text: anmodende kontraherende parts myndighed. Den anmodede kontraherende parts myndighed gør den anmodende kontraherende parts myndighed opmærksom på fejlene og giver den en frist til at berigtige dem.Den anmodede kontraherende parts myndighed sender omgående den anmodende kontraherende parts myndighed enhver anden oplysning, der vil sætte denne i stand til at supplere sin anmodning eller udvide den til at omfatte andre foranstaltninger.5. De kontraherende parter meddeler, i forbindelse med den i artikel 44, stk. 2, nævnte notifikation, hvilke myndigheder der betragtes som kompetente centrale myndigheder med henblik på denne artikel.Artikel 28Fremsendelse pr. post1. Som hovedregel sender de kontraherende parter, i forbindelse med retssager vedrørende ulovlige aktiviteter som omhandlet i denne aftale, processkrifter direkte pr. post til personer, der befinder sig på den anden kontraherende parts område.2. Hvis den kontraherende parts myndighed, som dokumenterne hidrører fra, udtrykkeligt ved eller har grund til at antage, at modtageren kun kender et andet sprog, skal dokumenterne, eller i det mindste de vigtigste passager heri, ledsages af en oversættelse til dette andet sprog.3. Den kontraherende parts myndighed, der sender anmodningen, gør modtageren opmærksom på, at myndigheden ikke direkte kan gennemføre tvang eller sanktioner på den anden kontraherende parts område.4. Alle processkrifter skal ledsages af en note, hvori det angives, at modtageren kan få oplysning om sine rettigheder og forpligtelser i forbindelse med det pågældende dokument ved at rette henvendelse til den myndighed, der er anført i noten.Artikel 29Foreløbige foranstaltninger1. Den kompetente myndighed i den anmodede kontraherende part kan, inden for de grænser, der sættes af dens interne retsorden og dens respektive beføjelser, og efter anmodning fra den anmodende kontraherende part, beordre de foreløbige foranstaltninger gennemført, der er nødvendige for at opretholde en eksisterende situation, beskytte truede retlige interesser eller bevare bevismidler, forudsat at anmodningen om gensidig retshjælp ikke forekommer klart uantagelig.2. Der vil i forebyggelsesøjemed blive beordret indefrysning og beslaglæggelse af udbyttet af de overtrædelser, hvortil der anmodes om gensidig retshjælp, og af de redskaber, der er anvendt i den forbindelse. Hvis udbyttet af en overtrædelse helt eller delvis er forsvundet, beordres de samme foranstaltninger med hensyn til goder, der befinder sig på den anmodede kontraherende parts områder, og som svarer til værdien af det pågældende udbytte.Artikel 30Tilstedeværelse af den anmodende kontraherende parts myndigheder1. Den anmodede part giver, efter anmodning fra den anmodende part, repræsentanter for sidstnævnte parts myndigheder tilladelse til at deltage i udførelsen af anmodningen om gensidig retshjælp. Denne tilstedeværelse kræver ikke den berørte persons samtykke.Der kan knyttes betingelser til en sådan tilladelse.2. De tilstedeværende personer har adgang til samme lokaler og samme dokumenter som repræsentanterne for den anmodede kontraherende parts myndighed, og de får adgang ved disses mellemkomst og udelukkende til brug for udførelsen af anmodningen om gensidig retshjælp. De kan især få lov til at stille eller foreslå spørgsmål og foreslå undersøgelser gennemført.3. Denne tilstedeværelse må ikke medføre, at oplysninger videregives til andre end de personer, der er bemyndiget hertil i henhold til stk. 1 og 2, i modstrid med tavshedspligten eller den pågældende persons rettigheder. Oplysninger, som meddeles den anmodende kontraherende parts


text: myndighed, kan ikke anvendes som bevismidler, før afgørelsen om fremsendelse af aktstykkerne vedrørende gennemførelsen er blevet retskraftig.Artikel 31Ransagning og beslaglæggelse1. De kontraherende parter må ikke stille andre betingelser for efterkommelse af retsanmodninger om ransagning og beslaglæggelse end følgende:a) Den handling, der ligger til grund for retsanmodningen, skal efter begge kontraherende parters ret kunne straffes med frihedsstraf eller en frihedsbegrænsende foranstaltning af en maksimal varighed på mindst seks måneder, eller den skal efter en af de kontraherende parters ret kunne straffes tilsvarende og efter den anden kontraherende parts ret udgøre en overtrædelse af bestemmelser, der kan afgøres af administrative myndigheder, hvis afgørelse kan indankes for en domstol med kompetence i navnlig straffesager.b) Efterkommelsen af retsanmodningen skal være forenelig med den anmodede kontraherende parts ret.2. Retsanmodninger med henblik på ransagning og beslaglæggelse i forbindelse med hvidvaskning, der falder ind under denne aftales anvendelsesområde, kan også efterkommes, forudsat at de aktiviteter, der udgør prædikatforbrydelsen, efter begge kontraherende parters lovgivning kan straffes med frihedsstraf eller en frihedsbegrænsende foranstaltning af en maksimal varighed på mere end seks måneder.Artikel 32Anmodninger om bankoplysninger og finansielle oplysninger1. Hvis betingelserne i artikel 31 er opfyldt, udfører den anmodede kontraherende part anmodningen om gensidig retshjælp vedrørende opnåelse og fremsendelse af bankoplysninger og finansielle oplysninger, herunder:a) identifikation af og oplysninger om bankkonti, der er åbnet i banker etableret på dens område, og som de af undersøgelsen omfattede personer er indehavere af, har fuldmagt til eller kontrollererb) identifikation af og enhver oplysning om banktransaktioner og -operationer, der foretages fra, til eller via en eller flere bankkonti, eller som udføres af bestemte personer i en bestemt periode.2. I det omfang, det er tilladt i henhold til den anmodede kontraherende parts strafferetspleje vedrørende tilsvarende interne sager, kan denne part beordre overvågning i en nærmere angivet periode af banktransaktioner foretaget fra, til eller via en eller flere bankkonti eller udført af bestemte personer, og meddele resultatet heraf til den anmodende kontraherende part. Afgørelsen vedrørende overvågning af transaktioner og meddelelse af resultater træffes i hvert enkelt tilfælde af de kompetente myndigheder i den anmodede kontraherende part og skal være i overensstemmelse med denne kontraherende parts nationale lovgivning. De praktiske detaljer i forbindelse med overvågningen aftales mellem de kompetente myndigheder i den kontraherende anmodende og den anmodede part.3. Hver kontraherende part træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at bankerne ikke meddeler den berørte bankkunde eller andre tredjemænd, at der gennemføres foranstaltninger efter anmodning fra den anmodende kontraherende part, eller at en efterforskning er i gang, i en periode, der er begrænset til, hvad der er nødvendigt for ikke at kompromittere resultatet heraf.4. Den anmodende kontraherende parts myndighed skal i sin anmodning:a) angive, hvorfor den finder, at de ønskede oplysninger sandsynligvis vil være af væsentlig betydning for efterforskningen af lovovertrædelsenb) gøre detaljeret rede for, hvad der ligger til grund for dens formodning om, at banker på den anmodede kontraherende parts område fører de pågældende konti, og, i det omfang, den råder over indicier herfor, hvilke banker der er tale omc) meddele enhver oplysning, der kan gøre det

