text:
v)
 layout-design (topografier) for integrerede kredsløb
 vi)
 geografiske betegnelser
 vii)
 beskyttelse af fortrolige oplysninger, og
 b)
 plantesortsrettigheder.
 ARTIKEL 10.3
 Konsumption
 Parterne kan frit indføre deres egen ordning for konsumption af intellektuelle ejendomsrettigheder, jf. dog de relevante bestemmelser i TRIPS-aftalen.
 AFDELING B
 STANDARDER VEDRØRENDE INTELLEKTUELLE EJENDOMSRETTIGHEDER
 UNDERAFDELING A
 OPHAVSRET OG BESLÆGTEDE RETTIGHEDER
 ARTIKEL 10.4
 Beskyttelse
 Parterne overholder rettighederne og forpligtelserne i medfør af Bernerkonventionen til værn for litterære og kunstneriske værker af 9. september 1886 (som senest revideret i Paris den 24. juli 1971), WIPO's traktat om ophavsret, vedtaget i Genève den 20. december 1996, WIPO's traktat om fremførelser og fonogrammer, vedtaget i Genève den 20. december 1996, og TRIPS-aftalen. (35) Parterne kan fastsætte bestemmelser om beskyttelse af udøvende kunstnere, fremstillere af fonogrammer samt radio- og fjernsynsforetagender i overensstemmelse med den internationale konvention om beskyttelse af udøvende kunstnere, fremstillere af fonogrammer samt radio- og fjernsynsforetagender, vedtaget i Rom den 26. oktober 1961.
 ARTIKEL 10.5
 Beskyttelsens varighed
 1. Parterne sikrer, at varigheden af beskyttelsen af et værk, når den skal beregnes på grundlag af ophavsmandens levetid, ikke er under ophavsmandens levetid og 70 år efter dennes død.
 2. Tilkommer ophavsretten flere, som har samarbejdet ved værkets frembringelse, beregnes den i stk. 1 nævnte beskyttelsestid fra den længstlevende ophavsmands død.
 3. Beskyttelsestiden for kinematografiske værker (36) er mindst 70 år efter det tidspunkt, da værket blev gjort tilgængeligt for offentligheden med ophavsmandens samtykke, eller, hvis dette ikke har fundet sted senest 50 år efter værkets frembringelse, mindst 70 år efter værkets frembringelse. (37)
 4. Den beskyttelse, der skal indrømmes fremstillere af fonogrammer, skal mindst vare til udgangen af en periode på 50 år regnet fra optagelsen af fonogrammet, og, hvis det er offentliggjort inden for denne periode, mindst 70 år efter første lovlige offentliggørelse af fonogrammet.
 5. Den beskyttelsestid, der indrømmes radio- og fjernsynstransmissioner, strækker sig over mindst 50 år at regne fra første radio- og fjernsynstransmissionen.
 6. De i denne artikel fastsatte beskyttelsesperioder beregnes fra den 1. januar i det år, der følger efter den begivenhed, der affødte rettigheden.
 ARTIKEL 10.6
 Fremstillere af fonogrammer
 Parterne tillægger fremstillere af fonogrammer (38) ret til et enkelt rimeligt vederlag, hvis et i kommercielt øjemed udgivet fonogram eller et udtryk for et sådant fonogram i en anden form anvendes til radio- eller fjernsynsudsendelse ved hjælp af radiobølger eller til anden kommunikation til offentligheden. (39) (40)
 ARTIKEL 10.7
 Følgeret
 Parterne er enige om at udveksle synspunkter og oplysninger om praksis og politikker vedrørende kunstneres følgeret.
 ARTIKEL 10.8
 Samarbejde om kollektiv forvaltning af rettigheder
 Parterne bestræber sig på at fremme dialog og samarbejde mellem deres respektive organisationer for kollektiv forvaltning af rettigheder med henblik på at sikre nemmere adgang til og levering af indhold mellem dem samt for at sikre gensidig overførsel af gebyrer for anvendelse af parternes værker eller andre ophavsretligt beskyttede frembringelser.
 ARTIKEL 10.9
 Beskyttelse af tekniske foranstaltninger
 1. Hver part sørger for den nødvendige retsbeskyttelse og for effektive retsmidler over for omgåelse af effektive tekniske foranstaltninger (41), som forfattere, udøvende kunstnere eller fremstillere af fonogrammer


text:
anvender i udøvelsen af deres rettigheder i forbindelse med, og som begrænser handlinger med hensyn til deres arbejde, fremførelser og fonogrammer, som de pågældende forfattere, udøvende kunstnere eller fremstillere af fonogrammer ikke har tilladt, eller som ikke er tilladt i henhold til national ret. (42)
 2. For at sørge for den nødvendige retsbeskyttelse og de effektive retsmidler, der er omhandlet i stk. 1, skal hver part som minimum sikre beskyttelse mod:
 a)
 i den udstrækning, det er muligt i henhold til parternes nationale ret:
 i)
 bevidst omgåelse uden tilladelse hertil af effektive tekniske foranstaltninger eller omgåelse, som med rimelighed kan formodes at være bevidst, og
 ii)
 udbud til offentligheden via markedsføring af en anordning eller vare, herunder computerprogrammer, eller en tjeneste som en måde at omgå en effektiv teknisk foranstaltning, og
 b)
 fremstilling, import eller distribution af en anordning eller vare, herunder computerprogrammer, eller levering af en tjenesteydelse, som
 i)
 hovedsagelig er designet eller fremstillet med henblik på omgåelse af en effektiv teknisk foranstaltning, eller
 ii)
 kun i begrænset omfang har andet kommercielt formål end omgåelse af en effektiv teknisk foranstaltning. (43)
 3. For at sørge for den nødvendige retsbeskyttelse og de effektive retsmidler, der er omhandlet i stk. 1, kan en part indføre eller opretholde passende begrænsninger eller undtagelser for foranstaltninger til gennemførelse af stk. 1 og 2. Forpligtelserne i stk. 1 og 2 berører ikke rettigheder, begrænsninger, undtagelser eller værn vedrørende krænkelse af ophavsret eller dermed beslægtede rettigheder i henhold til en parts nationale ret.
 ARTIKEL 10.10
 Beskyttelse af oplysninger om rettighedsforvaltning
 1. For at beskytte elektroniske oplysninger om rettighedsforvaltning (44) skal hver part sørge for, at der er hensigtsmæssig retsbeskyttelse og effektive retsmidler til rådighed over for enhver person, som bevidst uden tilladelse foretager en af følgende handlinger, og som ved, eller, for så vidt angår civilretlige midler, har grund til at vide, at handlingen indebærer, muliggør, letter eller skjuler en krænkelse af en ophavsret eller dermed beslægtede rettigheder. Sådanne handlinger omfatter:
 a)
 sletning eller ændring af EDB-oplysninger vedrørende rettighedsforvaltning, og
 b)
 udbredelse, import med henblik på udbredelse, radio- eller fjernsynsudsendelse eller anden overføring til eller tilrådighedsstillelse for offentligheden af kopier af værker, fremførelser eller fonogrammer vel vidende, at elektroniske oplysninger om rettighedsforvaltning er blevet slettet eller ændret uden tilladelse.
 2. For at sørge for den nødvendige retsbeskyttelse og de effektive retsmidler, der er omhandlet i stk. 1, kan en part indføre eller opretholde passende begrænsninger eller undtagelser for foranstaltninger til gennemførelse af stk. 1. Forpligtelserne i stk. 1 berører ikke rettigheder, begrænsninger, undtagelser eller værn vedrørende krænkelse af ophavsret eller dermed beslægtede rettigheder i henhold til en parts nationale ret.
 ARTIKEL 10.11
 Undtagelser og begrænsninger
 Parterne må kun indføre undtagelser og begrænsninger med hensyn til rettighederne i artikel 10.6 (Fremstillere af fonogrammer) i visse specielle tilfælde, der ikke strider mod den normale udnyttelse af værket eller andre frembringelser og ikke indebærer urimelig skade for rettighedshavernes legitime interesser.
 UNDERAFDELING B
 VAREMÆRKER
 ARTIKEL 10.12
 Internationale aftaler
 Parterne gør enhver rimelig indsats for at overholde bestemmelserne i traktaten om

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
varemærkeret, udfærdiget i Genève den 27. oktober 1994, og Singaporetraktaten om varemærkeret, vedtaget i Singapore den 27. marts 2006. (45)
 ARTIKEL 10.13
 Registreringsprocedure
 Hver part påser, at der findes en ordning for registrering af varemærker, hvor beslutninger om afslag på registrering af varemærker truffet af den relevante varemærkemyndighed skriftligt begrundes behørigt. Ansøgeren skal have mulighed for at anfægte et sådant afslag ved en domstol. Hver part giver tredjeparter mulighed for at gøre indsigelse mod ansøgninger om varemærker. Hver part stiller en offentligt tilgængelig elektronisk database over varemærkeansøgninger og -registreringer til rådighed.
 ARTIKEL 10.14
 Velkendte varemærker
 Parterne beskytter velkendte varemærker i overensstemmelse med TRIPS-aftalen. Ved bestemmelsen af, om et varemærke er velkendt, tilstræber parterne at anvende den fælles henstilling vedrørende bestemmelser om beskyttelse af velkendte varemærker, der blev vedtaget af Pariserunionen til beskyttelse af industriel ejendomsret og WIPO's generalforsamling på den 34. møderække i forsamlingerne af WIPO's medlemsstater den 20.-29. september 1999.
 ARTIKEL 10.15
 Undtagelser fra de rettigheder, der er knyttet til et varemærke
 Hver part:
 a)
 tillader en rimelig anvendelse af deskriptive udtryk (46) som en begrænset undtagelse fra de rettigheder, der er knyttet til et varemærke, og
 b)
 kan fastsætte andre begrænsede undtagelser,
 såfremt disse undtagelser tager hensyn til varemærkeindehaverens og tredjeparters legitime interesser.
 UNDERAFDELING C
 GEOGRAFISKE BETEGNELSER (47)
 ARTIKEL 10.16
 Anvendelsesområde
 1. Underafdeling C (Geografiske betegnelser) finder anvendelse på anerkendelse og beskyttelse af geografiske betegnelser for vin, spiritus, landbrugsprodukter og fødevarer med oprindelse på parternes område.
 2. En parts geografiske betegnelser, som skal beskyttes af den anden part, er kun omfattet af underafdeling C (Geografiske betegnelser), hvis de er anerkendt og erklæret som geografiske betegnelser i deres oprindelsesland.
 ARTIKEL 10.17
 Ordning for beskyttelsen af geografiske betegnelser
 1. Hver part fastlægger ved denne aftales ikrafttræden ordninger for registrering og beskyttelse af geografiske betegnelser på partens område for de kategorier af vin og spiritus samt landbrugsprodukter og fødevarer, som den finder nødvendige.
 2. De i stk. 1 omhandlede ordninger skal omfatte elementer som f.eks.:
 a)
 et nationalt register
 b)
 en administrativ procedure, hvorved det kontrolleres, at en geografisk betegnelse, der er opført eller skal opføres i det i stk. 2, litra a), omhandlede register, angiver, at en vare har oprindelse på en parts område eller i en region eller en lokalitet i dette område, hvis varens kvalitet, omdømme eller andre egenskaber i alt væsentligt kan tilskrives deres geografiske oprindelse
 c)
 en indsigelsesprocedure, der gør det muligt at tage hensyn til tredjeparters legitime interesser, og
 d)
 retsmidler, som muliggør rettelse og sletning af poster i det i stk. 2, litra a), omhandlede nationale register, og som tager hensyn til de legitime interesser, som tredjeparter og rettighedshavere til de pågældende registrerede geografiske betegnelser har.
 3. Så hurtigt som muligt efter afslutning af procedurerne for beskyttelse af geografiske betegnelser for alle de i bilag 10-A opførte navne i hver part (48) mødes parterne for at træffe en afgørelse i det i artikel 16.1 (Handelsudvalg) omhandlede Handelsudvalg vedrørende opførelsen i bilag 10-B af navnene fra hver parts bilag 10-A, som har været og forbliver


