vegne
 A. BORG
 Formand
 (1) EUT L 143 af 30.5.2006, s. 2.
 PROTOKOL
 om tvistbilæggelse mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Libanesiske Republik om fastlæggelse af en tvistbilæggelsesordning for tvister vedrørende handelsbestemmelserne i Euro-Middelhavsaftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Libanesiske Republik på den anden side
 DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB,
 i det følgende benævnt »Fællesskabet«,
 på den ene side, og
 DEN LIBANESISKE REPUBLIK,
 i det følgende benævnt »Libanon«,
 på den anden side,
 ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
 KAPITEL I
 MÅL OG ANVENDELSESOMRÅDE
 Artikel 1
 Mål
 Målet med denne protokol er at forebygge og bilægge eventuelle handelstvister mellem parterne ved så vidt muligt at finde en gensidigt acceptabel løsning.
 Artikel 2
 Anvendelse af protokollen
 Denne protokols bestemmelser finder anvendelse på alle tvister vedrørende fortolkningen og anvendelsen af bestemmelserne i afsnit II (bortset fra artikel 23, 24 og 25) i Euro-Middelhavsaftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Libanesiske Republik på den anden side (i det følgende benævnt »associeringsaftalen«), medmindre andet


text:
udtrykkeligt er fastsat (1). Artikel 82 i associeringsaftalen finder anvendelse på tvister vedrørende anvendelsen og fortolkningen af andre bestemmelser i den nævnte aftale.
 KAPITEL II
 KONSULTATIONER OG MÆGLING
 Artikel 3
 Konsultationer
 1. Parterne bestræber sig på at løse eventuelle tvister vedrørende fortolkningen og anvendelsen af de i artikel 2 omhandlede bestemmelser ved loyalt at indlede konsultationer i associeringsrådet med det formål hurtigt at nå til enighed om en retfærdig og gensidigt acceptabel løsning.
 2. Konsultationer indledes ved, at den ene part fremsender en skriftlig anmodning til den anden part med kopi til Underudvalget vedrørende Industri, Handel og Tjenesteydelser, hvori den anfører, hvilken foranstaltning sagen drejer sig om, og de bestemmelser i associeringsaftalen, som efter partens opfattelse finder anvendelse.
 3. Konsultationer afholdes senest 30 dage efter datoen for modtagelsen af anmodningen og finder sted på den indklagede parts territorium, medmindre parterne aftaler andet. Konsultationerne anses for at være afsluttet senest 60 dage efter datoen for modtagelsen af anmodningen, medmindre parterne enes om at fortsætte dem. Konsultationerne, og især de oplysninger, der kommer frem, og de holdninger, parterne indtager under forhandlingerne, er fortrolige og berører ikke parternes rettigheder i et eventuelt videre sagsforløb.
 4. Konsultationer om hastende spørgsmål, herunder om letfordærvelige varer eller sæsonvarer, indledes senest 15 dage efter datoen for modtagelsen af anmodningen og anses for afsluttet senest 30 dage efter datoen for modtagelsen af anmodningen.
 5. Hvis den part, over for hvem anmodningen om konsultationer fremsættes, ikke besvarer anmodningen senest ti arbejdsdage efter datoen for modtagelsen, eller hvis der ikke afholdes konsultationer inden for de frister, der er fastsat i henholdsvis stk. 3 eller 4, eller hvis konsultationerne er afsluttet, uden at man er nået til enighed om en gensidigt acceptabel løsning, kan den klagende part anmode om, at der nedsættes et voldgiftspanel efter artikel 5.
 Artikel 4
 Mægling
 1. Hvis konsultationerne ikke resulterer i en gensidigt acceptabel løsning, kan parterne efter indbyrdes aftale henvende sig til en mægler. Anmodninger om mægling fremsættes skriftligt til Underudvalget vedrørende Industri, Handel og Tjenesteydelser med angivelse af den foranstaltning, der har været genstand for konsultationer, samt det aftalte kommissorium for mæglingen. Parterne forpligter sig til at udvise imødekommenhed over for anmodninger om mægling.
 2. Hvis parterne ikke når til enighed om en mægler senest fem arbejdsdage efter datoen for modtagelsen af anmodningen om mægling, vælger formændene for Underudvalget vedrørende Industri, Handel og Tjenesteydelser eller deres stedfortræder ved lodtrækning en mægler blandt de personer, som er anført på de i artikel 19 omhandlede lister, og som ikke er statsborgere i nogen af parterne. Udvælgelsen foretages senest ti0 arbejdsdage efter datoen for modtagelsen af anmodningen om mægling. Mægleren indkalder parterne til et møde senest 30 dage efter sin udvælgelse. Parternes indlæg skal være mægleren i hænde senest 15 dage inden mødet, og mægleren kan anmode parterne, eksperter eller tekniske rådgivere om supplerende oplysninger, hvis han eller hun anser det for nødvendigt. Alle oplysninger, der er indhentet på denne måde, skal være tilgængelige for parterne, og de skal kunne fremsætte bemærkninger hertil. Mægleren afgiver en udtalelse


text:
senest 45 dage efter sin udvælgelse.
 3. I mæglerens udtalelse kan indgå henstillinger om, hvordan tvisten kan løses i overensstemmelse med de i artikel 2 omhandlede bestemmelser. Mæglerens udtalelse er ikke bindende.
 4. Parterne kan aftale at ændre de i stk. 2 anførte frister. Mægleren kan også beslutte at ændre disse frister efter anmodning fra en af parterne eller på eget initiativ under hensyn til de særlige vanskeligheder, den pågældende part måtte være stødt på, eller under hensyn til sagens kompleksitet.
 5. Mæglingsforhandlingerne, og især mæglerens udtalelse, alle oplysninger, der kommer frem, og de holdninger, parterne indtager under disse forhandlinger, er fortrolige og berører ikke parternes rettigheder i et eventuelt videre sagsforløb.
 6. Hvis parterne er enige herom, kan mæglingsprocedurerne fortsætte, samtidig med at voldgiftsproceduren afvikles.
 7. Udskiftning af en mægler sker kun af de grunde og efter de procedurer, der er beskrevet i punkt 17-20 i forretningsordenen.
 KAPITEL III
 TVISTBILÆGGELSESPROCEDURER
 AFDELING I
 Voldgiftsprocedure
 Artikel 5
 Indledning af voldgiftsproceduren
 1. Er det ikke lykkedes parterne at løse tvisten gennem konsultationer, jf. artikel 3, eller gennem mægling, jf. artikel 4, kan den klagende part anmode om, at der nedsættes et voldgiftspanel.
 2. Anmodningen om nedsættelse af et voldgiftspanel fremsættes skriftligt over for den indklagede part og Underudvalget vedrørende Industri, Handel og Tjenesteydelser. Den klagende part anfører i sin anmodning, hvilken foranstaltning sagen drejer sig om, og gør rede for, hvordan den pågældende foranstaltning er i strid med de i artikel 2 omhandlede bestemmelser. Der anmodes om nedsættelse af et voldgiftspanel senest 18 måneder efter datoen for modtagelsen af anmodningen om konsultationer, uden at dette berører den klagende parts ret til at anmode om nye konsultationer om samme anliggende på et senere tidspunkt.
 Artikel 6
 Nedsættelse af voldgiftspanelet
 1. Voldgiftspanelet skal bestå af tre voldgiftsmænd.
 2. Senest ti arbejdsdage efter datoen for den indklagede parts modtagelse af anmodningen om nedsættelse af et voldgiftspanel rådfører parterne sig med hinanden for at nå til enighed om voldgiftspanelets sammensætning.
 3. Hvis parterne ikke kan nå til enighed om panelets sammensætning inden for fristen i stk. 2, kan begge parter anmode formændene for Underudvalget vedrørende Industri, Handel og Tjenesteydelser eller deres stedfortræder om at udvælge alle tre medlemmer ved lodtrækning fra den liste, der er fastsat i henhold til artikel 19, således at ét medlem vælges blandt de personer, som den klagende part foreslår, ét blandt de personer, der foreslås af den indklagede part, og ét blandt de personer, som parterne har udpeget til at varetage formandskabet. Er parterne enige om et eller to medlemmer af voldgiftspanelet, udvælges de øvrige medlemmer efter samme procedure.
 4. Formændene for Underudvalget vedrørende Industri, Handel og Tjenesteydelser eller disses stedfortræder udvælger voldgiftsmændene senest fem arbejdsdage efter, at en part har fremsat den i stk. 3 omhandlede anmodning.
 5. Voldgiftspanelet anses for nedsat på den dato, på hvilken de tre voldgiftsmænd er udvalgt.
 6. Udskiftning af voldgiftsmænd sker kun af de grunde og efter de procedurer, der er beskrevet i punkt 17-20 i forretningsordenen.
 Artikel 7
 Interimsrapport fra voldgiftspanelet
 Senest 120