type: contracts

jurisdiction: EU


text: lettere at udføre anmodningen.5. En kontraherende part kan ikke påberåbe sig bankhemmeligheden som begrundelse for at afvise ethvert samarbejde vedrørende en anmodning om gensidig retshjælp fra en anden kontraherende part.Artikel 33Kontrollerede leverancer1. Den anmodede kontraherende parts kompetente myndighed forpligter sig til efter anmodning fra den anmodende kontraherende parts myndighed at tillade kontrollerede leverancer på sit område som led i strafferetlig efterforskning af strafbare handlinger, som kan medføre udlevering.2. Beslutninger om anvendelse af kontrollerede leverancer træffes i hvert enkelt tilfælde af den anmodede kontraherende parts kompetente myndigheder under behørigt hensyn til dennes nationale ret.3. Kontrollerede leverancer finder sted efter de procedurer, der er fastsat i den anmodede kontraherende parts lovgivning. Beføjelsen til at handle og til at styre og kontrollere operationerne tilfalder sidstnævnte parts kompetente myndigheder.Artikel 34Overdragelse med henblik på konfiskation eller tilbagelevering1. Efter anmodning fra den anmodende kontraherende part kan genstande, dokumenter, penge eller andre værdier, der er blevet beslaglagt som en retsbevarende foranstaltning, overdrages med henblik på konfiskation eller tilbagelevering til den retmæssige ejer.2. Den anmodede kontraherende part kan ikke afslå overdragelsen med den begrundelse, at pengene svarer til en skatte- eller toldgæld.3. De rettigheder, som en tredjemand i god tro gør gældende i forbindelse med disse genstande, berøres ikke heraf.Artikel 35Fremskyndelse af den gensidige retshjælp1. Den anmodede kontraherende parts myndighed udfører anmodningen om gensidig retshjælp så hurtigt som muligt, idet den i videst muligt omfang tager hensyn til de procesfrister og andre frister, som den anmodende kontraherende parts myndighed måtte have angivet. Denne begrunder fristerne.2. Kan anmodningen ikke eller kun delvis udføres i overensstemmelse med den anmodende kontraherende parts myndigheds krav, underretter den anmodede kontraherende parts myndighed straks den anmodende kontraherende parts myndighed herom og angiver, på hvilke betingelser anmodningen vil kunne udføres. De to myndigheder kan efterfølgende aftale, hvorledes anmodningen videre skal behandles, eventuelt ved at gøre den videre behandling betinget af, at ovennævnte betingelser opfyldes.Hvis det kan forudses, at den frist for udførelsen af anmodningen, der er fastsat af den anmodende kontraherende parts myndighed, ikke kan overholdes, og hvis det af den i stk. 1, andet punktum, nævnte begrundelse klart fremgår, at enhver forsinkelse i betydelig grad vil vanskeliggøre den retsforfølgning, der gennemføres af denne myndighed, oplyser den anmodede kontraherende parts myndighed straks, hvor lang tid der skønnes nødvendig for at udføre anmodningen. Den anmodende kontraherende parts myndighed meddeler straks, om anmodningen alligevel opretholdes. De to myndigheder kan efterfølgende aftale, hvorledes anmodningen videre skal behandles.Artikel 36Anvendelse af bevismidlerDe oplysninger og bevismidler, der fremsendes som led i den gensidige retshjælp, kan — foruden i den retssag, i forbindelse med hvilken retshjælpen er ydet — anvendesa) i en straffesag rejst i den anmodende kontraherende part mod andre personer, der har deltaget i udførelsen af den lovovertrædelse, i forbindelse med hvilken der blev ydet gensidig retshjælpb) når de handlinger, der ligger til grund for anmodningen, udgør en anden overtrædelse, i forbindelse med hvilken der også bør ydes gensidig retshjælpc) i forbindelse med retssager, der tager sigte på beslaglæggelse af redskaber og udbytte fra overtrædelser, i forbindelse med hvilke der


text: burde ydes gensidig retshjælp, og i erstatningssager i relation til de handlinger, i forbindelse med hvilke retshjælpen blev ydet.Artikel 37Spontan fremsendelse af oplysninger1. En kontraherende parts retsmyndigheder kan, inden for de grænser, der sættes af den nationale ret og deres egne beføjelser, spontant fremsende oplysninger og bevismidler til en anden kontraherende parts retsmyndigheder, når de finder, at de pågældende oplysninger eller bevismidler kunne være nyttige for den modtagende kontraherende parts myndighed med henblik på indledning eller gennemførelse af undersøgelser eller retssager, eller at disse oplysninger eller bevismidler kan få den nævnte myndighed til at forelægge en anmodning om gensidig retshjælp.2. Den kontraherende parts myndighed, der fremsender oplysningerne, kan i overensstemmelse med sin nationale ret knytte betingelser til den modtagende kontraherende parts myndigheds anvendelse af oplysningerne.3. Alle de kontraherende parters myndigheder er bundet af disse betingelser.Artikel 38Retssager i den anmodede kontraherende partAnmodningen om gensidig retshjælp berører ikke de rettigheder, som den anmodende kontraherende part eventuelt har i sin egenskab af sagsøger i interne straffesager rejst over for myndighederne i den anmodede kontraherende part.AFSNIT IVAFSLUTTENDE BESTEMMELSERArtikel 39Det blandede udvalg1. Der nedsættes et blandet udvalg bestående af repræsentanter for de kontraherende parter. Udvalget har ansvaret for, at denne aftale anvendes korrekt. Med henblik herpå fremsætter det henstillinger og træffer afgørelser i de tilfælde, der er fastsat i aftalen. Det udtaler sig efter fælles overenskomst.2. Det blandede udvalg fastsætter selv sin forretningsorden, der bl.a. skal indeholde nærmere bestemmelser om mødeindkaldelser, udpegning af udvalgets formand og fastlæggelse af dennes mandat.3. Det blandede udvalg holder møde efter behov, dog mindst én gang om året. Hver kontraherende part kan anmode om at få indkaldt til et møde.4. Det blandede udvalg kan beslutte at nedsætte arbejds- eller ekspertgrupper, der kan bistå det med udførelsen af dets opgaver.Artikel 40Bilæggelse af tvister1. Hver kontraherende part kan forelægge det blandede udvalg eventuelle tvister vedrørende fortolkning eller anvendelse af denne aftale, bl.a. når den mener, at en anden kontraherende part gentagne gange ikke reagerer på de anmodninger om samarbejde, der stiles til den.2. Det blandede udvalg bestræber sig på at bilægge tvisten så hurtigt som muligt. Det blandede udvalg skal have forelagt alle oplysninger, der er nødvendige for en indgående undersøgelse af situationen med henblik på at finde en acceptabel løsning. Med det formål undersøger det blandede udvalg alle muligheder, så denne aftale fortsat kan fungere tilfredsstillende.Artikel 41Gensidighed1. Den anmodede kontraherende parts myndighed kan afvise en anmodning om samarbejde, når den anmodende kontraherende part gentagne gange ikke har reageret på en anmodning om samarbejde i lignende tilfælde.2. Inden en anmodning om samarbejde afvises med henvisning til gensidighedsprincippet, informeres det blandede udvalg herom, så det får lejlighed til at udtale sig om spørgsmålet.Artikel 42ÆndringHvis en kontraherende part ønsker en ændring af denne aftale, forelægger den et forslag herom for det blandede udvalg, der så fremsætter henstillinger, navnlig med henblik på indledning af forhandlinger.Artikel 43Geografisk anvendelsesområdeDenne aftale finder anvendelse dels på Det Schweiziske Forbunds område, dels på de områder, hvor traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab finder anvendelse på de i sidstnævnte anførte


