text:
på torsoen; hofteleddenes er fastgjort på benene.
 3. Vigtigste specifikationer
 3.1. Masse
 Tabel 1
 Komponent
 Masse i kg efter aldersgruppe
 9 måneder
 3 år
 6 år
 10 år
 Hoved-hals
 2,20 ± 0,10
 2,70 ± 0,10
 3,45 ± 0,10
 3,60 ± 0,10
 Torso
 3,40 ± 0,10
 5,80 ± 0,15
 8,45 ± 0,20
 12,30 ± 0,30
 Overarm (2x)
 0,70 ± 0,05
 1,10 ± 0,05
 1,85 ± 0,10
 2,00 ± 0,10
 Underarm (2x)
 0,45 ± 0,05
 0,70 ± 0,05
 1,15 ± 0,05
 1,60 ± 0,10
 Lår (2x)
 1,40 ± 0,05
 3,00 ± 0,10
 4,10 ± 0,15
 7,50 ± 0,15
 Underben (2x)
 0,85 ± 0,05
 1,70 ± 0,10
 3,00 ± 0,10
 5,00 ± 0,15
 I alt
 9,00 ± 0,20
 15,00 ± 0,30
 22,00 ± 0,50
 32,00 ± 0,70
 3.2. Vigtigste dimensioner
 3.2.1. De vigtigste dimensioner, baseret på figur 1 i dette bilag, er givet i tabel 2
 Figur 1
 Hoveddimensioner for attrap
 Tabel 2
 Nr.
 Dimensioner
 Målangivelser i mm for hver aldersgruppe
 9 måneder
 3 år
 6 år
 10 år
 1
 Bagside af balder til forside af knæ
 195
 334
 378
 456
 2
 Bagside af balder til popliteus, siddende
 145
 262
 312
 376
 3
 Tyngdepunkt til sæde
 180
 190
 190
 200
 4
 Brystvidde
 440
 510
 580
 660
 5
 Brystdybde
 102
 125
 135
 142
 6
 Afstand mellem skulderblade
 170
 215
 250
 295
 7
 Hovedets bredde
 125
 137
 141
 141
 8
 Længde af hoved
 166
 174
 175
 181
 9
 Hoftevidde, siddende
 510
 590
 668
 780
 10
 Hoftevidde, stående (ikke vist)
 470
 550
 628
 740
 11
 Hoftedybde, siddende
 125
 147
 168
 180
 12
 Hoftebredde, siddende
 166
 206
 229
 255
 13
 Halsbredde
 60
 71
 79
 89
 14
 Sæde til albue
 135
 153
 155
 186
 15
 Skulderbredde
 216
 249
 295
 345
 16
 Øjenhøjde, siddende
 350
 460
 536
 625
 17
 Højde, siddende
 450
 560
 636
 725
 18
 Skulderhøjde, siddende
 280
 335
 403
 483
 19
 Fodsål til popliteus, siddende
 125
 205
 283
 355
 20
 Højde (ikke vist)
 708
 980
 1 166
 1 376
 21
 Lårhøjde, siddende
 70
 85
 95
 106
 4. Justering af led
 4.1. Almindelige forhold
 4.1.1. For at anvendelse af attrapperne skal give reproducerbare resultater, er det uomgængelig nødvendigt at specificere og justere friktionen i de forskellige led, spændingen i hals- og lændekabler, samt stivheden af abdominalindsatsen.
 4.2. Justering af halskablet
 4.2.1. Torsoen lægges på ryggen i et vandret plan.
 4.2.2. Monter den komplette nakkeenhed uden hoved.
 4.2.3. Spænd strammemøtrikken på ring-tapvirvelblokken.
 4.2.4. Før en passende stang eller bolt gennem ring-tapvirvelblokken.
 4.2.5. Løsn strammemøtrikken, indtil ring-tapvirvelblokken er sænket 10 ± 1 mm, når der påføres en nedadgående belastning på 50 N på stangen eller bolten gennem ring-tapvirvelblokken (se figur 2).
 Figur 2
 4.3. Ring-taphvirvelled
 4.3.1. Torsoen lægges på ryggen i et vandret plan.
 4.3.2. Monter den komplette enhed hals og hoved.
 4.3.3. Spænd bolten og justermøtrikken gennem hovedet og ring-tapvirvelblokken med hovedet vandret.
 4.3.4. Løsn justermøtrikken, indtil hovedet begynder at bevæge sig (se figur 3).
 Figur 3
 4.4. Hofteled
 4.4.1. Læg bækkenet med forsiden nedad i et vandret plan.
 4.4.2. Monter låret uden underben.
 4.4.3. Spænd justermøtrikken med låret


text:
i vandret stilling.
 4.4.4. Løsn justermøtrikken, indtil låret begynder at bevæge sig.
 4.4.5. I de indledende stadier skal hofteleddet kontrolleres ofte på grund af problemer med »tilkøring« (se figur 4).
 Figur 4
 4.5. Knæled
 4.5.1. Låret anbringes vandret.
 4.5.2. Monter underbenet.
 4.5.3. Spænd justermøtrikken på knæleddet med underbenet i vandret stilling.
 4.5.4. Løsn justermøtrikken, indtil underbenet begynder at bevæge sig (se figur 5).
 Figur 5
 4.6. Skulderled
 4.6.1. Anbring torsoen i opret stilling.
 4.6.2. Monter overarmen uden underarmen.
 4.6.3. Spænd skulderens justermøtrikker med overarmen i vandret stilling.
 4.6.4. Løsn justermøtrikken, indtil overarmen begynder at bevæge sig (se figur 6).
 4.6.5. I de indledende stadier skal skulderleddene kontrolleres ofte på grund af problemer med »tilkøring«.
 Figur 6
 4.7. Albueled
 4.7.1. Anbring overarmen i lodret stilling.
 4.7.2. Monter underarmen.
 4.7.3. Spænd albueleddets justermøtrik med underarmen i vandret stilling.
 4.7.4. Løsn justermøtrikken, indtil underarmen begynder at bevæge sig (se figur 7).
 Figur 7
 4.8. Lændekabel
 4.8.1. Øverste del af torsoen, lændehvirvler, nederste del af torsoen, abdominalindsats, kabel og fjeder samles.
 4.8.2. Spænd kablets justermøtrik i torsoens nedre del, så fjederen presses sammen til 2/3 af sin frie længde. (se figur 8).
 Figur 8
 4.9. Kalibrering af abdominalindsatsen
 4.9.1. Almindelige forhold
 4.9.1.1.
 Til testen skal anvendes en egnet belastningsfrembringende maskine
 4.9.2. Læg abdominalindsatsen på en stiv blok af samme længde og bredde som lændehvirvelsøjlen. Denne blok skal være mindst dobbelt så tyk som lændehvirvelsøjlen (se figur 9).
 4.9.3. Der påføres en indledende belastning på 20 N.
 4.9.4. Der påføres en vedholdende belastning på 50 N.
 4.9.5. Efter to minutter skal udbøjningen af abdominalindsatsen være følgende:
 for 9 måneders attrap
 :
 11,5 ± 2,0 mm
 3 års attrap
 :
 11,5 ± 2,0 mm
 6 års attrap
 :
 13,0 ± 2,0 mm
 10 års attrap
 :
 13,0 ± 2,0 mm
 Figur 9
 5. Instrumenter
 5.1. Almindelige forhold
 5.1.1. Kalibrerings- og målemetoder skal baseres på den internationale standard ISO 6487:1980.
 5.2. Montering af accelerometeret i brystkassen
 Accelerometeret monteres i det beskyttede hulrum i brystet.
 5.3. Angivelse af abdominal penetration
 5.3.1. En prøve af modellerler forbindes lodret med forsiden af lændehvirvlerne med tynd selvklæbende tape.
 5.3.2. Deformation af modellerleret betyder ikke nødvendigvis, at der har været penetration.
 5.3.3. Prøverne af modellerleret skal have samme længde og bredde som lændehvirvelsøjlen; prøvernes tykkelse skal være 25 ± 2 mm.
 5.3.4. Kun det modellerler, der følger med attrapperne, må anvendes.
 5.3.5. Modellerlerets temperatur skal under testen være 30 ± 5 °C.
 Tillæg 2
 BESKRIVELSE AF »NYFØDT« ATTRAP
 Attrappen består af hoved, torso, arme og ben som en samlet enhed. Torso, arme og ben er støbt ud i ét i Sorbothan, overtrukket med PVC-hud og forsynet med en rygsøjle bestående af en stålfjeder. Hovedet, der er støbt i polyurethan-skum og overtrukket med hud af PVC, er permanent fastgjort til torsoen. Attrappen er iklædt en tætsiddende dragt af bomuld/polyester.
 Attrappens dimensioner og massefordeling er baseret på tilsvarende data for et nyfødt barn svarende til 50 % percentilen og er angivet i tabel 1 og 2 og i figur 1.
 Tabel 1
 Vigtigste dimensioner

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
af »nyfødt« attrap
 Dimension
 mm
 A
 Hale-isse
 345
 B
 Hale-fodsål (med strakt ben)
 250
 C
 Hovedets bredde
 105
 D
 Dybde af hoved
 125
 E
 Skulderbredde
 150
 F
 Bredde af brystkasse
 105
 G
 Brystdybde
 100
 H
 Hoftebredde
 105
 I
 Tyngdepunkt fra isse
 235
 Tabel 2
 Massefordeling for »nyfødt« attrap
 (1)
 Hoved og hals
 0,7 kg
 Torso
 1,1 kg
 Arme
 0,5 kg
 Ben
 1,1 kg
 Samlet masse
 3,4 kg
 Figur 1
 Kalibrering af spædbarnsattrap
 1. SKULDERLEDDETS STIVHED
 1.1.
 Attrappen anbringes liggende på ryggen på en vandret overflade, og torsoen understøttes i den ene side, så den ikke kan flytte sig (figur 2).
 1.2.
 Med et fladt stempel med diameter 40 mm påføres en vandret belastning på 150 N vinkelret på attrappens superiore-inferiore akse. Stemplets akse skal være i centrum af attrappens skulder og berøre punktet A på skulderen (se figur 2). Stemplets sideafbøjning fra det punkt, hvor det først rører armen, skal være mellem 30 mm og 50 mm.
 1.3.
 Dette gentages på den anden skulder, idet understøtningen vendes.
 2. HOFTELEDDETS STIVHED
 2.1.
 Attrappen anbringes liggende på ryggen på et vandret plan (figur 3), og underbenene holdes sammen med stropper, så knæene rører hinanden.
 2.2.
 Ved hjælp af et stempel 35 mm × 95 mm med flad endeflade påføres knæene en lodret belastning, idet stemplets centerlinje er over det højeste punkt af knæet.
 2.3.
 Stemplet påføres en kraft, der er tilstrækkelig til at bøje hofterne, indtil stemplets endeflade er 85 mm over underlagsplanet. Denne kraft skal være mellem 30 N og 70 N. Sørg for at underbenene ikke berører nogen overflade under testen.
 3. TEMPERATUR
 Kalibreringen skal foretages ved en temperatur mellem 15 °C og 30 °C.
 Figur 2
 Figur 3
 (1) Tykkelsen af PVC-huden skal være 1 ± 0,5 mm.
 Den specifikke vægt skal være 0,865 ± 0,1.
 Tillæg 3
 BESKRIVELSE AF 18-MÅNEDERS ATTRAPPEN
 1. ALMINDELIGE FORHOLD
 1.1. Attrappens dimensioner og masser er baseret på antropomorfien af et 18-måneders barn svarende til 50 % percentilen.
 2. OPBYGNING
 2.1. Hoved
 2.1.1.
 Hovedet består af et halvstift kranium af plast overtrukket med hud. I kraniehulen er der plads til montering af (ikke obligatoriske) instrumenter.
 2.2. Hals
 2.2.1.
 Halsen består af tre dele:
 2.2.2.
 En massiv hvirvelsøjle af gummi.
 2.2.3.
 Et justerbart øvre nakkeled i den øverste ende af gummihvirvelsøjlen giver mulighed for rotation om den laterale akse med justerbar friktion.
 2.2.4.
 Et ikke justerbart kugleled ved basis af nakken.
 2.3. Torso
 2.3.1.
 Torsoen består af et skelet i plast, overtrukket med et kød/hud-system. Torsoen har et hulrum på forsiden af skelettet med plads til en skumfyldning, som skal sikre korrekt stivhed af brystkassen. Bagtil har torsoen et hulrum, hvori der kan monteres instrumenter.
 2.4. Abdomen
 2.4.1.
 Attrappens abdomen er et udelt deformerbart element, som indføres i åbningen mellem brystkassen og bækkenet.
 2.5. Lændehvirvelsøjle
 2.5.1.
 Lændehvirvelsøjlen består af en gummisøjle, der er monteret mellem brystkassens skelet og bækkenet. Lændehvirvelsøjlens stivhed er forudindstillet ved hjælp af et metalkabel, der er anbragt i gummisøjlens hule kerne.
 2.6. Bækken
 2.6.1.
 Bækkenet består af halvstiv plast og er