text:
beskyttede som geografiske betegnelser under de respektive parters ordninger som omhandlet i stk. 2.
 ARTIKEL 10.18
 Ændring af listen over geografiske betegnelser
 Parterne er enige om, at det er muligt at ændre den liste over geografiske betegnelser for vin, spiritus, landbrugsprodukter og fødevarer, som er opført i bilag 10-B og skal beskyttes af hver part i henhold til underafdeling C (Geografiske betegnelser). Sådanne ændringer af bilag 10-B kan kun foretages, hvis de geografiske betegnelser har været og forbliver beskyttede som geografiske betegnelser under de respektive parters ordning, jf. artikel 10.17 (Ordning for beskyttelsen af geografiske betegnelser), stk. 2.
 ARTIKEL 10.19
 Rækkevidden af beskyttelsen af geografiske betegnelser
 1. Med forbehold af artikel 10.22 (Almindelige regler), og for så vidt angår geografiske betegnelser for vin, spiritus, landbrugsprodukter og fødevarer, der er opført i bilag 10-B, og som forbliver beskyttede som geografiske betegnelser under en parts ordning som omhandlet i artikel 10.17 (Ordning for beskyttelsen af geografiske betegnelser), stk. 2, skal hver part tilvejebringe retsmidler, således at interesserede parter kan forhindre:
 a)
 anvendelse af alle sådanne midler i betegnelsen eller præsentationen af en vare, som angiver eller antyder, at den pågældende vare har oprindelse i et andet geografisk område end varens virkelige oprindelsessted, på en måde, som vildleder offentligheden med hensyn til varens geografiske oprindelse, og
 b)
 enhver anden anvendelse, som udgør illoyal konkurrence i henhold til artikel 10a (Illoyal konkurrence) i Pariserkonventionen.
 2. Med forbehold af artikel 10.22 (Almindelige regler), og for så vidt angår geografiske betegnelser for vin og spiritus, der er opført i bilag 10-B, og som forbliver beskyttede som geografiske betegnelser under en parts ordning som omhandlet i artikel 10.17 (Ordning for beskyttelsen af geografiske betegnelser), stk. 2, skal hver part tilvejebringe retsmidler, således at interesserede parter kan forhindre anvendelse af en sådan geografisk betegnelse som identifikation for vin, der ikke har sin oprindelse det sted, som den pågældende geografiske betegnelse angiver, eller som identifikation for spiritus, der ikke har sin oprindelse det sted, som den pågældende geografiske betegnelse angiver, også hvis:
 a)
 varens virkelige oprindelse er angivet
 b)
 den pågældende geografiske betegnelse er anvendt i oversættelse, eller
 c)
 den geografiske betegnelse ledsages af udtryk som »art«, »type«, »måde«, »efterligning« eller lignende.
 3. Med forbehold af artikel 10.22 (Almindelige regler), og for så vidt angår geografiske betegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer, der er opført i bilag 10-B, og som forbliver beskyttede som geografiske betegnelser under en parts ordning som omhandlet i artikel 10.17 (Ordning for beskyttelsen af geografiske betegnelser), stk. 2, skal hver part tilvejebringe retsmidler, således at interesserede parter kan forhindre anvendelse af en sådan geografisk betegnelse som identifikation for en tilsvarende vare (49), der ikke har sin oprindelse det sted, som den pågældende geografiske betegnelse angiver, også hvis:
 a)
 varens virkelige oprindelse er angivet
 b)
 den pågældende geografiske betegnelse er anvendt i oversættelse, (50) eller
 c)
 den geografiske betegnelse ledsages af udtryk som »art«, »type«, »måde«, »efterligning« eller lignende.
 4. Intet i underafdeling C (Geografiske betegnelser) må fortolkes således, at en part skal anvende bestemmelserne om geografiske


text:
betegnelser, hvis en rettighedshaver forsømmer at:
 a)
 forny registreringen af den geografiske betegnelse på den pågældende parts marked, eller
 b)
 opretholde minimale forretningsmæssige aktiviteter eller interesser i den geografiske betegnelse på den pågældende parts marked, herunder markedsføring, salgsfremme eller markedsovervågning.
 5. Hver part fastsætter de praktiske regler for, hvorledes de enslydende geografiske betegnelser skelnes fra hinanden på partens område, samtidig med at der tages hensyn til behovet for, at de berørte producenter behandles lige, og for at forbrugerne ikke vildledes, jf. dog artikel 23, stk. 3, i TRIPS-aftalen.
 6. Hvis en part modtager en ansøgning om registrering eller beskyttelse af en geografisk betegnelse, som er enslydende med en af de geografiske betegnelser i bilag 10-B, vil den pågældende part tage hensyn til ansøgerens og de pågældende producenters synspunkter (51) og bemærkninger ved fastsættelsen af betingelserne for, at de enslydende geografiske betegnelser kan skelnes fra hinanden.
 ARTIKEL 10.20
 Ret til at anvende geografiske betegnelser
 Den person, som kan anvende en geografisk betegnelse, som er beskyttet i henhold til underafdeling C (Geografiske betegnelser), er ikke begrænset til ansøgeren, såfremt denne anvendelse sker i forbindelse med de varer, der er identificeret ved den geografiske betegnelse.
 ARTIKEL 10.21
 Forhold til varemærker
 1. For så vidt angår geografiske betegnelser, der er opført i bilag 10-B og fortsat er beskyttede som geografiske betegnelser under en parts ordning, jf. artikel 10.17 (Ordning for beskyttelsen af geografiske betegnelser), stk. 2, skal registreringen af et varemærke for varer, som indeholder eller består af en geografisk betegnelse, der identificerer lignende varer, afvises eller ugyldiggøres uden videre, hvis den pågældende parts nationale ret giver mulighed herfor, eller hvis en interesseret part anmoder herom for varer, der ikke har oprindelse i området med den pågældende geografiske betegnelse, såfremt der ansøges om registrering af varemærket, efter at der er ansøgt om registrering af den geografiske betegnelse på det pågældende område, jf. dog artikel 10.22 (Almindelige regler).
 2. Med forbehold af stk. 4 anerkender parterne, at forekomst af et kolliderende tidligere registreret varemærke på en parts område ikke helt udelukker registrering af en efterfølgende geografisk betegnelse for tilsvarende varer i den pågældende part. (52)
 3. Hvis der er blevet søgt om eller registreret et varemærke i god tro, eller hvis rettighederne til et varemærke er blevet opnået gennem anvendelse i god tro, hvis parternes respektive nationale ret giver mulighed herfor, og sådan anvendelse, registrering eller opnåelse fandt sted enten
 a)
 før datoen for anvendelse af beskyttelsen af den geografiske betegnelse på det pågældende område, eller
 b)
 før den geografiske betegnelse er beskyttet i sit hjemland,
 udgør de foranstaltninger, der træffes til gennemførelse af underafdeling C (Geografiske betegnelser), ikke med den begrundelse, at et sådant varemærke er identisk med eller ligner en geografisk betegnelse, nogen hindring for berettigelsen eller gyldigheden af registreringen af et varemærke eller for retten til at benytte et varemærke.
 4. Parterne har ikke pligt til at beskytte en geografisk betegnelse i henhold til underafdeling C (Geografiske betegnelser), hvis beskyttelsen set i relation til et anset eller velkendt varemærke vil kunne vildlede


text:
forbrugerne med hensyn til produktets virkelige identitet.
 ARTIKEL 10.22
 Almindelige regler
 1. Import, eksport og markedsføring af de i underafdeling C (Geografiske betegnelser) omhandlede produkter på en parts område er underlagt den pågældende parts nationale ret.
 2. Hvad angår landbrugsprodukter og fødevarer, forpligter intet i underafdeling C (Geografiske betegnelser) en part til at forhindre dets statsborgeres eller bosiddendes fortsatte og lignende brug af en anden parts geografiske betegnelse i forbindelse med varer eller tjenesteydelser, hvis disse statsborgers eller bosiddende har anvendt den pågældende geografiske betegnelse for de samme eller beslægtede varer eller tjenesteydelser på den pågældende parts område enten:
 a)
 i mindst 10 år før den 1. januar 2004, eller
 b)
 i god tro før denne dato.
 3. I forbindelse med de geografiske betegnelser, der skal opføres i bilag 10-B, og hvor tidligere anvendelse er blevet fastsat i medfør af:
 a)
 indsigelsesproceduren under de nationale registreringsprocedurer eller
 b)
 eventuelle søgsmål,
 skal en sådan tidligere anvendelse opføres i bilag 10-B for den pågældende geografiske betegnelse i overensstemmelse med:
 i)
 den ordning, der er fastsat i medfør af artikel 10.17 (Ordning for beskyttelsen af geografiske betegnelser), stk. 3, for så vidt angår stk. 3, litra a), og
 ii)
 den ordning, der er fastsat i medfør af artikel 10.18 (Ændring af listen over geografiske betegnelser), for så vidt angår stk. 3, litra b).
 4. Hver part kan fastsætte de praktiske betingelser for at skelne en sådan tidligere anvendelse fra den geografiske betegnelse på partens område under hensyntagen til behovet for at sikre, at forbrugerne ikke vildledes.
 5. Intet i underafdeling C (Geografiske betegnelser) forpligter en part til at anvende dens bestemmelser på en anden parts geografiske betegnelse i henseende til varer eller tjenesteydelser, for hvilke den relevante betegnelse er identisk med det almindelige kutymemæssige navn på sådanne varer eller tjenesteydelser på den pågældende parts område.
 6. Intet i underafdeling C (Geografiske betegnelser) forpligter en part til at anvende dens bestemmelser på et navn, der indgår i en anden parts geografiske betegnelse, i henseende til varer eller tjenesteydelser, for hvilke navnet er identisk med det almindelige kutymemæssige navn på sådanne varer eller tjenesteydelser på den pågældende parts område.
 7. Intet i underafdeling C (Geografiske betegnelser) forpligter en part til at anvende dens bestemmelser på en anden parts geografiske betegnelse i henseende til vinprodukter, for hvilke den relevante betegnelse er identisk med det kutymemæssige navn på en druesort på den pågældende parts område på datoen for WTO-overenskomstens ikrafttræden.
 8. Intet i underafdeling C (Geografiske betegnelser) er til hinder for, at en part i henhold til dennes nationale ret som geografisk betegnelse beskytter en betegnelse, hvis den kolliderer med navnet på en plantesort eller en dyrerace.
 9. En part kan bestemme, at enhver anmodning under underafdeling C (Geografiske betegnelser) med tilknytning til brugen eller registreringen af et varemærke skal fremsættes, inden for fem år efter at den uautoriserede brug af den beskyttede betegnelse er blevet almindeligt kendt hos parten, eller inden for fem år efter datoen for varemærkets registrering hos den pågældende part, forudsat at varemærket


text:
er offentliggjort senest denne dato, dersom den pågældende registreringsdato ligger før den dato, på hvilken den uautoriserede brug blev almindeligt kendt hos den pågældende part, på betingelse af at den geografiske betegnelse ikke anvendes eller registreres i ond tro.
 10. Underafdeling C (Geografiske betegnelser) er ikke til hinder for, at enhver person erhvervsmæssigt benytter sit eget eller sin forgængers navn, medmindre et sådant navn anvendes på en måde, der kan vildlede forbrugerne.
 11. Intet i underafdeling C (Geografiske betegnelser) forpligter en part til at beskytte den anden parts geografiske betegnelse, hvis betegnelsen ikke er eller er ophørt med at være beskyttet i henhold til national ret i oprindelseslandet. Parterne underretter hinanden, hvis en geografisk betegnelse ophører med at være beskyttet i oprindelseslandet.
 ARTIKEL 10.23
 Forhold til Handelsudvalget
 Handelsudvalget, nedsat i henhold til artikel 16.1 (Handelsudvalg), har beføjelse til at:
 a)
 vedtage afgørelser om de lister i bilag 10-B, der er omhandlet i artikel 10.17 (Ordning for beskyttelsen af geografiske betegnelser), stk. 3, og
 b)
 ændre bilag 10-B i overensstemmelse med artikel 10.18 (Ændring af listen over geografiske betegnelser).
 UNDERAFDELING D
 DESIGN
 ARTIKEL 10.24
 Betingelser for beskyttelse af registrerede design (53)
 1. Parterne træffer foranstaltninger til beskyttelse af uafhængigt frembragte design, der er nye eller originale. (54) Beskyttelsen ydes ved registrering og giver indehaverne eneret i overensstemmelse med underafdeling D (Design). (55)
 2. Designbeskyttelse gælder ikke for design, der i alt væsentligt er dikteret af tekniske eller funktionelle forhold.
 3. En designret kan ikke opretholdes for et design, der strider mod de samfundsmæssige interesser eller sædeligheden. (56)
 ARTIKEL 10.25
 Rettigheder knyttet til registrering
 Indehaveren af et beskyttet design har som det mindste ret til at forhindre, at tredjeparter, som ikke har indehaverens samtykke, udbyder, fremstiller, sælger eller importerer artikler, der bærer eller inkorporerer et design, der er en kopi eller i alt væsentligt en kopi af det beskyttede design, hvis sådanne handlinger foretages med kommerciel målsætning.
 ARTIKEL 10.26
 Beskyttelsens varighed
 Beskyttelsens varighed er på mindst ti år regnet fra den dato, fra hvilken beskyttelsen finder anvendelse.
 ARTIKEL 10.27
 Undtagelser
 Parterne kan fastsætte begrænsede undtagelser fra designbeskyttelsen, forudsat at sådanne undtagelser ikke i urimeligt omfang strider mod den normale udnyttelse af beskyttede design og ikke indebærer urimelig skade for de legitime interesser, som indehaveren af det beskyttede design har, under hensyn til tredjeparters legitime interesser.
 ARTIKEL 10.28
 Forholdet til ophavsret
 Parterne giver mulighed for, at design, der er registreret på en parts område i overensstemmelse med underafdeling D (Design), ikke udelukkes helt fra beskyttelse under den pågældende parts nationale ophavsret. Den pågældende part fastsætter, i hvilket omfang og under hvilke betingelser der opnås en sådan beskyttelse. (57)
 UNDERAFDELING E
 PATENTER
 ARTIKEL 10.29
 Internationale aftaler
 Parterne bekræfter deres forpligtelser under Patentsamarbejdstraktaten (udfærdiget i Washington den 19. juni 1970 og ændret den 28. september 1979 og 3. februar 1984). Parterne gør, når det er relevant, enhver rimelig indsats for at overholde artikel 1-16 i Patentlovstraktaten, vedtaget i Genève den 1. juni 2000, på en måde, som er i overensstemmelse med deres nationale ret og