text: betingelser.Artikel 44Ikrafttræden1. Denne aftale indgås på ubestemt tid.2. Aftalen ratificeres eller godkendes af de kontraherende parter i overensstemmelse med deres respektive procedurer. Den træder i kraft den første dag i den anden måned efter den sidste notifikation af ratifikations- eller godkendelsesinstrumenter.3. Indtil denne aftale træder i kraft, kan hver kontraherende part, samtidig med afgivelsen af den i stk. 2 nævnte notifikation eller på et hvilket som helst senere tidspunkt, erklære, at den for sit vedkommende vil anvende aftalen i sine forbindelser med alle andre kontraherende parter, der har afgivet samme erklæring. Sådanne erklæringer træder i kraft 90 dage efter modtagelsen af notifikationen.Artikel 45OpsigelseDet Europæiske Fællesskab eller Det Schweiziske Forbund kan opsige denne aftale ved at give den anden kontraherende part meddelelse om sin beslutning herom. Opsigelsen får virkning seks måneder efter modtagelsen af meddelelsen om opsigelsen.Artikel 46Tidsmæssig anvendelseBestemmelserne i denne aftale finder anvendelse på anmodninger vedrørende ulovlige aktiviteter, der har fundet sted mindst seks måneder efter undertegnelsen af aftalen.Artikel 47Udvidelse af aftalen til de nye EU-medlemsstater.1. Enhver stat, der bliver medlem af Den Europæiske Union, kan, ved at give de kontraherende parter skriftlig meddelelse herom, blive kontraherende part i nærværende aftale.2. Teksten til aftalen på den tiltrædende nye medlemsstats sprog, som udformet af Rådet for Den Europæiske Union, bliver gyldig på grundlag af en brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund. Den gælder som gyldig tekst, jf. artikel 48.3. Denne aftale træder i kraft i forhold til enhver ny medlemsstat af Den Europæiske Union, som tiltræder den, 90 dage efter deponeringen af den pågældende stats tiltrædelsesinstrument eller på datoen for aftalens ikrafttræden, hvis denne endnu ikke er trådt i kraft ved udløbet af ovennævnte periode på 90 dage.4. Hvis denne aftale endnu ikke er trådt i kraft ved notifikationen af deres tiltrædelsesinstrument, finder artikel 44, stk. 3, anvendelse på de nye tiltrædende medlemsstater.Artikel 48Sprog1. Denne aftale er udfærdiget i to eksemplarer på dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, lettisk, litauisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk og ungarsk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.2. Tekstudgaven på maltesisk vil blive bekræftet af de kontraherende parter på grundlag af en brevveksling. Denne tekst får samme gyldighed som teksterne på de i stk. 1 nævnte sprog.TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede befuldmægtigede undertegnet denne aftale.Hecho en Luxemburgo, el veintiseis de octubre del dos mil cuatro.V Lucemburku dne dvacátého šestého října dva tisíce čtyři.Udfærdiget i Luxembourg den seksogtyvende oktober to tusind og fire.Geschehen zu Luxemburg am sechsundzwanzigsten Oktober zweitausendundvier.Kahe tuhande neljanda aasta oktoobrikuu kahekümne kuuendal päeval Luxembourgis.Έγινε στo Λουξεμβούργο, στις είκοσι έξι Οκτωβρίου δύο χιλιάδες τέσσερα.Done at Luxembourg on the twenty sixth day of October in the year two thousand and four.Fait à Luxembourg, le vingt six octobre deux mille quatre.Fatto a Lussembourgo, addì ventisei ottobre duemilaquattro.Luksemburgā, divi tūkstoši ceturtā gada divdesmit sestajā oktobrī.Priimta du tūkstančiai ketvirtų metų spalio dvidešimt šeštą dieną Liuksemburge.Kelt Luxembourgban, a kettőezer negyedik év október huszonhatodik napján.Magħmul fil-Lussemburgu fis- sitta u għoxrin jum ta' Ottubru tas-sena elfejn u erbgħa.Gedaan te Luxemburg, de zesentwintigste