text:
støbt i form som bækkenet på et barn. Det er overtrukket med et kød/hud-system, der simulerer kød/hud på bækken og balder.
 2.7. Hofteled
 2.7.1.
 Hofteleddene er monteret på den nederste del af bækkenet. Leddene giver mulighed for rotation dels om en lateral akse, dels om en akse vinkelret på den laterale akse, idet der anvendes et kardanled. Den justerbare friktion gælder begge akser.
 2.8. Knæled
 2.8.1.
 Knæleddet giver mulighed for bøjning og strækning af underbenet med justerbar friktion.
 2.9. Skulderled
 2.9.1.
 Skulderleddet er monteret på brystkassens skelet. Ved hjælp af klikstop kan armen anbringes i to udgangsstillinger.
 2.10. Albueled
 2.10.1.
 Albueleddet giver mulighed for bøjning og strækning af underarmen. Ved hjælp af klikstop kan underarmen anbringes i to udgangsstillinger.
 2.11. Samling af attrappen
 2.11.1.
 Rygsøjlekablet monteres i lændehvirvelsøjlen.
 2.11.2.
 Lændehvirvelsøjlen monteres i skelettet mellem bækken og brysthvivelsøjle.
 2.11.3.
 Abdominalindsatsen monteres mellem brystkasse og bækken.
 2.11.4.
 Halsen monteres øverst på brystkassen.
 2.11.5.
 Hovedet monteres øverst på halsen ved hjælp af mellempladen.
 2.11.6.
 Arme og ben monteres.
 3. VIGTIGSTE SPECIFIKATIONER
 3.1. Masse
 Tabel 1
 Massefordeling for 18-måneders attrap
 Komponent
 Masse (kg)
 Hoved + nakke
 2,73
 Torso
 5,06
 Overarm
 0,27
 Underarm
 0,25
 Lår
 0,61
 Underben
 0,48
 Samlet masse
 11,01
 3.2. Vigtigste dimensioner
 3.2.1.
 De vigtigste dimensioner, baseret på figur 1 i dette bilag (gengivet nedenfor) er givet i tabel 2.
 Figur 1
 Hoveddimensioner for attrap
 Tabel 2
 Nr.
 Dimension
 Mål (mm)
 1
 Bagside af balder til forside af knæ
 239
 2
 Bagside af balder til popliteus, siddende
 201
 3
 Tyngdepunkt til sæde
 193
 4
 Brystvidde
 474
 5
 Brystdybde
 113
 7
 Hovedets bredde
 124
 8
 Længde af hoved
 160
 9
 Hoftevidde, siddende
 510
 10
 Hoftevidde, stående (ikke vist)
 471
 11
 Hoftedybde, siddende
 125
 12
 Hoftebredde, siddende
 174
 13
 Halsbredde
 65
 14
 Sæde til albue
 125
 15
 Skulderbredde
 224
 17
 Højde, siddende
 495 (1)
 18
 Skulderhøjde, siddende
 305
 19
 Fodsål til popliteus, siddende
 173
 20
 Højde (ikke vist)
 820 (1)
 21
 Lårhøjde, siddende
 66
 4. JUSTERING AF LED
 4.1. Almindelige forhold
 4.1.1.
 For at anvendelse af attrapperne skal føre til reproducerbare resultater, er det uomgængelig nødvendigt at justere friktionen i de forskellige led, spændingen i lændehvirvelsøjlen og stivheden af abdominalindsatsen.
 Alle dele skal kontrolleres for beskadigelse, inden anvisningerne følges.
 4.2. Lændehvirvelsøjle
 4.2.1.
 Lændehvirvelsøjlen skal kalibreres, før den monteres i attrappen.
 4.2.2.
 Lændehvivelsøjlens nedre monteringsplade anbringes i en opstilling, således at siden af lændehvirvelsøjlen er forneden (figur 2).
 Figur 2
 4.2.3.
 Der påføres en nedadrettet kraft på 250 N på den øverste monteringsplade. Den resulterende nedadgående forskydning, der registreres mellem 1 og 2 sekunder efter kraften er påført, skal være mellem 9 og 12 mm.
 4.3. Abdomen
 4.3.1.
 Abdominalindsatsen monteres på en stiv blok med samme længde og bredde som lændehvirvelsøjlen. Tykkelsen af denne blok skal være mindst den dobbelte af tykkelsen af lændehvirvelsøjlen (figur 3).
 4.3.2.
 Der påføres en indledende belastning på 20 N.
 4.3.3.
 Der påføres en vedholdende belastning på 50 N.
 4.3.4.
 Efter to minutter skal udbøjningen af abdominalindsatsen skal være 12 ± 2 mm.
 Figur 3
 4.4. Justering af halsen
 4.4.1.
 Den


text:
komplette hals, bestående af gummihvirvelsøjle, nedre kugleled og øvre nakkeled, monteres på en lodret flade med forsiden nedad (figur 4).
 Figur 4
 4.4.2.
 Der påføres en lodret nedadrettet kraft på 100 N på aksen af øvre nakkeled. Det øvre nakkeled skal derved forskydes 22 ± 2 mm nedad.
 4.5. Øvre nakkeled
 4.5.1.
 Den komplette nakke/hoved enhed monteres.
 4.5.2.
 Torsoen lægges på ryggen i et vandret plan.
 4.5.3.
 Med en momentnøgle spændes bolten og justermøtrikken gennem hovedet og øvre nakkeled, indtil hovedet ikke kan bevæge sig under tyngdekraftens påvirkning.
 4.6. Hofte
 4.6.1.
 Låret uden underben monteres på bækkenet.
 4.6.2.
 Låret anbringes vandret.
 4.6.3.
 Friktionen på den laterale akse øges, indtil benet ikke kan bevæge sig under tyngdekraftens påvirkning.
 4.6.4.
 Lårene anbringes vandret i den laterale akses retning.
 4.6.5.
 Friktionen i kardanleddet øges, til låret ikke flytter sig under tyngdekraftens påvirkning.
 4.7. Knæ
 4.7.1.
 Underbenet monteres på låret.
 4.7.2.
 Lår og underben anbringes vandret, idet låret understøttes.
 4.7.3.
 Justermøtrikken spændes ved knæet, indtil underbenet ikke kan flytte sig under tyngdekraftens påvirkning.
 4.8. Skuldre
 4.8.1.
 Underarmen strækkes ud, og overarmen anbringes svarende til den højeste klikstopstilling.
 4.8.2.
 Bliver armen ikke stående i denne stilling, bør klikstoppene i skulderen efterses eller udskiftes.
 4.9. Albue
 4.9.1.
 Overarmen anbringes i klikstoppet svarende til laveste position, og underarmen i klikstoppet svarende til øverste position.
 4.9.2.
 Bliver underarmen ikke stående i denne stilling, bør klikstoppene i albuen efterses eller udskiftes.
 5. INSTRUMENTER
 5.1. Almindelige forhold
 5.1.1.
 18-måneders attrappen er forberedt til montering af et antal transducere, men er som standardudstyr forsynet med erstatninger af tilsvarende størrelse og masse.
 5.1.2.
 Kalibrerings- og målemetoder skal baseres på den internationale standard ISO 6487:1980.
 5.2. Montering af accelerometeret i brystkassen
 5.2.1.
 Accelerometeret monteres i brysthulen. Dette gøres fra attrappens rygside.
 5.3. Angivelse af abdominal penetration
 5.3.1.
 Det skal ved hurtigfotografering vurderes, hvorvidt der optræder abdominal penetration.
 (1) Attrappens balder, ryg og hoved støtter mod en lodret flade.
 BILAG 9
 FRONTALSAMMENSTØD MOD BARRIERE
 1. Installationer, metoder og måleinstrumenter
 1.1. Prøveareal
 Prøvningsarealet skal være tilstrækkeligt til tilløbsbane, barriere og de tekniske installationer, der er nødvendige til prøvningen. Den sidste del af banen, mindst 5 meter inden barrieren, skal være vandret, flad og jævn.
 1.2. Barriere
 Barrieren er en armeret betonblok, som fortil er mindst 3 m bred og mindst 1,5 m høj. Barrierens tykkelse skal være sådan, at den vejer mindst 70 tons. Frontfladen er vinkelret på den sidste del af tilløbsbanen og belagt med krydsfiner med tykkelse 20 ± 1 mm. Barrieren er enten forankret i jorden eller anbragt på jorden med eventuelle ekstra stopanordninger, der begrænser dens bevægelse. En alternativ barriere med andre karakteristika kan anvendes, når den giver mindst lige så konklusive resultater.
 1.3. Køretøjets fremdrift
 I sammenstødsøjeblikket må køretøjet ikke længere være underkastet virkningen af ekstra styre- eller fremdrivningsanordninger. Det skal ramme forhindringen i en bane vinkelret på sammenstødsfladen; den lodrette midterlinje gennem køretøjets front og den lodrette midterlinje gennem sammenstødsfladen må højst være forskudt ± 30 cm fra hinanden i sideretningen.
 1.4. Køretøjets tilstand
 1.4.1.
 Under prøven skal køretøjet


text:
enten være monteret med alle sine sædvanlige komponenter og udstyrsdele, som medregnes i dets egenvægt, eller være i en sådan tilstand, at dette krav er opfyldt for komponenter og udstyr, som har betydning for passagerkabinen og køretøjets vægtfordeling som helhed.
 1.4.2.
 Bliver køretøjet fremdrevet med ydre midler, skal brændstoftanken være fyldt op til mindst 90 % af sin kapacitet med en ikke-brændbar væske med en massefylde og viskositet omtrent svarende til det normalt anvendte brændstofs. Alle øvrige systemer (bremsevæskebeholdere, køler osv.) skal være tomme.
 1.4.3.
 Bliver køretøjet fremdrevet af sin egen motor, skal brændstoftanken være mindst 90 % fyldt. Alle øvrige væskebeholdere skal være fyldt op.
 1.4.4.
 På fabrikantens begæring kan den tekniske tjeneste, som forestår prøvningen, tillade, at samme køretøj, som er blevet benyttet til prøver i henhold til andre regulativer (herunder prøver, som kan påvirke køretøjets opbygning), desuden benyttes til de i dette regulativ foreskrevne prøver.
 1.5. Sammenstødshastighed
 Sammenstødshastigheden skal være 50 + 0/– 2 km/h. Har sammenstødshastigheden været højere, anses udfaldet af prøven dog for tilfredsstillende, når de fastlagte krav er overholdt.
 1.6. Måleapparater
 Det i punkt 1.5 ovenfor omhandlede apparat til hastighedsregistrering skal have en tolerance på 1 %.
 BILAG 10
 FREMGANGSMÅDE VED PRØVNING MED PÅKØRSEL BAGFRA
 1. Opstilling, fremgangsmåde og måleapparatur
 1.1. Prøveareal
 Prøvearealet skal være tilstrækkelig stort til at rumme fremdriftssystemet for slaglegemet og give plads til, at det ramte køretøj bevæger sig efter sammenstødet, samt til at montere afprøvningsudstyret. Den del af prøvearealet, hvor sammenstød og forskubning af det ramte køretøj finder sted, skal være vandret (mindre end 3 % hældning, målt et vilkårligt sted over en længde af en meter).
 1.2. Slaglegeme
 1.2.1.
 Slaglegemet skal være udført i stål og af stiv konstruktion.
 1.2.2.
 Anslagsfladen skal være flad og mindst 2 500 mm bred og 800 mm høj. Dens kanter skal være afrundede med krumningsradius mellem 40 og 50 mm. Den skal være beklædt med et lag krydsfiner med tykkelse 20 ± 1 mm.
 1.2.3.
 I anslagsøjeblikket skal følgende krav være opfyldt:
 1.2.3.1.
 Anslagsfladen skal være lodret og vinkelret på køretøjets langsgående midterplan.
 1.2.3.2.
 Slaglegemets bevægelsesretning skal være tilnærmelsesvis vandret og parallel med det ramte køretøjs langsgående midterplan.
 1.2.3.3.
 Den lodrette midterlinje af anslagsfladen og det ramte køretøjs langsgående midterplan må højst afvige 300 mm i sideretningen fra hinanden. Endvidere skal anslagsfladen strække sig over hele det ramte køretøjs bredde.
 1.2.3.4.
 Frihøjden af anslagsfladens underkant skal være 175 ± 25 mm.
 1.3. Fremdrivning af slaglegemet
 Slaglegemet kan enten være fastgjort på en vogn (bevægelig barriere) eller være en del af et pendul.
 1.4. For anvendelse af en bevægelig barriere gælder særlige regler.
 1.4.1.
 Er slaglegemet fastgjort til vognen (bevægelig barriere) med en fastgøringsdel, skal denne være stiv og ude af stand til at blive deformeret ved anslaget; i anslagsøjeblikket skal vognen kunne bevæge sig frit uden længere at være påvirket af fremdriftsanordningen.
 1.4.2.
 Den samlede masse af vogn og slaglegeme skal være 1 100 ± 20 kg.
 1.5. For anvendelse af et pendul gælder særlige bestemmelser
 1.5.1.
 Afstanden mellem centrum af anslagsoverfladen