text:
dage efter datoen for nedsættelsen af voldgiftspanelet sender dette en interimsrapport til parterne, hvori der redegøres for de faktiske omstændigheder, relevante bestemmelser og grundlaget for panelets konklusioner og henstillinger. Hver af parterne kan skriftligt anmode voldgiftspanelet om at genbehandle bestemte punkter i interimsrapporten senest 15 dage efter forelæggelsen heraf. Voldgiftspanelets endelige kendelse skal indeholde en redegørelse for de anbringender, der er fremført på stadiet for interimsgenbehandlingen.
 Artikel 8
 Voldgiftspanelets kendelse
 1. Voldgiftspanelet meddeler parterne og Underudvalget vedrørende Industri, Handel og Tjenesteydelser sin kendelse senest 150 dage efter datoen for nedsættelsen af panelet. Hvis formanden for voldgiftspanelet finder, at denne frist ikke kan overholdes, skal han meddele parterne og Underudvalget vedrørende Industri, Handel og Tjenesteydelser dette skriftligt med angivelse af årsagerne til forsinkelsen og datoen for, hvornår panelet kan afslutte sit arbejde. Kendelsen må under ingen omstændigheder meddeles senere end 180 dage efter datoen for nedsættelsen af voldgiftspanelet.
 2. I hastende tilfælde, herunder hvis der er tale om letfordærvelige varer eller sæsonvarer, bestræber voldgiftspanelet sig bedst muligt på at afsige sin kendelse senest 75 dage efter datoen for nedsættelsen af panelet. Under ingen omstændigheder må kendelsen afsiges senere end 90 dage efter datoen for nedsættelsen af panelet. Voldgiftspanelet afsiger senest ti dage efter datoen for nedsættelsen en foreløbig kendelse om, hvorvidt det anser sagen for at haste.
 3. Efter anmodning fra begge parter suspenderer voldgiftspanelet når som helst sit arbejde i en af parterne aftalt periode på højst 12 måneder og genoptager det efter anmodning fra den klagende part ved udløbet af den aftalte periode. Hvis den klagende part ikke anmoder om genoptagelse af voldgiftspanelets arbejde inden udløbet af den aftalte suspensionsperiode, indstilles proceduren. Suspensionen og indstillingen af voldgiftspanelets arbejde berører ikke parternes rettigheder i forbindelse med et andet sagsforløb vedrørende samme anliggende.
 AFDELING II
 Efterlevelse
 Artikel 9
 Efterlevelse af voldgiftspanelets kendelse
 Begge parter træffer de fornødne foranstaltninger til at efterleve voldgiftspanelets kendelse og bestræber sig på i fællesskab at fastsætte en frist herfor.
 Artikel 10
 Rimelig frist til efterlevelse
 1. Senest 30 dage efter, at parterne har modtaget meddelelsen om voldgiftspanelets kendelse, meddeler den indklagede part den klagende part og Underudvalget vedrørende Industri, Handel og Tjenesteydelser, hvor lang en frist der er nødvendig for at efterleve kendelsen (i det følgende benævnt »rimelig frist«), hvis øjeblikkelig efterlevelse ikke er mulig.
 2. Hvis der er uenighed mellem parterne om, hvad der er en rimelig frist til at efterleve voldgiftspanelets kendelse, anmoder den klagende part senest 20 dage efter modtagelsen af meddelelsen fra den indklagede part, jf. stk. 1, skriftligt voldgiftspanelet om at fastsætte en rimelig frist. En sådan anmodning meddeles samtidigt den anden part og Underudvalget vedrørende Industri, Handel og Tjenesteydelser. Voldgiftspanelet meddeler parterne og Underudvalget vedrørende Industri, Handel og Tjenesteydelser sin kendelse senest 30 dage efter datoen for indgivelsen af anmodningen.
 3. Den rimelige frist kan forlænges efter aftale mellem parterne.
 Artikel 11
 Prøvelse af foranstaltninger, der er truffet for at efterleve voldgiftspanelets kendelse
 1. Den indklagede part meddeler, inden udløbet af den rimelige frist, den anden part og Underudvalget vedrørende


text:
Industri, Handel og Tjenesteydelser, hvilke foranstaltninger den har truffet for at efterleve voldgiftspanelets kendelse.
 2. Hvis der er uenighed mellem parterne om realiteten af en foranstaltning meddelt efter stk. 1 eller en sådan foranstaltnings overensstemmelse med de i artikel 2 omhandlede bestemmelser, kan den klagende part skriftligt anmode voldgiftspanelet om at afgøre spørgsmålet. Det skal af anmodningen fremgå, hvilken foranstaltning sagen drejer sig om, og hvordan denne foranstaltning er i strid med de i artikel 2 omhandlede bestemmelser. Voldgiftspanelet meddeler sin kendelse senest 90 dage efter datoen for indgivelsen af anmodningen. I hastende tilfælde, herunder hvis der er tale om letfordærvelige varer eller sæsonvarer, meddeler voldgiftspanelet sin kendelse senest 45 dage efter datoen for indgivelsen af anmodningen.
 Artikel 12
 Midlertidige afbødende foranstaltninger i tilfælde af manglende efterlevelse
 1. Hvis den indklagede part ikke meddeler, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterleve voldgiftpanelets kendelse, inden udløbet af den rimelige frist, eller hvis voldgiftspanelet finder, at de foranstaltninger, der er meddelt i henhold til artikel 11, stk. 1, ikke er forenelige med partens forpligtelser i henhold til de i artikel 2 omhandlede bestemmelser, skal den indklagede part på anmodning af den klagende part fremsætte et tilbud om midlertidig kompensation.
 2. Hvis der ikke senest 30 dage efter udløbet af den rimelige frist eller efter voldgiftspanelets kendelse i henhold til artikel 11 om, at en efterlevelsesforanstaltning ikke er forenelig med de i artikel 2 omhandlede bestemmelser, er opnået enighed om kompensation, er den klagende part berettiget til efter underretning af den anden part og af Underudvalget vedrørende Industri, Handel og Tjenesteydelser at suspendere forpligtelser, som udspringer af de i artikel 2 omhandlede bestemmelser, i en grad der svarer til omfanget af den ophævelse eller forringelse af fordele, som den manglende efterlevelse har forårsaget. Den klagende part kan gennemføre suspensionen 10 arbejdsdage efter datoen for den indklagede parts modtagelse af underretningen, medmindre den indklagede part har anmodet om voldgift efter stk. 3.
 3. Hvis den indklagede part finder, at omfanget af suspensionen ikke svarer til den ophævelse eller forringelse af fordele, som den manglende efterlevelse har forårsaget, kan den skriftligt anmode voldgiftspanelet om at afgøre spørgsmålet. En sådan anmodning meddeles den anden part og Underudvalget vedrørende Industri, Handel og Tjenesteydelser inden udløbet af den i stk. 2 omhandlede periode på ti arbejdsdage. Senest 30 dage efter datoen for indgivelsen af anmodningen meddeler voldgiftspanelet parterne og Underudvalget vedrørende Industri, Handel og Tjenesteydelser sin kendelse om omfanget af suspensionen af forpligtelser efter eventuelt at have indhentet ekspertrådgivning. Forpligtelser må først suspenderes, når voldgiftspanelet har afsagt sin kendelse, og enhver suspension skal være i overensstemmelse med voldgiftspanelets kendelse.
 4. Suspension af forpligtelser er midlertidig og må kun anvendes, indtil de foranstaltninger, hvorom det er konstateret, at de er i strid med de i artikel 2 omhandlede bestemmelser, er trukket tilbage eller ændret og gjort forenelige med de nævnte bestemmelser, jf. artikel 13, eller indtil parterne er nået til enighed om at løse tvisten.
 Artikel 13
 Prøvelse af efterlevelsesforanstaltninger, der er truffet efter suspensionen af forpligtelser
 1.