text: oktober tweeduizendvier.Sporządzono w Luksemburgu, dnia dwudziestego szóstego października roku dwutysięcznego czwartego.Feito no Luxemburgo, em vinte e seis de Outubro de dois mil e quatro.V Luxemburgu dvadsiateho šiesteho októbra dvetisícštyri.V Luxembourgu, dne šestindvajsetega oktobra leta dva tisoč štiri.Tehty Luxemburgissa kahdentenakymmenentenäkuudentena päivänä lokakuuta vuonna kaksituhattaneljä.Som skedde i Luxemburg den tjugosjätte oktober tjugohundrafyra.Pour le Royaume de BelgiqueVoor het Koninkrijk BelgiëFür das Königreich Belgien+++++ TIFF +++++Cette signature engage également la Communauté française, la Communauté flamande, la Communauté germanophone, la Région wallonne, la Région flamande et la Région de Bruxelles-Capitale.Deze handtekening verbindt eveneens de Vlaamse Gemeenschap, de Franse Gemeenschap, de Duitstalige Gemeenschap, het Vlaamse Gewest, het Waalse Gewest en het Brussels Hoofdstedelijk Gewest.Diese Unterschrift bindet zugleich die Deutschsprachige Gemeinschaft, die Flämische Gemeinschaft, die Französische Gemeinschaft, die Wallonische Region, die Flämische Region und die Region Brüssel-Hauptstadt.Za Českou republiku+++++ TIFF +++++På Kongeriget Danmarks vegne+++++ TIFF +++++Für die Bundesrepublik Deutschland+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++Eesti Vabariigi nimel+++++ TIFF +++++Για την Ελληνική Δημοκρατία+++++ TIFF +++++Por el Reino de España+++++ TIFF +++++Pour la République française+++++ TIFF +++++Thar cheann Na hÉireannFor Ireland+++++ TIFF +++++Per la Repubblica italiana+++++ TIFF +++++Για την Κυπριακή Δημοκρατία+++++ TIFF +++++Latvijas Republikas vārdā+++++ TIFF +++++Lietuvos Respublikos vardu+++++ TIFF +++++Pour le Grand-Duché de Luxembourg+++++ TIFF +++++A Magyar Köztársaság részéről+++++ TIFF +++++Għar-Repubblika ta' Malta+++++ TIFF +++++Voor het Koninkrijk der Nederlanden+++++ TIFF +++++Für die Republik Österreich+++++ TIFF +++++W imieniu Rzeczypospolitej Polskiej+++++ TIFF +++++Pela República Portuguesa+++++ TIFF +++++Za Republiko Slovenijo+++++ TIFF +++++Za Slovinskú republiku+++++ TIFF +++++Suomen tasavallan puolestaFör Republiken Finland+++++ TIFF +++++För Konungariket Sverige+++++ TIFF +++++For the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland+++++ TIFF +++++Por la Comunidad EuropeaZa Evropské společenstvíFor Det Europæiske FællesskabFür die Europäische GemeinschaftEuroopa Ühenduse nimelΓια την Ευρωπαϊκή ΚοινότηταFor the European CommunityPour la Communauté européennePer la Comunità europeaEiropas Kopienas vārdāEuropos bendrijos varduAz Európai Közösség részérőlGħall-Komunità EwropeaVoor de Europese GemeenschapW imieniu Wspólnoty EuropejskiejPela Comunidade EuropeiaZa Európske spoločenstvoZa Evropsko skupnostEuroopan yhteisön puolestaPå Europeiska gemenskapens vägnar+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++Für die Schweizerische EidgenossenschaftPour la Confédération suissePer la Confederazione svizzera+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


text:
 15.3.2018
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 73/1
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 NR. 134/2016
 af 8. juli 2016
 om ændring af bilag I (Dyre- og plantesundhed) til EØS-aftalen [2018/356]
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/348 af 10. marts 2016 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 98/2012 for så vidt angår minimumsindholdet af præparatet af 6-fytase (EC 3.1.3.26) produceret af Komagataella pastoris (DSM 23036) som tilsætningsstof til foder til slagtesvin (indehaver af godkendelsen er Huvepharma EOOD) (1) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Denne afgørelse vedrører lovgivning om foderstoffer. Lovgivning om foderstoffer gælder ikke for Liechtenstein, så længe anvendelsen af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om handel med landbrugsprodukter er udvidet til at omfatte Liechtenstein, jf. de sektorspecifikke tilpasninger i bilag I til EØS-aftalen. Denne afgørelse skal derfor ikke gælde for Liechtenstein.
 (3)
 Bilag I til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende tilføjes i punkt 2zza (Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 98/2012) i kapitel II i bilag I til EØS-aftalen:
 », som ændret ved:
 —
 32016 R 0348: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/348 af 10. marts 2016 (EUT L 65 af 11.3.2016, s. 56).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af gennemførelsesforordning (EU) 2016/348, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 9. juli 2016, forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (*1).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 8. juli 2016.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Bergdís ELLERTSDÓTTIR
 Formand
 (1) EUT L 65 af 11.3.2016, s. 56.
 (*1) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 23.12.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 376/53
 AFGØRELSE TRUFFET AF DET BLANDEDE EØS-UDVALG
 Nr. 114/2004
 af 9. juli 2004
 om ændring af bilag XXI (statistikker) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR—
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Bilag XXI til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 86/2004 truffet af Det Blandede EØS-udvalg den 8. juni 2004 (1).
 (2)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 210/2004 af 23. december 2003 om fastsættelse for 2004 af Prodcom-listen over industriprodukter som omhandlet i Rådets forordning (EØF) nr. 3924/91 (2) skal indarbejdes i aftalen —
 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende punkt indsættes efter punkt 4aa (Kommissionens forordning (EF) nr. 347/2003) i bilag XXI til aftalen:
 »4ab.
 32004 R 0210: Kommissionens forordning (EF) nr. 210/2004 af 23. december 2003 om fastsættelse for 2004 af Prodcom-listen over industriprodukter som omhandlet i Rådets forordning (EØF) nr. 3924/91 (EUT L 45 af 14.2.2004, s. 1)«.
 Artikel 2
 Teksterne til forordning (EF) nr. 210/2004 på islandsk og norsk, som offentliggøres i EØS-tillægget til Den Europæiske Unions Tidende, er autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 10. juli 2004, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle fornødne meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1 (3).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles den 9. juli 2004.
 På vegne af Det Blandede EØS-udvalg
 Kjartan JÓHANNSSON
 Formand
 (1) EUT L 349 af 25.11.2004, s. 46.
 (2) EUT L 45 af 14.2.2004, s. 1.
 (3) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 22.6.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 161/64
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 276/2015
 af 30. oktober 2015
 om ændring af bilag XIII (transport) til EØS-aftalen [2017/1065]
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/1018 af 29. juni 2015 om opstilling af en liste, der klassificerer begivenheder inden for civil luftfart, som skal indberettes i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 376/2014 (1), skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Bilag XIII til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende punkt indsættes efter punkt 66gc (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 376/2014) i bilag XIII til EØS-aftalen:
 »66gd.
 32015 R 1018: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/1018 af 29. juni 2015 om opstilling af en liste, der klassificerer begivenheder inden for civil luftfart, som skal indberettes i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 376/2014 (EUT L 163 af 30.6.2015, s. 1).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af gennemførelsesforordning (EU) 2015/1018, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 1. november 2015, forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (*1), eller på dagen for ikrafttrædelsen af Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse nr. 275/2015 af 30. oktober 2015 (2), alt efter hvilken af disse datoer der er den seneste.
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 30. oktober 2015.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Oda SLETNES
 Formand
 (1) EUT L 163 af 30.6.2015, s. 1.
 (*1) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.
 (2) Se side 62 i denne EUT.