text:
og pendulets drejningsakse skal være mindst 5 m.
 1.5.2.
 Slaglegemet skal være frit ophængt i stive arme, der er stift fastgjort på det. Det således opbyggede pendul må i det væsentlige ikke kunne deformeres ved anslaget.
 1.5.3.
 Pendulet skal have en indbygget stopanordning, der forhindrer sekundært anslag af slaglegemet mod prøvekøretøjet.
 1.5.4.
 I anslagsøjeblikket skal hastigheden af pendulets slagcentrum være mellem 30 og 32 km/h.
 1.5.5.
 Den reducerede masse »mr« af pendulets slagcentrum defineres som funktion af totalmassen »m«, afstanden »a« (1) mellem anslagscentret og drejningsaksen og afstanden »l« mellem tyngdepunktet og drejningsaksen, ved følgende udtryk:
 1.5.6.
 Den reducerede masse »mr« skal være 1 100 ± 20 kg
 1.6. Almindelige bestemmelser for slaglegemets masse og hastighed
 Har prøvning har fundet sted med højere anslagshastighed end de i punkt 1.5.4 foreskrevne og/eller med en større masse end de i punkt 1.5.3 eller 1.5.6 foreskrevne, og køretøjets opfylder kravene, anses prøven for at være tilfredsstillende udført.
 1.7. Køretøjets tilstand under prøvningen
 Under prøven skal køretøjet enten være monteret med alle sine sædvanlige komponenter og udstyrsdele, som medregnes i egenvægten, eller være i en sådan tilstand, at dette krav er opfyldt for komponenter og udstyr, som har betydning for passagerkabinen og køretøjets vægtfordeling som helhed.
 1.8. Det komplette køretøj, hvori barnefastholdelsesanordningen er monteret efter monteringsvejledningen, skal stå på en hård, flad og vandret overflade med håndbremsen udløst og i frigear. Der kan afprøves flere barnefastholdelsesanordninger ved samme sammenstødsprøve.
 (1) Afstanden »a« er lig længden af det betragtede synkrone pendul.
 BILAG 11
 Supplerende forankringer, der kræves til fastgørelse af barnefastholdelsesanordninger i kategorien semi-universal til motorkøretøjer
 1.
 Dette bilag finder kun anvendelse på supplerende forankringer til fastgørelse af barnefastholdelsesanordninger i kategorien »semi-universal« til karrosseriet, uanset om der til disse anvendes forankringer efter regulativ nr. 14.
 2.
 Forankringerne fastlægges af fabrikanten af barnefastholdelsesanordningen, og nærmere enkeltheder forelægges til godkendelse af den tekniske tjeneste, der forestår prøvningen.
 Den tekniske tjeneste kan tage oplysninger fra køretøjsfabrikanten i betragtning.
 3.
 Fabrikanten af barnefastholdelsesanordningen skal levere de nødvendige dele til fastgørelse af forankringerne og for hvert køretøj et særligt diagram med angivelse af deres nøjagtige placering.
 4.
 Fabrikanten af barnefastholdelsesanordningen skal oplyse, om de nødvendige forankringer til fastgørelse af fastholdelsesanordningen til bilens struktur er i overensstemmelse med kravene til placering og styrke i punkt 3 ff. i anbefalingen til regeringer, der har til hensigt at vedtage særlige forskrifter for forankringer for barnefastholdelsesanordninger til anvendelse i personbiler (1).
 (1) Jf. teksten i regulativ nr. 16.
 BILAG 12
 BILAG 13
 STANDARDSIKKERHEDSELE
 1.
 Sikkerhedsselen til den dynamiske prøvning og vedrørende forskriften for maksimal længde skal have en af de to i figur 1 viste udformninger, dvs. en trepunktssele med retractor og en fast topunktssele.
 2.
 Trepunktsselen med retractor har følgende stive dele: en retractor (R), et vendebeslag på stolpe (P), to forankringspunkter (A1 og A2) (se figur 1) og en central del (N, i detailtegningen i figur 3). Retractoren skal være i overensstemmelse med forskrifterne i regulativ nr. 16 hvad angår tilbagetrækningskraften. Retractorens rullediameter skal være 33 ± 0,5 mm.
 3.
 Retractorselen skal


text:
være monteret i forankringerne af det i bilag 6, tillæg 1 og 4 beskrevne prøvesæde på følgende måde:
 Seleforankring A1 fastgøres til prøvevognens forankring B0 (yderst)
 Seleforankring A2 fastgøres til prøvevognens forankring A (inderst)
 Vendebeslag P til stolpe fastgøres til prøvevognens forankring C.
 Seleretractor R fastgøres til prøvevognens forankring, således at rullens centerlinje befinder sig på Re.
 Målet X i figur 1 nedenfor er 200 ± 5 mm. Den faktiske gjordelængde mellem A1 og centerlinjen for retractorrulle Re (når gjorden er helt udtrukket, herunder minimumslængden på 150 mm for prøvning af kategorierne »universal« og »semi-universal«) skal være 2 820 ± 5 mm, når den måles i en lige linje uden belastning og på en vandret overflade; denne længde kan øges ved prøvning af kategorien »begrænset«; for alle kategorier med barnefastholdelsesanordning monteret skal der være mindst 150 mm sele på retractorrullen.
 4.
 For selens gjord gælder følgende krav:
 Materiale: polyester spinnblack
 —
 bredde:
 48 ± 2 mm ved 10 000 N
 —
 tykkelse:
 1,0 ± 0,2 mm
 —
 forlængelse:
 8 ± 2 % ved 10 000 N
 5.
 Den faste topunktssele vist i figur 1 består af to standardforankringsplader som vist i figur 2 og en gjord, der opfylder kravene i punkt 4 ovenfor.
 6.
 Topunktsselens forankringsplader skal monteres på prøvevognens forankring A og B. Målet Y i figur 1 er 1 300 ± 5 mm. Dette er den maksimale længde for godkendelse af universal-barnefastholdelsesanordninger med topunktsseler (se punkt 6.1.9).
 Figur 1
 Udformning af standardsele
 Figur 2
 Typisk standardforankringsplade
 Mål i mm
 Figur 3
 Udformning af standardselens centrale del
 Mål i mm
 Figur 4
 Vendebeslag på stolpe
 BILAG 14
 TYPEGODKENDELSESORDNING (RUTEDIAGRAM ISO 9002:2000)
 Bemærk:
 (0)
 Eller tilsvarende standard med mulighed for dispensation fra krav vedrørende »udvikling og konstruktion«, punkt 7.3 »kundetilfredshed og løbende forbedring«.
 (1)
 Disse prøvninger skal udføres af den tekniske tjeneste.
 (2)
 Besøg hos fabrikanten med henblik på inspektion og stikprøveudtagning, foretaget af kompetent myndighed eller teknisk tjeneste,
 a)
 hvis der ikke er en ISO 9002:2000: 2 gange om året
 b)
 hvis der er en ISO 9002:2000: 1 gang om året.
 (3)
 Prøvninger i henhold til bilag 16,
 a)
 hvis der ikke er en ISO 9002:2000:
 i)
 foretaget af myndigheden eller den tekniske tjeneste under det i fodnote 2a omhandlede besøg
 ii)
 foretaget af fabrikanten mellem de i fodnote 2b omhandlede besøg
 b)
 hvis der er en ISO 9002:2000: foretaget af fabrikanten, proceduren kontrolleres ved det i fodnote 2b omhandlede besøg.
 BILAG 15
 FORKLARENDE BEMÆRKNINGER
 De forklarende bemærkninger i dette bilag vedrører fortolkninger af problemer i forbindelse med regulativet. Bemærkningerne er tænkt som vejledning for de tekniske tjenester, der skal foretage prøvningerne.
 Punkt 2.10.1.
 En hurtigjusteringsanordning kan også være en anordning med drejeaksel og fjeder svarende til en retractor med manuel udløsning. Justeringsanordningen skal afprøves efter forskrifterne i punkt 7.2.2.5 og 7.2.3.1.3.
 Punkt 2.19.2.
 En semi-universal fastholdelsesanordning, som foreskrives til montering på bagsædet i både sedan- og stationcar-modeller, hvor hele seleenheden er identisk, er én »type«.
 Punkt 2.19.3.
 Ved afgørelse af, om der er tale om en ny type,


text:
må betydningen af ændringer i sædets dimensioner og/eller masse, polstring og kollisionsværn og materialets energioptagende egenskaber og farve tages i betragtning.
 Punkt 2.19.4 og 2.19.5.
 Disse punkter finder ikke anvendelse på sikkerhedsseler, der er separat godkendt efter regulativ nr. 16 og nødvendige til at fastgøre barnefastholdelsesanordningen til køretøjet eller fastholde barnet.
 Punkt 6.1.2.
 For bagudvendende barnefastholdelsesanordninger sikres korrekt placering af anordningens overside i forhold til barneattrappens hoved ved at isætte den største attrap, anordningen er specificeret til, i den mest tilbagelænede udformning og sørge for, at en vandret linje i øjenhøjde er lavere end sædets overkant.
 Punkt 6.1.8.
 Kravet om 150 mm finder også anvendelse på lifte.
 Punkt 6.2.4.
 Som grænse for acceptabel bevægelse af diagonalselen gælder, at underkanten af standardsikkerhedsselens diagonalgjord ikke må være lavere end attrappens albue i det punkt, hvor attrappen bevæger sig længst.
 Punkt 6.2.9.
 Det er almindelig anerkendt, at reglen også finder anvendelse på anordninger, der har en sådan spærre, uanset at der ikke er noget krav herom for den pågældende gruppe. Prøven finder altså anvendelse på anordninger, der kun er bestemt til gruppe 2, men med den foreskrevne kraft, dvs. det dobbelte af massen af attrappen for gruppe 1.
 Punkt 7.1.3.
 Væltningsprøven udføres med samme monteringsmetode og parametre som fastlagt for den dynamiske prøve.
 Punkt 7.1.3.1.
 Standsning af forsøgsapparatet under væltningen er ikke tilladt.
 Punkt 7.1.4.2.2.
 Teksten i dette punkt henviser til accelerationer, der repræsenterer trækspændinger i attrappens rygsøjle.
 Punkt 7.1.4.3.1.
 Med synlige tegn på penetration menes penetration af leret af abdominalindsatsen (under trykket fra fastholdelsesanordningen), men ikke bukning af leret uden kompression i vandret retning, som det f.eks. fremkaldes ved simpel bøjning af rygsøjlen. Se også fortolkningen af punkt 6.2.4.
 Punkt 7.2.1.5.
 Første punktum anses for overholdt, hvis attrappens hånd kan nå lukkebeslaget.
 Punkt 7.2.2.1.
 Dette skal anvendes for at sikre, at separat godkendte styregjorde let kan påsættes og aftages.
 Punkt 7.2.4.1.1.
 Der anvendes to gjorde. Bestem brudstyrken af den første gjord. Mål bredden af den anden gjord ved en belastning svarende til 75 % heraf.
 Punkt 7.2.4.4.
 Dele, der kan adskilles eller skrues af, og som af en uøvet bruger kan forventes samlet ukorrekt med farlig anbringelse til følge, er ikke tilladt.
 Punkt 8.1.2.2.
 Med »fastgjort til sædet« henvises til prøvesædet som foreskrevet i bilag 6. Med »Specifikke anordninger kan« menes, at en »specifik« fastholdelsesanordning normalt vil blive prøvet for væltning ved anbringelse i prøvesædet, men at prøvning i køretøjets sæde godtages.
 Punkt 8.2.2.1.1.
 Ved »under hensyntagen til normale brugsvilkår« forstås, at denne prøve udføres med fastholdelsesanordningen monteret på prøve- eller køretøjssædet, men uden attrappen.
 Attrappen skal kun anvendes til positionering af justeringsanordningen. I første instans skal gjordene indstilles i overensstemmelse med det pågældende punkt 8.1.3.6.3.2 eller 8.1.3.6.3.3 (afhængig af hvilket er relevant). Prøven udføres da efter udtagning af attrappen.
 Punkt 8.2.5.2.6.
 Dette punkt finder ikke anvendelse på styregjorde, der er godkendt særskilt efter dette regulativ.
 BILAG 16
 KONTROL MED PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE
 1. Prøvning
 Barnefastholdelsesanordninger skal godtgøres at være i overensstemmelse med de forskrifter, som følgende prøvninger er baseret på:
 1.1. Kontrol


text:
af inertiretractorers låsetærskel og holdbarhed
 Efter bestemmelserne i punkt 8.2.4.3 i den retning, der anses for mest ugunstig efter udførelse af holdbarhedsprøvningen beskrevet i punkt 8.2.4.2, 8.2.4.4 og 8.2.4.5 i henhold til forskriften i punkt 7.2.3.2.6.
 1.2. Kontrol af holdbarheden af automatiske retractorer
 Efter bestemmelserne i punkt 8.2.4.2, suppleret med prøvningerne i punkt 8.2.4.4 og 8.2.4.5 ifølge forskriften i punkt 7.2.3.1.3.
 1.3. Styrkeprøvning af gjorde efter konditionering
 Efter metoden beskrevet i punkt 7.2.4.2 efter konditionering i henhold til forskrifterne i punkt 8.2.5.2.1-8.2.5.2.5.
 1.3.1. Styrkeprøvning af gjorde efter slid
 Ifølge metoden beskrevet i punkt 7.2.4.2 efter konditionering i henhold til forskrifterne i punkt 8.2.5.2.6.
 1.4. Mikroglideprøvning
 Efter metoden beskrevet i punkt 8.2.3 i dette regulativ.
 1.5. Energioptagelse
 Efter bestemmelserne i punkt 7.1.2 i dette regulativ.
 1.6. Efterprøvning af barnefastholdelsesanordningens præstationer ved den pågældende dynamiske prøve
 Efter forskrifterne i punkt 8.1.3 med eventuelle lukkebeslag forkonditioneret efter forskrifterne i punkt 7.2.1.7, således at de pågældende forskrifter i punkt 7.1.4 (for barnefastholdelsesanordningens samlede præstationer) og punkt 7.2.1.8.1 (for funktion af eventuelle belastede lukkebeslag) er opfyldt.
 1.7. Temperaturprøvning
 Efter bestemmelserne i punkt 7.1.5 i dette regulativ.
 2. Afprøvningsfrekvens og -resultater
 2.1. Hyppigheden af prøvning efter forskrifterne i punkt 1.1-1.5 og 1.7 skal baseres på en statistisk kontrolleret stikprøveudtagning svarende til den, der anvendes ved rutinemæssig kvalitetssikring, og skal udføres mindst én gang om året.
 2.2. Minimumsbetingelser for kontrol af overensstemmelsen af banefastholdelsesanordninger i kategorierne »universal«, »semi-universal« og »begrænset« i forbindelse med de dynamiske prøvninger i henhold til punkt 1.6.
 I forståelse med de relevante myndigheder overvåger indehaveren af en godkendelse overensstemmelseskontrollen efter medtoden med batchkontrol (punkt 2.2.1) eller metoden med løbende kontrol (punkt 2.2.2).
 2.2.1. Batchkontrol af barnefastholdelsesanordninger
 2.2.1.1.
 Indehaveren af godkendelsen skal inddele barnefastholdelsesanordningerne i batch, som er så ensartede som mulig med hensyn til de råvarer eller mellemprodukter, der indgår i produktionen (forskellige farver på skallen, forskellige selefabrikater) og med hensyn til produktionsbetingelserne. Antallet i en batch må ikke overstige 5 000 enheder.
 Efter aftale med de relevante myndigheder kan prøvninger udføres af den tekniske tjeneste eller under godkendelsesindehaverens ansvar.
 2.2.1.2.
 Der skal udtages en prøve fra hver batch i overensstemmelse med bestemmelserne i punkt 2.2.1.4. Prøven kan udtages, før batchen er komplet, men mindst 20 % af batchen skal være produceret.
 2.2.1.3.
 Barnefastholdelsesanordningerne og antallet af dynamiske prøvninger, der skal udføres, er angivet i punkt 2.2.1.4.
 2.2.1.4.
 For at kunne accepteres, skal en batch af barnefastholdelsesanordninger opfylde følgende betingelser:
 Antal stk. i partiet
 Antal prøver/karakteristika for barnefastholdelsesanordningen
 Antal prøver i alt
 Godkendelseskriterier
 Afvisningskriterier
 Kontrolniveau
 N < 500
 1. = 1MH
 1
 0
 —
 Normal
 2. = 1MH
 2
 1
 2
 500 < N < 5 000
 1. = 1MH + 1LH
 2
 0
 2
 Normal
 2. = 1MH + 1LH
 4
 1
 2
 N < 500
 1. = 2MH
 2
 0
 2
 Streng
 2. = 2MH
 4
 1
 2
 500 < N < 5 000
 1. = 2MH + 2LH
 4
 0
 2
 Streng
 2. = 2MH + 2LH
 8
 1
 2
 Ved MH forstås hårdere konfiguartion (de midst gode resultater opnået