text:
procedurer.
 ARTIKEL 10.30
 Patenter og folkesundheden
 1. Parterne erkender vigtigheden af erklæringen om TRIPS-aftalen og folkesundhed, der blev vedtaget den 14. november 2001 af ministerkonferencen under WTO i Doha. Ved fortolkningen og gennemførelsen af rettighederne og forpligtelserne i henhold til underafdeling E (Patenter) og Underafdeling F (Beskyttelse af forsøgsdata, der er forelagt med henblik på administrativ markedsføringstilladelse for et farmaceutisk produkt) sikrer parterne overensstemmelse med nævnte erklæring.
 2. Parterne respekterer WTO's Almindelige Råds afgørelse af 30. august 2003 om gennemførelse af punkt 6 i Dohaerklæringen om TRIPS-aftalen og folkesundhed samt WTO's Almindelige Råds afgørelse af 6. december 2005 om ændring af TRIPS-aftalen, ved hvilken protokollen om ændring af TRIPS-aftalen er vedtaget.
 ARTIKEL 10.31
 Forlængelse af gyldighedsperioden for rettigheder knyttet til et patent
 Parterne anerkender, at farmaceutiske produkter (58), som er beskyttet af et patent på deres respektive områder, kan underlægges en administrativ procedure for markedsføringstilladelse forud for markedsføringen. Parterne påser, at gyldighedsperioden for de rettigheder, der er knyttet til patentbeskyttelsen, forlænges som erstatning for den forkortelse af den effektive patentperiode, der følger af den administrative procedure for markedsføringstilladelse. (59) Gyldighedsperioden for de rettigheder, der er knyttet til patentbeskyttelsen, må ikke forlænges med mere end fem år. (60)
 ARTIKEL 10.32
 Samarbejde
 Parterne er enige om at samarbejde om initiativer, der skal lette:
 a)
 meddelelse af patent på grundlag af ansøgninger, som ansøgere i den ene part har indgivet i den anden part, og
 b)
 anerkendelse af en parts patentagenter på den anden parts område og deres opfyldelse af de der gældende krav.
 UNDERAFDELING F
 BESKYTTELSE AF FORSØGSDATA
 ARTIKEL 10.33
 Beskyttelse af forsøgsdata, der er forelagt med henblik på administrativ markedsføringstilladelse for et farmaceutisk produkt
 Hvis en part kræver forelæggelse af forsøgsdata eller undersøgelser vedrørende et farmaceutisk produkts sikkerhed og effektivitet, inden den giver markedsføringstilladelse for det pågældende farmaceutiske produkt, må parten ikke i en periode på mindst fem år fra datoen for første tilladelse i den pågældende part tillade tredjeparter at markedsføre det samme eller et lignende farmaceutisk produkt på grundlag af den markedsføringstilladelse, der er givet til den part, der leverede forsøgsdataene eller undersøgelserne, medmindre denne giver sit samtykke hertil. (61) (62) (63)
 ARTIKEL 10.34
 Beskyttelse af forsøgsdata, der er forelagt med henblik på administrativ markedsføringstilladelse for kemikalier til landbruget (64)
 1. Hvis en part kræver forelæggelse af forsøgsdata eller undersøgelser vedrørende sikkerheden og effektiviteten ved kemikalier til landbruget, inden den giver markedsføringstilladelse for de pågældende kemikalier, må parten ikke i en periode på mindst fem år fra datoen for første tilladelse tillade tredjeparter at markedsføre det samme eller et lignende produkt på grundlag af den markedsføringstilladelse, der er givet til den part, der leverede forsøgsdataene eller undersøgelserne, medmindre denne part giver sit samtykke hertil.
 2. Hvis en part fastsætter bestemmelser om foranstaltninger eller procedurer for at forebygge gentagne forsøg med hvirveldyr for kemikalier til landbruget, kan denne part fastsætte de vilkår og omstændigheder, hvorunder tredjeparter kan markedsføre det samme eller et lignende produkt på grundlag af den markedsføringstilladelse, der er givet til den part, som leverede forsøgsdataene eller undersøgelserne.


text:
3. Hvis en part kræver forelæggelse af forsøgsdata eller undersøgelser vedrørende sikkerheden og effektiviteten ved kemikalier til landbruget, inden den giver markedsføringstilladelse for de pågældende kemikalier, skal denne part bestræbe sig bedst muligt på at behandle ansøgningen straks med henblik på at forhindre urimelige forsinkelser.
 UNDERAFDELING G
 PLANTESORTER
 ARTIKEL 10.35
 Internationale aftaler
 Parterne bekræfter deres forpligtelser under den internationale konvention om beskyttelse af plantenyheder, vedtaget i Paris den 2. december 1961, senest revideret i Genève den 19. marts 1991, herunder deres evne til at indføre den frivillige undtagelse fra forædlerrettighederne, jf. nævnte konventions artikel 15, stk. 2.
 AFDELING C
 CIVILRETLIG HÅNDHÆVELSE AF INTELLEKTUELLE EJENDOMSRETTIGHEDER
 ARTIKEL 10.36
 Almindelige forpligtelser
 1. Parterne bekræfter deres tilsagn i henhold til artikel 41-50 i TRIPS-aftalen og fastsætter i deres respektive nationale ret foranstaltninger, procedurer og retsmidler over for krænkelser af intellektuelle ejendomsrettigheder omfattet af dette kapitel, som er i overensstemmelse med sådanne tilsagn.
 2. For de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger, procedurer og retsmidler, som hver part fastsætter i sin nationale ret, gælder navnlig:
 a)
 de skal tage hensyn til, at der skal være et rimeligt forhold mellem krænkelsens omfang og tredjeparters interesser
 b)
 de skal være fair og rimelige
 c)
 de må ikke være unødigt komplicerede eller udgiftskrævende og må ikke indebære urimelige frister eller medføre ugrundede forsinkelser, og
 d)
 de skal anvendes på en sådan måde, at der ikke opstår hindringer for lovlig samhandel, og at der ydes garanti mod misbrug af dem.
 3. Intet i dette kapitel berører parternes mulighed for at håndhæve deres nationale ret generelt eller skaber forpligtelser for parterne til at ændre deres gældende lovgivning vedrørende håndhævelse af intellektuelle ejendomsrettigheder. Med forbehold af ovennævnte overordnede principper skaber intet i dette kapitel forpligtelser for parterne:
 a)
 til at indføre et retligt system til håndhævelse af intellektuelle ejendomsrettigheder, som adskiller sig fra det retlige system, der anvendes til retshåndhævelse i almindelighed, eller
 b)
 hvad angår fordeling af ressourcer mellem håndhævelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder og retshåndhævelse i almindelighed.
 ARTIKEL 10.37
 Offentliggørelse af retsafgørelser
 I civile søgsmål vedrørende krænkelse af en intellektuel ejendomsrettighed træffer hver part i overensstemmelse med national ret og nationale politikker passende foranstaltninger til offentliggørelse eller tilrådighedsstillelse for offentligheden af oplysninger om endelige retsafgørelser. Intet i denne artikel forpligter en part til at offentliggøre fortrolige oplysninger, hvis en sådan offentliggørelse ville være til hinder for retshåndhævelsen eller på anden måde stride mod samfundsmæssige interesser, eller som ville skade bestemte offentlige eller private virksomheders legitime forretningsinteresser. Parterne kan give mulighed for yderligere offentliggørelsesforanstaltninger, der er afpasset efter de særlige forhold, herunder bekendtgørelse på en iøjnefaldende måde.
 ARTIKEL 10.38
 Adgang til civilretlige foranstaltninger, procedurer og retsmidler
 1. Parterne giver i deres respektive nationale ret rettighedshavere adgang til de i afdeling C (Civilretlig håndhævelse af intellektuelle ejendomsrettigheder) omhandlede civilretlige foranstaltninger, procedurer og retsmidler for de intellektuelle ejendomsrettigheder, der er defineret i stk. 2.
 2. I afdeling C (Civilretlig håndhævelse af intellektuelle ejendomsrettigheder) forstås ved:
 a)
 »rettighedshaver«: også enerettighedshavere samt forbund eller sammenslutninger (65), der har en sådan retlig stilling, at de kan forfægte


text:
intellektuelle ejendomsrettigheder, og
 b)
 »intellektuelle ejendomsrettigheder«: alle kategorier af intellektuelle ejendomsrettigheder, der er omhandlet i del II, afsnit 1 til 6, i TRIPS-aftalen (66).
 ARTIKEL 10.39
 Foranstaltninger til sikring af bevismateriale
 1. Hver part skal sikre, at dens retlige myndigheder er beføjet til at træffe hurtige og effektive foreløbige foranstaltninger:
 a)
 mod en part eller i givet fald en tredjepart, der hører under den pågældende retlige myndigheds kompetenceområde, for at forhindre krænkelse af intellektuelle ejendomsrettigheder i at opstå og i særdeleshed for at forhindre varer, som indebærer en krænkelse af en intellektuel ejendomsret, i at komme ind i handelssystemet, og
 b)
 for at bevare relevant bevismateriale vedrørende den påståede krænkelse.
 2. Hver part skal sikre, at dens retlige myndigheder er beføjet til uden at høre den anden part at træffe foreløbige foranstaltninger, hvor dette er hensigtsmæssigt, især i de tilfælde, hvor en forsinkelse efter al sandsynlighed vil forvolde uoprettelig skade for rettighedshaveren, eller hvor der er en påviselig risiko for, at et bevismateriale tilintetgøres. I sager, der føres uden at høre den anden part, skal hver part sikre, at dens retlige myndigheder er beføjet til at reagere hurtigt på anmodninger om midlertidige foranstaltninger og til at træffe en afgørelse uden urimelig forsinkelse.
 3. I det mindste i tilfælde af krænkelse af ophavsret eller dermed beslægtede rettigheder og varemærkeforfalskning skal hver part sikre, at de retlige myndigheder i civile retssager er beføjet til at kræve beslaglæggelse eller en anden form for opbevaring af mistænkelige varer og af materialer og redskaber, der har været anvendt til at begå krænkelsen, og i det mindste for varemærkeforfalskning dokumentation vedrørende krænkelsen enten i form af originaler eller kopier deraf.
 4. Hver part skal sikre, at dens myndigheder, for så vidt angår midlertidige foranstaltninger, er beføjet til at kræve, at sagsøgeren fremlægger alt rimeligt tilgængeligt bevismateriale, således at de med tilstrækkelig stor sikkerhed kan finde det godtgjort, om sagsøgerens rettigheder krænkes, eller om en sådan krænkelse er umiddelbart forestående, samt er beføjet til at pålægge sagsøgeren i tilstrækkeligt omfang at stille sikkerhed eller på anden måde garantere, at den sagsøgtes interesser er varetaget, og at misbrug er forhindret. Denne sikkerhed eller tilsvarende garanti må ikke i urimeligt omfang afskrække ansøgere fra at tage procedurer vedrørende sådanne midlertidige foranstaltninger i anvendelse.
 5. Hvis de midlertidige foranstaltninger ophæves eller bortfalder som følge af en handling eller undladelse fra sagsøgerens side, eller hvis det efterfølgende konstateres, at der ikke har været nogen krænkelse af en intellektuel ejendomsret, er de retlige myndigheder beføjet til på den sagsøgtes begæring at pålægge sagsøgeren at yde den sagsøgte passende erstatning for det tab, der er forårsaget som følge af disse foranstaltninger.
 ARTIKEL 10.40
 Beviser og ret til oplysninger
 1. Hver part skal med forbehold af hver parts nationale ret om rettigheder, fortrolighed eller behandlingen af personoplysninger sikre, at dens retlige myndigheder i civile retssager vedrørende håndhævelse af intellektuelle ejendomsrettigheder er beføjet til på begrundet anmodning fra rettighedshaveren at påbyde rettighedskrænkeren eller alternativt den påståede rettighedskrænker at forsyne rettighedshaveren eller de retlige myndigheder –