text:
 Avis juridique important
 |
 21999D0415(04)
 Afgørelse truffet af Det blandede EØS-udvalg nr. 58/98 af 4. juli 1998 om ændring af bilag II (tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen
 EF-Tidende nr. L 100 af 15/04/1999 s. 0042 - 0042
 AFGØRELSE TRUFFET AF DET BLANDEDE EØS-UDVALGNr. 58/98af 4. juli 1998om ændring af bilag II (tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalenDET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR -under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som tilpasset ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt "aftalen", særlig artikel 98, ogud fra følgende betragtninger:Bilag II til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 47/98 truffet af Det Blandede EØS-Udvalg den 29. maj 1998(1);Kommissionens direktiv 97/48/EF af 29. juli 1997 om anden ændring af Rådets direktiv 82/711/EØF om de nødvendige grundregler for kontrol med migration af bestanddele fra plastmaterialer og -genstande, der er bestemt til at komme i berøring med levnedsmidler(2), bør indarbejdes i aftalen -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Følgende led indsættes i punkt 30 (Rådets direktiv 82/711/EØF) i kapitel XII i bilag II til aftalen: "- 397 L 0048: Kommissionens direktiv 97/48/EF af 29. juli 1997 (EFT L 222 af 12.8.1997, s. 10)."Artikel 2Teksterne til direktiv 97/48/EF på islandsk og norsk, som er knyttet til de respektive sproglige udgaver af denne afgørelse, er autentiske.Artikel 3Denne afgørelse træder i kraft den 1. august 1998, forudsat at Det Blandede EØS-Udvalg har modtaget alle fornødne meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1.Artikel 4Denne afgørelse offentliggøres i EØS-afsnittet i og EØS-tillægget til De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 4. juli 1998.På Det Blandede EØS-udvalgs vegneF. BARBASOFormand(1) EFT L 30 af 4.2.1999, s. 47.(2) EFT L 222 af 12.8.1997, s. 10.


text:
 27.11.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 342/63
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 152/2014
 af 27. juni 2014
 om ændring af bilag XV (Statsstøtte) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionens forordning (EU) nr. 651/2014 af 17. juni 2014 om visse kategorier af støttes forenelighed med det indre marked i henhold til traktatens artikel 107 og 108 (1) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Forordning (EU) nr. 651/2014 ophæver med virkning fra den 1. juli 2014 Kommissionens forordning (EF) nr. 800/2008 (2), som er indarbejdet i EØS-aftalen, og som derfor skal udgå af denne aftale med virkning fra den 1. juli 2014.
 (3)
 Bilag XV til EØS-aftalen bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Punkt 1j (Kommissionens forordning (EF) nr. 800/2008 i bilag XV til EØS-aftalen affattes med virkning fra den 1. juli 2014 som følger:
 »32014 R 0651: Kommissionens forordning (EU) nr. 651/2014 af 17. juni 2014 om visse kategorier af støttes forenelighed med det indre marked i henhold til traktatens artikel 107 og 108 (EUT L 187 af 26.6.2014, s. 1).
 Forordningens bestemmelser gælder i forbindelse med denne aftale med følgende tilpasninger:
 a)
 Ordene »traktatens artikel 107, stk. 1« ændres til »EØS-aftalens artikel 61, stk. 1«
 b)
 Ordene »traktatens artikel 107 og 108« ændres til »EØS-aftalens artikel 61 og 62«
 c)
 Ordene »traktatens artikel 107, stk. 3« ændres til »EØS-aftalens artikel 61, stk. 3«
 d)
 Ordene »traktatens artikel 107, stk. 3, litra a)« ændres til »EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra a)«
 e)
 Ordene »traktatens artikel 107, stk. 3, litra c)« ændres til »EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra c)«
 f)
 Hvad angår EFTA-staterne, ændres ordene »traktatens artikel 108, stk. 3« til »artikel 1, stk. 3, i del I i protokol 3 til tilsyns- og domstolsaftalen«
 g)
 Ordene »forenelig med det indre marked« ændres til »forenelig med EØS-aftalen«
 h)
 Ordet »medlemsstat« ændres til »EU-medlemsstat eller EFTA-stat«. Ordet »medlemsstater« ændres til »EU-medlemsstater eller EFTA-stater«
 i)
 Ordet »Kommissionen« ændres til »den kompetente tilsynsmyndighed som defineret i EØS-aftalens artikel 62«
 j)
 Ordene »Bilag I til traktaten« ændres til »anført i tillægget til dette bilag og omfattet af EØS-aftalen«
 k)
 Ordene »registreret i EU« ændres til »registreret inden for de områder, der er omfattet af EØS-aftalen«
 l)
 Ordet »EU-finansiering« ændres til »EU- eller EØS-finansiering«
 m)
 Ordet »EU-retten« ændres til »EØS-aftalen«
 n)
 Henvisninger til EU-lovgivningen betyder ikke, at EFTA-staterne er forpligtet til at rette sig efter EU-lovgivningen, når lovgivningen ikke er indarbejdet i EØS-aftalen.«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af forordning (EU) nr. 651/2014, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 28. juni 2014, forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (3).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 27. juni 2014.
 På Det Blandede EØS-udvalgs vegne
 Gianluca


text:
 Avis juridique important
 |
 21994A1231(44)
 Aftale i form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Letland om søtransport
 EF-Tidende nr. L 374 af 31/12/1994 s. 0216 - 0216
 AFTALEi form af brevveksling mellem Det Europaeiske Faellesskab og Republikken Letland om soetransportA. Brev fra Faellesskabet Hr. . . . . . . ., Jeg ville vaere Dem taknemmelig, saafremt De over for mig vil bekraefte, at Deres regering er indforstaaet med foelgende: Da frihandelsaftalen mellem De Europaeiske Faellesskaber og Letland blev undertegnet, paatog parterne sig paa passende maade at tage stilling til skibsfart, i saerdeleshed der, hvor udviklingen af handelen kunne blive hindret. Der vil blive soegt gensidigt tilfredsstillende loesninger for skibsfart under overholdelse af principperne om fri og redelig konkurrence paa forretningsmaessigt grundlag. Det aftaltes ligeledes, at disse emner ogsaa skal droeftes i Det Blandede Udvalg. Modtag, hr. . . . . . ., forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse. Paa vegne af Raadetfor Den Europaeiske UnionB. Brev fra Republikken Letland Hr. . . . . . ., Jeg har den aere hermed at anerkende modtagelsen af Deres skrivelse og at bekraefte, at min regering er indforstaaet med foelgende: »Da frihandelsaftalen mellem De Europaeiske Faellesskaber og Letland blev undertegnet, paatog parterne sig paa passende maade at tage stilling til skibsfart, i saerdeleshed der, hvor udviklingen af handelen kunne blive hindret. Der vil blive soegt gensidigt tilfredsstillende loesninger for skibsfart under overholdelse af principperne om fri og redelig konkurrence paa forretningsmaessigt grundlag. Det aftaltes ligeledes, at disse emner ogsaa skal droeftes i Det Blandede Udvalg.«Modtag, hr. . . . . . ., forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse. For regeringenfor Republikken Letland