text:
Den indklagede part meddeler den anden part og Underudvalget vedrørende Industri, Handel og Tjenesteydelser de foranstaltninger, der er truffet for at efterleve voldgiftspanelets kendelse, og sin anmodning om, at den klagende parts anvendelse af suspension af forpligtelser bringes til ophør.
 2. Hvis parterne ikke når til enighed om de meddelte foranstaltningers forenelighed med de i artikel 2 omhandlede bestemmelser senest 30 dage efter datoen for modtagelsen af meddelelsen, anmoder den klagende part skriftligt voldgiftspanelet om at afgøre spørgsmålet. En sådan anmodning meddeles samtidigt den anden part og Underudvalget vedrørende Industri, Handel og Tjenesteydelser. Voldgiftspanelets kendelse meddeles parterne og Underudvalget vedrørende Industri, Handel og Tjenesteydelser senest 45 dage efter datoen for indgivelsen af anmodningen. Hvis voldgiftspanelet når frem til, at efterlevelsesforanstaltningen er i overensstemmelse med de i artikel 2 omhandlede bestemmelser, bringes suspensionen af forpligtelser til ophør.
 AFDELING III
 Fælles bestemmelser
 Artikel 14
 Gensidigt acceptabel løsning
 Det står parterne frit for til enhver tid at finde en gensidigt acceptabel løsning på tvister som falder ind under denne protokol. De meddeler Underudvalget vedrørende Industri, Handel og Tjenesteydelser og voldgiftspanelet en eventuel sådan løsning. Når den gensidigt acceptable løsning er blevet meddelt, afslutter panelet sit arbejde, og proceduren indstilles.
 Artikel 15
 Forretningsorden
 1. Tvistbilæggelsesprocedurerne i denne protokols kapitel III er omfattet af den forretningsorden, der er knyttet som bilag til denne protokol.
 2. Voldgiftspanelets møder er offentlige i overensstemmelse med forretningsordenen, medmindre parterne fastsætter andet.
 Artikel 16
 Information og teknisk rådgivning
 1. På eget initiativ eller efter anmodning fra en part kan voldgiftspanelet fra enhver kilde, herunder tvistens parter, indhente de oplysninger, det finder nødvendige med henblik på voldgiftspanelproceduren. Voldgiftspanelet har således ret til at søge relevant ekspertrådgivning efter behov. Voldgiftspanelet rådfører sig med parterne, inden det vælger de pågældende eksperter. Panelet er ikke bundet af parternes udtalelser om eksperterne. Alle oplysninger, der er indhentet på denne måde, skal være tilgængelige for parterne, og de skal kunne fremsætte bemærkninger hertil.
 2. Interesserede fysiske eller juridiske personer, som er etableret i parterne, har tilladelse til at indgive amicus curiae-indlæg til voldgiftspanelet i overensstemmelse med forretningsordenen. Sådanne indlæg skal være begrænset til tvistens faktiske omstændigheder; de må ikke vedrøre retsspørgsmål.
 Artikel 17
 Fortolkningsregler
 Voldgiftspaneler fortolker de i artikel 2 omhandlede bestemmelser efter sædvanereglerne for fortolkning af folkeretten, herunder reglerne i Wienerkonventionen om traktatretten. Voldgiftspanelets kendelser kan ikke udvide eller begrænse de rettigheder og forpligtelser, der er fastsat i de i artikel 2 omhandlede bestemmelser.
 Artikel 18
 Voldgiftspanelets afgørelser og kendelser
 1. Voldgiftspanelet bestræber sig bedst muligt på at træffe afgørelse ved enstemmighed. Hvis det imidlertid ikke er muligt at nå frem til en enstemmig afgørelse, afgøres sagen ved flertalsafstemning.
 2. Voldgiftspanelets kendelse er bindende for parterne og skaber ikke rettigheder eller forpligtelser for fysiske eller juridiske personer. I kendelsen redegøres der for de faktiske omstændigheder, relevante bestemmelser i associeringsaftalen og grundlaget for panelets resultater og konklusioner. Underudvalget vedrørende Industri, Handel og Tjenesteydelser offentliggør voldgiftspanelets kendelse i dens fulde ordlyd, medmindre det beslutter ikke at gøre dette af hensyn til fortrolige forretningsoplysninger.
 KAPITEL IV
 ALMINDELIGE BESTEMMELSER


text:
Artikel 19
 Liste over voldgiftsmænd
 1. Underudvalget vedrørende Industri, Handel og Tjenesteydelser fastsætter senest seks måneder efter denne protokols ikrafttrædelse en liste med mindst 15 personer, som er villige og i stand til at fungere som voldgiftsmænd. Hver af parterne foreslår mindst fem personer til at fungere som voldgiftsmænd. De to parter udvælger også mindst fem personer, som ikke er statsborgere i nogen af parterne, til at varetage formandskabet i voldgiftspanelet. Underudvalget vedrørende Industri, Handel og Tjenesteydelser sørger for, at listen altid er fuldstændig.
 2. Voldgiftsmænd skal have specialiseret viden eller erfaringer inden for jura og international handel. De skal være uafhængige og handle efter deres egen overbevisning og må ikke modtage instruktioner fra nogen organisation eller regering eller være tilknyttet nogen af parternes regering, og de skal overholde den adfærdskodeks, der er knyttet som bilag til denne protokol.
 3. Underudvalget vedrørende Industri, Handel og Tjenesteydelser kan fastsætte supplerende lister med mindst 15 personer, som har ekspertise om bestemte spørgsmål inden for sektorer, der er omfattet af associeringsaftalen, eller erfaringer med mægling. Når udvælgelsesproceduren i artikel 6, stk. 2, anvendes, kan formændene for Underudvalget vedrørende Industri, Handel og Tjenesteydelser anvende en sådan supplerende liste med begge parters samtykke.
 Artikel 20
 Forhold til WTO-forpligtelser
 1. Anvendelse af denne protokols tvistbilæggelsesbestemmelser er ikke til hinder for, at en sag indbringes for WTO, herunder også tvistbilæggelsessager.
 2. Har en part imidlertid med hensyn til en bestemt foranstaltning indledt en tvistbilæggelsesprocedure enten i henhold til denne protokol eller i henhold til WTO-overenskomsten, må den pågældende part ikke indlede en tvistbilæggelsesprocedure vedrørende samme foranstaltning i det andet forum, før den første sag er afsluttet. Herudover må en part ikke søge afhjælpning for misligholdelse af en forpligtelse, som gælder i henhold til både associeringsaftalen og WTO-overenskomsten, i begge forummer. Når en tvistbilæggelsesprocedure er indledt i et sådant tilfælde, må parten ikke indbringe et krav om afhjælpning for misligholdelse af samme forpligtelse i henhold til den anden aftale for det andet forum, medmindre det valgte forum af proceduremæssige eller retslige grunde ikke når frem til en afgørelse vedrørende kravet om afhjælpning i forbindelse med den pågældende forpligtelse.
 3. Med henblik på anvendelsen af stk. 2:
 —
 anses en tvistbilæggelsesprocedure i henhold til WTO-overenskomsten for at være indledt, når en part anmoder om, at der nedsættes et panel i henhold til artikel 6 i WTO-forståelsen vedrørende reglerne og procedurerne for tvistbilæggelse, og for at være afsluttet, når WTO's tvistbilæggelsesorgan vedtager panelets beretning og i givet fald appelinstansens beretning, jf. artikel 16 og artikel 17, stk. 14, i omhandlede WTO-forståelse
 —
 anses en tvistbilæggelsesprocedure i henhold til denne protokol for at være indledt, når en part anmoder om nedsættelse af et voldgiftspanel i henhold til artikel 5, stk. 1, og for at være afsluttet, når voldgiftspanelet meddeler parterne og Underudvalget vedrørende Industri, Handel og Tjenesteydelser sin kendelse i henhold til artikel 8.
 4. Intet i denne protokol er til hinder for, at en part gennemfører en af WTO's tvistbilæggelsesorgan godkendt suspension af forpligtelser. WTO-overenskomsten kan ikke påberåbes for at


text:
forhindre en part i at suspendere forpligtelser i henhold til denne protokol.
 Artikel 21
 Frister
 1. Alle de i denne protokol fastsatte frister, herunder voldgiftspanelernes frist til at meddele deres kendelser, regnes i kalenderdage fra dagen efter den handling eller den kendsgerning, som de vedrører, medmindre andet er fastsat.
 2. Alle frister, der er nævnt i denne protokol, kan ændres efter aftale mellem parterne. Parterne forpligter sig til at udvise imødekommenhed over for anmodninger om forlængelse af tidsfrister, som er begrundet i en parts vanskeligheder med at efterleve denne protokols procedurer. Hvis en part anmoder herom, kan voldgiftspanelet ændre de frister, der gælder for forhandlingerne, under hensyntagen til parternes forskellige udviklingsniveau.
 Artikel 22
 Gennemgang og ændring af protokollen
 1. Associeringsrådet kan tage gennemførelsen af denne protokol og bilagene hertil op til fornyet overvejelse for at tage stilling til, om de skal videreføres, ændres eller ophæves.
 2. Associeringsrådet kan beslutte at ændre denne protokol og bilagene hertil. En sådan ændring kan være betinget af, at parterne hver især opfylder kravene i deres interne lovgivning.
 Artikel 23
 Ikrafttrædelse
 Parterne godkender denne protokol efter deres egne procedurer. Protokollen træder i kraft den første dag i den anden måned efter den dato, på hvilken parterne underretter hinanden om, at de i denne artikel omhandlede procedurer er afsluttet.
 Denne aftale er udfærdiget i Bruxelles, i to eksemplarer, den 11. november 2010 på bulgarsk, dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, rumænsk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk, og ungarsk og arabisk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.
 За Европейския съюз
 Por la Unión Europea
 Za Evropskou unii
 For Den Europæiske Union
 Für die Europäische Union
 Euroopa Liidu nimel
 Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
 For the European Union
 Pour l'Union européenne
 Per l'Unione europea
 Eiropas Savienības vārdā
 Europos Sajungos vardu
 Az Európai Unió részéről
 Għall-Unjoni Ewropea
 Voor de Europese Unie
 W imieniu Unii Europejskiej
 Pela União Europeia
 Pentru Uniunea Europeană
 Za Európsku úniu
 Za Evropsko unijo
 Euroopan unionin puolesta
 För Europeiska unionen
 За Релублика Ливан
 Por la República Libanesa
 Za Libanonskou republiku
 For Den Libanesiske Republik
 Für die Libanesische Republik
 Liibanoni Vabariigi nimel
 Για τη Δημοκρατία του Λιβάνου
 For the Republic of Lebanon
 Pour la République libanaise
 Per la Repubblica libanese
 Libānas Republikas vārdā
 Libano Respublikos vardu
 A Libanoni Köztársaság részéről
 Għar-repubblika tal-Libanu
 Voor de Republiek Libanon
 W imieniu Republiki Libańskiej
 Pela República do Líbano
 Pentru Republica Libaneză
 Za Libanonskú republiku
 Za Republiko Libanon
 Libanonin tasavallan puolesta
 För Republiken Libanon
 (1) Bestemmelserne i denne protokol berører ikke artikel 33 i protokollen om definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og metoderne for administrativt samarbejde.
 BILAG
 BILAG I
 :
 FORRETNINGSORDEN FOR VOLDGIFT
 BILAG II
 :
 ADFÆRDSKODEKS FOR MEDLEMMER AF VOLDGIFTSPANELER OG MÆGLERE
 BILAG I
 FORRETNINGSORDEN FOR VOLDGIFT
 Almindelige bestemmelser
 1.
 I denne protokol og i denne forretningsorden forstås ved:
 a) »rådgiver«: en person, som af en part er udpeget til at rådgive eller bistå den pågældende part i forbindelse med en voldgiftspanelprocedure
 b) »klagende part«: enhver part, som anmoder om nedsættelse