text:
ved godkendelse eller udvidelse af godkendelse).
 Ved LH forstås mindre hård konfiguartion.
 Denne dobbelte prøveudtagningsplan fungerer som følger:
 Ved normal kontrol accepteres batchen, hvis den første prøveudtagning ikke indeholder defekte enheder, uden prøvning af en anden prøveudtagning. Hvis den første prøveudtagning indeholder to defekte enheder, accepteres batchen ikke. Hvis den indeholder én defekt enhed, foretages en anden prøveudtagning, og det er det samlede antal, der skal opfylde kravet i kolonne 5 i ovenstående tabel.
 Der skiftes fra normal kontrol til streng kontrol, hvis to ud af fem på hinanden følgende batch ikke accepteres. Der skiftes igen til normal kontrol, hvis fem på hinanden følgende batch accepteres.
 Hvis en batch ikke accepteres, anses produktionen for at være ikke-overensstemmende og batchen må ikke frigives.
 Hvis to på hinanden følgende batch underkastet den strenge kontrol ikke accepteres, finder bestemmelserne i punkt 13 anvendelse.
 2.2.1.5.
 Kontrollen af barnefastholdelsesanordningernes overensstemmelse starter med den første batch, der fremstilles efter den første batch, der var genstand for produktionsgodkendelse.
 2.2.1.6.
 Prøvningsresultaterne i punkt 2.2.1.4 må ikke overskride L, hvor L er grænseværdien foreskrevet for hver enkel godkendelsesprøvning.
 2.2.2. Løbende kontrol
 2.2.2.1.
 Indehaveren af en godkendelse er forpligtet til at udføre løbende kvalitetskontrol af sin fabrikationsproces på statistisk grundlag og ved prøveudtagning. Efter aftale med de relevante myndigheder kan prøvninger udføres af den tekniske tjeneste eller under godkendelsesindehaverens ansvar, som er ansvarlig for produktets sporbarhed.
 2.2.2.2.
 Prøveudtagninger skal finde sted i overensstemmelse med bestemmelserne i punkt 2.2.2.4.
 2.2.2.3.
 Barnefastholdelsesanordningens karakteristika udvælges tilfældigt, og de prøvninger, der skal udføres, er beskrevet i punkt 2.2.2.4.
 2.2.2.4.
 Kontrollen skal opfylde følgende krav:
 Udtagne barnefastholdelsesanordninger
 Kontrolniveau
 ved 0,02 % forstås én udtaget barnefastholdelsesanordning for hver 5 000 fremstillet
 Normalt
 ved 0,05 % forstås én udtaget barnefastholdelsesanordning for hver 2 000 fremstillet
 Strengt
 Denne dobbelte prøveudtagningsplan fungerer som følger:
 Hvis barnefastholdelsesanordningen anses for overensstemmene, er produktionen overensstemmende.
 Hvis barnefastholdelsesanordningen ikke opfylder forskrifterne, udtages en andet barnefastholdelsesanordning.
 Hvis den andet barnefastholdelsesanordning opfylder forskrifterne, er produktionen overensstemmende.
 Hvis hverken den første eller den andet barnefastholdelsesanordning opfylder forskrifterne, er produktionen ikke overensstemmende, og barnefastholdelsesanordninger, der med sandsynlighed indeholder samme defekt, skal trækkes tilbage, og der skal træffe de nødvendige foranstaltninger til at genetablere produktionens overensstemmelse.
 Normal kontrol erstattes af streng kontrol, hvis produktionen skal trækkes tilbage to gange ud af 10 000 konsekutivt fremstillede barnefastholdelsesanordninger.
 Der skiftes tilbage til normal kontrol, hvis 10 000 konsekutivt fremstillede barnefastholdelsesanordninger anses for at være overensstemmende.
 Hvis produktion underkastet den strenge kontrol tilbagetrækkes i to på hinanden følgende tilfælde, finder bestemmelserne i punkt 13 anvendelse.
 2.2.2.5.
 Den løbende kontrol af barnefastholdelsesanordninger indledes efter produktionsgodkendelsen.
 2.2.2.6.
 Prøvningsresultaterne i punkt 2.2.2.4 må ikke overskride L, hvor L er grænseværdien foreskrevet for hver enkel godkendelsesprøvning.
 2.3. For »indbyggede« køretøjsspecifikke anordninger finder følgende afprøvningsfrekvenser anvendelse:
 Barnefastholdelsesanordninger bortset fra selepuder
 :
 En gang for hver 8 uger
 Selepuder
 :
 En gang for hver 12 uger
 Forskrifterne i punkt 7.1.4 og 7.2.1.8.1 i dette regulativ skal være overholdt ved hver afprøvning. Giver alle prøvninger i løbet af et år tilfredsstillende resultater, kan fabrikanten dog efter aftale med


text:
den kompetente myndighed nedsætte frekvensen som følger:
 Barnefastholdelsesanordninger bortset fra selepuder
 :
 En gang for hver 16 uger
 Selepuder
 :
 En gang for hver 24 uger
 Når årsproduktionen er 1 000 barnefastholdelsesanordninger eller derunder, tillades dog en mindste afprøvningsfrekvens på én prøvning om året.
 2.3.1. For køretøjsspecifikke anordninger i henhold til punkt 2.1.2.4.1 kan barnefastholdelsesanordningens fabrikant vælge metoder til produktionens overensstemmelse i henhold til enten punkt 2.2 på et prøvesæde eller punkt 2.3 i et køretøjskarrosseri.
 2.3.2. Når et prøveeksemplar ikke består en given prøve, skal endnu en prøvning med samme krav udføres på mindst tre andre prøveeksemplarer. For dynamiske prøvninger gælder, at hvis en af disse prøveeksemplarer ikke klarer prøvningen, anses produktionen for at være ikke-overensstemmende, og prøvningsfrekvensen øges til den højere frekvens, hvis den lavere blev anvendt i henhold til punkt 2.3, og de nødvendige foranstaltninger træffes til genetablering af produktionens overensstemmelse.
 2.4. Hvis produktionen konstateres at være ikke-overensstemmende i henhold til punkt 2.2.1.4, 2.2.2.4 eller 2.3.2, skal indehaveren af godkendelsen eller dennes bemyndigede repræsentant:
 2.4.1.
 underrette den kompetente myndighed, som har meddelt typegodkendelsen, og angive, hvilke foranstaltninger der er truffet til genoprettelse af produktionens overensstemmelse.
 2.5. Fabrikanten skal på kvartårlig basis underrette den kompetente myndighed om mængden af produkter, der er produceret for hvert godkendelsesnummer, med angivelse af, hvordan det fastslås, hvilke produkter der svarer til det pågældende godkendelsesnummer.
 BILAG 17
 PRØVNING AF ENERGIOPTAGENDE MATERIALE
 1. Hovedform
 1.1.
 Hovedformen er en massiv halvkugle af træ, hvorpå der er påsat en mindre kuglekalot som vist i figur A nedenfor. Den skal være konstrueret, så den kan falde frit langs den angivne akse og være indrettet så den kan monteres med et accelerometer til måling af accelerationen i faldretningen.
 1.2.
 Hovedformens totale masse, inklusive accelerometer, skal være 2,75 ± 0,05 kg.
 Figur A
 Hovedform
 2. Instrumenter
 Under prøvningen skal accelerationen registreres ved hjælp af udstyr i overensstemmelse med kanalfrekvensklasse 1 000 som foreskrevet i den seneste version af ISO 6487.
 3. Metode
 3.1.
 Den samlede barnefastholdelsesanordning placeres på en stiv og plan overfalde i anslagsområdet med mindstemål på 500 × 500 mm, således at anslagsretningen er vinkelret på barnefastholdelsesanordnings indre flade i anslagsområdet.
 3.2.
 Løft hovedformen til en højde af 100 –0/+5 mm fra de pågældende øverste overflader af den samlede barnefastholdelsesanordning til det laveste punkt på hovedformen, og lad den falde. Registrer hovedformens acceleration under anslaget.
 BILAG 18
 METODE TIL FASTLÆGGELSE AF ANSLAGSOMRÅDET FOR HOVEDET FOR ANORDNINGER MED RYGLÆN OG FOR BAGUDVENDENDE ANORDNINGER, MED FASTLÆGGELSE AF SIDEFLØJENES MINDSTESTØRRELSE
 1.
 Enheden anbringes på det i bilag 6 beskrevne prøvesæde. På anordninger med indstilleligt ryglæn stilles dette i den mest oprette position. Anbring den mindste attrap i anordningen efter fabrikantens vejledning. Afsæt et punkt »A« på ryglænet i samme vandrette niveau som skulderen af den mindste attrap i et punkt 2 cm inden for ydersiden af armen. Alle indvendige overflader over det vandrette plan gennem punkt A skal afprøves efter bilag 17. Dette område skal omfatte ryglænet og sidefløjene, herunder sidefløjenes indvendige kanter (afrundede områder). Hvis der er tale om


text:
lifte, hvor det ikke er muligt at anbringe attrappen symmetrisk som følge af anordningen og fabrikantens anvisninger, er det område, der er i overensstemmelse med bilag 17, alle indvendige flader over punktet »A«, som tidligere defineret, i hovedets retning, når der måles med denne attrap i liften i den værste position, der er i overensstemmelse med fabrikantens anvisninger, når liften er anbragt på prøvebænken.
 Hvis det er muligt at anbringe attrappen symmetrisk i liften, skal alle de indvendige flader være i overensstemmelse med bilag 17.
 2.
 Bagudvendende anordninger skal have sidefløje med en mindstedybde på 90 mm, målt fra midterlinjen af ryglænets overflade. Sidefløjene skal udgå fra det vandrette plan gennem punktet »A« og fortsætte til overkanten af ryglænet. Begyndende fra et punkt 90 mm under ryglænets overkant kan sidefløjenes dybde gradvis aftage.
 3.
 Forskriften i punkt 2 ovenfor til sidefløjes mindstestørrelse finder ikke anvendelse på barnefastholdelsesanordninger af massegruppe II og III i den køretøjsspecifikke kategori, som skal anvendes i bagageområdet i henhold til punkt 6.1.2 i dette regulativ.
 BILAG 19
 BESKRIVELSE AF KONDITIONERINGEN AF JUSTERINGSANORDNINGER MONTERET DIREKTE PÅ BARNEFASTHOLDELSESANORDNINGEN
 Figur 1
 1. Metode
 1.1.
 Med gjordene anbragt i den i punkt 8.2.7 beskrevne referenceposition trækkes mindst 50 mm gjord af den indbyggede sele ud ved træk i gjordens frie ende.
 1.2.
 Den justerede del af den indbyggede sele anbringes i trækanordningen A.
 1.3.
 Justeringanordningen aktiveres, og der trækkes mindst 150 mm gjord ind i den indbyggede sele. Dette repræsenter halvdelen af en cyklus og bringer trækanordningen A i en position svarende til maksimal udtrækning af gjorden.
 1.4.
 Gjordens frie ende tilsluttes trækanordning B.
 2. Cyklussen består af følgende:
 2.1.
 Træk mindst 150 mm ud i B, mens A ikke udøver noget træk i den indbyggede sele.
 2.2.
 Aktivér justeringsanordningerne og træk i A, mens B ikke udøver noget træk i den frie ende af gjorden.
 2.3.
 Ved afslutningen af bevægelsen bringes justeringsanordningen ud af funktion.
 2.4.
 Gentag cyklussen som foreskrevet i punkt 7.2.2.7.
 BILAG 20
 ANORDNING TIL STYRKEPRØVNING AF TYPISK LUKKEBESLAG
 BILAG 21
 OPSTILLING TIL DYNAMISK SAMMENSTØDSPRØVNING
 1. Metode
 1.1. Hoftesele alene
 Belastningscelle 1 monteres på yderpositionen som vist ovenfor. Barnefastholdelsesanordningen monteres, og referenceselen på yderpositionen strammes til en belastning på 75 N ± 5 N på yderpositionen.
 1.2. Hofte- og diagonalsele
 1.2.1.
 Belastningscelle 1 monteres på yderpositionen som vist ovenfor. Barnefastholdelsesanordningen monteres i korrekt position. Hvis anordningen har en spærreanordning og virker på diagonalselen, anbringes belastningscelle 2 et passende sted bag barnefastholdelsesanordningen mellem spærreanordningen og lukkebeslaget som vist ovenfor. Er der ingen spærreanordning, eller er spærreanordningen monteret på lukkebeslaget, anbringes lukkebeslaget en passende position mellem vendebeslaget på stolpen og barnefastholdelsesanordningen.
 1.2.2.
 Juster hoftedelen af referenceselen til en spænding på 50 N ± 5 N ved belastningscelle 1. Sæt et kridtmærke på det sted af gjorden, hvor denne passerer gennem det simulerede lukkebeslag. Mens selen fastholdes i denne stilling, indstilles diagonalen til en spænding på 50 N ± 5 N ved belastningscelle 2 ved enten at spærre gjorden ved barnefastholdelsesanordningens gjordspærre eller trække i selen tæt på standardretractoren.
 1.2.3.