text:
 Avis juridique important
 |
 21994A0331(01)
 Aftale mellem Det Europæiske Fællesskab og Australien om handel med vin - Protokol - Brevvekslinger
 EF-Tidende nr. L 086 af 31/03/1994 s. 0003 - 0092 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 56 s. 0148 den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 56 s. 0148
 AFTALE mellem Det Europæiske Fællesskab og Australien om handel med vin DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB, i det følgende benævnt »Fællesskabet«,på den ene side, ogAUSTRALIENpå den anden side,i det følgende benævnt »de kontraherende parter«,SOM ØNSKER at skabe gunstige vilkår for en harmonisk udvikling af samhandelen og for fremme af det handelsmæssige samarbejde inden for vinsektoren på grundlag af lighed, gensidige fordele og princippet om gensidighed,SOM ERKENDER, at de kontraherende parter inden for vinsektoren ønsker at etablere snævrere forbindelser, som vil kunne udvikles yderligere -ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:Artikel 1 De kontraherende parter forpligter sig til på grundlag af principperne om ligebehandling og gensidighed at lette og fremme deres samhandel med vin med oprindelse i Fællesskabet og Australien på de betingelser, der er fastsat i denne aftale.Artikel 2 1. Denne aftale finder anvendelse på vine henhørende under position 22.04 i det harmoniserede system i den internationale konvention om det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem, udfærdiget i Bruxelles den 24. juni 1983.2. Medmindre andet fremgår, forstås i denne aftale ved:a) vin med oprindelse i efterfulgt af navnet på en af de kontraherende parter: en vin fremstillet på den pågældende kontraherende parts område af druer, som fuldt ud er høstet og produceret på den pågældende kontraherende parts områdeb) geografisk angivelse: en angivelse som anført i bilag II, herunder en »oprindelsesbetegnelse«, som i en kontraherende parts love og administrative bestemmelser er anerkendt med henblik på betegnelse og præsentation af en vin med oprindelse på en kontraherende parts område eller i en region eller et distrikt i de pågældende område, hvor en given kvalitet, et givet omdømme eller et andet særtræk ved vinen i alt væsentligt tilskrives dens geografiske oprindelsec) traditionelt udtryk: en traditionelt anvendt betegnelse som anført i bilag II, der navnlig henviser til produktionsmetoden, farven, typen eller kvaliteten for en vin, og som i en kontraherende parts love og administrative bestemmelser er anerkendt med henblik på betegnelse og præsentation af en vin med oprindelse på en kontraherende parts områded) betegnelse: den navne, der anvendes ved mærkning, på transportledsagedokumenter for vinen, på handelsdokumenter, navnlig fakturaer og følgesedler, og i reklamere) mærkning: alle betegnelser og andre angivelser, symboler, motiver eller varemærker, der kendetegner vinen, og som optræder på samme beholder, herunder dens lukkeanordning eller etiketten på beholderen og flaskehalsens beklædningf) præsentation: de betegnelser, der anvendes på beholdere, herunder på lukkemekanismen, etiketter og emballageg) emballage: den beskyttende indpakning, såsom papir, halmmåtter af enhver slags, kartoner og kasser, der benyttes ved transport af en eller flere beholdere.Artikel 3 1. Medmindre andet er fastsat i denne aftale, skal indførsel og markedsføring foretages i overensstemmelse med den lovgivning, der gælder for den kontraherende parts område.2. De kontraherende parter skal træffe de fornødne almindelige og særlige foranstaltninger for at sikre, at de i denne


text: aftale fastlagte forpligtelser opfyldes. De skal sørge for, at de i aftalen opstillede mål nås.AFSNIT I Ønologiske metoder og krav til vinens sammensætning Artikel 4 1. Fællesskabet tillader indførsel til Fællesskabet og udbud til salg til direkte konsum på sit område af alle vine med oprindelse i Australien, som er produceret i overensstemmelse meda) en eller flere af de ønologiske metoder, der er anført under punkt 1 i bilag I, ogb) de krav, bl. a. vedrørende sammensætningen, der er fastlagt i protokollen til aftalen.2. Australien tillader indførsel til Australien og udbud til salg til direkte konsum på sit område af alle vine med oprindelse i Fællesskabet, som er produceret i overensstemmelse meda) en eller flere af de ønologiske metoder, der er anført under punkt 2 i bilag I, ogb) de krav, bl. a. til sammensætningen, der er fastlagt i protokollen til aftalen.Artikel 5 1. Hvis den kontraherende part for sine vine tillader en ønologisk metode, der ikke ifølge artikel 4 er tilladt af den anden kontraherende part, kan vedkommende part anmode den anden kontraherende part om tilladelse. Den part, der fremsætter anmodningen, skal i så fald stille et dossier til rådighed for den anden kontraherende part, og dossieret skal indeholde de oplysninger, der er nødvendige for at kunne vurdere anmodningen.2. Ved vurderingen af en anmodning som omhandlet i stk. 1 skal der navnlig tages hensyn til:a) krav vedrørende beskyttelse af folkesundhedenb) krav vedrørende forbrugerbeskyttelse, ogc) reglerne for god ønologisk praksis, og navnlig kravet om, at den pågældende ønologiske metode ikke må indebære uacceptable forandringer i sammensætningen af den behandlede vin eller en forringelse af vinens organoleptiske egenskaber.3. Inden for en periode på tolv måneder fra fremsendelsen af det i stk. 1 omhandlede dossier beslutter de kontraherende parter i fællesskab, om og på hvilke betingelser den pågældende ønologiske metode kan optages i bilag I, eller om der er behov for en yderligere periode til vurderingen.4. Hvis en kontraherende part anser det for nødvendigt, kan den anmode Det Internationale Vinkontor (Office International de la Vigne et du Vin) eller en anden kompetent international myndighed om en udtalelse om den pågældende ønologiske metode. I så fald forlænges den i stk. 3 omhandlede periode, indtil nævnte myndighed har afgivet sin udtalelse.5. Den kontraherende part, der er blevet anmodet om tilladelse, og som har fulgt de proceduremæssige forskrifter i stk. 3 og 4, kan nægte at give tilladelse, hvis den anser den ønologiske metode for at være uforenelig med de i stk. 2 omhandlede krav.6. Stk. 1 til 5 finder også anvendelse i tilfælde, hvor en kontraherende parta) anmoder den anden part om at gøre forskrifterne vedrørende en i bilag I anført ønologisk metode mindre restriktive, ellerb) har planer om af andre end sundhedsmæssige grunde at forbyde en ønologisk metode eller at gøre forskrifterne vedrørende en i bilag I anført ønologisk metode mere restriktive.7. Hvis en kontraherende part som følge af nye oplysninger eller en nyvurdering af foreliggende oplysninger har særlige grunde til at antage, at en tilladt ønologisk metode er til fare for folkesundheden,