text:
af et voldgiftspanel i henhold til denne protokols artikel 5
 c) »indklaget part«: den part, som angiveligt har overtrådt de i denne protokols artikel 2 omhandlede bestemmelser
 d) »voldgiftspanel«: et panel nedsat i henhold til denne protokols artikel 6
 e) »repræsentant for en part«: en ansat eller enhver anden person, der er udpeget af et ministerium, en offentlig myndighed eller ethvert andet offentligt organ i en part
 f) »dag«: en kalenderdag, medmindre andet er præciseret.
 2.
 Det påhviler den indklagede part at varetage den logistiske administration af tvistbilæggelsesproceduren, navnlig tilrettelæggelsen af høringer, medmindre andet aftales. Dog afholder Fællesskabet udgifterne til organisatoriske aspekter, bortset fra udgifterne til voldgiftsmænds vederlag og omkostninger, der afholdes i fællesskab.
 Underretninger
 3.
 Parterne og voldgiftspanelet indsender anmodninger, meddelelser, skriftlige indlæg og andre dokumenter pr. telefax og fremsender samme dag en elektronisk kopi pr. e-mail. Medmindre andet bevises, anses en besked for at være modtaget på dagen for dens afsendelse.
 4.
 Senest ved denne protokols ikrafttrædelse underretter parterne hinanden om det kontaktpunkt, de har udpeget med henblik på alle underretninger.
 5.
 Mindre skrivefejl i anmodninger, meddelelser, skriftlige indlæg eller andre dokumenter vedrørende voldgiftspanelproceduren kan berigtiges ved indgivelse af et nyt dokument, hvori ændringerne klart er angivet.
 6.
 Hvis sidste dag for indgivelse af et dokument er en officiel helligdag eller hviledag i Libanon eller Fællesskabet, kan dokumentet indgives den efterfølgende arbejdsdag. Den første mandag i hver december måned udveksler parterne lister over deres officielle helligdage og hviledage i det efterfølgende år. Ingen dokumenter, meddelelser eller anmodninger af nogen art anses for at være modtaget på en officiel helligdag eller hviledag.
 7.
 Afhængigt af formålet med de omtvistede bestemmelser sendes der ligeledes en kopi af alle anmodninger og meddelelser, som i henhold til denne protokol stiles til Underudvalget vedrørende Industri, Handel og Tjenesteydelser, til andre relevante underudvalg, som er nedsat i henhold til associeringsaftalen.
 Indledning af voldgift
 8.
 a)
 Hvis medlemmerne af voldgiftspanelet udvælges ved lodtrækning i medfør af denne protokols artikel 6 eller punkt 18, 19 eller 48 i denne forretningsorden, skal der være repræsentanter for begge parter til stede under lodtrækningen.
 b)
 Medmindre parterne aftaler andet, mødes de med voldgiftspanelet senest syv arbejdsdage efter panelets nedsættelse for at tage stilling til spørgsmål, som parterne eller voldgiftspanelet anser for relevante, herunder voldgiftsmændenes vederlag og godtgørelsen af deres omkostninger, som skal svare til WTO-standarderne. Medlemmerne af voldgiftspanelet og parternes repræsentanter kan deltage i dette møde pr. telefon- eller videokonference.
 9.
 a)
 Medmindre parterne aftaler andet senest fem arbejdsdage efter datoen for udvælgelsen af voldgiftsmændene, er voldgiftspanelets mandat:
 »på baggrund af de relevante bestemmelser i associeringsaftalen at undersøge det anliggende, hvortil der henvises i anmodningen om nedsættelse af voldgiftspanelet, at afgøre, hvorvidt den pågældende foranstaltning er forenelig med de i protokollens artikel 2 omhandlede bestemmelser, og at afsige en kendelse i overensstemmelse med artikel 8 i tvistbilæggelsesprotokollen.«
 b)
 Parterne meddeler voldgiftspanelet det aftalte mandat senest tre arbejdsdage efter, at de er nået til enighed herom.
 Indledende indlæg
 10.
 Den klagende part afgiver sit indledende skriftlige indlæg senest 20 dage


text:
efter datoen for nedsættelsen af voldgiftspanelet. Den indklagede part afgiver sit skriftlige modindlæg senest 20 dage efter datoen for afgivelsen af det indledende skriftlige indlæg.
 Arbejdsgang i voldgiftspaneler
 11.
 Formanden for voldgiftspanelet leder alle panelets møder. Et voldgiftspanel kan bemyndige formanden til at træffe administrative og proceduremæssige afgørelser.
 12.
 Medmindre der i denne protokol er fastsat andet, kan voldgiftspanelet varetage sine opgaver på enhver vis, herunder pr. telefon, telefax eller edb-forbindelse.
 13.
 Kun voldgiftsmænd må deltage i voldgiftspanelets forhandlinger, men voldgiftspanelet kan give deres assistenter tilladelse til at overvære disse.
 14.
 Det er alene voldgiftspanelets ansvar at udarbejde en kendelse, og denne opgave må ikke overdrages til andre.
 15.
 Hvis der opstår proceduremæssige spørgsmål, som ikke er omfattet af bestemmelserne i denne protokol og bilagene hertil, kan voldgiftspanelet efter høring af parterne vedtage en hensigtsmæssig procedure, som er forenelig med de nævnte bestemmelser.
 16.
 Hvis voldgiftspanelet finder, at der er behov for at ændre en frist, der gælder for forhandlingerne, eller for at foretage andre proceduremæssige eller administrative justeringer, underretter det skriftligt parterne om grundene hertil og angiver den frist eller justering, der er behov for. Voldgiftspanelet kan efter samråd med parterne vedtage en sådan ændring eller justering. Fristerne i denne protokols artikel 8, stk. 2, kan ikke ændres.
 Udskiftning
 17.
 Hvis en voldgiftsmand ikke kan deltage i proceduren, trækker sig tilbage eller skal udskiftes, vælges en afløser i overensstemmelse med denne protokols artikel 6, stk. 3.
 18.
 Hvis en part finder, at en voldgiftsmand ikke overholder kravene i adfærdskodeksen og derfor skal udskiftes, underretter denne part den anden part herom senest 15 dage efter det tidspunkt, hvor den er blevet bekendt med omstændighederne ved voldgiftsmandens væsentlige brud på adfærdskodeksen.
 Hvis en part finder, at en voldgiftsmand, bortset fra formanden, ikke overholder kravene i adfærdskodeksen, rådfører parterne sig med hinanden og udskifter i givet fald voldgiftsmanden ved at vælge en afløser efter proceduren i denne protokols artikel 6, stk. 3.
 Hvis parterne ikke er enige om, hvorvidt en voldgiftsmand bør udskiftes, kan de hver især anmode om, at sagen henvises til formanden for voldgiftspanelet, hvis afgørelse er endelig.
 Hvis formanden finder, at en voldgiftsmand ikke overholder kravene i adfærdskodeksen, skal han eller hun vælge en ny voldgiftsmand ved lodtrækning fra den i denne protokols artikel 19, stk. 1, omhandlede liste over personer, på hvilken den oprindelige voldgiftsmand var opført. Hvis parterne valgte den oprindelige voldgiftsmand i henhold til denne protokols artikel 6, stk. 2, vælges afløseren ved lodtrækning blandt de personer, som den klagende part og den indklagede part har foreslået i henhold til denne protokols artikel 19, stk. 1. Den nye voldgiftsmand udvælges senest fem arbejdsdage efter datoen for indgivelsen af anmodningen om udskiftning til formanden for voldgiftspanelet.
 19.
 Hvis en part finder, at formanden for voldgiftspanelet ikke overholder kravene i adfærdskodeksen, rådfører parterne sig med hinanden og udskifter i givet fald formanden ved at vælge en afløser efter proceduren i denne protokols artikel 6, stk. 3.
 Hvis parterne ikke er enige om, hvorvidt formanden bør udskiftes, kan de