text:
i det mindste med henblik på indsamling af bevismateriale – med relevante oplysninger, som rettighedskrænkeren eller den påståede rettighedskrænker ligger inde med eller kontrollerer, i henhold til de gældende love og forskrifter.
 2. De i stk. 1 omhandlede relevante oplysninger kan omfatte oplysninger vedrørende enhver person impliceret i ethvert aspekt af krænkelse eller påstået krænkelse og vedrørende produktionsmidler eller distributionskanaler for de varer eller tjenester, der udgør en krænkelse, eller som påstås at udgøre en krænkelse, herunder identifikation af tredjeparter, der påstås at være impliceret i produktion og distribution af sådanne varer og tjenester, og af deres distributionskanaler.
 ARTIKEL 10.41
 Andre retsmidler
 1. Hver part skal sikre, at dens retlige myndigheder i civile retssager, hvor der træffes en retsafgørelse om krænkelse af en rettighedshavers intellektuelle ejendomsrettigheder, har beføjelse til efter anmodning fra rettighedshaveren, i det mindste hvad angår piratkopierede ophavsretsbeskyttede varer og varemærkeforfalskede varer, at beordre:
 a)
 at de varer, der krænker intellektuelle ejendomsrettigheder, uden erstatning af nogen art:
 i)
 tilintetgøres, undtagen i særlige tilfælde, eller
 ii)
 afhændes uden for handelsleddene på en sådan måde, at enhver skade for rettighedsindehaveren undgås, og
 b)
 at materialer og redskaber, der overvejende har været anvendt til fremstilling af de varer, der udgør en krænkelse, uden urimelig forsinkelse og uden erstatning af nogen art afhændes uden for handelsleddene på en sådan måde, at risikoen for yderligere krænkelser minimeres.
 2. Når en rettighedshavers ansøgning, jf. stk. 1, behandles, tages der hensyn til, at der skal være et rimeligt forhold mellem krænkelsens omfang og de beordrede retsmidler, samt til tredjeparters interesser.
 3. Retsmidlerne i denne artikel gennemføres for rettighedskrænkerens regning.
 ARTIKEL 10.42
 Påbud
 Hver part skal sikre, at dens retlige myndigheder i civile retssager, hvor der træffes en retsafgørelse om krænkelse af en rettighedshavers intellektuelle ejendomsrettigheder, har beføjelse til efter anmodning fra rettighedshaveren til over for rettighedskrænkeren eller, hvis det er relevant, over for en tredjepart, der hører under den pågældende retlige myndigheds kompetenceområde, at udstede et påbud, som kan forbyde fortsat krænkelse. Hvis det er muligt i henhold til partens nationale ret, pålægges der ved manglende overholdelse af et påbud i givet fald en tvangsbøde for at sikre, at påbuddet overholdes.
 ARTIKEL 10.43
 Alternative foranstaltninger
 Hver part kan i sin nationale ret bestemme, at de retlige myndigheder, når det er hensigtsmæssigt og på begæring af den person, der kan pålægges de i artikel 10.41 (Andre midler) og/eller artikel 10.42 (Påbud) nævnte foranstaltninger, i civile retssager, hvor der træffes en retsafgørelse om krænkelse af en rettighedshavers intellektuelle ejendomsrettigheder, kan beordre betaling til den forurettede af en kontant godtgørelse i stedet for anvendelse af foranstaltningerne i artikel 10.41 (Andre midler) og/eller 10.42 (Påbud), forudsat at ansøgeren har handlet uforsætligt og ikke har udvist uagtsomhed, hvis gennemførelsen af de pågældende foranstaltninger ville skade ansøgeren uforholdsmæssigt meget, og en kontant godtgørelse til den forurettede forekommer rimeligt tilfredsstillende. (67)
 ARTIKEL 10.44
 Erstatning
 1. Hver part skal sikre, at de retlige myndigheder i civile retssager vedrørende håndhævelse af intellektuelle ejendomsrettigheder er beføjet til at pålægge en rettighedskrænker, der er vidende om


text:
eller har rimelig grund til at vide, at denne begik en krænkelse, at betale rettighedshaveren en passende erstatning for den skade, som rettighedshaveren har lidt som følge af krænkelsen.
 2. Ved fastsættelse af skadeserstatningen for krænkelse af intellektuelle ejendomsrettigheder skal en parts retlige myndigheder være beføjet til bl.a. at tage et berettiget krav om skadeserstatning, som rettighedshaveren fremsætter, og som kan omfatte tabt fortjeneste, værdien af de krænkede varer eller tjenester målt i markedspris eller den foreslåede detailpris, i betragtning. (68) I det mindste i tilfælde af krænkelse af ophavsret eller dermed beslægtede rettigheder og varemærkeforfalskning skal hver part sikre, at de retlige myndigheder i civile retssager er beføjet til at pålægge rettighedskrænkeren at betale rettighedshaveren rettighedskrænkerens fortjeneste, som kan tilskrives krænkelsen, enten som alternativ til, tillæg til eller del af erstatningen.
 3. Som et alternativ til stk. 2 kan hver part, når det er hensigtsmæssigt, bestemme, at de retlige myndigheder har beføjelse til at fastsætte erstatningen til et fast beløb på grundlag af elementer, der som minimum svarer til størrelsen af de gebyrer eller afgifter, som den krænkende part skulle have betalt, hvis denne havde anmodet om tilladelse til at anvende den pågældende intellektuelle ejendomsrettighed.
 4. Intet i denne artikel udelukker parterne fra at bestemme, at i sager, hvor den krænkede part har krænket intellektuelle ejendomsrettigheder uden at vide det eller uden at have rimelig grund til at vide det, kan de retlige myndigheder træffe beslutning om tilbagebetaling af et overskud eller om betaling af en erstatning, der kan være fastsat på forhånd.
 ARTIKEL 10.45
 Sagsomkostninger
 Hver part skal sikre, at dens retlige myndigheder, hvis det er relevant, er beføjet til ved afslutningen af civile retssager vedrørende krænkelse af intellektuelle ejendomsrettigheder at pålægge den tabende part at betale den vindende part for sagsomkostninger eller afgifter og et passende advokathonorar eller enhver anden form for udgifter i henhold partens nationale ret.
 ARTIKEL 10.46
 Formodninger vedrørende ophavsret eller beslægtede rettigheder
 I civile retssager vedrørende ophavsrettigheder eller beslægtede rettigheder indfører parterne en formodning om, at i det mindste hvad angår litterære eller kunstneriske værker, en optræden eller et fonogram er den fysiske eller juridiske person, hvis navn på sædvanlig måde er anført på værket, for den pågældende optræden eller på fonogrammet, rettighedshaveren og følgelig berettiget til at indlede sager om krænkelser, medmindre andet er bevist.
 ARTIKEL 10.47
 Tjenesteyderes formidleransvar
 1. Med forbehold af stk. 2-6 skal hver part i sin nationale ret fastsætte undtagelser eller begrænsninger for ansvaret hos eller omfanget af de retsmidler, der er til rådighed, over for tjenesteydere, som krænker ophavsrettigheder, hermed beslægtede rettigheder eller varemærker gennem systemer eller netværk, som kontrolleres eller drives af dem eller på deres vegne.
 2. De i stk. 1 omhandlede undtagelser eller begrænsninger:
 a)
 skal dække:
 i)
 transmission (69) eller tilrådighedsstillelse af materiale uden udvælgelse og/eller ændring af indholdet (70), og
 ii)
 caching ved hjælp af en automatisk proces, (71) og
 b)
 kan omfatte:
 i)
 på en brugers anvisning, oplagring af materiale i et system eller et netværk, som kontrolleres af tjenesteudbyderen eller


text:
drives på dennes vegne, og
 ii)
 henvisning eller forbindelse af brugere til et netsted ved hjælp af værktøjer til informationslokalisering, herunder hyperlinks og fortegnelser.
 3. Berettigelse til de i denne artikel omhandlede undtagelser eller begrænsninger kan ikke gøres afhængig af, at tjenesteudbyderen overvåger sin tjeneste eller aktivt søger oplysninger om krænkelser, medmindre tekniske foranstaltninger muliggør dette.
 4. Hver part kan i sin nationale ret fastsætte betingelser for tjenesteudbydernes berettigelse til de i denne artikel omhandlede undtagelser og begrænsninger. Med forbehold af stk. 1-3 kan hver part fastsætte passende procedurer for effektive anmeldelser af påståede krænkelser og effektive kontraanmeldelser fra personer, hvis materiale fjernes eller gøres utilgængeligt på grund af fejl eller fejlagtig identifikation.
 5. Denne artikel berører ikke adgangen til værn mod krænkelser af ophavsret, dermed beslægtede rettigheder eller varemærker, som finder generel anvendelse. Denne artikel berører ikke en parts domstols eller administrative myndigheds muligheder for i overensstemmelse med dens retssystem at kræve, at en tjenesteyder bringer en overtrædelse til ophør eller forhindrer den.
 6. En part kan anmode om konsultationer med den anden part vedrørende behandlingen af fremtidige funktioner af samme karakter som dem, der behandles i denne artikel.
 AFDELING D
 FORANSTALTNINGER VED GRÆNSEN
 ARTIKEL 10.48
 Definitioner
 I denne afdeling forstås ved:
 a)
 »varer, hvis geografiske betegnelse er forfalsket«: varer, herunder deres emballage, på hvilke der uden tilladelse er anbragt et tegn, som er identisk - eller som i sine væsentlige aspekter ikke kan skelnes fra - en gyldigt registreret geografisk betegnelse for varer af samme type på det område, hvor varerne befinder sig, og som derved krænker de rettigheder, som ejeren eller indehaveren af den pågældende geografiske betegnelse har ifølge den nationale ret i den part, hvor varerne befinder sig
 b)
 »varemærkeforfalskede varer«: varer, herunder deres emballage, på hvilke der uden tilladelse er anbragt et varemærke, som er identisk med - eller som i sine væsentlige aspekter ikke kan skelnes fra - et gyldigt registreret varemærke for varer af samme type, og som derved krænker den pågældende varemærkeindehavers rettigheder ifølge den nationale ret i den part, hvor varerne befinder sig
 c)
 »varer i transit«: varer, hvor passagen gennem en parts område, med eller uden omladning, landing på partens område, oplagring, deling af ladningen eller skift af transportmiddel, kun er en del af en fuld rejse, som begynder og afsluttes uden for partens område
 d)
 »piratkopierede ophavsretsbeskyttede varer«: varer, som er kopier, der er fremstillet, uden at rettighedsindehaveren eller en af rettighedsindehaveren gyldigt bemyndiget person i fremstillingslandet har samtykket heri, og som direkte eller indirekte er fremstillet på grundlag af en artikel, dersom fremstillingen af den pågældende kopi ville have krænket en ophavsret eller en dermed beslægtet rettighed ifølge den nationale ret i den part, hvor varerne befinder sig, og
 e)
 »piratkopierede designbeskyttede«: varer, for hvilke designet er registreret, og for hvilke det pågældende design eller et design, som ikke er blevet væsentligt ændret, er blevet anvendt, uden at rettighedsindehaveren eller en af rettighedsindehaveren gyldigt bemyndiget person i fremstillingslandet har samtykket heri, dersom fremstillingen af de pågældende varer ville


text:
have krænket en ophavsret eller en dermed beslægtet rettighed ifølge den nationale ret i den part, hvor varerne befinder sig.
 ARTIKEL 10.49
 Omfanget af foranstaltninger ved grænsen
 1. Med forbehold af stk. 3 indfører eller opretholder hver part procedurer for varer under toldkontrol, som giver rettighedsindehaveren mulighed for at anmode sine kompetente myndigheder om suspendere frigivelsen af varer, der mistænkes for at være:
 a)
 varemærkeforfalskede varer
 b)
 piratkopierede ophavsretsbeskyttede varer
 c)
 varer, hvis geografiske betegnelse er forfalsket, og
 d)
 piratkopierede designbeskyttede varer.
 2. Hver part indfører eller opretholder procedurer for varer under toldkontrol, som giver de kompetente myndigheder mulighed for på eget initiativ at suspendere frigivelsen af varer, der mistænkes for at være: (72)
 a)
 varemærkeforfalskede varer
 b)
 piratkopierede ophavsretsbeskyttede varer, og
 c)
 varer, hvis geografiske betegnelse er forfalsket.
 3. Parterne er ikke forpligtet til at fastsætte de i stk. 1 og 2 omhandlede procedurer for så vidt angår varer i transit. Dette berører ikke artikel 10.51 (Samarbejde), stk. 2.
 4. Ideelt set indfører Singapore de i stk. 1 og 2 omhandlede forpligtelser inden for to år, men under alle omstændigheder senest tre år efter denne aftales ikrafttræden, for så vidt angår procedurerne for:
 a)
 varer, hvis geografiske betegnelse er forfalsket, og
 b)
 piratkopierede designbeskyttede varer.
 ARTIKEL 10.50
 Identifikation af forsendelser
 For at lette effektiv håndhævelse af intellektuelle ejendomsrettigheder indfører toldmyndighederne en række forskellige foranstaltninger til udpegning af forsendelser indeholdende varemærkeforfalskede varer, piratkopierede ophavsretsbeskyttede varer, piratkopierede designbeskyttede og varer, hvis geografiske betegnelse er forfalsket. Disse tilgange omfatter risikoanalyseteknikker, der bl.a. er baseret på oplysninger fra rettighedsindehavere, efterretninger og godsinspektion.
 ARTIKEL 10.51
 Samarbejde
 1. Parterne er enige om at samarbejde med henblik på at fjerne al international handel med varer, der krænker intellektuelle ejendomsrettigheder. Med dette for øje skal de navnlig udveksle oplysninger og tilrettelægge samarbejde, som deres toldmyndigheder aftaler i fællesskab, vedrørende handel med varemærkeforfalskede varer, piratkopierede ophavsretsbeskyttede varer, piratkopierede designbeskyttede eller varer, hvis geografiske betegnelse er forfalsket.
 2. For forsendelser af varer, som passerer eller omlades på en parts område, som har den anden parts område som bestemmelsessted, og som mistænkes for at være forfalskede eller piratkopierede, forelægger parterne på eget initiativ eller efter anmodning fra den anden part oplysninger for den anden part, som muliggør en effektiv håndhævelse af lovgivningen i forbindelse med disse forsendelser. Parterne må ikke forelægge oplysninger, som afskiberen, rederiet eller dettes agent har betegnet som fortrolige.
 AFDELING E
 SAMARBEJDE
 ARTIKEL 10.52
 Samarbejde
 1. Parterne er enige om at samarbejde med henblik på at støtte gennemførelsen af de tilsagn og forpligtelser, der indgås i henhold til dette kapitel. Samarbejdet omfatter, men er ikke begrænset til:
 a)
 udveksling af oplysninger om de retlige rammer for intellektuelle ejendomsrettigheder, herunder gennemførelse af lovgivning om og ordninger for intellektuelle ejendomsrettigheder, med henblik på at fremme effektiv registrering af intellektuelle ejendomsrettigheder
 b)
 udveksling af erfaringer og bedste praksis inden for håndhævelse af intellektuelle ejendomsrettigheder mellem parternes respektive myndigheder med ansvar for håndhævelse af intellektuelle ejendomsrettigheder
 c)
 udveksling af oplysninger og samarbejde om informationskampagner og passende initiativer til fremme af kendskabet