text: kan den midlertidigt suspendere den i artikel 4 omhandlede tilladelse eller skærpe forskrifterne vedrørende den pågældende metode, som er anført i bilag I. Den anden kontraherende part skal underrettes herom senest fire uger, inden suspensionen eller skærpelsen får virkning, med en angivelse af de grunde, der berettiger en sådan beslutning. Hvis farens alvorlige karakter berettiger det, kan suspensionen eller skærpelsen besluttes med øjeblikkelig virkning. I så fald underrettes den anden kontraherende part øjeblikkeligt herom med en angivelse af grundene.8. Når stk. 7 påberåbes, skal der snarest muligt føres drøftelser mellem de kontraherende parter med henblik på, at der i fællesskab kan træffes de nødvendige foranstaltninger. Sådanne foranstaltninger kan bestå i ændringer af bilag I.AFSNIT II Gensidig beskyttelse af vinbetegnelser og tilknyttede bestemmelser om betegnelse og præsentation Artikel 6 1. De kontraherende parter træffer alle nødvendige foranstaltninger i overensstemmelse med denne aftale med henblik på gensidig beskyttelse af de i artikel 7 omhandlede betegnelser, der anvendes ved betegnelse og præsentation af vine med oprindelse på de kontraherende parters område. Hver kontraherende part sørger for retsmidler, ved hjælp af hvilke interesserede parter kan forhindre, at traditionelle udtryk eller en geografisk angivelse til identificering af vine anvendes for vine, der ikke har oprindelse det sted, som fremgår af den pågældende geografiske angivelse.2. Den i stk. 1 omhandlede beskyttelse gælder også for betegnelser, hvor vinens virkelige oprindelse er angivet, eller den geografiske angivelse eller det traditionelle udtryk er anvendt i oversættelse eller ledsaget af udtryk som »art«, »type«, »måde«, »efterligning«, »metode« eller lignende.3. Den i stk. 1 og 2 omhandlede beskyttelse indskrænker ikke anvendelsen af artikel 7, stk. 5, artikel 8 og 11.4. Registrering af et varemærke for vine, der indeholder eller består af en geografisk angivelse eller et traditionelt udtryk, der identificerer en vin som omhandlet i artikel 7, skal nægtes eller, hvis den på stedet gældende lovgivning giver mulighed herfor, og en interesseret part fremsætter anmodning herom, slettes for vine, der ikke har oprindelsea) det sted, der fremgår af den geografiske angivelse, ellerb) det sted, hvor det traditionelle udtryk traditionelt er blevet anvendt.5. For enslydende geografiske angivelser gælder:a) Hvis en af en kontraherende part beskyttet angivelse er identisk med en af den anden part beskyttet angivelse, skal begge angivelser beskyttes, forudsat at den pågældende geografiske betegnelse traditionelt og varigt er blevet anvendt, og at vinen ikke urigtigt præsenteres for forbrugeren som havende oprindelse på den anden kontraherende parts område.b) Hvis en af en kontraherende part beskyttet angivelse er identisk med en geografisk betegnelse uden for de kontraherende parters område, må sidstnævnte angivelse anvendes til betegnelse og præsentation af vin produceret i det pågældende geografiske område, forudsat at den geografiske betegnelse traditionelt og varigt er blevet anvendt, at oprindelseslandet har fastsat bestemmelser for dens anvendelse i så henseende, og at vinen ikke urigtigt præsenteres for forbrugeren som havende oprindelse i den pågældende kontraherende parts område. I så fald fastsætter de kontraherende parter de praktiske regler for, hvorledes de pågældende enslydende angivelser skelnes fra hinanden, idet der tages hensyn til behovet for at sikre,


text: at de berørte producenter får en ensartet behandling, og at forbrugerne ikke vildledes.6. Bestemmelserne i denne aftale indskrænker på ingen måde personers ret til i forbindelse med handel at anvende deres navn eller deres forgængers navn, medmindre et sådant navn anvendes på en måde, der kan vildlede forbrugerne.7. Intet i denne aftale kan forpligte en kontraherende part til at beskytte en af den anden kontraherende parts geografiske angivelser eller et af dens traditionelle udtryk, hvis angivelsen eller udtrykket ikke er eller ophører med at være beskyttet i oprindelseslandet eller er gået af brug i dette land.Artikel 7 1. Uden at artikel 8 og 11 og protokollen derved berøres, beskyttes følgende betegnelser:a) for så vidt angår vine med oprindelse i Fællesskabet:I. henvisninger til den medlemsstat, hvor vinen har oprindelseII. følgende udtryk, der er omhandlet i artikel 1 i Rådets forordning (EØF) nr. 823/87 om fastlæggelse af særlige regler for kvalitetsvine fra bestemte dyrkningsområder:i) udtrykket »kvalitetsvine fra bestemte dyrkningsområder«, herunder forkortelsen »kvbd« og de tilsvarende udtryk og forkortelser på andre fællesskabssprogii) udtrykket »mousserende kvalitetsvine fra bestemte dyrkningsområder«, herunder forkortelsen »mkvbd« og de tilsvarende udtryk og forkortelser på andre fællesskabssprog samt »Sekt bestimmter Anbaugebiete« eller »Sekt B. A.«iii) udtrykket »kvalitetsperlevin fra bestemte dyrkningsområder«, herunder forkortelsen »kpvbd« og tilsvarende udtryk og forkortelser på andre fællesskabssprogiv) udtrykket »kvalitetshedvin fra bestemte dyrkningsområder«, herunder forkortelsen »khvbd« og tilsvarende udtryk og forkortelser på andre fællesskabssprogIII. følgende udtryk, der er omhandlet i Rådets forordning (EØF) nr. 4252/88 om fremstilling og afsætning af hedvine produceret i Fællesskabet:»ïßíïò ãëõêýò öõóéêüò«, »vino generoso«, »vino generoso de licor«, »vinho generoso«, »vino dulce natural«, »vino dolce naturale«, »vinho doce natural«, »vin doux naturel«IV. geografiske angivelser og traditionelle udtryk som anført i bilag IIb) for så vidt angår vine med oprindelse i Australien:I. betegnelsen »Australia« eller andre betegnelser, som henviser til dette landII. geografiske angivelser og traditionelle udtryk som anført i bilag II.2. I Australien gælder for de beskyttede EF-betegnelser:a) at de udelukkende må anvendes for de vine med oprindelse i Fællesskabet, som de vedrører, ogb) at de kun må anvendes på de betingelser, der er fastsat i Fællesskabets love og administrative bestemmelser eller i mangel heraf i medlemsstaternes.3. I Fællesskabet gælder for de beskyttede australske betegnelser:a) at de udelukkende må anvendes for de vine med oprindelse i Australien, som de vedrører, ogb) at de kun må anvendes på de betingelser, der er fastsat i australske love og administrative bestemmelser.4. De kontraherende parter skal træffe de fornødne foranstaltninger for at sikre, at de i denne artikel omhandlede beskyttede betegnelser for en kontraherende part ikke, når vine med oprindelse i de kontraherende parters områder udføres og markedsføres uden for deres områder, anvendes til at betegne og præsentere en vin med oprindelse i den anden kontraherende parts område.5. For så vidt angår de traditionelle udtryk, vil den i denne artikel indrømmede beskyttelse få virkning, når de kontraherende parter under hensyntagen til anbefalingerne fra den ved artikel 18 oprettede fælles komité er nået til enighed om de nærmere regler for beskyttelsen, herunder passende overgangsperioder for, hvornår Australien og