text:
hver især anmode om, at sagen henvises til en af de tilbageblivende på listen over personer, der er valgt til at varetage formandskabet i henhold til denne protokols artikel 19, stk. 1. Formændene for Underudvalget vedrørende Industri, Handel og Tjenesteydelser eller disses stedfortræder udvælger den pågældende person ved lodtrækning. Denne persons afgørelse om, hvorvidt formanden skal udskiftes, er endelig.
 Hvis denne person finder, at den oprindelige formand ikke overholder kravene i adfærdskodeksen, vælger han eller hun en ny formand ved lodtrækning blandt de tilbageblivende på listen over personer, der kan varetage formandskabet, jf. denne protokols artikel 19, stk. 1. Den nye formand udvælges senest fem arbejdsdage efter indgivelsen af den i dette punkt omhandlede anmodning.
 20.
 Voldgiftspanelproceduren suspenderes i den tid, det tager at gennemføre de i punkt 17, 18 og 19 omhandlede procedurer.
 Høringer
 21.
 Formanden fastsætter datoen og tidspunktet for høringen i samråd med parterne og voldgiftspanelets øvrige medlemmer og bekræfter dette skriftligt over for parterne. Hvis høringen er åben for offentligheden, stiller den part, som varetager den logistiske administration af forhandlingerne, også disse oplysninger til rådighed for offentligheden. Voldgiftspanelet kan beslutte ikke at indkalde til høring, medmindre en part modsætter sig det.
 22.
 Medmindre parterne aftaler andet, afholdes høringen i Bruxelles i de tilfælde, hvor den klagende part er Libanon, og i Beirut i de tilfælde, hvor den klagende part er Fællesskabet.
 23.
 Under ekstraordinære omstændigheder kan voldgiftspanelet indkalde til en enkelt yderligere høring. Der indkaldes ikke til yderligere høring i forbindelse med procedurerne efter denne protokols artikel 10, stk. 2, artikel 11, stk. 2, artikel 12, stk. 3, og artikel 13, stk. 2.
 24.
 Alle voldgiftsmænd skal være til stede under hele høringsforløbet.
 25.
 Følgende personer kan deltage i en høring, uanset om proceduren er åben for offentligheden eller ej:
 a)
 parternes repræsentanter
 b)
 parternes rådgivere
 c)
 administrativt personale, tolke, oversættere og retsskrivere og
 d)
 voldgiftsmændenes assistenter.
 Kun parternes repræsentanter og rådgivere må henvende sig til voldgiftspanelet.
 26.
 Senest fem arbejdsdage inden datoen for en høring skal hver part give voldgiftspanelet en liste med navnene på de personer, der på den pågældende parts vegne vil fremføre mundtlige anbringender eller indlæg under høringen, og på andre repræsentanter eller rådgivere, som vil deltage høringen.
 27.
 Voldgiftspanelers høringer er åbne for offentligheden, medmindre parterne fastsætter andet. Hvis parterne beslutter, at høringen skal være lukket for offentligheden, kan en del af den ikke desto mindre være åben for offentligheden, hvis voldgiftspanelet efter anmodning fra parterne beslutter det. Dog mødes voldgiftspanelet for lukkede døre, hvis en parts indlæg og anbringender indeholder fortrolige forretningsoplysninger.
 28.
 Voldgiftspanelet afholder høringen på følgende måde:
 Anbringender
 a)
 den klagende parts anbringender
 b)
 den indklagede parts anbringender
 Modanbringender
 a)
 den klagende parts anbringender
 b)
 den indklagede parts duplik.
 29.
 Voldgiftspanelet kan under en høring når som helst stille spørgsmål til begge parter.
 30.
 Voldgiftspanelet sørger for, at der udarbejdes et referat af hver høring, og at det hurtigst muligt sendes til parterne.
 31.
 Senest ti arbejdsdage efter datoen for høringen kan hver part afgive et supplerende skriftligt


text:
indlæg vedrørende spørgsmål, der opstod under høringen.
 Skriftlige forespørgsler
 32.
 Voldgiftspanelet kan under forhandlingerne når som helst rette skriftlige forespørgsler til en eller begge parter. Hver part modtager en kopi af alle voldgiftspanelets forespørgsler.
 33.
 Parterne sender også hver især en kopi af deres skriftlige besvarelser af voldgiftspanelets forespørgsler til den anden part. Hver part har mulighed for at fremsætte skriftlige bemærkninger til den anden parts besvarelse senest fem arbejdsdage efter datoen for modtagelsen heraf.
 Fortrolighed
 34.
 Parterne holder voldgiftspanelets høringer fortrolige, når de afholdes for lukkede døre, jf. punkt 27. Hver part behandler de oplysninger, som den anden part har forelagt voldgiftspanelet og udpeget som fortrolige, som sådanne. Hvis en part forelægger voldgiftspanelet en fortrolig udgave af sine skriftlige indlæg, skal den efter anmodning fra den anden part også fremlægge et ikke-fortroligt resumé af de i indlægget indeholdte oplysninger, som kan offentliggøres, senest 15 dage efter datoen for anmodningen eller indlægget, alt efter hvilken dato der er den seneste. Intet i denne forretningsorden forhindrer en part i at offentliggøre erklæringer vedrørende egne holdninger.
 Ex parte-kontakter
 35.
 Voldgiftspanelet må ikke mødes eller tage kontakt med en part i den anden parts fravær.
 36.
 Medlemmer af voldgiftspanelet må ikke i de andre voldgiftsmænds fravær drøfte aspekter af det emne, der er genstand for forhandlingerne, med en eller begge parter.
 Amicus curiae-indlæg
 37.
 Medmindre parterne aftaler andet senest fem dage efter datoen for nedsættelsen af voldgiftspanelet, kan panelet modtage uanmodede skriftlige indlæg, forudsat at disse afgives senest ti dage efter voldgiftspanelets nedsættelse, at de er kortfattede og under ingen omstændigheder fylder mere end 15 maskinskrevne sider inkl. eventuelle bilag, og at de er direkte relevante for de faktiske omstændigheder, der behandles af voldgiftspanelet.
 38.
 Indlægget skal indeholde en beskrivelse af den fysiske eller juridiske person, der afgiver det, herunder karakteren af den pågældende persons aktiviteter og finansieringskilde og af dens interesse i voldgiftsproceduren. Det skal være affattet på de sprog, som parterne har valgt i overensstemmelse med punkt 41 og 42 i denne forretningsorden.
 39.
 Voldgiftspanelet opregner i sin kendelse alle de indlæg, det har modtaget, som er i overensstemmelse med ovennævnte punkter. Voldgiftspanelet har ikke pligt til i sin kendelse at behandle de anbringender, der fremføres i sådanne indlæg. Alle indlæg, som voldgiftspanelet modtager i henhold til disse punkter, forelægges parterne med henblik på bemærkninger.
 Hastesager
 40.
 I hastende tilfælde som omhandlet i denne protokol justerer voldgiftspanelet i samråd med parterne og efter behov de frister, der er nævnt i denne forretningsorden, og underretter parterne herom.
 Oversættelse og tolkning
 41.
 Under de i denne protokols artikel 6, stk. 2, omhandlede konsultationer og senest på det i punkt 8, litra b, i denne forretningsorden omhandlede møde bestræber parterne sig på at nå til enighed om et fælles arbejdssprog til brug for voldgiftsforhandlingerne.
 42.
 Hvis parterne ikke kan nå til enighed om et fælles arbejdssprog, sørger de hver især for oversættelse af deres skriftlige indlæg til det sprog, den anden part har valgt, og afholder udgifterne hertil.
 43.
 Den indklagede part sørger for