text:
til fordelene ved intellektuelle ejendomsrettigheder og ordninger herfor
 d)
 kapacitetsopbygning og teknisk samarbejde inden for bl.a., men ikke blot: forvaltning af, licens til, vurdering af og udnyttelse af intellektuelle ejendomsrettigheder; teknologi og markedsoplysninger; fremme af industrielt samarbejde, herunder vedrørende intellektuelle ejendomsrettigheder, som kan anvendes inden for miljøbeskyttelse eller -forbedring og kan omfatte etablering af en platform eller en database og offentlig-private partnerskaber for støtte til kultur og innovation
 e)
 udveksling af oplysninger og samarbejde om spørgsmål vedrørende intellektuelle ejendomsrettigheder, hvor det er hensigtsmæssigt og relevant for udviklingen inden for miljøvenlig teknologi, og
 f)
 eventuelle andre samarbejdsområder eller aktiviteter, som parterne måtte drøfte og nå til enighed om.
 2. Med forbehold af stk. 1 er parterne enige om at udpege et kontaktpunkt med henblik på at opretholde en dialog, hvilket i givet fald kan omfatte indkaldelse til møder om spørgsmål vedrørende intellektuelle ejendomsrettigheder mellem parternes respektive eksperter inden for de emner, som dette kapitel dækker.
 3. Samarbejdet i henhold til denne artikel gennemføres under overholdelse af hver parts love, regler, forskrifter eller politikker. Samarbejdet gennemføres også på vilkår og betingelser, der fastlægges efter fælles aftale, og i det omfang, hver part har ressourcer til det.
 KAPITEL ELLEVE
 KONKURRENCE OG BESLÆGTEDE SPØRGSMÅL
 AFDELING A
 KONKURRENCEBEGRÆNSENDE FORRETNINGSFØRELSE OG FUSIONER
 ARTIKEL 11.1
 Principper
 1. Parterne anerkender vigtigheden af fri og uhindret konkurrence i deres handelsrelationer. De erkender, at konkurrencebegrænsende forretningsførelse og -transaktioner kan lægge hindringer i vejen for markedernes korrekte virkemåde og generelt underminere fordelene ved handelsliberalisering.
 2. Med henblik på at fremme fri og lige konkurrence inden for alle økonomiske sektorer opretholder parterne på deres respektive område en omfattende lovgivning, der på effektiv vis behandler følgende praksis, hvis sådan praksis påvirker handelen mellem parterne:
 a)
 horisontale og vertikale aftaler (73) mellem virksomheder, beslutninger, der træffes af virksomhedssammenslutninger, og samordnet praksis, som har til formål eller resultat, at konkurrencen forhindres, begrænses eller fordrejes på en parts område som helhed eller på en væsentlig del heraf
 b)
 en eller flere virksomheders misbrug af en dominerende stilling på en parts område som helhed eller på en væsentlig del heraf, og
 c)
 fusioner og virksomhedsovertagelser, der medfører en væsentlig formindskelse af konkurrencen, eller som i betydelig grad forhindrer effektiv konkurrence, specielt som følge af dannelse eller styrkelse af en dominerende stilling på en parts område som helhed eller på en væsentlig del heraf.
 ARTIKEL 11.2
 Gennemførelse
 1. Hver part bevarer sin uafhængighed med hensyn til at udarbejde og håndhæve sin lovgivning. Parterne forpligter sig dog til at have myndigheder, der er ansvarlige for og udstyret med de fornødne midler til effektivt at håndhæve lovgivningen, jf. artikel 11.1 (Principper), stk. 2.
 2. Parterne anvender deres respektive lovgivning, jf. artikel 11.1 (Principper), stk. 2, på en transparent og ikkeforskelsbehandlende måde, og overholder principperne om retfærdig rettergang og de pågældende parters ret til forsvar, herunder deres ret til at blive hørt, inden der træffes afgørelse i en sag.
 AFDELING B
 OFFENTLIGE VIRKSOMHEDER, VIRKSOMHEDER, DER HAR FÅET OVERDRAGET SÆRLIGE ELLER EKSKLUSIVE RETTIGHEDER, OG STATSMONOPOLER
 ARTIKEL 11.3
 Offentlige virksomheder, og virksomheder, der


text:
har fået overdraget særlige eller eksklusive rettigheder
 1. Intet i dette kapitel forhindrer en part i at etablere eller bevare offentlige virksomheder eller overdrage særlige eller eksklusive rettigheder til virksomheder i henhold til dens respektive ret.
 2. Hver part sørger for, at offentlige virksomheder og virksomheder, der har fået overdraget særlige eller eksklusive rettigheder, er underlagt den lovgivning, der er omhandlet i afdeling A (Konkurrencebegrænsende forretningsførelse og fusioner), for så vidt som anvendelsen af sådanne bestemmelser hverken juridisk eller faktisk hindrer udførelsen af de særlige opgaver, de er blevet pålagt.
 3. Hver part sikrer, at virksomheder, der har fået overdraget særlige eller eksklusive rettigheder, ikke anvender disse særlige eller eksklusive rettigheder til enten direkte eller indirekte at medvirke i konkurrencebegrænsende praksis på et andet marked, hvortil sådanne virksomheder ikke har særlige eller eksklusive rettigheder, hvis sådan praksis påvirker den anden parts investeringer, handel med varer eller tjenesteydelser negativt; det gælder også aktiviteter med modervirksomheder, dattervirksomheder eller andre virksomheder med fælles ejerskab.
 4. Singapore sikrer, at alle offentlige virksomheder og alle virksomheder, der har fået overdraget særlige eller eksklusive rettigheder, ved køb og salg af varer eller tjenesteydelser udelukkende handler i overensstemmelse med forretningsmæssige hensyn såsom med hensyn til pris, kvalitet, disponibilitet, omsættelighed, transport og andre købs- og salgsbetingelser og yder ikkeforskelsbehandlende behandling af Unionens etableringer, Unionens varer og Unionens tjenesteydere.
 ARTIKEL 11.4
 Statsmonopoler
 Ingen bestemmelse i dette kapitel må fortolkes således, at nogen part forhindres i at udpege eller bevare statsmonopoler, men hver part tilpasser statsmonopoler af kommerciel art således, at det sikres, at sådanne statsmonopoler ikke udøver forskelsbehandling for så vidt angår de vilkår, hvorunder varer og tjenesteydelser indkøbes hos og markedsføres over for fysiske eller juridiske personer fra den anden part.
 AFDELING C
 SUBSIDIER
 ARTIKEL 11.5
 Definition og anvendelsesområde
 1. I denne aftale forstås ved subsidier: en foranstaltning, som med de fornødne ændringer opfylder de betingelser, der er fastlagt i SCM-aftalens artikel 1.1, uanset om subsidierne er bevilget i forbindelse med fremstillingen af varer eller tjenesteydelser. (74)
 2. Subsidier er kun omfattet af dette kapitel, hvis de er specifikke i henhold til SCM-aftalens artikel 2. Subsidier, der hører ind under artikel 11.7 (Forbudte subsidier), anses for at være specifikke.
 3. Artikel 11.7 (Forbudte subsidier), 11.8 (Andre subsidier) og 11.10 (Revisionsklausul) samt bilag 11-A finder ikke anvendelse på subsidier til fiskevarer, subsidier i forbindelse med produkter omfattet af bilag 1 i landbrugsaftalen og andre subsidier omfattet af landbrugsaftalen.
 ARTIKEL 11.6
 Forholdet til WTO
 Bestemmelserne i denne afdeling berører ikke en parts rettigheder og forpligtelser til efter de relevante bestemmelser i WTO-overenskomsten især at anvende afbødende handelsforanstaltninger eller indlede tvistbilæggelsesprocedurer eller på anden måde gribe ind over for subsidier ydet af den anden part.
 ARTIKEL 11.7
 Forbudte subsidier
 1. Med hensyn til subsidier i forbindelse med handel med varer bekræfter parterne deres rettigheder og forpligtelser i medfør af SCM-aftalens artikel 3, som herved er indarbejdet i og gjort til en del af denne aftale med de fornødne ændringer.
 2. Følgende subsidier i forbindelse med handel med varer og tjenesteydelser forbydes,


text:
medmindre den part, der yder subsidier, på den anden parts anmodning har godtgjort, at de pågældende subsidier ikke påvirker den anden parts handel eller sandsynligvis vil påvirke handelen:
 a)
 en retlig ordning, som indebærer, at en regering eller et offentligt organ har ansvaret for at dække visse virksomheders gæld og passiver uden nogen juridisk eller faktisk begrænsning med hensyn til gældens eller passivernes størrelse eller varigheden af ansvaret, og
 b)
 støtte til insolvente eller nødlidende virksomheder uanset formen (såsom lån og garantier, kontante tilskud, kapitaltilførsler, tilrådighedsstillelse af aktiver under markedsprisen eller skattefritagelser), uden at der foreligger en troværdig omstruktureringsplan baseret på realistiske forventninger om inden for en rimelig frist at gøre den nødlidende virksomhed varigt levedygtig igen, og uden at virksomheden selv yder et betydeligt bidrag til omstruktureringsomkostningerne. (75)
 3. Stk. 2, litra a) og b), forhindrer ikke en part i at yde subsidier med henblik på at afbøde virkningerne af en alvorlig forstyrrelse af dennes økonomi. En alvorlig forstyrrelse af en parts økonomi betyder en usædvanlig, midlertidig og omfattende krise, som påvirker hele den økonomiske situation for denne part og ikke kun en specifik region eller en økonomisk sektor hos denne part.
 4. Stk. 2, litra b), finder ikke anvendelse på subsidier, der ydes som godtgørelse for udførelse af public service-forpligtelser, eller på subsidier til kulindustrien.
 ARTIKEL 11.8
 Andre subsidier
 1. Parterne er enige om at bestræbe sig mest muligt på under anvendelse af deres konkurrenceret eller anden lovgivning for at afhjælpe eller fjerne konkurrencefordrejning, der skyldes andre specifikke subsidier i forbindelse med handel med varer og tjenesteydelser, som ikke er omfattet af artikel 11.7 (Forbudte subsidier), i det omfang de påvirker eller vil kunne påvirke parternes internationale handel, og også på at forhindre, at sådanne situationer opstår. Bilag 11-A indeholder vejledning, især om hvilken form for subsidier der ikke forårsager disse virkninger.
 2. Parterne er enige om at udveksle oplysninger efter anmodning fra en af parterne og holde et første møde senest to år efter denne aftales ikrafttræden med henblik på at udarbejde bestemmelser for andre subsidier under hensyntagen til udviklingen på multilateralt plan. Til dette formål kan parterne træffe en afgørelse i Handelsudvalget.
 ARTIKEL 11.9
 Gennemsigtighed
 1. Hver part sikrer gennemsigtighed i forbindelse med de subsidier, der vedrører handel med varer eller levering af tjenesteydelser. I den forbindelse rapporterer hver part til den anden part hvert andet år om retsgrundlag, form og så vidt muligt beløb eller budget og modtagere for så vidt angår subsidier, som ydes af partens regering eller offentlige organer.
 2. En sådan rapportering anses for at have fundet sted, hvis de relevante oplysninger gøres tilgængelige af parterne eller på deres vegne på et offentligt tilgængeligt websted senest i juni i det andet kalenderår, efter at subsidierne blev ydet.
 ARTIKEL 11.10
 Revisionsklausul
 Parterne overvåger løbende de spørgsmål, der er omhandlet i denne afdeling. De kan hver især indbringe sådanne spørgsmål for Handelsudvalget. Parterne er enige om at foretage en evaluering af de fremskridt, der gøres med gennemførelsen af denne afdeling, hvert andet år efter