text:
Træk al gjord ud af retractorens rulle og rul den på igen med en spænding af selen på 4 ± 3 N mellem retractoren og vendebeslaget på stolpen. Rullen skal være låst inden den dynamiske prøve. Udfør den dynamiske sammenstødsprøve.
 1.2.4.
 Før forsøget opstilles, kontrolleres barnefastholdelsesanordningen for overensstemmelse med punkt 6.2.1.3. Er monteringsspændingen ændret på grund af ændret vinkelfunktion, prøver man sig frem til den tilstand, der bevirker den slappeste montering, opstiller forsøget og bringer selen i strammeste position, hvorefter man bringer barnefastholdelsesanordningen i stillingen svarende til værste tilfælde uden igen at stramme voksenselen. Foretag den dynamiske prøvning.
 1.3. ISOFIX-beslag
 For en ISOFIX-barnefastholdelsesanordning med ISOFIX-forankringer i samlingen mellem ryg og sæde, hvis position kan justeres. Den ubelastede ISOFIX-barnefastholdelsesanordning fastgøres til forankringerne i samlingen mellem ryg og sæde, H1-H2, i den passende prøvningsposition. Lad ISOFIX-barnefastholdelsesanordningens låsemekanisme trække den ubelastede ISOFIX-barnefastholdelsesanordning i retning mod samlingen mellem ryg og sæde. Påfør en yderligere kraft på 135 ± 15 N i et plan parallelt med prøvebænkens sædehyndeoverflade i retning af samlingen mellem ryg og sæde for at overvinde friktionskræfter mellem ISOFIX-barnefastholdelsesanordningen og sædehynden, idet låsemekanismens selvstrammende virkning derved hjælpes. Kraften skal påføres på eller fordelt ligeligt omkring ISOFIX-barnefastholdelsesanordningens centerlinje og i en højde højst 100 mm over prøvebænkens hyndeoverflade. Topstroppen justeres om nødvendigt til en spænding på 50 ± 5 N (1). Den pågældende attrap anbringes i barnefastholdelsesanordningen, når ISOFIX-barnefastholdelsesanordningen skal justeres.
 Bemærk:
 1.
 Montering sker efter at attrappen er anbragt i fastholdelsesanordningen for så vidt angår punkt 1.1 og 1.2.
 2.
 Da prøvepuden af skum vil blive sammenpresset efter montering af barnefastholdelsesanordningen, skal den dynamiske prøvning så vidt muligt udføres senest 10 minutter efter monteringen. For at puden kan rejse sig, skal der gå mindst 20 minutter mellem to prøvninger med samme pude.
 3.
 Belastningsceller monteret direkte på selens gjord kan være frakoblet elektrisk, men skal blive siddende under den dynamiske prøvning. Massen af hver celle må ikke være over 250 gram. Alternativt kan hofteselens belastningscelle erstattes af en belastningscelle fastgjort ved forankringspunktet.
 4.
 Hvis der er tale om fastholdelsesanordninger med anordninger til at stramme voksenselen, er prøvningsmetoden som følger:
 Barnefastholdelsesanordningen monteres i henhold til dette bilag, og derefter aktiveres strammeanordingen ifølge fabrikantens anvisninger. Kan anordningen ikke aktiveres, fordi topstroppen er for stram, anses den for uacceptabel.
 5.
 Ingen yderligere kraft påføres barnefastholdelsesanordningen ud over det minimum, der er nødvendigt for at opnå de korrekte monteringskræfter som angivet i punkt 1.1 og 1.2.2.
 6.
 Hvis der er tale om en lift monteret som angivet i punkt 8.1.3.5.6, simuleres forbindelsen mellem voksenselen og fastholdelsesanordningen. En voksensele med en 500 mm fri endelængde (målt som beskrevet i bilag 13) forbindes med forankringspladen beskrevet i bilag 13 til de foreskrevne forankringspunkter. Fastholdelsesanordningen forbindes derefter til voksenselerne med frie ender. Voksenselens tilspænding målt mellem forankringspunkt og fastholdelsesanordning skal være 50 ± 5 N.
 (1) Hvis der er tale om fastholdelsesanordninger med anordninger til at stramme topstroppen, er prøvningsmetoden som følger:
 ISOFIX-barnefastholdelsesanordningen monteres i henhold til dette bilag, og derefter aktiveres strammeanordingen ifølge fabrikantens anvisninger. Kan anordningen ikke


text:
 Avis juridique important
 |
 21999D0415(10)
 Afgørelse truffet af Det blandede EØS-udvalg nr. 64/98 af 14. juli 1998 om ændring af bilag II (tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen
 EF-Tidende nr. L 100 af 15/04/1999 s. 0052 - 0053
 AFGØRELSE TRUFFET AF DET BLANDEDE EØS-UDVALGNr. 64/98af 14. juli 1998om ændring af bilag II (tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalenDET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR -under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som tilpasset ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt "aftalen", særlig artikel 98, ogud fra følgende betragtninger:Bilag II til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 95/97 truffet af Det Blandede EØS-Udvalg den 9. december 1997(1);Rådets resolution af 8. juli 1996 om det administrative samarbejde om håndhævelsen af lovgivningen om det indre marked(2) og Rådets resolution af 8. juli 1996 lovgivningsmæssig og administrativ forenkling inden for det indre marked(3) bør indarbejdes i aftalen -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Følgende punkter indsættes efter punkt 12 (Rådets resolution af 16. juni 1994 (94/C 179/01)) i kapitel XIX i bilag II til aftalen: "13. 96/C 224/03: Rådets resolution af 8. juli 1996 om det administrative samarbejde om håndhævelsen af lovgivningen om det indre marked (EFT C 224 af 1.8.1996, s. 3),14. 96/C 224/05: Rådets resolution af 8. juli 1996 om lovgivningsmæssig og administrativ forenkling inden for det indre marked (EFT C 224 af 1.8.1996, s. 5)."Artikel 2Teksterne til resolution 96/C 224/03 og 96/C 224/05 på islandsk og norsk, som er knyttet til de respektive sproglige udgaver af denne afgørelse, er autentiske.Artikel 3Denne afgørelse træder i kraft den 15. juli 1998, forudsat at Det Blandede EØS-Udvalg har modtaget alle fornødne meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1.Artikel 4Denne afgørelse offentliggøres i EØS-afsnittet i og EØS-tillægget til De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 14. juli 1998.På Det Blandede EØS-udvalgs vegneF. BARBASOFormand(1) EFT L 193 af 9.7.1998, s. 51.(2) EFT C 224 af 1.8.1996, s. 3.(3) EFT C 224 af 1.8.1996, s. 5.


text:
 Avis juridique important
 |
 22000D0428(02)
 AVS-EF-Ministerrådets afgørelse nr. 2/1999 af 8. december 1999 om forhøjelse af strukturtilpasningsfaciliteten
 EF-Tidende nr. L 103 af 28/04/2000 s. 0075 - 0075
 AVS-EF-Ministerrådets afgørelse nr. 2/1999af 8. december 1999om forhøjelse af strukturtilpasningsfaciliteten(2000/308/EF)AVS-EF-MINISTERRÅDET HAR -under henvisning til fjerde AVS-EF-konvention, som ændret ved den aftale, der blev undertegnet den 4. november 1995 på Mauritius, særlig artikel 282, stk. 5, ogud fra følgende betragtninger:(1) Rådet for Den Europæiske Union traf den 6. juli 1998 en afgørelse(1) om Det Europæiske Fællesskabs bidrag til gældslempelsesinitiativet for stærkt gældstyngede fattige lande (HIPC). Bidraget omfatter en særlig foranstaltning fra Fællesskabets side i dets egenskab af donor i form af en bonus på 15 %, der lægges til strukturtilpasningsfacilitetens (SAF) grundtildeling.(2) På topmødet i juni 1999 i Köln lagde G7 betydelig vægt på, at HIPC-initiativets sociale dimension udbygges yderligere.(3) Kommissionen vedtog den 26. oktober en meddelelse om Fællesskabets deltagelse i gældsinitiativet for stærkt gældstyngede fattige lande (HIPC) (i det følgende benævnt "meddelelsen"), hvori den foreslog, at strukturtilpasningsfacilitetens rammebeløb forhøjes kraftigt som led i Fællesskabets bidrag til HIPC-initiativet.(4) Da et stort antal lande i løbet af de kommende 24 måneder vil blive berettigede til at få del i initiativet, vil der ikke være tilstrækkelig margen til at dække den ovennævnte bonus ved hjælp af overførsler inden for strukturtilpasningsfacilitetens rammebeløb uden at forhøje dette.(5) Strukturtilpasningsfacilitetens midler vil ikke, inden den kommende Europæiske Udviklingsfond (EUF) træder i kraft, være tilstrækkelige til at dække behovene blandt de AVS-stater, der iværksætter økonomiske reformer.(6) Visse ikke-fordelte programmerbare midler under 8. EUF og tidligere EUF'er står til rådighed og kan anvendes til en sådan foranstaltning.(7) På mødet den 13. november 1999 i Accra mellem AVS-Ministerudvalget for Samarbejde med henblik på Udviklingsfinansiering og Kommissionen lagde AVS-staterne ligesom i den af Kommissionen vedtagne meddelelse betydelig vægt på det nødvendige i, at strukturtilpasningsfaciliteten forhøjes. De anmodede om en øjeblikkelig forhøjelse af strukturtilpasningsfaciliteten på mindst 250 mio. EUR.(8) For at kunne anvende de ovennævnte EUF-midler er det nødvendigt med en afgørelse truffet af AVS-EF-ministerrådet -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1250 mio. EUR af de ikke-fordelte programmerbare midler under 8. EUF og tidligere EUF'er vil blive anvendt til forhøjelse af rammebeløbet for SAF under 8. EUF.Artikel 2De i artikel 1 omhandlede midler vil blive tilvejebragt i overensstemmelse med AVS-EF-konventionens regler og procedurer for gennemførelsen af det finansielle samarbejde.Artikel 3Kommissionen opfordres til at træffe de foranstaltninger, der er nødvendige til gennemførelse af denne afgørelse.Artikel 4Denne afgørelse træder i kraft på dagen for dens vedtagelse.Udfærdiget i Bruxelles, den 8. december 1999.På AVS-EF-Ministerrådets vegneJ. HorneFormand(1) Rådets afgørelse 98/453/EF af 6. juli 1998 om ekstraordinær bistand til stærkt gældstyngede AVS-stater (EFT L 198 af 15.7.1998, s. 40).


text:
 5.3.2020
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 68/27
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 290/2019
 af 13. december 2019
 om ændring af bilag II (Tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen [2020/308]
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionens forordning (EU) 2019/978 af 14. juni 2019 om ændring af bilaget til forordning (EU) nr. 579/2014 om fritagelse af transport af flydende olier og fedtstoffer ad søvejen fra visse bestemmelser i bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 852/2004 (1) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Denne afgørelse vedrører lovgivning om fødevarer. Lovgivning om fødevarer gælder ikke for Liechtenstein, så længe aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om handel med landbrugsprodukter er udvidet til at omfatte Liechtenstein, jf. indledningen til kapitel XII i bilag II til EØS-aftalen. Denne afgørelse skal derfor ikke gælde for Liechtenstein.
 (3)
 Bilag II til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende led tilføjes i punkt 54j (Kommissionens forordning (EU) nr. 579/2014) i kapitel XII i bilag II til EØS-aftalen:
 »—
 32019 R 0978: Kommissionens forordning (EU) 2019/978 af 14. juni 2019 (EUT L 159 af 17.6.2019, s. 26).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af forordning (EU) 2019/978, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 14. december 2019, forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (*1).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 13. december 2019.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Gunnar PÁLSSON
 Formand
 (1) EUT L 159 af 17.6.2019, s. 26.
 (*1) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 Avis juridique important
 |
 21998D0205(13)
 Afgørelse af Det Blandede EØS-Udvalg nr. 72/97 af 4. oktober 1997 om ændring af bilag XX (Miljø) til EØS- aftalen
 EF-Tidende nr. L 030 af 05/02/1998 s. 0045 - 0045
 AFGØRELSE TRUFFET AF DET BLANDEDE EØS-UDVALG Nr. 72/97 af 4. oktober 1997 om ændring af bilag XX (Miljø) til EØS-aftalen DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR -under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som tilpasset ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, ogud fra følgende betragtninger:Bilag XX til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 50/97 truffet af Det Blandede EØS-Udvalg (1);Kommissionens beslutning 94/721/EF af 21. oktober 1994 om tilpasning i medfør af artikel 42, stk. 3, af bilag II, III og IV til Rådets forordning (EØF) nr. 259/93 om overvågning af og kontrol med overførsel af affald inden for, til og fra Det Europæiske Fællesskab (2) skal indarbejdes i aftalen;Kommissionens beslutning 96/660/EF af 14. november 1996 om tilpasning i medfør af artikel 42, stk. 3, af bilag II, til Rådets forordning (EØF) nr. 259/93 om overvågning af og kontrol med overførsel af affald inden for, til og fra Det Europæiske Fællesskab (3) skal indarbejdes i aftalen -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1 I punkt 32c (Rådets forordning (EØF) nr. 259/93) i bilag XX til aftalen indsættes følgende:», som ændret ved:- 394 D 0721: Kommissionens beslutning 94/721/EF af 21. oktober 1994 (EFT L 288 af 9. 11. 1994, s. 36)- 396 D 0660: Kommissionens beslutning 96/660/EF af 14. november 1996 (EFT L 304 af 27. 11. 1996, s. 15).«Artikel 2 Teksterne til beslutning 94/721/EF og 96/660/EF på islandsk og norsk, der er knyttet som bilag til de respektive sproglige udgaver af denne afgørelse, er autentiske.Artikel 3 Denne afgørelse træder i kraft den 5. oktober 1997, forudsat at Det Blandede EØS-Udvalg har modtaget alle fornødne meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1.Artikel 4 Denne afgørelse offentliggøres i EØS-afsnittet i og EØS-tillægget til De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 4. oktober 1997.På Det Blandede EØS-Udvalgs vegneE. BULLFormand(1) Ikke offentliggjort i Tidende.(2) EFT L 288 af 9. 11. 1994, s. 36.(3) EFT L 304 af 27. 11. 1996, s. 15.