text:
tolkning af mundtlige indlæg til de sprog, parterne har valgt.
 44.
 Voldgiftspanelets kendelser meddeles på det eller de sprog, parterne har valgt.
 45.
 Parterne kan hver især fremsætte bemærkninger til en oversat udgave af et dokument, der er udarbejdet i henhold til disse punkter.
 Beregning af frister
 46.
 Hvis en part som følge af anvendelsen af punkt 6 i denne forretningsorden modtager et dokument på en anden dato end den, hvor den anden part har modtaget samme dokument, skal enhver frist, der beregnes på grundlag af datoen for modtagelsen af nævnte dokument, beregnes fra datoen for den seneste modtagelse af dokumentet.
 Andre procedurer
 47.
 Denne forretningsorden gælder også for procedurerne efter denne protokols artikel 10, stk. 2, artikel 11, stk. 2, artikel 12, stk. 3, og artikel 13, stk. 2. De i forretningsordenen fastsatte frister tilpasses imidlertid efter de særlige frister, der er fastsat i de nævnte bestemmelser for voldgiftspanelets afsigelse af en kendelse.
 48.
 Hvis det oprindelige panel eller nogle af dets medlemmer ikke kan træde sammen i forbindelse med procedurerne efter protokollens artikel 10, stk. 2, artikel 11, stk. 2, artikel 12, stk. 3, og artikel 13, stk. 2, finder procedurerne i denne protokols artikel 6 anvendelse. Fristen for meddelelse af kendelsen forlænges i så fald med 15 dage.
 BILAG II
 ADFÆRDSKODEKS FOR MEDLEMMER AF VOLDGIFTSPANELER OG MÆGLERE
 Definitioner
 1.
 I denne adfærdskodeks forstås ved:
 a) »medlem« eller »voldgiftsmand«: et medlem af et voldgiftspanel, der gyldigt er nedsat i henhold til denne protokols artikel 6
 b) »mægler«: en person, der foretager mægling i overensstemmelse med denne protokols artikel 4
 c) »kandidat«: en person, hvis navn står på den i denne protokols artikel 19 omhandlede liste over voldgiftsmænd, og som overvejes udvalgt til medlem af et voldgiftspanel i henhold til artikel 6
 d) »assistent«: en person, som efter mandat fra et medlem foretager undersøgelser for eller bistår medlemmet
 e) »procedure«: medmindre andet er angivet, en voldgiftspanelprocedure i henhold til denne protokol
 f) »personale«: i forbindelse med et medlem, personer, der arbejder under medlemmets ledelse og tilsyn, dog ikke assistenter.
 Ansvar i forbindelse med afviklingen af sager
 2.
 Alle kandidater og medlemmer skal undgå utilbørlig adfærd og adfærd, der kan udlægges som utilbørlig, være uafhængige og upartiske, undgå direkte og indirekte interessekonflikter og iagttage en høj adfærdsstandard, således at integriteten og upartiskheden i tvistbilæggelsesordningen bevares. Tidligere medlemmer skal overholde de forpligtelser, der er fastsat i punkt 15, 16, 17 og 18 i denne adfærdskodeks.
 Oplysningspligt
 3.
 Forud for bekræftelsen af en kandidats udvælgelse til medlem af voldgiftspanelet i henhold til denne protokol skal han eller hun oplyse om alle interesser, forbindelser og andre forhold, som kan formodes at påvirke den pågældendes uafhængighed eller upartiskhed, eller som kan formodes at give indtryk af utilbørlig adfærd eller partiskhed i forbindelse med proceduren. I dette øjemed skal en kandidat gøre enhver rimelig indsats for at få kendskab til sådanne eventuelle interesser, forbindelser og andre forhold.
 4.
 En kandidat eller et medlem må kun videregive oplysninger om faktiske eller potentielle overtrædelser af denne adfærdskodeks


text:
til Underudvalget vedrørende Industri, Handel og Tjenesteydelser med henblik på parternes undersøgelse heraf.
 5.
 Efter udvælgelsen skal et medlem vedblive med at gøre enhver rimelig indsats for at få kendskab til eventuelle interesser, forbindelser og andre forhold som omhandlet i punkt 3 i denne adfærdskodeks og oplyse om disse. Oplysningspligten er en vedvarende forpligtelse, ifølge hvilken et medlem skal oplyse om alle interesser, forbindelser og andre forhold, der måtte komme frem på et hvilket som helst trin i proceduren. Medlemmet skal oplyse om sådanne interesser, forbindelser og andre forhold ved skriftligt at underrette Underudvalget vedrørende Industri, Handel og Tjenesteydelser med henblik på parternes undersøgelse heraf.
 Medlemmernes opgaver
 6.
 Efter udvælgelsen skal et medlem udføre sine opgaver omhyggeligt og hurtigt under hele procedurens forløb og udvise loyalitet og rettidig omhu.
 7.
 Et medlem må kun behandle spørgsmål, der rejses i forbindelse med proceduren, og som har betydning for kendelsen, og må ikke overdrage denne opgave til andre.
 8.
 Et medlem skal træffe alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at hans eller hendes assistent og personale er bekendt med og overholder bestemmelserne i punkt 2, 3, 4, 5, 16, 17 og 18 i denne adfærdskodeks.
 9.
 Et medlem må ikke etablere ex parte-kontakter, der vedrører proceduren.
 Medlemmernes uafhængighed og upartiskhed
 10.
 Et medlem skal være uafhængigt og upartisk og undgå adfærd, der kan udlægges som utilbørlig eller partisk, og må ikke lade sig påvirke af egne interesser, udefra kommende pres, politiske overvejelser, offentlige protester, loyalitet over for en part eller frygt for kritik.
 11.
 Et medlem må ikke hverken direkte eller indirekte påtage sig nogen forpligtelse eller acceptere nogen fordel, som på nogen måde ville være til hindring for eller give indtryk af at være til hindring for, at han eller hun udfører sine opgaver korrekt.
 12.
 Et medlem må ikke udnytte sin stilling som medlem af voldgiftspanelet til at fremme personlige eller private interesser og skal undgå handlinger, som kan give det indtryk, at andre befinder sig i en særlig stilling med hensyn til at påvirke medlemmet.
 13.
 Et medlem må ikke lade finansielle, forretningsmæssige, faglige, familiemæssige eller sociale forbindelser eller forpligtelser påvirke sin adfærd eller dømmekraft.
 14.
 Et medlem skal undgå at etablere forbindelser eller erhverve finansielle interesser, som kan formodes at påvirke medlemmets upartiskhed eller give indtryk af utilbørlig eller partisk adfærd.
 Tidligere medlemmers forpligtelser
 15.
 Alle tidligere medlemmer skal undgå handlinger, der kan give det indtryk, at de var partiske under varetagelsen af deres opgaver eller drog fordel af voldgiftspanelets afgørelse eller kendelse.
 Fortrolighed
 16.
 Et medlem eller tidligere medlem må på intet tidspunkt videregive eller gøre brug af ikke-offentlige oplysninger, der vedrører en procedure eller er indhentet under en procedure, medmindre det sker som led i proceduren, og må under ingen omstændigheder videregive eller gøre brug af sådanne oplysninger til egen eller andres fordel eller til skade for andres interesser.
 17.
 Et medlem må ikke videregive en voldgiftspanels kendelse eller dele heraf, før den er offentliggjort i overensstemmelse med denne protokol.
 18.
 Et medlem eller tidligere medlem


text:
må på intet tidspunkt oplyse om et voldgiftspanels forhandlinger eller om et medlems standpunkt.
 Udgifter
 19.
 Hvert medlem fører regnskab med og udarbejder en endelig opgørelse over den tid, der anvendes til proceduren, og de hertil medgåede udgifter.
 Mæglere
 20.
 Bestemmelserne i denne adfærdskodeks for medlemmer og tidligere medlemmer gælder tilsvarende for mæglere.
 OVERSÆTTELSE
 Fælleserklæring
 fra den Europæiske Union og Den Libanesiske Republik
 i anledning af undertegnelsen af aftalen i form af en protokol om fastlæggelse af en tvistbilæggelsesordning for tvister vedrørende handelsbestemmelserne i Euro-Middelhavsaftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Libanesiske Republik på den anden side
 Som en følge af Lissabontraktatens ikrafttræden den 1. december 2009 træder Den Europæiske Union i stedet for og efterfølger Det Europæiske Fællesskab, og fra nævnte dato udøver Den Europæiske Union alle Det Europæiske Fællesskabs rettigheder og påtager sig alle dets forpligtelser.
 Derfor læses alle henvisninger til »Det Europæiske Fællesskab« i teksten til nævnte aftale, der blev undertegnet i dag, hvor det er relevant, som »Den Europæiske Union«.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 11. november 2010.
 For Den Europæiske Union
 For Den Libanesiske Republik