text:
denne aftales ikrafttræden, medmindre andet aftales.
 AFDELING D
 GENERELLE SPØRGSMÅL
 ARTIKEL 11.11
 Samarbejde og koordinering i forbindelse med retshåndhævelse
 Parterne anerkender betydningen af samarbejde og koordinering for yderligere at styrke den effektive retshåndhævelse. Deres respektive myndigheder bestræber sig på at foretage koordinering og at samarbejde i forbindelse med håndhævelsen af deres respektive lovgivning med henblik på at opfylde formålet med denne aftale for så vidt angår fri og lige konkurrence i deres handelsrelationer.
 ARTIKEL 11.12
 Fortrolighed
 1. Når en part meddeler oplysninger i medfør af denne aftale, sikrer parten, at forretningshemmeligheder og fortrolige oplysninger beskyttes.
 2. Når en part videregiver fortrolige oplysninger i henhold til denne aftale, skal den modtagende part i overensstemmelse med sine love og forskrifter respektere disse videregivne oplysningers fortrolige karakter.
 ARTIKEL 11.13
 Høring
 1. For at fremme den fælles forståelse mellem parterne og håndtere specifikke anliggender, der opstår under afdeling A (Konkurrencebegrænsende forretningsførelse og fusioner), afdeling B (Offentlige virksomheder, virksomheder, der har fået overdraget særlige eller eksklusive rettigheder, og statsmonopoler) eller afdeling D (Generelle spørgsmål) indleder hver part på foranledning af den anden part konsultationer om den anden parts bemærkninger. I sin anmodning angiver den anden part om nødvendigt, hvordan spørgsmålet berører handelen mellem parterne.
 2. Efter anmodning fra en af parterne drøfter parterne straks ethvert spørgsmål vedrørende fortolkningen og anvendelsen af afdeling A (Konkurrencebegrænsende forretningsførelse og fusioner), afdeling B (Offentlige virksomheder, virksomheder, der har fået overdraget særlige eller eksklusive rettigheder, og statsmonopoler) eller afdeling D (Generelle spørgsmål).
 3. For at lette drøftelsen af det spørgsmål, der er genstand for konsultationerne, bestræber parterne sig på hver især at stille relevante, ikkefortrolige oplysninger til rådighed for den anden part.
 ARTIKEL 11.14
 Tvistbilæggelse og mæglingsmekanisme
 Ingen af parterne må anvende kapitel fjorten (Tvistbilæggelse) og kapitel femten (Mæglingsordning) i forbindelse med spørgsmål, der måtte opstå vedrørende dette kapitel, bortset fra artikel 11.7 (Forbudte subsidier).
 KAPITEL TOLV
 HANDEL OG BÆREDYGTIG UDVIKLING
 AFDELING A
 INDLEDENDE BESTEMMELSER
 ARTIKEL 12.1
 Baggrund og mål
 1. Parterne erindrer om Agenda 21, der blev vedtaget af De Forenede Nationers konference for miljø og udvikling i 1992, WTO-overenskomstens præambel, den ministererklæring, der blev fremsat i Singapore i 1996, Johannesburg-gennemførelsesplanen om bæredygtig udvikling fra 2002, ministererklæringen fra 2006 fra FN's Økonomiske og Sociale Råd om fuld og produktiv beskæftigelse og anstændigt arbejde for alle og Den Internationale Arbejdsorganisations (ILO's) erklæring om social retfærdighed i forbindelse med retfærdig globalisering fra juni 2008. På baggrund af disse instrumenter bekræfter parterne igen deres engagement med hensyn til at udbygge og fremme den internationale handel og deres bilaterale handel og økonomiske relationer på en sådan måde, at det bidrager til bæredygtig udvikling.
 2. Parterne erkender, at økonomisk og social udvikling og miljøbeskyttelse er indbyrdes afhængige størrelser og gensidigt forstærkende komponenter i en bæredygtig udvikling. De fremhæver fordelene ved samarbejde om handelsrelaterede sociale og miljømæssige spørgsmål som led i en global tilgang til handel og bæredygtig udvikling.
 3. Parterne erkender, at det er uhensigtsmæssigt at tilskynde til handel eller investeringer ved at svække eller reducere den beskyttelse, der findes i deres indenlandske arbejds-


text:
og miljøret. Parterne fremhæver samtidig, at miljø- og arbejdsmarkedsstandarder ikke bør bruges i handelsprotektionistisk øjemed.
 4. Parterne erkender, at det er deres hensigt at styrke handelsrelationerne og samarbejdet på en måde, der fremmer den bæredygtige udvikling i henhold til stk. 1 og 2. I lyset af de særlige omstændigheder, der gør sig gældende for den enkelte part, er det ikke deres hensigt at tilnærme parternes arbejdsmarkeds- eller miljøstandarder.
 ARTIKEL 12.2
 Ret til at regulere og beskyttelsesniveauer
 1. Parterne anerkender den enkelte parts ret til at etablere sine egne standarder vedrørende miljø og arbejdsmarkedsbeskyttelse og vedtage eller ændre lovgivning og politikker i overensstemmelse hermed og i overensstemmelse med principperne i forbindelse med internationalt anerkendte standarder eller aftaler, som parten har indgået, og som er omhandlet i artikel 12.3. (Multilaterale arbejdsmarkedsstandarder og -aftaler) og 12.6 (Multilaterale miljøstandarder og -aftaler).
 2. Parterne fortsætter med at forbedre denne lovgivning og disse politikker og bestræber sig på at yde og tilskynde til en høj grad af miljømæssig og arbejdsmarkedsmæssig beskyttelse.
 AFDELING B
 HANDEL OG BÆREDYGTIG UDVIKLING – ARBEJDSMARKEDSASPEKTER (76)
 ARTIKEL 12.3
 Multilaterale arbejdsmarkedsstandarder og -aftaler
 1. Parterne anerkender værdien af internationalt samarbejde og internationale aftaler om beskæftigelses- og arbejdsmarkedsspørgsmål som det internationale samfunds svar på de økonomiske, beskæftigelsesmæssige og sociale udfordringer og muligheder, der er forbundet med globaliseringen. De forpligter sig til efter behov at rådføre sig med hinanden og samarbejde om handelsrelaterede arbejdsmarkeds- og beskæftigelsesspørgsmål af fælles interesse.
 2. Parterne bekræfter deres forpligtelser i henhold til FN's Økonomiske og Sociale Råds ministererklæring fra 2006 om fuld og produktiv beskæftigelse og anstændigt arbejde for alle med hensyn til at anerkende den fulde beskæftigelse og anstændigt arbejde for alle som et centralt element i bæredygtig udvikling for alle lande og som et prioriteret mål inden for det internationale samarbejde. Parterne bestræber sig på at fremme udviklingen af den internationale handel på en måde, der fører til fuld og produktiv beskæftigelse og anstændigt arbejde for alle.
 3. I overensstemmelse med de forpligtelser, der følger af deres medlemskab af ILO og ILO's erklæring om grundlæggende principper og rettigheder på arbejdet og opfølgningen heraf, som blev vedtaget på Den Internationale Arbejdskonferences 86. møde i Genève i juni 1998, forpligter parterne sig til at iagttage, fremme og effektivt gennemføre principperne om de grundlæggende rettigheder, nemlig:
 a)
 foreningsfrihed og faktisk anerkendelse af retten til kollektive forhandlinger
 b)
 afskaffelse af alle former for tvangsarbejde
 c)
 reel afskaffelse af børnearbejde, og
 d)
 afskaffelse af forskelsbehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv.
 Parterne bekræfter tilsagnet om effektivt at gennemføre de ILO-konventioner, som henholdsvis Singapore og EU-medlemsstaterne har ratificeret.
 4. Parterne vil yde en fortsat og varig indsats med hensyn til at undertegne og effektivt gennemføre de grundlæggende ILO-konventioner, og de vil udveksle oplysninger i den forbindelse. Parterne vil også overvejer undertegnelsen og indførelsen af andre ILO-konventioner under hensyntagen til de indenlandske forhold. Parterne vil udveksle oplysninger i den forbindelse.
 5. Parterne erkender, at overtrædelse af grundlæggende principper og rettigheder på arbejdet ikke kan gøres gældende eller på anden måde anvendes som en legitim komparativ


text:
fordel.
 ARTIKEL 12.4
 Arbejdsmarkedssamarbejde i forbindelse med handel og bæredygtig udvikling
 Parterne anerkender betydningen af at samarbejde om handelsrelaterede aspekter af arbejdsmarkeds- og miljøpolitikken for at nå målene i denne aftale. Parterne kan tage initiativ til samarbejdsaktiviteter til fordel for begge parter, inden for områder, som omfatter, men ikke er begrænset til:
 a)
 samarbejde inden for internationale fora, der behandler arbejdsmarkedsmæssige aspekter af handel og bæredygtig udvikling, som omfatter, men ikke er begrænset til ILO og Asien-Europa-mødet
 b)
 udveksling af oplysninger og deling af bedste praksis på områder som f.eks. arbejdsmarkedsret og -praksis, ordninger om overholdelse og håndhævelse, forvaltning af arbejdskonflikter, arbejdsmarkedsdialog, samarbejde mellem ansatte og ledelse og sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen
 c)
 udveksling af synspunkter vedrørende denne aftales positive og negative virkninger for arbejdsmarkedsmæssige aspekter af bæredygtig udvikling og metoder til forøgelse, forebyggelse og afbødning heraf under hensyntagen til de bæredygtighedsvurderinger, som den ene part eller begge parter gennemfører
 d)
 udveksling af synspunkter om fremme af undertegnelse af de grundlæggende ILO-konventioner og andre konventioner af gensidig interesse såvel som om den effektive gennemførelse af undertegnede konventioner
 e)
 samarbejde om handelsrelaterede aspekter af ILO's dagsorden for anstændigt arbejde, herunder om den indbyrdes sammenhæng mellem handel og fuld og produktiv beskæftigelse, arbejdsmarkedstilpasninger, grundlæggende arbejdsmarkedsstandarder, beskæftigelsesstatistik, udvikling af menneskelige ressourcer og livslang læring, social beskyttelse og social inddragelse, social dialog samt ligestilling mellem kvinder og mænd, og
 f)
 udveksling af synspunkter om de virkninger, som arbejdsmarkedsregler, -normer og -standarder har for handelen.
 ARTIKEL 12.5
 Videnskabelige oplysninger
 Når der udarbejdes og gennemføres foranstaltninger, der vedrører sundhed og sikkerhed på arbejdet, som kan påvirke parternes handel eller investeringer, tager parterne hensyn til relevante videnskabelige og tekniske oplysninger og dertil knyttede internationale standarder, vejledninger eller anbefalinger, hvis sådanne findes, herunder forsigtighedsprincippet, som er fastsat i sådanne internationale standarder, vejledninger eller anbefalinger.
 AFDELING C
 HANDEL OG BÆREDYGTIG UDVIKLING – MILJØASPEKTER
 ARTIKEL 12.6
 Multilaterale miljøstandarder og -aftaler
 1. Parterne anerkender værdien af international miljøforvaltning og internationale miljøaftaler som det internationale samfunds svar på globale eller regionale miljøproblemer, og de fremhæver behovet for at øge det gensidige indbyrdes understøttende forhold mellem politikker, bestemmelser og foranstaltninger inden for handel og miljø. I den henseende rådfører de sig med hinanden og samarbejder, i givet fald, i forbindelse med forhandlinger om handelsrelaterede miljøspørgsmål af fælles interesse.
 2. Parterne gennemfører de multilaterale miljøaftaler, hvori de er part, i deres respektive love, forskrifter eller andre foranstaltninger og praksis på deres områder. (77)
 3. Parterne bekræfter på ny deres engagement med hensyn til at nå det ultimative mål i FN's rammekonvention om klimaændringer (i det følgende benævnt »UNFCCC«), og til effektivt at gennemføre UNFCCC, Kyotoprotokollen hertil og Parisaftalen af 12. december 2015 på en måde, der er i tråd med UNFCCC's principper og bestemmelser. De forpligter sig til at samarbejde for at styrke det multilaterale regelbaserede system under UNFCCC, der bygger på UNFCCC's vedtagne beslutninger, og til at støtte bestræbelserne på at udvikle en international aftale om klimaændring for perioden efter 2020 inden for rammerne af UNFCCC, som gælder for alle parter.
 4.