text:
 30.1.2020
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 26/18
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 44/2018
 af 23. marts 2018
 om ændring af bilag II (Tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen [2020/61]
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/1473 af 14. august 2017 om ændring af forordning (EF) nr. 1235/2008 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 834/2007 for så vidt angår ordninger for import af økologiske produkter fra tredjelande (1) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Denne afgørelse vedrører fødevarelovgivning. Fødevarelovgivning gælder ikke for Liechtenstein, så længe aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om handel med landbrugsprodukter også omfatter Liechtenstein, jf. indledningen til kapitel XII i bilag II til EØS-aftalen. Denne afgørelse skal derfor ikke gælde for Liechtenstein.
 (3)
 Bilag II til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende led tilføjes i punkt 54bb (Kommissionens forordning (EF) nr. 1235/2008) i kapitel XII i bilag II til EØS-aftalen:
 »—
 32017 R 1473: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/1473 af 14. august 2017 (EUT L 210 af 15.8.2017, s. 4).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af gennemførelsesforordning (EU) 2017/1473, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 24. marts 2018, forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (*1).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 23. marts 2018.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Claude MAERTEN
 Formand
 (1) EUT L 210 af 15.8.2017, s. 4.
 (*1) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 29.11.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 313/12
 AFGØRELSE Nr. 2/2017 TRUFFET AF DET FÆLLES RÅD CARIFORUM-EU,
 nedsat ved den økonomiske partnerskabsaftale mellem Cariforumlandene på den ene side og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den anden side,
 af 17. november 2017
 hvad angår udarbejdelsen af en liste over voldgiftsmænd [2017/2203]
 DET FÆLLES RÅD CARIFORUM-EU HAR —
 under henvisning til den økonomiske partnerskabsaftale mellem Cariforumlandene på den ene side og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den anden side, særlig artikel 221, stk. 1,
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Den liste over femten voldgiftsmænd, der er omhandlet i artikel 221, stk. 1, og som er knyttet som bilag til denne afgørelse, vedtages af parterne.
 Artikel 2
 Udvalget for Handel og Udvikling Cariforum-EU kan ændre listen over voldgiftsmænd, der er knyttet som bilag til denne afgørelse.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 17. november 2017.
 På vegne af Cariforumlandene
 K. JOHNSON SMITH
 På vegne af Den Europæiske Union
 C. MALMSTRÖM
 BILAG
 Liste over voldgiftsmænd omhandlet i aftalens artikel 221, stk. 1
 Voldgiftsmænd udvalgt af Cariforumlandene:
 Tracy BENN-ROBERTS (Antigua og Barbuda)
 Nicole FOSTER (Barbados)
 Bertha COOPER-ROSSEAU (Bahamas)
 Michelle A. BROWN (Jamaica)
 Fabiola MEDINA GARNES (Den Dominikanske Republik)
 Voldgiftsmænd udvalgt af EU:
 Jacques BOURGEOIS (Belgien)
 Claus-Dieter EHLERMANN (Tyskland)
 Pieter Jan KUIJPER (Nederlandene)
 Giorgio SACERDOTI (Italien)
 Ramon TORRENT (Spanien)
 Voldgiftsmænd udvalgt af parterne i fællesskab:
 Frederick ABBOTT (USA)
 James BACCHUS (USA)
 Armand DE MESTRAL (Canada)
 Claudia OROZCO (Colombia)
 Helge SELAND (Norge)


text:
 Avis juridique important
 |
 22000D0210(08)
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-Udvalg nr. 8/1999 af 29. januar 1999 om ændring af bilag XIII (Transport) til EØS-aftalen
 EF-Tidende nr. L 035 af 10/02/2000 s. 0039 - 0039
 AFGØRELSE TRUFFET AF DET BLANDEDE EØS-UDVALGNr. 8/1999af 29. januar 1999om ændring af bilag XIII (Transport) til EØS-aftalenDET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR -under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som tilpasset ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt "aftalen", særlig artikel 98, ogud fra følgende betragtninger:Bilag XIII til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 121/98 truffet af Det Blandede EØS-Udvalg den 18. december 1998(1).Rådets direktiv 98/35/EF af 25. maj 1998 om ændring af direktiv 94/58/EF om minimumsuddannelsesniveauet for søfartserhverv(2) bør indarbejdes i aftalen -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Følgende punkt indsættes efter punkt 54a (Rådets direktiv 94/58/EF) i bilag XIII til aftalen: ", ændret ved:- 398 L 0035: Rådets direktiv 98/35/EF af 25. maj 1998 (EFT L 172 af 17.6.1998, s. 1)."Artikel 2Teksterne til direktiv 98/35/EF på islandsk og norsk, som er knyttet til de respektive sproglige udgaver af denne afgørelse, er autentiske.Artikel 3Denne afgørelse træder i kraft den 30. januar 1999, forudsat at Det Blandede EØS-Udvalg har modtaget alle fornødne meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1.Artikel 4Denne afgørelse offentliggøres i EØS-afsnittet i og EØS-tillægget til De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 29. januar 1999.På Det Blandede EØS-udvalgs vegneF. BARBASOFormand(1) EFT L 297 af 18.11.1999, s. 50.(2) EFT L 172 af 17.6.1998, s. 1.


text:
 Avis juridique important
 |
 41996A1023(01)
 Protokol udarbejdet på grundlag af artikel K.3 i traktaten om Den Europæiske Union, til konventionen om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser - Medlemsstaternes erklæringer ved vedtagelse af retsakten om udarbejdelse af protokollen
 EF-Tidende nr. C 313 af 23/10/1996 s. 0002 - 0010
 BILAG PROTOKOL udarbejdet på grundlag af artikel K.3 i traktaten om Den Europæiske Union, til konventionen om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER i denne protokol, Den Europæiske Unions medlemsstater,SOM HENVISER til retsakt vedtaget af Rådet for Den Europæiske Union den 27. september 1996,SOM ØNSKER, at deres strafferet bidrager effektivt til at beskytte De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser,SOM ERKENDER, at konventionen af 26. juli 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser er vigtig for bekæmpelsen af svig, der skader De Europæiske Fællesskabers indtægter og udgifter,SOM ER SIG BEVIDST, at De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser kan skades eller trues af andre lovovertrædelser, bl.a. bestikkelse, der begås af eller over for såvel nationale tjenestemænd som fællesskabstjenestemænd, der er ansvarlige for opkrævning, forvaltning eller udbetaling af fællesskabsmidler, der er undergivet deres kontrol,SOM TAGER I BETRAGTNING, at personer af forskellig nationalitet, der er ansat af forskellige offentlige instanser eller organer, kan blive involveret i en sådan bestikkelse, og at det for at sikre en effektiv indsats mod en sådan adfærd, der kan have internationale forgreninger, er vigtigt, at der i medlemsstaternes strafferet er en konvergerende opfattelse af, at bestikkelse er strafbar,SOM KONSTATERER, at flere medlemsstaters strafferet med hensyn til forbrydelser i forbindelse med udøvelse af offentlig tjeneste og i særdeleshed med hensyn til bestikkelse kun omfatter strafbare handlinger, der begås af eller over for nationale tjenestemænd, og ikke, eller kun i undtagelsestilfælde, adfærd, der involverer fællesskabstjenestemænd eller tjenestemænd fra andre medlemsstater,SOM ER OVERBEVIST OM, at det er nødvendigt at tilpasse de nationale lovgivninger, i det omfang bestikkelse, der skader eller vil kunne skade De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser, og hvori fællesskabstjenestemænd eller tjenestemænd fra andre medlemsstater er involveret, ikke er strafbar ifølge disse lovgivninger,SOM LIGELEDES ER OVERBEVIST OM, at en sådan tilpasning af de nationale lovgivninger, for så vidt angår fællesskabstjenestemænd, ikke bør begrænses til aktiv eller passiv bestikkelse, men også bør omfatte andre lovovertrædelser, der skader eller vil kunne skade De Europæiske Fællesskabers indtægter eller udgifter, herunder lovovertrædelser, der begås af eller over for personer, der beklæder ansvarsfulde poster på højeste niveau,SOM TAGER I BETRAGTNING, at der ligeledes bør fastsættes passende regler med hensyn til straffemyndighed og gensidigt samarbejde, med forbehold af de juridiske betingelser for deres anvendelse i konkrete tilfælde, herunder efter omstændighederne ophævelse af immunitet,SOM TAGER I BETRAGTNING, at de relevante bestemmelser i konventionen af 26. juli 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser bør kunne anvendes på de lovovertrædelser, der er omhandlet i denne protokol,ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE BESTEMMELSER:Artikel 1 DefinitionerI denne protokol forstås ved:1) a) »tjenestemand«: enhver tjenestemand, såvel en fællesskabstjenestemand som en national tjenestemand, herunder enhver national tjenestemand fra en anden medlemsstatb) »fællesskabstjenestemand«:- enhver, der har status som


text: tjenestemand eller kontraktansat i henhold til vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber eller ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i disse Fællesskaber- enhver, som af medlemsstaterne eller af en offentlig eller privat institution er stillet til rådighed for De Europæiske Fællesskaber, og som dér udøver hverv svarende til de hverv, der udøves af tjenestemænd eller øvrige ansatte i De Europæiske Fællesskaber.Medlemmer af de organer, der er oprettet i overensstemmelse med traktaterne om oprettelse af De Europæiske Fællesskaber, samt personalet i disse organer sidestilles med fællesskabstjenestemænd, for så vidt vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber eller ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i disse Fællesskaber ikke finder anvendelse på demc) »national tjenestemand«: en tjenestemand eller en anden person, der virker i offentlig tjeneste, som defineret i den nationale lovgivning i den medlemsstat, hvor personen varetager et sådant hverv, med henblik på anvendelse af den pågældende medlemsstats strafferet.For så vidt angår retsforfølgning i en medlemsstat, der involverer en tjenestemand i en anden medlemsstat, er førstnævnte medlemsstat dog kun forpligtet til at anvende definitionen af »national tjenestemand«, i det omfang denne definition er forenelig med dens nationale lovgivning.2. »Konvention«: den konvention, der blev indgået den 26. juli 1995 på grundlag af artikel K.3 i traktaten om Den Europæiske Union, om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (1).Artikel 2 Passiv bestikkelse1. I henhold til denne protokol betragtes det som passiv bestikkelse, at en tjenestemand med forsæt, direkte eller gennem tredjemand, anmoder om eller modtager fordele, uanset disses art, for sig selv eller for tredjemand, eller tager imod et løfte herom, for i strid med sine officielle pligter at udføre eller undlade at udføre en handling, der er omfattet af vedkommendes hverv eller udøvelsen heraf, og som skader eller vil kunne skade De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser.2. Hver medlemsstat træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at den adfærd, der er omhandlet i stk. 1, er strafbar.Artikel 3 Aktiv bestikkelse1. I henhold til denne protokol betragtes det som aktiv bestikkelse, at en person med forsæt, direkte eller gennem tredjemand, lover eller yder en tjenestemand en fordel, uanset dennes art, for ham selv eller for tredjemand, for at han i strid med sine officielle pligter foretager eller undlader at foretage en handling, der er omfattet af hans hverv eller udøvelsen heraf, og som skader eller vil kunne skade De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser.2. Hver medlemsstat træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at den adfærd, der er omhandlet i stk. 1, er strafbar.Artikel 4 Ligestilling1. Hver medlemsstat træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at definitionerne i dens strafferet af lovovertrædelser, der består i en adfærd som omhandlet i konventionens artikel 1, og som begås af nationale tjenestemænd under udøvelsen af deres hverv, finder anvendelse i samme omfang i tilfælde, hvor adfærden udvises af fællesskabstjenestemænd under udøvelsen af deres hverv.2. Hver medlemsstat træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de i stk. 1 og i artikel 2 og 3 omhandlede definitioner af lovovertrædelser, der begås af eller over for ministre i dens regering, medlemmer