text:
 Vigtig juridisk meddelelse
 |
 12008M/PRO/16
 Konsolideret udgave af Traktaten om Den Europæiske Union - PROTOKOLLER - Protokol (nr. 16) om visse bestemmelser vedrørende Danmark
 EU-Tidende nr. 115 af 09/05/2008 s. 0287 - 0287
 PROTOKOL (nr. 16)OM VISSE BESTEMMELSER VEDRØRENDE DANMARKDE HØJE KONTRAHERENDE PARTER,SOM TAGER I BETRAGTNING, at den danske grundlov indeholder bestemmelser, der kan indebære en folkeafstemning i Danmark, inden Danmark giver afkald på sin undtagelse,SOM TAGER I BETRAGTNING, at den danske regering den 3. november 1993 meddelte Rådet, at den ikke agter at deltage i Den Økonomiske og Monetære Unions tredje fase,ER BLEVET ENIGE OM følgende bestemmelser, der knyttes som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde:1. På baggrund af den danske regerings meddelelse til Rådet af 3. november 1993 har Danmark en undtagelse. Virkningen af denne undtagelse er, at alle artikler og bestemmelser i traktaterne og statutten for ESCB og ECB, hvori der henvises til en dispensation, vil gælde for Danmark.2. For så vidt angår ophævelsen af denne undtagelse, vil proceduren i artikel 140 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde kun blive indledt på Danmarks anmodning.3. I tilfælde af at undtagelsen ophæves, finder bestemmelserne i denne protokol ikke længere anvendelse.--------------------------------------------------


text:
 Avis juridique important
 |
 21984A0208(02)
 Aftale i form af brevveksling om foreløbig anvendelse af aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og regeringen for Republikken Senegal om anden ændring af aftalen om fiskeri ud for Senegals kyst samt om foreløbig anvendelse af den dertil knyttede nye protokol - Udkast til aftale - Udkast til protokol om fassættelse af fiskerirettigheder og finansiel godtgørelse, som omhandlet i aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fælleskab og regeringen for Republikken Senegal om fiskeri ud for Senegals kyst, for perioden fra den 16. januar 1984 til den 15. januar 1986
 EF-Tidende nr. L 037 af 08/02/1984 s. 0050 - 0051 den spanske specialudgave: Kapitel 04 bind 3 s. 0004 den portugisiske specialudgave: Kapitel 04 bind 3 s. 0004
 ++++ AFTALE i form af brevveksling om foreloebig anvendelse af aftalen mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og regeringen for republikken Senegal om anden aendring af aftalen om fiskeri ud for Senegals kyst samt om foreloebig anvendelse af den dertil knyttede nye protokol A . Brev fra republikken Senegals regering Hr . formand , Jeg henviser til udkastet til aftale mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og regeringen for republikken Senegal om aendring af aftalen vedroerende fiskeri ud for Senegals kyst undertegnet den 15 . juni 1979 og aendret ved aftalen undertegnet den 21 . januar 1982 og kan herved meddele Dem , at Senegals regering er rede til at anvende denne aftale samt den dertil knyttede protokol foreloebigt fra dags dato og indtil ikrafttraedelsen efter naevnte aftaleudkasts artikel 2 og protokoludkasts artikel 5 , saafremt Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ligeledes er rede dertil . Det er en forudsaetning , at foerste rate paa 50 % af den finansielle godtgoerelse , der er fastsat i artikel 2 udkastet til protokol , udbetales inden otte uger fra dato . De bedes venligst bekraefte Det europaeiske oekonomiske Faellesskabs tilslutning til denne foreloebige anvendelse . Modtag , hr . formand , forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse . For regeringen for republikken Senegal B . Brev fra Det europaeiske oekonomiske Faellesskab Hr . formand , Jeg kan bekraefte modtagelsen af Deres skrivelse af dags dato med foelgende ordlyd : " Jeg henviser til udkastet til aftale mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og regeringen for republikken Senegal om aendring af aftalen vedroerende fiskeri ud for Senegals kyst undertegnet den 15 . juni 1979 og aendret ved aftalen undertegnet den 21 . januar 1982 og kan herved meddele Dem , at Senegals regering er rede til at anvende denne aftale samt den dertil knyttede protokol foreloebigt fra dags dato og indtil ikrafttraedelsen efter naevnte aftaleudkasts artikel 2 og protokoludkasts artikel 5 , saafremt Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ligeledes er rede dertil . Det er en forudsaetning , at foerste rate paa 50 % af den finansielle godtgoerelse , der er fastsat i artikel 2 i udkastet til protokol , udbetales inden 8 uger fra dags dato . De bedes venligst bekraefte Det europaeiske oekonomiske Faellesskabs tilslutning til denne foreloebige anvendelse . " . Jeg kan


text:
 23.9.2021
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 337/7
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE nr. 225/2018
 af 5. december 2018
 om ændring af bilag I (Dyre- og plantesundhed) til EØS-aftalen [2021/1492]
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2017/2174 af 20. november 2017 om ændring af bilag E til Rådets direktiv 92/65/EØF for så vidt angår sundhedscertifikatet til brug ved handel med bier og humlebier (1) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Denne afgørelse vedrører lovgivning om levende dyr, bortset fra fisk og akvakulturdyr. Lovgivning herom gælder ikke for Island, jf. punkt 2 i indledningen til kapitel I i bilag I til EØS-aftalen. Denne afgørelse skal derfor ikke gælde for Island.
 (3)
 Denne afgørelse vedrører lovgivning om dyresundhed. Lovgivning om dyresundhed gælder ikke for Liechtenstein, så længe aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om handel med landbrugsprodukter også er udvidet til at omfatte Liechtenstein, jf. de sektorspecifikke tilpasninger i bilag I til EØS-aftalen. Denne afgørelse skal derfor ikke gælde for Liechtenstein.
 (4)
 Bilag I til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 I kapitel I i bilag I til EØS-aftalen foretages følgende ændringer:
 1)
 Følgende led tilføjes i punkt 9 (Rådets direktiv 92/65/EØF) i del 4.1:
 »—
 32017 D 2174: Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2017/2174 af 20. november 2017 (EUT L 306 af 22.11.2017, s. 28).«
 2)
 Følgende tilføjes i tilpasningsteksten i punkt 9 (Rådets direktiv 92/65/EØF) i del 4.1:
 »d)
 i bilag E, del 2, punkt II.1, litra b), andet led, indsættes ordene »eller Norge« efter ordet »Unionen«.«
 3)
 Punkt 15 (Rådets direktiv 92/65/EØF) i del 8.1 affattes således:
 »15.
 392 L 0065: Rådets direktiv 92/65/EØF af 13. juli 1992 om dyresundhedsmæssige betingelser for samhandel med og indførsel til Fællesskabet af dyr samt sæd, æg og embryoner der for så vidt angår disse betingelser ikke er underlagt specifikke fællesskabsbetingelser som omhandlet i bilag A, del I, til direktiv 90/425/EØF (EFT L 268 af 14.9.1992, s. 54), som ændret ved:
 —
 1 94 N: Akt vedrørende tiltrædelsesvilkår og tilpasninger af traktaterne — Republikken Østrigs, Republikken Finlands og Kongeriget Sveriges tiltrædelse (EFT C 241 af 29.8.1994, s. 21, ændret ved EFT L 1 af 1.1.1995 s. 15)
 —
 395 D 0176: Kommissionens beslutning 95/176/EF af 6. april 1995 (EFT L 117 af 24.5.1995, s. 23)
 —
 32001 D 0298: Kommissionens beslutning 2001/298/EF af 30. marts 2001 (EFT L 102 af 12.4.2001, s. 63)
 —
 32002 R 1282: Kommissionens forordning (EF) nr. 1282/2002 af 15. juli 2002 (EFT L 187 af 16.7.2002, s. 3)
 —
 32002 R 1802: Kommissionens forordning (EF) nr. 1802/2002 af 10. oktober 2002 (EFT L 274 af 11.10.2002, s. 21)
 —
 1 03 T: Akt vedrørende vilkårene for Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union, vedtaget