text:
Intet i denne aftale forhindrer en part i at vedtage eller bevare foranstaltninger, hvorved de multilaterale miljøaftaler gennemføres, som denne er part i, forudsat at sådanne foranstaltninger ikke anvendes på en måde, der bevirker en vilkårlig eller uberettiget forskelsbehandling af parterne eller en skjult begrænsning af den internationale samhandel.
 ARTIKEL 12.7
 Handel med træ og træprodukter
 Parterne anerkender betydningen af den globale bevarelse og bæredygtige forvaltning af skove. I den forbindelse forpligter parterne sig til at:
 a)
 udveksle oplysninger om, hvordan man fremmer handel med og forbrug af træ og træprodukter fra lovlige og bæredygtigt forvaltede skove, og fremme bevidstheden om en sådan tilgang
 b)
 fremme global retshåndhævelse og forvaltning inden for skovbrug og bekæmpelse af handelen med ulovligt fældet træ og ulovlige træprodukter, f.eks. ved at fremme anvendelsen af træ og træprodukter fra lovlige og bæredygtigt forvaltede skove, herunder gennem verificerings- og certificeringsordninger
 c)
 samarbejde for at fremme effektiviteten i forbindelse med foranstaltninger eller politikker, der har til formål at bekæmpe handelen med ulovligt fældet træ og ulovlige træprodukter, og
 d)
 fremme den effektive anvendelse af konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter (CITES), for så vidt angår træarter, hvis bevaringsstatus anses for at være i farezonen.
 ARTIKEL 12.8
 Handel med fiskevarer
 Parterne anerkender betydningen af at sikre bevarelse og forvaltning af fiskebestande på bæredygtig vis. I den forbindelse forpligter parterne sig til at:
 a)
 overholde de langsigtede foranstaltninger til bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskebestandene, som defineret i de internationale instrumenter, der er undertegnet af de respektive parter, og opretholde principperne i FN's Fødevare- og Landbrugsorganisation (i det følgende benævnt »FAO«) og de relevante FN-instrumenter i forbindelse med disse spørgsmål
 b)
 indføre og gennemføre effektive foranstaltninger, der skal bekæmpe ulovligt, urapporteret og ureguleret (i det følgende benævnt »IUU«) fiskeri, herunder samarbejde med regionale fiskeriforvaltningsorganisationer og gennemførelse, om nødvendigt, af deres fangstdokumentations- eller certificeringsordninger for eksport af fisk og fiskeprodukter, og parterne forpligter sig også til at gøre det lettere at forhindre IUU-produkter i at indgå i handelsstrømme og udveksle oplysninger om IUU-aktiviteter
 c)
 vedtage effektive tilsyns- og kontrolforanstaltninger, der skal sikre, at foranstaltningerne til bevarelse overholdes, som f.eks. de relevante havnestatsforanstaltninger, og
 d)
 overholde principperne i FAO's aftale om fremme af fiskerfartøjers overholdelse af internationale bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger på det åbne hav og de relevante bestemmelser i FAO's aftale om havnestatsforanstaltninger, der skal forebygge, afværge og standse IUU-fiskeri.
 ARTIKEL 12.9
 Videnskabelige oplysninger
 Parterne tager hensyn til de videnskabelige oplysninger og relevante internationale standarder, vejledninger eller anbefalinger, hvis sådanne findes, og til forsigtighedsprincippet, når de forbereder og gennemfører foranstaltninger, der skal beskytte miljøet, og som kan påvirke handelen eller investeringerne mellem parterne.
 ARTIKEL 12.10
 Samarbejde om miljøaspekter i forbindelse med handel og bæredygtig udvikling
 Parterne anerkender betydningen af at samarbejde om handelsrelaterede aspekter af miljøpolitikken for at nå målene i denne aftale. Parterne kan tage initiativ til samarbejdsaktiviteter til fordel for begge parter, inden for områder, som omfatter, men ikke er begrænset til:
 a)
 udveksling af synspunkter vedrørende denne aftales positive og negative virkninger for miljømæssige


text:
aspekter af bæredygtig udvikling og metoder til forøgelse, forebyggelse og afbødning af disse virkninger under hensyntagen til de bæredygtighedsvurderinger, som den ene part eller begge parter gennemfører
 b)
 samarbejde i internationale fora vedrørende miljømæssige aspekter af handel og bæredygtig udvikling, herunder navnlig WTO, De Forenede Nationers Miljøprogram og multilaterale miljøaftaler
 c)
 samarbejde med henblik på at fremme ratificering og effektiv gennemførelse af multilaterale miljøaftaler af relevans for handelen
 d)
 udveksling af oplysninger og samarbejde om private og offentlige certificerings- og mærkningsordninger, herunder miljømærkning og miljørigtige offentlige indkøb
 e)
 udveksling af synspunkter om de virkninger, som miljøregler, -normer og -standarder har for handelen
 f)
 samarbejde om nuværende og fremtidige internationale klimaregimers handelsrelaterede aspekter, herunder indsatsen over for handelens negative virkninger for klimaet samt metoder til fremme af lav-CO2-teknologier og energieffektivitet
 g)
 samarbejde om multilaterale miljøaftalers handelsrelaterede aspekter, herunder toldsamarbejde
 h)
 samarbejde om bæredygtig skovforvaltning, der skal fremme effektive foranstaltninger i forbindelse med certificering af bæredygtigt produceret træ
 i)
 udveksling af synspunkter vedrørende forholdet mellem multilaterale miljøaftaler og internationale handelsregler
 j)
 udveksling af synspunkter om liberalisering af miljøvenlige varer og tjenesteydelser, og
 k)
 udveksling af synspunkter vedrørende bevarelse og forvaltning af levende havressourcer.
 AFDELING D
 ALMINDELIGE BESTEMMELSER
 ARTIKEL 12.11
 Handel og investering, der fremmer den bæredygtige udvikling
 1. Parterne er fast besluttet på at fortsætte deres særlige indsats for at lette og fremme handel og investering i miljøvenlige varer og tjenesteydelser, bl.a. ved at overvinde de ikketoldmæssige hindringer herfor. Parterne anerkender også det nyttige i bestræbelserne på at fremme handel med varer, som er genstand for frivillige eller private ordninger i relation til bæredygtig udvikling, som f.eks. miljømærkning eller retfærdig og etisk handel.
 2. Parterne udviser særlig opmærksomhed med hensyn til at gøre det lettere at fjerne hindringer for handel med og investeringer i klimavenlige varer og tjenesteydelser, såsom bæredygtig vedvarende energi og dertil knyttede tjenesteydelser, bl.a. ved at vedtage politiske rammer, der kan bane vejen for anvendelsen af de bedste tilgængelige teknologier, og ved at fremme standarder, der opfylder de miljømæssige og økonomiske behov og minimerer tekniske handelshindringer.
 3. Parterne anerkender behovet for at sikre, at der tages behørigt hensyn til behovet for at reducere drivhusgasemissioner og begrænse handelsforvridninger så meget som muligt, når der udvikles offentlige støtteordninger for fossilt brændsel. Artikel 11.7 (Forbudte subsidier), stk. 2, litra b), finder ikke anvendelse på subsidier til kulindustrien, men parterne forfølger det samme mål med hensyn til gradvist at reducere subsidierne for fossile brændstoffer. En sådan reduktion kan ledsages af foranstaltninger, der skal afbøde de sociale konsekvenser i forbindelse med overgangen til brændstof med lavere CO2-indhold. Desuden vil begge parter aktivt fremme udviklingen af en bæredygtig og sikker lavemissionsøkonomi, f.eks. gennem investering i vedvarende energi og energieffektive løsninger.
 4. Parterne bør gøre en særlig indsats, når handel og investeringer fremmes, for at fremme metoder for udøvelse af virksomheders sociale ansvar, som vedtages på frivillig basis. I den forbindelse henviser parterne til relevante internationalt godkendte principper, standarder og vejledninger, som den enkelte part har indvilliget i at følge, f.eks. OECD's retningslinjer for multinationale virksomheder,


text:
FN's initiativ »Global Compact« og ILO's tresidige principerklæring vedrørende multinationale virksomheder og socialpolitik. Parterne forpligter sig til at udveksle oplysninger og samarbejde om at fremme det sociale ansvar.
 ARTIKEL 12.12
 Opretholdelse af beskyttelsesniveauer
 1. Parterne må ikke indrømme fritagelse fra eller på anden måde fravige eller tilbyde at indrømme fritagelse eller på anden måde fravige sin miljø- og arbejdsmarkedsret på en måde, der påvirker handelen eller investeringerne mellem parterne.
 2. Parterne må ikke undlade at håndhæve deres miljø- og arbejdsmarkedsret effektivt ved vedholdende eller gentagne gange at handle eller forsømme at handle, hvis en sådan undladelse af effektiv håndhævelse ville påvirke handelen eller investeringerne mellem parterne.
 ARTIKEL 12.13
 Gennemsigtighed
 Hvis en alment gældende foranstaltning, der skal beskytte miljøet og arbejdsforholdene, kan påvirke handelen og investeringerne mellem parterne, sikrer hver part, at en sådan foranstaltning udvikles, indføres og administreres på gennemsigtig vis og med behørigt varsel, og at berørte parter gives mulighed for at fremlægge deres synspunkter i henhold til nævnte parts nationale ret og kapitel tretten (Gennemsigtighed).
 ARTIKEL 12.14
 Fornyet undersøgelse af konsekvenserne for den bæredygtige udvikling
 1. Parterne forpligter sig til i fællesskab eller enkeltvis gennem deres relevante participatoriske processer og institutioner i overensstemmelse med deres gældende praksis at føre tilsyn med, vurdere og revidere konsekvenserne af gennemførelsen af denne aftale for den bæredygtige udvikling.
 2. Parterne vil udveksle synspunkter om metoder og indikatorer for konsekvensanalyser af bæredygtigheden inden for handelen.
 ARTIKEL 12.15
 Institutionel struktur og overvågningsmekanisme
 1. Hver part udpeger et kontor under sin forvaltning til at fungere som kontaktpunkt for den anden part med henblik på gennemførelsen af dette kapitel.
 2. Parterne etablerer et nævn vedrørende handel og bæredygtig udvikling (i det følgende benævnt »nævnet«). Nævnet skal være sammensat af ledende embedsmænd fra hver parts administration.
 3. Nævnet mødes inden for de første to år efter denne aftales ikrafttræden og derefter efter behov for at føre tilsyn med dette kapitels gennemførelse.
 4. Hvert møde i nævnet omfatter et offentligt møde med berørte parter for at udveksle synspunkter om emner, der har relation til gennemførelsen af dette kapitel. Parterne fremmer en ligelig repræsentation af de relevante interesser, herunder de uafhængige brancheorganisationer for arbejdsgivere, arbejdstagere, miljøinteresser og erhvervssammenslutninger så vel som andre relevante berørte parter, hvis det er relevant.
 5. Hver part etablerer nye rådgivningsmekanismer eller gør brug af allerede eksisterende rådgivningsmekanismer med henblik på at søge rådgivning hos relevante hjemlige berørte parter om gennemførelsen af dette kapitel, f.eks. nationale rådgivende grupper. Sådanne mekanismer skal sikre ligelig repræsentation af uafhængige berørte parter inden for økonomi, samfund og miljø. Dette omfatter arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisationer og ngo'er. Disse berørte parter kan på eget initiativ fremlægge synspunkter eller komme med anbefalinger over for deres respektive parter vedrørende gennemførelsen af dette kapitel.
 ARTIKEL 12.16
 Konsultationer mellem offentlige myndigheder
 1. I tilfælde af uenighed om spørgsmål i forbindelse med dette kapitel anvender parterne udelukkende de i artikel 12.16 (Konsultationer mellem offentlige myndigheder) og 12.17 (Ekspertpanel) i denne aftale fastsatte procedurer. Kapitel fjorten (Tvistbilæggelse) og kapitel femten (Mæglingsordning) finder ikke anvendelse på dette kapitel.
 2.