text: af dens parlamentariske forsamlinger, af dens højesteret eller af dens revisionsret under udøvelsen af deres hverv, finder anvendelse i samme omfang i tilfælde, hvor overtrædelsen begås af eller over for medlemmer af henholdsvis Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Europa-Parlamentet, De Europæiske Fællesskabers Domstol og De Europæiske Fællesskabers Revisionsret under udøvelsen af deres hverv.3. Har en medlemsstat vedtaget særlove vedrørende handlinger eller undladelser, som ministre i dens regering er ansvarlige for som følge af deres særlige politiske stilling i vedkommende medlemsstat, er medlemsstaten ikke forpligtet til at lade artikel 4, stk. 2, finde anvendelse på sådan særlovgivning, såfremt medlemsstaten sikrer, at medlemmerne af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber er omfattet af de strafferetlige bestemmelser, der vedtages til gennemførelse af artikel 2 og 3 og artikel 4, stk. 1.4. Stk. 1, 2 og 3 berører ikke de bestemmelser om straffeproces og om domstolskompetence, der gælder i hver enkelt medlemsstat.5. Denne protokol finder anvendelse under nøje overholdelse af de relevante bestemmelser i traktaterne om oprettelse af De Europæiske Fællesskaber, protokollen vedrørende De Europæiske Fællesskabers privilegier og immuniteter, protokollerne vedrørende Domstolens statutter samt tekster vedtaget med henblik på gennemførelse heraf, for så vidt angår ophævelse af immunitet.Artikel 5 Sanktioner1. Hver medlemsstat træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at den i artikel 2 og 3 omhandlede adfærd samt medvirken og anstiftelse hertil kan straffes med strafferetlige sanktioner, der er effektive, står i et rimeligt forhold til overtrædelsen og har en afskrækkende virkning, herunder, i det mindste i grove tilfælde, frihedsstraf, som kan medføre udlevering.2. Stk. 1 berører ikke de kompetente myndigheders udøvelse af disciplinære beføjelser over for nationale tjenestemænd eller fællesskabstjenestemænd. Ved fastlæggelsen af en strafferetlig sanktion kan de nationale domstole i henhold til principperne i deres nationale lovgivning tage hensyn til disciplinære sanktioner, som tidligere er pålagt samme person for samme adfærd.Artikel 6 Straffemyndighed1. Hver medlemsstat træffer de nødvendige foranstaltninger for at fastlægge sin straffemyndighed med hensyn til den strafbare adfærd, den har fastlagt i overensstemmelse med artikel 2, 3 og 4 i de tilfælde, hvora) lovovertrædelsen helt eller delvis er begået på dens områdeb) gerningsmanden er statsborger eller tjenestemand i denne medlemsstatc) lovovertrædelsen er begået over for en af de i artikel 2 omhandlede personer eller et medlem af de i artikel 4, stk. 2, nævnte institutioner, der er statsborger i den pågældende medlemsstatd) gerningsmanden er fællesskabstjenestemand i en af De Europæiske Fællesskabers institutioner eller et organ, som er oprettet i overensstemmelse med traktaterne om oprettelse af De Europæiske Fællesskaber, med hjemsted i den berørte medlemsstat.2. En medlemsstat kan i forbindelse med den i artikel 9, stk. 2, omhandlede notifikation erklære, at den ikke anvender en eller flere af de i stk. 1, litra b), c) og d), fastsatte kompetencebestemmelser, eller at den kun anvender dem i særlige tilfælde eller på særlige betingelser.Artikel 7 Tilknytning til konventionen1. Bestemmelserne i konventionens artikel 3, artikel 5, stk. 1, 2 og 4, og artikel 6 finder anvendelse, som havde der været en henvisning dertil, på den adfærd, der er omhandlet i denne protokols artikel 2,


text: 3 og 4.2. Følgende af konventionens bestemmelser finder tilsvarende anvendelse på denne protokol:- artikel 7, idet enhver erklæring i henhold til konventionens artikel 7, stk. 2, ligeledes gælder for denne protokol, medmindre andet er angivet ved den i artikel 9, stk. 2, omhandlede notifikation- artikel 9- artikel 10.Artikel 8 Domstolen1. Tvister mellem medlemsstaterne om fortolkningen eller anvendelsen af denne protokol behandles, med henblik på bilæggelse, i første omgang af Rådet efter proceduren i afsnit VI i traktaten om Den Europæiske Union.Har det efter en frist på seks måneder ikke været muligt at bilægge tvisten, kan en part i tvisten indbringe spørgsmålet for De Europæiske Fællesskabers Domstol.2. En tvist mellem en eller flere medlemsstater og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber vedrørende anvendelsen af artikel 1, med undtagelse af punkt 1, litra c), artikel 2, 3, 4 og artikel 7, stk. 2, tredje led, i denne protokol, som ikke har kunnet løses ved forhandling, kan indbringes for De Europæiske Fællesskabers Domstol.Artikel 9 Ikrafttrædelse1. Denne protokol skal vedtages af medlemsstaterne efter deres forfatningsmæssige bestemmelser.2. Medlemsstaterne giver generalsekretæren for Rådet for Den Europæiske Union notifikation om afslutningen af de procedurer, der i henhold til deres forfatningsmæssige bestemmelser kræves for vedtagelse af denne protokol.3. Denne protokol træder i kraft 90 dage efter, at den i stk. 2 omhandlede notifikation er givet af den stat, der på tidspunktet for Rådets vedtagelse af retsakten om udarbejdelse af denne protokol er medlem af Den Europæiske Union, og der som den sidste opfylder denne formalitet. Er konventionen ikke trådt i kraft på denne dato, træder protokollen dog først i kraft på datoen for konventionens ikrafttrædelse.Artikel 10 Nye medlemsstaters tiltrædelse1. Denne protokol er åben for tiltrædelse af enhver stat, der bliver medlem af Den Europæiske Union.2. Teksten til denne protokol på den tiltrædende stats sprog, som udformet af Rådet for Den Europæiske Union, har gyldighed som autentisk.3. Tiltrædelsesinstrumenterne deponeres hos depositaren.4. Denne protokol træder i kraft over for enhver stat, der tiltræder den, 90 dage efter deponeringen af den pågældende stats tiltrædelsesdokument eller på datoen for protokollens ikrafttræden, hvis den endnu ikke er trådt i kraft ved udløbet af perioden på 90 dage.Artikel 11 Forbehold1. Forbehold er ikke tilladt, bortset fra dem, der er nævnt i artikel 6, stk. 2.2. En medlemsstat, der har taget forbehold, kan på ethvert tidspunkt tilbagekalde det helt eller delvis ved at give depositaren notifikation herom. Tilbagekaldelsen får virkning på datoen for depositarens modtagelse af notifikationen.Artikel 12 Depositar1. Generalsekretæren for Rådet for Den Europæiske Union er depositar for denne protokol.2. Depositaren offentliggør i De Europæiske Fællesskabers Tidende en oversigt over vedtagelser og tiltrædelser samt erklæringer, forbehold og enhver anden notifikation vedrørende denne protokol.TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne protokol.Udfærdiget i et eksemplar på dansk, engelsk, finsk, fransk, græsk, irsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk, svensk og tysk, hvilke tekster alle har samme gyldighed, og deponeret i arkiverne i Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union.Pour le gouvernement du Royaume de BelgiqueVoor de Regering van het Koninkrijk BelgiëFür die Regierung des Königreichs Belgien>REFERENCE TIL EN


text: FILM>For regeringen for Kongeriget Danmark>REFERENCE TIL EN FILM>Für die Regierung der Bundesrepublik Deutschland>REFERENCE TIL EN FILM>Ãéá ôçí ÊõâÝñíçóç ôçò ÅëëçíéêÞò Äçìïêñáôßáò>REFERENCE TIL EN FILM>Pour le gouvernement de la République française>REFERENCE TIL EN FILM>Thar ceann Rialtas na hÉireannFor the Government of Ireland>REFERENCE TIL EN FILM>Per il Governo della Repubblica italiana>REFERENCE TIL EN FILM>Pour le gouvernement du Grand-Duché de Luxembourg>REFERENCE TIL EN FILM>Voor de Regering van het Koninkrijk der Nederlanden>REFERENCE TIL EN FILM>Für die Regierung der Republik Österreich>REFERENCE TIL EN FILM>Pelo Governo da República Portuguesa>REFERENCE TIL EN FILM>Suomen hallituksen puolestaPå finska regeringens vägnar>REFERENCE TIL EN FILM>På svenska regeringens vägnar>REFERENCE TIL EN FILM>For the Government of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland>REFERENCE TIL EN FILM>Por el Gobierno del Reino de España>REFERENCE TIL EN FILM>(1) EFT nr. C 316 af 27. 11. 1995, s. 49.BILAG Medlemsstaternes erklæringer ved vedtagelse af retsakten om udarbejdelse af protokollen 1. Erklæring fra den tyske delegation»Forbundsrepublikken Tysklands regering erklærer, at den tilstræber, at der med hensyn til protokollen til konventionen om beskyttelse af de finansielle interesser (tjenestemænd) ved forhandling opnås samme enighed om De Europæiske Fællesskabers Domstols kompetence til at afgøre præjudicielle spørgsmål som for konventionen om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser, og at dette sker på samme tidspunkt.«2. Fælles erklæring fra den belgiske, luxembourgske og nederlandske delegation:»Kongeriget Belgiens, kongeriget Nederlandenes og Storhertugdømmet Luxembourgs regering er af den opfattelse, at det, for at protokollen kan træde i kraft, er nødvendigt inden udgangen af november 1996 at finde en tilfredsstillende løsning på spørgsmålet om De Europæiske Fællesskabers Domstols kompetence til at fortolke protokollen, helst i forbindelse med de igangværende drøftelser om, hvorvidt Domstolen skal have kompetence til at afgøre præjudicielle spørgsmål i forbindelse med fortolkningen af konventionen om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser.«3. Erklæring fra den østrigske delegation:»Østrig går ud fra, at spørgsmålet om De Europæiske Fællesskabers Domstols kompetence til at afgøre præjudicielle spørgsmål vil blive afklaret på en tilfredsstillende måde inden for et overskueligt tidsrum, og den vil også fremover gøre en indsats derfor.«


text:
 Avis juridique important
 |
 21984A0626(02)
 Aftale i form af brevveksling mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Barbados, Belize, Folkerepublikken Congo, Fiji, Den Kooperative Republik Guyana, Jamaica, Republikken Kenya, Den Demokratiske Republik Madagaskar, Republikken Malawi, Mauritius, Republikken Suriname, Kongeriget Swaziland, Den Forenede Republik Tanzania, Republikken Trinidad og Tobago, Republikken Uganda, Republikken Zimbabwe samt Republikken Elfenbenskysten om sidstnævnte lands tiltrædelse af protokol nr. 7 om AVS-sukker, der er knyttet som bilag til anden AVS/EØF-konvention
 EF-Tidende nr. L 166 af 26/06/1984 s. 0006 - 0006
 ***** AFTALE i form af brevveksling mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og Barbados, Belize, folkerepublikken Congo, Fiji, Den kooperative republik Guyana, Jamaica, republikken Kenya, Den demokratiske republik Madagaskar, republikken Malawi, Mauritius, republikken Suriname, kongeriget Swaziland, Den forenede republik Tanzania, republikken Trinidad og Tobago, republikken Uganda, republikken Zimbabwe samt republikken Elfenbenskysten om sidstnaevnte lands tiltraedelse af protokol nr. 7 om AVS-sukker, der er knyttet som bilag til anden AVS/EOEF-konvention Brev nr. 1 Hr. . . . . ., De AVS-Stater, der er anfoert i protokol nr. 7 om AVS-sukker, der er knyttet som bilag til anden AVS/EOEF-konvention, republikken Elfenbenskysten og Det europaeiske oekonomiske Faellesskab har aftalt foelgende: Republikken Elfenbenskysten optages herved i artikel 3, stk. 1, i naevnte protokol med en aftalt maengde paa 2 000 tons (udtrykt i hvidt sukker) med virkning fra den 1. juli 1983. Jeg ville vaere Dem taknemmelig, saafremt De vil anerkende modtagelsen af denne skrivelse og over for mig bekraefte, at denne skrivelse og Deres svar udgoer en aftale mellem regeringerne for de ovennaevnte AVS-stater og Faellesskabet. Modtag, hr. . . . . ., forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse. Paa vegne Raadet for De europaeiske Faellesskaber Brev nr. 2 Hr. . . . . . ., Jeg har den aere hermed at anerkende modtagelsen af Deres skrivelse af dags dato med foelgende ordlyd: »De AVS-stater, der er anfoert i protokol nr. 7 om AVS-sukker, der er knyttet som bilag til anden AVS/EOEF-konvention, republikken Elfenbenskysten og Det europaeiske oekonomiske Faellesskab har aftalt foelgende: Republikken Elfenbenskysten optages herved i artikel 3, stk. 1, i naevnte protokol med en aftalt maengde paa 2 000 tons (udtrykt i hvidt sukker) med virkning fra den 1. juli 1983. Jeg ville vaere Dem taknemmelig, saafremt De vil anerkende modtagelsen af denne skrivelse og over for mig bekraefte, at denne skrivelse og Deres svar udgoer en aftale mellem regeringerne for de ovennaevnte AVS-stater og Faellesskabet.«. Jeg har den aere hermed at bekraefte, at regeringerne for de i Deres skrivelse naevnte AVS-stater er indforstaaet med dens indhold. Modtag, hr. . . . . . ., forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse. For regeringerne for