text:
den 16. april 2003 (EUT L 236 af 23.9.2003, s. 33)
 —
 32003 R 1398: Kommissionens forordning (EF) nr. 1398/2003 af 5. august 2003 (EUT L 198 af 6.8.2003, s. 3)
 —
 32004 L 0068: Rådets direktiv 2004/68/EF af 26. april 2004 (EUT L 139 af 30.4.2004, s. 321), som berigtiget i EUT L 226 af 25.6.2004, s. 128
 —
 32003 R 0998: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 998/2003 af 26. maj 2003 (EUT L 146 af 13.6.2003, s. 1)
 —
 32007 D 0265: Kommissionens beslutning 2007/265/EF af 26. april 2007 (EUT L 114 af 1.5.2007, s. 17)
 —
 32008 L 0073: Rådets direktiv 2008/73/EF af 15. juli 2008 (EUT L 219 af 14.8.2008, s. 40), som ændret ved:
 —
 32009 D 0436: Rådets beslutning 2009/436/EF af 5. maj 2009 (EUT L 145 af 10.6.2009, s. 43)
 —
 32010 R 0176: Kommissionens forordning (EU) nr. 176/2010 af 2. marts 2010 (EUT L 52 af 3.3.2010, s. 14)
 —
 32010 D 0270: Kommissionens afgørelse 2010/270/EU af 6. maj 2010 (EUT L 118 af 12.5.2010, s. 56)
 —
 32010 D 0684: Kommissionens afgørelse 2010/684/EU af 10. november 2010 (EUT L 293 af 11.11.2010, s. 62)
 —
 32012 D 0112: Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2012/112/EU af 17. februar 2012 (EUT L 50 af 23.2.2012, s. 51)
 —
 32014 R 0846: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 846/2014 af 4. august 2014 (EUT L 232 af 5.8.2014, s. 5)
 —
 32013 L 0031: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/31/EU af 12. juni 2013 (EUT L 178 af 28.6.2013, s. 107)
 —
 32013 D 0518: Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2013/518/EU af 21. oktober 2013 (EUT L 281 af 23.10.2013, s. 14)
 —
 32017 D 2174: Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2017/2174 af 20. november 2017 (EUT L 306 af 22.11.2017, s. 28).«
 Denne retsakt skal ikke gælde for Island.
 Direktivets bestemmelser gælder i forbindelse med aftalen med følgende tilpasning:
 a)
 i artikel 10, stk. 3, første afsnit, indsættes ordet »Norge« efter ordet »Sverige«
 b)
 i artikel 10a tilføjes følgende afsnit:
 »Norge kan anvende de samme bestemmelser som dem, der gælder for medlemsstater i en tilsvarende situation.«
 c)
 i artikel 13, stk. 2, tilføjes følgende litra:
 »f)
 Norge har indtil den 31. december 1998 til at gennemføre de foreskrevne foranstaltninger vedrørende organer, institutter og centre.«
 d)
 i bilag E, del 2, punkt II.1, litra b), andet led, tilføjes ordene »eller Norge« efter ordet »Unionen«.«
 Artikel 2
 Den norske udgave af gennemførelsesafgørelse (EU) 2017/2174, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes, EØS-tillæg, er autentisk.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 6. december 2018, forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (*).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 5. december 2018.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Oda Helen SLETNES
 Formand
 Hege M. HOFF
 Mikołaj KARŁOWSKI
 Sekretærer
 for Det Blandede EØS-Udvalg
 (1) EUT L 306 af 22.11.2017, s. 28.
 (*) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 Avis juridique important
 |
 21999D0225(01)
 Afgørelse nr. 1/1999 truffet af associeringsrådet, associeringen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Ungarn på den anden side, den 28. januar 1999 om ændring af protokol nr. 4 i Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Ungarn på den anden side
 EF-Tidende nr. L 049 af 25/02/1999 s. 0033 - 0039
 AFGØRELSE Nr. 1/1999 TRUFFET AF ASSOCIERINGSRÅDET associeringen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Ungarn på den anden side den 28. januar 1999 om ændring af protokol nr. 4 i Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Ungarn på den anden side (1999/149/EF) ASSOCIERINGSRÅDET HAR -under henvisning til Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Ungarn på den anden side (1), undertegnet i Bruxelles den 16. december 1991, særlig artikel 38 i protokol nr. 4 (2) hertil, ogud fra følgende betragtninger:For at det udvidede kumulationssystem, der giver mulighed for at anvende materialer med oprindelsesstatus i Fællesskabet, Polen, Ungarn, Den Tjekkiske Republik, Den Slovakiske Republik, Bulgarien, Rumænien, Estland, Letland, Litauen, Slovenien, Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (i det følgende benævnt EØS), Island, Norge eller Schweiz, kan fungere tilfredsstillende, bør definitionen af begrebet varer med oprindelsesstatus i protokol nr. 4 ændres;det forekommer hensigtsmæssigt at opretholde anvendelsen af det toldsatssystem, der er omhandlet i artikel 15 i protokol nr. 4 om forbud mod toldgodtgørelse eller -fritagelse, indtil 31. december 2000;i betragtning af situationen mellem Fællesskabet og Tyrkiet angående industriprodukter er det berettiget at udvide ovennævnte kumulationssystem til også at omfatte industriprodukter med oprindelse i Tyrkiet;for at lette handelen og forenkle de administrative formaliteter er det ønskeligt at ændre teksten i artikel 3, 4 og 12 i protokol nr. 4;i listen over de i protokollen fastsatte bearbejdninger og forarbejdninger, som kræves, for at materialer uden oprindelsesstatus kan opnå en sådan, er det nødvendigt med visse korrektioner, for at der kan tages hensyn til dels udviklingen i forarbejdningsteknikkerne og dels råvareknaphed -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1 I protokol nr. 4 om definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og om metoderne for administrativt samarbejde foretages følgende ændringer:1) Artikel 1, litra i), affattes således:»i) »merværdi«: prisen ab fabrik minus toldværdien af alle anvendte produkter, som har oprindelse i de andre lande, der er anført i artikel 3 og 4, eller hvis toldværdien ikke er kendt eller ikke kan opgøres, den første registrerede pris, der er betalt for disse materialer i Fællesskabet eller i Ungarn.«2) Artikel 3 og 4 affattes således:»Artikel 3Kumulation i Fællesskabet1. Med forbehold af bestemmelserne i artikel 2, stk. 1, anses produkter som produkter med oprindelse i Fællesskabet, når de er fremstillet dér ved anvendelse af materialer med oprindelse i Fællesskabet, Ungarn, Bulgarien, Polen, Tjekkiet, Slovakiet, Rumænien, Litauen, Letland, Estland, Slovenien, Island, Norge, Schweiz (herunder Liechtenstein) (*) eller Tyrkiet (**) i


text: henhold til bestemmelserne i protokollen om oprindelsesregler, der er knyttet som bilag til aftalerne mellem Fællesskabet og hvert af disse lande, forudsat at bearbejdningen eller forarbejdningen i Fællesskabet er mere vidtgående end den, der er omhandlet i artikel 7 i denne protokol. Det kræves ikke, at sådanne materialer har undergået en tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning.2. Er den i Fællesskabet foretagne bearbejdning eller forarbejdning ikke mere vidtgående end den, der er omhandlet i artikel 7, anses det fremstillede produkt kun som et produkt med oprindelse i Fællesskabet, hvis den dér tilførte merværdi overstiger værdien af de anvendte materialer med oprindelse i et andet af de i stk. 1 omhandlede lande. Hvis dette ikke er tilfældet, anses det fremstillede produkt som et produkt med oprindelse i det land, som tegner sig for den største værdi af de materialer med oprindelsesstatus, der er anvendt ved fremstillingen i Fællesskabet.3. Produkter med oprindelse i et af de i stk. 1 omhandlede lande, som ikke undergår nogen bearbejdning eller forarbejdning i Fællesskabet, bevarer deres oprindelsesstatus, når de udføres til et af disse lande.4. Den i denne artikel omhandlede kumulation må kun anvendes på de materialer og produkter, som har opnået deres oprindelsesstatus ved anvendelse af oprindelsesregler, der er identiske med oprindelsesreglerne i denne protokol.Fællesskabet meddeler gennem Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Ungarn de nærmere detaljer om aftaler og tilsvarende oprindelsesregler, som er indgået med de øvrige af de i stk. 1 omhandlede lande. Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber offentliggør i De Europæiske Fællesskabers Tidende, C-udgaven, fra hvilken dato den i denne artikel omhandlede kumulation kan anvendes af de i stk. 1 omhandlede lande, der har opfyldt de nødvendige betingelser.Artikel 4Kumulation i Ungarn1. Med forbehold af bestemmelserne i artikel 2, stk. 2, anses produkter som produkter med oprindelse i Ungarn, når de er fremstillet dér ved anvendelse af materialer med oprindelse i Fællesskabet, Ungarn, Bulgarien, Polen, Tjekkiet, Slovakiet, Rumænien, Letland, Litauen, Estland, Slovenien, Island, Norge, Schweiz (herunder Liechtenstein) (*) eller Tyrkiet (**) i henhold til bestemmelserne i protokollen om oprindelsesregler, der er knyttet som bilag til aftalerne mellem Ungarn og hvert af disse lande, forudsat at bearbejdningen eller forarbejdningen i Ungarn er mere vidtgående end den, der er omhandlet i artikel 7 i denne protokol. Det kræves ikke, at sådanne materialer har undergået en tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning.2. Er den i Ungarn foretagne bearbejdning eller forarbejdning ikke mere vidtgående end den, der er omhandlet i artikel 7, anses det fremstillede produkt kun som et produkt med oprindelse i Ungarn, hvis den dér tilførte merværdi overstiger værdien af de anvendte materialer med oprindelse i et andet af de i stk. 1 omhandlede lande. Hvis dette ikke er tilfældet, anses det fremstillede produkt som et produkt med oprindelse i det land, som tegner sig for den største værdi af de materialer med oprindelsesstatus, der er anvendt ved fremstillingen i Ungarn.3. Produkter med oprindelse i et af de i stk. 1 omhandlede lande, som ikke undergår nogen bearbejdning eller forarbejdning i Ungarn, bevarer deres oprindelsesstatus, når de udføres til et