text:
I tilfælde af uenighed, som omhandlet i stk. 1, kan en part indgive anmodning om konsultationer med den anden part ved at aflevere en skriftlig anmodning til den anden parts kontaktpunkt. Konsultationerne indledes straks efter partens indgivelse af anmodningen herom.
 3. Parterne bestræber sig på at finde en gensidigt tilfredsstillende løsning på spørgsmålet. Parterne tager højde for ILO's aktiviteter eller relevante multilaterale miljøorganisationers arbejde, således at man fremmer samarbejdet mellem parterne og disse organisationer og sammenhængen i deres respektive arbejde. Efter behov kan parterne efter gensidig aftale indhente synspunkter fra disse organisationer eller organer eller fra enhver person eller ethvert organ, som parterne anser for passende med henblik på en omfattende undersøgelse af den pågældende sag.
 4. Hvis en part finder, at et spørgsmål bør drøftes yderligere, kan den ved skriftlig henvendelse til kontaktpunktet for den anden part anmode om, at nævnet indkaldes med henblik på at drøfte spørgsmålet. Nævnet træder straks sammen og bestræber sig på at finde en løsning på spørgsmålet.
 5. Nævnet kan om nødvendigt konsultere de relevante berørte parter.
 6. En beslutning truffet af nævnet om dette spørgsmål offentliggøres, medmindre der træffes en anden beslutning.
 ARTIKEL 12.17
 Ekspertpanel
 1. For anliggender, som ikke er blevet tilfredsstillende behandlet af nævnet senest 120 dage efter indgivelsen af en anmodning til nævnet om at træde sammen for at behandle dette anliggende i henhold til artikel 12.16 (Konsultationer mellem offentlige myndigheder) stk. 4, eller inden for en længere periode efter aftale med begge parter, kan en part anmode om, at der nedsættes et ekspertpanel, der skal undersøge dette anliggende, ved at aflevere en skriftlig anmodning herom til kontaktpunktet for den anden part.
 2. Ved det første møde efter denne aftales ikrafttræden fastlægger nævnet forretningsordenen for ekspertpanelet ved at tage udgangspunkt i de relevante bestemmelser i forretningsorden i bilag 14-A. Principperne i bilag 14-B finder anvendelse på denne artikel.
 3. Nævnet udarbejder på det første møde efter denne aftales ikrafttræden en liste over mindst 12 personer, som kan og vil indgå i ekspertpanelet. Listen skal bestå af tre dellister: en delliste for hver part og en delliste over personer, som ikke er statsborgere i nogen af parterne og kan fungere som formand for ekspertpanelet. Hver af parterne foreslår mindst fire personer, der kan fungere som eksperter på deres egne dellister. Hver part foreslår også mindst to personer, der indgår på underlisten over formænd, efter aftale med begge parter. Nævnet gennemgår på møderne listen og sikrer, at listen til stadighed har et antal på mindst 12 personer.
 4. Den liste, der er omhandlet i stk. 3, skal omfatte personer med særlig viden eller ekspertise inden for områder, som dette kapitel omhandler, arbejdsmarkeds- eller miljøret eller bilæggelse af tvister, der måtte opstå i henhold til internationale aftaler. Disse personer skal være uafhængige og handle efter deres egen overbevisning og må ikke modtage instruktioner fra nogen organisation eller regering vedrørende tvisten eller være tilknyttet Singapores regering, EU-medlemsstaters regeringer eller Unionen.
 5. Et ekspertpanel skal bestå af tre medlemmer, medmindre parterne indgår en anden aftale.


text:
Senest 30 dage efter datoen for den besvarende parts modtagelse af anmodningen om nedsættelse af et ekspertpanel konsulterer parterne hinanden for at nå frem til en aftale om panelets sammensætning. Hvis parterne ikke kan enes om sammensætningen af ekspertpanelet inden for den fastsatte tidsfrist, vælger de en formand fra den relevante underliste, som omhandlet i stk. 3, ved fælles aftale, eller, hvis ikke de kan enes inden for yderligere syv dage, ved lodtrækning. Hver part vælger en ekspert, der opfylder kravene i stk. 4, senest 44 dage efter datoen for den besvarende parts modtagelse af anmodningen om nedsættelse af et ekspertpanel. Parterne kan enes om at vælge enhver anden ekspert til ekspertpanelet, som opfylder kravene i stk. 4. Hvis ekspertpanelets sammensætning ikke er fastlagt inden for denne tidsfrist på 44 dage fra datoen for den besvarende parts modtagelse af anmodningen om nedsættelsen af et ekspertpanel, vælges de resterende eksperter inden for syv dage ved lodtrækning blandt de personer på den eller de underlister, som er omhandlet i stk. 3, og som blev forslået af den part eller de parter, der ikke har afsluttet proceduren. Hvis en sådan liste endnu ikke er udarbejdet, vælges eksperterne ved lodtrækning blandt de personer, som formelt er blevet foreslået af den ene eller af begge parter. Ekspertpanelet anses for nedsat på den dato, på hvilken den sidste af de tre eksperter udvælges.
 6. Medmindre parterne aftaler andet senest syv dage efter datoen for nedsættelsen af ekspertpanelet, er ekspertpanelets mandat:
 »På baggrund af de relevante bestemmelser i kapitlet om handel og bæredygtig udvikling at undersøge den sag, der er omhandlet i anmodningen om nedsættelsen af ekspertpanelet, og udarbejde en rapport i overensstemmelse med stk. 8 i artikel 12.17 (Ekspertpanel) med anbefalinger til, hvordan sagen løses«.
 7. Ekspertpanelet kan indhente oplysninger fra enhver kilde, den måtte ønske at bruge. I anliggender i forbindelse med multilaterale aftaler som anført i artikel 12.3 (Multilaterale arbejdsmarkedsstandarder og -aftaler) og 12.6 (Multilaterale miljøstandarder og -aftaler) bør ekspertpanelet søge oplysninger og rådgivning fra ILO eller fra organer i forbindelse med multilaterale miljøaftaler. Alle oplysninger, der er indhentet i henhold til dette stykke, offentliggøres for parterne, og forelægges for dem med henblik på bemærkninger.
 8. Ekspertpanelet udarbejder en interimsrapport og en endelig rapport til parterne. I disse rapporter redegøres der for de faktiske omstændigheder, anvendeligheden af de relevante bestemmelser og den grundlæggende begrundelse for de anførte resultater og anbefalinger. Ekspertpanelet udarbejder en interimsrapport til parterne senest 90 dage efter dets nedsættelse. Parterne kan forelægge ekspertpanelet skriftlige bemærkninger til interimsrapporten. Ekspertpanelet kan efter at have analyseret sådanne skriftlige bemærkninger ændre rapporten og foretage yderligere undersøgelser, hvis det anses for nødvendigt. Ekspertpanelet forelægger den endelige rapport for parterne, senest 150 dage efter at det blev nedsat. Finder panelet, at disse frister ikke kan overholdes, meddeler formanden for ekspertpanelet parterne dette skriftligt med angivelse af årsagerne til forsinkelsen og datoen for, hvornår ekspertpanelet agter at forelægge sin interimsrapport eller den endelige rapport. Ekspertpanelet udarbejder den endelige rapport senest 180 dage efter datoen for dets nedsættelse, medmindre


text:
parterne træffer anden beslutning. Denne endelige rapport offentliggøres, medmindre parterne træffer anden beslutning.
 9. Parterne drøfter, hvilke foranstaltninger der skal træffes under hensyntagen til rapporten og ekspertpanelets anbefalinger. Den berørte part underretter aktørerne via de høringsmekanismer, der er omhandlet i artikel 12.15 (Institutionel struktur og overvågningsmekanisme), stk. 5, og den anden part om sine beslutninger eller tiltag, der skal gennemføres senest tre måneder efter forelæggelsen af rapporten for parterne. Opfølgningen på rapporten og ekspertpanelets anbefalinger overvåges af nævnet. De berørte parter kan fremsætte bemærkninger for nævnet i den forbindelse.
 KAPITEL TRETTEN
 GENNEMSIGTIGHED
 ARTIKEL 13.1
 Definitioner
 I dette kapitel forstås ved:
 a)
 »alment gældende foranstaltning«: love, forskrifter, retsafgørelser, procedurer og administrative afgørelser, der kan have en virkning på ethvert anliggende, der er omfattet af denne aftale; dette omfatter ikke afgørelser, der gælder for en bestemt person, og
 b)
 »berørt person«: enhver fysisk eller juridisk person, der kan være omfattet af rettigheder eller forpligtelser i henhold til alment gældende foranstaltninger.
 ARTIKEL 13.2
 Mål og anvendelsesområde
 1. Parterne, der erkender den betydning, deres respektive lovgivningsmæssige rammer kan have for den indbyrdes handel og investeringer, tilstræber gennemsigtige og forudsigelige lovgivningsmæssige rammer for økonomiske aktører, herunder små og mellemstore virksomheder, som driver virksomhed på deres område.
 2. Parterne, der bekræfter deres respektive forpligtelser i henhold til WTO-overenskomsten, fastlægger herved mere præcise og forbedrede ordninger med hensyn til gennemsigtighed, konsultation og bedre forvaltning for så vidt angår alment gældende foranstaltninger.
 ARTIKEL 13.3
 Offentliggørelse vedrørende alment gældende foranstaltninger
 1. Parterne sikrer, for så vidt angår alment gældende foranstaltninger, at:
 a)
 sådanne foranstaltninger er nemt tilgængelige for berørte personer på en ikkeforskelsbehandlende måde via et officielt udpeget medie, om muligt elektronisk, således at berørte personer og den anden part kan blive bekendt med dem
 b)
 der gives en redegørelse for formålet med og begrundelsen for sådanne foranstaltninger i det omfang, det er muligt, og
 c)
 der er tilstrækkelig tid mellem offentliggørelsen og ikrafttrædelse af sådanne foranstaltninger undtagen i tilfælde, hvor det ikke er muligt på grund af sagens hastende karakter.
 2. Hver part:
 a)
 tilstræber på forhånd at offentliggøre forslag om indførelse eller ændring af alment gældende foranstaltninger sammen med en forklaring af formålet med og begrundelsen for forslaget
 b)
 giver berørte personer rimelig mulighed for at fremsætte bemærkninger til en sådan foreslået foranstaltning, idet de navnlig afsætter tilstrækkelig tid hertil, og
 c)
 tilstræber at tage hensyn til de bemærkninger, de modtager fra berørte personer, om en sådan foreslået foranstaltning.
 ARTIKEL 13.4
 Forespørgsler og kontaktpunkter
 1. For at lette den effektive gennemførelse af denne aftale og for at lette kommunikationen mellem parterne om alle handelsanliggender i tilknytning til denne aftale, udpeger hver part et kontaktpunkt, når denne aftale træder i kraft.
 2. Hvis en part anmoder herom, oplyser kontaktpunktet for den anden part, hvilken myndighed eller hvilken embedsmand der er ansvarlig for et konkret spørgsmål, der vedrører gennemførelsen af denne aftale, og yder den fornødne støtte med henblik på at lette kommunikationen med den anmodende part.
 3. Parterne indfører eller opretholder passende mekanismer til besvarelse af forespørgsler fra


text:
berørte personer i den anden part vedrørende foreslåede eller eksisterende alment gældende foranstaltninger og deres anvendelse. Forespørgsler kan sendes gennem de kontaktpunkter, der er oprettet i henhold til stk. 1, eller på enhver anden hensigtsmæssig måde.
 4. Parterne erkender, at svar, der afgives i henhold til stk. 3, ikke nødvendigvis er endelige eller retligt bindende, men kun til orientering, medmindre andet er fastsat i deres love og forskrifter.
 5. Anmodninger eller oplysninger i henhold til denne artikel formidles til den anden part gennem de relevante kontaktpunkter, som anført i stk. 1.
 6. Efter anmodning fra en part afgiver den anden part straks oplysninger og besvarer spørgsmål vedrørende enhver eksisterende eller foreslået alment gældende foranstaltning, som den anmodende part anser for at kunne påvirke anvendelsen af denne aftale, uanset om foranstaltningen er blevet anmeldt til den anmodende part på forhånd.
 7. Parterne indfører eller opretholder passende mekanismer med henblik på at søge effektivt at løse problemer, som berørte parter i den anden part måtte have i forbindelse med anvendelsen af alment gældende foranstaltninger. Procedurerne herfor bør være nemt tilgængelige, tidsbegrænsede, resultatorienterede og gennemsigtige. De berører ikke eventuelle undersøgelses- eller klageprocedurer, som parterne indfører eller opretholder. De berører heller ikke parternes rettigheder og forpligtelser i henhold til kapitel fjorten (Tvistbilæggelse) og kapitel femten (Mæglingsordning).
 8. Oplysninger i henhold til denne artikel berører ikke spørgsmålet om, hvorvidt foranstaltningen er i overensstemmelse med denne aftale.
 ARTIKEL 13.5
 Administrative sager
 Med henblik på at forvalte alle alment gældende foranstaltninger på en ensartet, upartisk og rimelig måde skal hver part ved anvendelsen af sådanne foranstaltninger på bestemte personer, varer eller tjenesteydelser fra den anden part i konkrete sager:
 a)
 når en sag indledes, give berørte personer fra den anden part, der er direkte berørt af en sådan sag, rettidig underretning i overensstemmelse med deres procedurer, herunder en beskrivelse af sagens art, en angivelse af den juridiske hjemmel for sagens indledning og en generel gennemgang af de spørgsmål, den omhandler
 b)
 give sådanne berørte personer rimelig mulighed for at fremlægge oplysninger og argumenter til støtte for deres synspunkter forud for enhver endelig administrativ handling, hvis det er muligt, under hensyn til tidshorisont, sagens art og offentlighedens interesse, og
 c)
 sikre, at deres procedurer er baseret på og i overensstemmelse med deres ret.
 ARTIKEL 13.6
 Prøvelse af administrative tiltag
 1. Parterne opretter eller opretholder i overensstemmelse med deres nationale ret domstole, kvasiretslige instanser eller forvaltningsdomstole eller tilsvarende procedurer med henblik på en omgående prøvelse og, hvis det er berettiget, en afhjælpning af administrative tiltag (78) vedrørende forhold, der er omfattet af denne aftale. Sådanne instanser skal være upartiske og uafhængige af det kontor eller den myndighed, der står for den administrative håndhævelse, og må ikke have en væsentlig interesse i sagens udfald.
 2. Parterne sikrer, at sagens parter ved sådanne retsinstanser eller i sådanne procedurer har ret til:
 a)
 en rimelig mulighed for at underbygge eller forsvare deres respektive synspunkter, og
 b)
 en afgørelse baseret på bevismateriale og forelagte aktstykker eller, hvis det er et krav i henhold