text:
 Avis juridique important
 |
 21986A1122(04)
 Aftale i form af brevveksling vedrørende ikke-landbrugsprodukter og forarbejdede landbrugsprodukter, der ikke er omfattet af overenskomsten mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og kongeriget Sverige
 EF-Tidende nr. L 328 af 22/11/1986 s. 0031
 AFTALEi form af brevveksling vedroerende ikke-landbrugsprodukter og forarbejdede landbrugsprodukter, der ikke er omfattet af overenskomsten mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og kongeriget SverigeBruxelles, den 14. juli 1986Hr. . . . . . . Jeg har den aere at henvise til den tillaegsprotokol til overenskomsten mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og kongeriget Sverige som foelge af kongeriget Spaniens og republikken Portugals tiltraedelse af Faellesskabet, der er blevet undertegnet i dag, samt til de forhandlinger, der har fundet sted mellem Faellesskabet og kongeriget Sverige, om overgangstoldordninger for handelen mellem Spanien og Portugal paa den ene side og Sverige paa den anden side med ikke-landbrugsprodukter og forarbejdede landbrugsprodukter, som ikke er omfattet af naevnte overenskomst. Med hensyn til de i bilag I og II anfoerte varer kan jeg herved bekraefte, at kongeriget Spanien og republikken Portugal trinvis vil udligne forskellen mellem basistoldsatsen som fastsat i henhold til tillaegsprotokollens artikel 4 og 10 og satsen i den faelles toldtarif, saaledes at den i toldtariffen anfoerte sats naas pr. 1. januar 1993. Udligningen skal for Spaniens vedkommende finde sted trinvis med henholdsvis 10 %, 12,5 %, 15 %, 15 %, 12,5 %, 12,5 %, 12,5 % og 10 %. For Portugals vedkommende skal udligningen finde sted trinvis med henholdsvis 10 %, 10 %, 15 %, 15 %, 10 %, 10 %, 15 % og 15 %. Kongeriget Spanien anvender fra den 1. marts 1986 for de toldpositioner, for hvilke basistoldsatserne ikke afviger mere end 15 % fra satserne i den faelles toldtarif eller i den harmoniserede EKSF-tarif, sidstnaevnte satser. Republikken Portugal anvender fra den 1. marts 1986 en toldsats, der formindsker forskellen mellem basistoldsatsen og satsen i den faelles toldtarif eller i den harmoniserede EKSF-tarif, med 10 %. Fra den 1. januar 1987 anvender Portugal for de toldpositioner, for hvilke basistoldsatserne ikke afviger mere end 15 % fra satserne i den faelles toldtarif eller i den harmoniserede EKSF-tarif, sidstnaevnte satser. Kongeriget Sverige vil goere det samme med hensyn til varerne i bilag III og IV, der har oprindelse i henholdsvis Spanien og Portugal, saaledes at den i den svenske toldtarif angivne sats naas pr. 1. januar 1993. De kontraherende parter godkender denne brevveksling i henhold til deres egne procedurer. Jeg beder Dem venligst bekraefte, at kongeriget Sveriges regering er indforstaaet med indholdet af denne skrivelse. Modtag, hr. . . . . . ., forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse. Paa vegne afRaadet for De europaeiske FaellesskaberBruxelles, den 14. juli 1986Hr. . . . . . . Jeg anerkender hermed modtagelsen af Deres brev af dags dato med foelgende ordlyd: «Jeg har den aere at henvise til den tillaegsprotokol til overenskomsten mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og kongeriget Sverige som foelge af kongeriget Spaniens og republikken Portugals tiltraedelse af Faellesskabet, der er blevet undertegnet i dag, samt til


text: de forhandlinger, der har fundet sted mellem Faellesskabet og kongeriget Sverige, om overgangstoldordninger for handelen mellem Spanien og Portugal paa den ene side og Sverige paa den anden side med ikke-landbrugsprodukter og forarbejdede landbrugsprodukter, som ikke er omfattet af naevnte overenskomst. Med hensyn til de i bilag I og II anfoerte varer kan jeg herved bekraefte, at kongeriget Spanien og republikken Portugal trinvis vil udligne forskellen mellem basistoldsatsen som fastsat i henhold til tillaegsprotokollens artikel 4 og 10 og satsen i den faelles toldtarif, saaledes at den i toldtariffen anfoerte sats naas pr. 1. januar 1993. Udligningen skal for Spaniens vedkommende finde sted trinvis med henholdsvis 10 %, 12,5 %, 15 %, 15 %, 12,5 %, 12,5 %, 12,5 % og 10 %. For Portugals vedkommende skal udligningen finde sted trinvis med henholdsvis 10 %, 10 %, 15 %, 15 %, 10 %, 10 %, 15 % og 15 %. Kongeriget Spanien anvender fra den 1. marts 1986 for de toldpositioner, for hvilke basistoldsatserne ikke afviger mere end 15 % fra satserne i den faelles toldtarif eller i den harmoniserede EKSF-tarif, sidstnaevnte satser. Republikken Portugal anvender fra den 1. marts 1986 en toldsats, der formindsker forskellen mellem basistoldsatsen og satsen i den faelles toldtarif eller i den harmoniserede EKSF-tarif, med 10 %. Fra den 1. januar 1987 anvender Portugal for de toldpositioner, for hvilke basistoldsatserne ikke afviger mere end 15 % fra satserne i den faelles toldtarif eller i den harmoniserede EKSF-tarif, sidstnaevnte satser. Kongeriget Sverige vil goere det samme med hensyn til varerne i bilag III og IV, der har oprindelse i henholdsvis Spanien og Portugal, saaledes at den i den svenske toldtarif angivne sats naas pr. 1. januar 1993. De kontraherende parter godkender denne brevveksling i henhold til deres egne procedurer. Jeg beder Dem venligst bekraefte, at kongeriget Sveriges regering er indforstaaet med indholdet af denne skrivelse.«Jeg har den aere at bekraefte min regerings indforstaaelse med indholdet af denne skrivelse. Modtag, hr. . . . . . ., forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse. Forregeringen for kongeriget SverigeSPA:L666UMBD18.97FF: 6UDA; SETUP: 01; Hoehe: 508 mm; 73 Zeilen; 5244 Zeichen; Bediener: MIKE Pr.: C; Kunde: BILAG I SPANIEN >TABELPOSITION> BILAG II PORTUGAL >TABELPOSITION> BILAG IV PORTUGAL >TABELPOSITION>


text:
 26.11.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 311/28
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 275/2014
 af 12. december 2014
 om ændring af bilag II (Tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen [2015/2142]
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2014/61/EU af 5. februar 2014 om forlængelse af gyldigheden af beslutning 2006/502/EF om et krav til medlemsstaterne om at træffe foranstaltninger til at sikre, at der kun markedsføres børnesikrede lightere, og forbyde markedsføringen af lightere, der kan henføres under kategorien gadgets (1), skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Bilag II til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende led tilføjes i punkt 3k (Kommissionens beslutning 2006/502/EF) i kapitel XIX i bilag II til EØS-aftalen:
 »—
 32014 D 0061: Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2014/61/EU af 5. februar 2014 (EUT L 38 af 7.2.2014, s. 43).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af gennemførelsesafgørelse 2014/61/EU, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 13. december 2014, forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (2).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 12. december 2014.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Kurt JÄGER
 Formand
 (1) EUT L 38 af 7.2.2014, s. 43.
 (2) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 Vigtig juridisk meddelelse
 |
 22006A0324(01)
 Aftale mellem det Europæiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater om handel med vin
 EU-Tidende nr. L 087 af 24/03/2006 s. 0002 - 0074
 Aftalemellem det Europæiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater om handel med vinDET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB (i det følgende benævnt "EF") ogAMERIKAS FORENEDE STATER (i det følgende benævnt "USA"), i det følgende under ét benævnt "parterne",SOM ERKENDER, at parterne ønsker at etablere snævrere forbindelser i vinsektoren,SOM ER BESLUTTET PÅ at fremme udviklingen af handel med vin inden som led i øget gensidig forståelse,SOM HAR DET FORSÆT at skabe et gunstigt klima for drøftelse af vinspørgsmål mellem parterne -ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:AFSNIT INDLEDENDE BESTEMMELSERArtikel 1MålFormålet med denne aftale er:a) at lette handelen med vin mellem parterne og forbedre samarbejdet om udvikling af og større gennemsigtighed i bestemmelserne for sådan handelb) at lægge den første sten til fundamentet for en bred aftale om handel med vin mellem parternec) at skabe en ramme for videre forhandlinger i vinsektoren.Artikel 2DefinitionerI denne aftale forstås ved:a) "vinfremstillingsmetode": proces, behandling, teknik eller materiale, der anvendes ved fremstilling af vinb) "COLA": Certificate of Label Approval (attest for etiketgodkendelse) eller Certificate of Exemption from Label Approval (attest for fritagelse for etiketgodkendelse), der udstedes på basis af en godkendt ansøgning om attest for etiket-/flaskegodkendelse eller fritagelse for attest for etiket-/flaskegodkendelse, jf. kravene i de amerikanske love og bestemmelser; COLA'er udstedes af den amerikanske regering og omfatter alle etiketter, der er godkendt til fastklæbning på vinflaskerc) "med oprindelse i": når udtrykket anvendes sammen med navnet på en af parterne i forbindelse med import af vin til den anden parts område, at vinen i overensstemmelse med parternes love, bestemmelser og krav er fremstillet af druer, der alle er dyrket på den pågældende parts områded) "WTO-aftalen": Marrakesh-aftalen af 15. april 1994 om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen (WTO).Artikel 3Anvendelsesområde og omfattede produkter1. Ved anvendelsen af denne aftale omfatter "vin" drikkevarer, der er fremstillet udelukkende ved fuldstændig eller delvis alkoholisk gæring af friske druer, persede eller upersede, eller druemost, eventuelt tilsat bestanddele af friske druer som tilladt i den producerende part, efter vinfremstillingsmetoder godkendt efter retsforskrifterne i den part, på hvis område vinen fremstilles, og som:a) har et faktisk alkoholindhold på mindst 7 volumenprocent (7 %) og højst 22 volumenprocent (22 %),ogb) som ikke indeholder kunstige farve- eller smagsstoffer eller vand ud over, hvad der er teknisk nødvendigt.2. Foranstaltninger, som parterne måtte træffe til beskyttelse af menneskers sundhed og sikkerhed, falder uden for denne aftales anvendelsesområde.AFSNIT IIVINFREMSTILLINGSMETODER OG SPECIFIKATIONERArtikel 4Nuværende vinfremstillingsmetoder og specifikationer1. Parterne anerkender, at den anden parts love, bestemmelser og krav vedrørende vinfremstilling opfylder målene for dens egne love, bestemmelser og krav, idet de godkender vinfremstillingsmetoder, der ikke ændrer de egenskaber, som druernes oprindelse giver vinen, på en måde, der er uforenelig med gode vinfremstillingsmetoder. Disse vinfremstillingsmetoder omfatter metoder, der opfylder et rimeligt teknisk eller praktisk behov for at forbedre vinens holdbarhed, andre egenskaber ved vinen eller vinens stabilitet, og som giver den effekt, som vinproducenten tilstræber, uden at give et vildledende indtryk af produktets egenskaber


text: og sammensætning.2. Inden for denne aftales anvendelsesområde, jf. artikel 3, må ingen af de to parter på grund af vinfremstillingsmetoder eller produktspecifikationer begrænse import, markedsføring eller salg af vin med oprindelse i den anden parts område, når vinen er fremstillet efter metoder, der er godkendt efter den anden parts love, bestemmelser og krav, der er opført i bilag I og offentliggjort eller meddelt parten af den anden part.Artikel 5Nye vinfremstillingsmetoder og specifikationer1. Hvis en part foreslår at godkende en ny vinfremstillingsmetode med henblik på kommerciel anvendelse på dens område eller foreslår at ændre en eksisterende vinfremstillingsmetode, der er godkendt efter lovene, bestemmelserne og kravene opført i bilag I, og agter at foreslå, at metoden optages på listen i bilag I over godkendte metoder, skal den offentliggøre dette og specifikt meddele det til den anden part, ligesom den skal give den anden part rimelig mulighed for at fremsætte bemærkninger og få sådanne bemærkninger taget i betragtning.2. Hvis den nye vinfremstillingsmetode eller ændringen som omhandlet i stk. 1 godkendes, skal den godkendende part inden 60 dage skriftligt underrette den anden part om godkendelsen.3. En part kan senest 90 dage efter modtagelse af meddelelsen omhandlet i stk. 2 skriftligt fremsætte indvendinger mod den godkendte vinfremstillingsmetode under påberåbelse af, at den er uforenelig med de mål, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1, eller de kriterier, der er fastsat i artikel 3, stk. 1, og anmode om samråd efter artikel 11 om den pågældende vinfremstillingsmetode.4. Ifølge artikel 11 ændrer parterne bilag I i det omfang, det er nødvendigt for at dække eventuelle nye vinfremstillingsmetoder eller ændringer, der ikke er blevet fremsat indvendinger imod, jf. stk. 3, eller som parterne er nået til enighed om efter samråd, jf. stk. 3. Med hensyn til nye vinfremstillingsmetoder eller ændringer af eksisterende metoder, der foreslås efter den 14. september 2005, men inden anvendelsesdatoen for artikel 4, jf. artikel 17, stk. 2, kan hver part fastsætte, at ændringen af bilag I først skal gælde fra anvendelsesdatoen for artikel 4.AFSNIT IIISÆRLIGE BESTEMMELSERArtikel 6Anvendelse af visse betegnelser på vinetiketter til vin, der sælges i USA1. For vin, der sælges på USA's område, skal USA tilstræbe at ændre den retlige status for betegnelserne i bilag II, så de pågældende betegnelser kun må anvendes på vinetiketter til vin med oprindelse i EF. På vinetiketter til sådanne vine er det tilladt at anvende betegnelserne i bilag II på en måde, der er forenelig med de amerikanske vinmærkningsbestemmelser gældende fra den 14. september 2005.2. Stk. 1 gælder ikke for personer eller disses retssuccessorer, der anvender en betegnelse som opført i bilag II på en vinetiket til vin, der ikke har oprindelse i EF, hvis sådan anvendelse har fundet sted i USA inden den 13. december 2005 eller inden datoen for denne aftales undertegnelse, idet den seneste dato er gældende; det pågældende udtryk må dog kun anvendes på vinetiketter, der er forsynet med det varemærke eller det varemærke og eventuelle fantasinavn, som COLA'en blev udstedt for forud for den seneste af de datoer, der er