text: tredjemand i Australien ophører med anvendelse af traditionelle EF-udtryk, og regler for beskyttelsen af traditionelle australske udtryk.Artikel 8 1. Beskyttelsen af de i artikel 7 omhandlede betegnelser er ikke til hinder for, at nedenstående betegnelser i de nedenfor anførte overgangsperioder anvendes til at betegne og præsentere vin i Australien og i andre lande, hvor lovgivningen tillader dette.a) Overgansperiode, der udløber den 31. december 1993:I. BeaujolaisII. CavaIII. FrascatiIV. SancerreV. Saint-Emilion/St. EmilionVI. Vinho Verde/Vino VerdeVII. White Bordeauxb) Overgangsperiode, der udløber den 31. december 1997:I. ChiantiII. FrontignanIII. HockIV. MadeiraV. Malagac) Overgangsperiode, der skal fastlægges i henhold til artikel 9:I. BurgundyII. ChablisIII. ChampagneIV. ClaretV. GravesVI. MarsalaVII. MoselleVIII. PortIX. SauternesX. SherryXI. White Burgundy.2. Indtil fastsættelsen af en eller flere overgangsperioder for de i stk. 1, litra c), anførte betegnelser, må betegnelserne i stk. 1, litra c), anvendes til betegnelse og præsentation af vin, for så vidt lovgivningen i Australien og andre lande tillader det.3. For den i stk. 1, litra a), omhandlede overgangsperiode for »Beaujolais« gælder de vilkår, der måtte blive aftalt mellem de australske producenter og de franske myndigheder, der repræsenterer producenterne af »Beaujolais«, eller som måtte blive fastlagt ved en retsafgørelse herom.Artikel 9 Fra datoen for denne aftales ikrafttræden træffer de kontraherende parter alle fornødne skridt med henblik på senest den 31. december 1997 at vedtage overgangsperioder for de betegnelser, der er omhandlet i artikel 8 og 11. Overgangsperiodernes længde kan variere under hensyntagen til den handelsmæssige betydning for begge kontraherende parter og antallet af de af Australien anvendte betegnelser.Artikel 10 1. For så vidt Fællesskabets retsforskrifter tillader det, gælder beskyttelsen i henhold til denne aftale også for fysiske og juridiske personer, foreninger, sammenslutninger og organisationer af producenter, handlende eller forbrugere med hjemsted i Australien.2. For så vidt den australske lovgivning tillader det, gælder beskyttelsen i henhold til denne aftale også for fysiske og juridiske personer, foreninger, sammenslutninger og organisationer af producenter, handlende eller forbrugere med hjemsted i Fællesskabet.Artikel 11 1. De kontraherende parter er enige om, uden at deres mere restriktive interne lovgivning derved berøres, kun på nedenstående betingelser at tillade anvendelse af navnet på en vinstoksort eller i givet fald et synonym herfor ved betegnelse og præsentation af vin:a) Hvis navnet på en enkelt vinstoksort anvendes, skal mindst 85 % af vinen, efter fradrag af de produktmængder, der er anvendt til eventuel sødning, være fremstillet af den pågældende sort.b) Hvis navnene på indtil tre vinstoksorter anvendes for samme vin:I. skal mindst 85 % af vinen, efter fradrag af de produktmængder, der er anvendt til eventuel sødning, være fremstillet af de pågældende sorter, og der skal være mindst 20 % af hver de anførte sorterII. sorterne skal anføres i aftagende rækkefølge efter den andel, de udgør.c) Hvis vinen udelukkende er sammensat af de anførte vinstoksorter, kan der på etiketten anføres op til fem vinstoksorter, og der skal i så fald være et minimumsindhold på 5 % af hver anført sort, og sorterne skal anføres i aftagende rækkefølge efter den andel, de udgør.d) Hvis navnet på en vinstoksort eller et synonym herfor er


text: sammensat af flere ord, skal denne sammensatte betegnelse angives på etiketten uden mellemliggende oplysninger og med typer af samme art og størrelse på en eller flere linjer.e) Betegnelsen må ikke anvendes på en sådan måde, at den kan vildlede forbrugerne. I den forbindelse kan de kontraherende parter fastlægge særlige regler for anvendelsen af en betegnelse.2. De kontraherende parter bekræfter, at betegnelsen »Hermitage« for vine med oprindelse i Australien anvendes som et synonym for vinstoksorten »Shiraz«. Uanset artikel 7 og nærværende artikel er de kontraherende parter enige om, at betegnelsen »Hermitage«, indtil fastlæggelsen af en overgangsperiode i henhold til artikel 9 og derefter i overgangsperioden, for vine med oprindelse i Australien må anvendes som et synonym for vinstoksorten »Shiraz« ved salg i lande uden for Fællesskabets område, for så vidt den australske lovgivning og lovgivningen i andre lande tillader det, og forudsat at betegnelsen ikke anvendes på en måde, der kan vildlede forbrugerne.3. Uanset nærværende artikel er de kontraherende parter enige om, at betegnelserne »Lambrusco« og »Riesling«, indtil fastlæggelsen af en overgangsperiode i henhold til artikel 9 og derefter i overgangsperioden, for vine med oprindelse i Australien må anvendes til betegnelse af den form for vin, der traditionelt er fremstillet og markedsført under disse betegnelser, ved salg i lande uden for Fællesskabets område, for så vidt den australske lovgivning og lovgivningen i andre lande tillader det, og forudsat at disse betegnelser ikke anvendes på en måde, der kan vildlede forbrugerne.Artikel 12 Uden at en mere restriktiv australsk lovgivning derved berøres, er de kontraherende parter enige om, at en geografisk angivelse kun på nedenstående betingelser må anvendes til betegnelse og præsentation af vin med oprindelse i Australien:a) Hvis der anvendes en enkelt geografisk angivelse, skal mindst 85 % af vinen være fremstillet af druer, der er høstet i det pågældende geografiske område.b) Hvis der for samme vin anvendes op til tre geografiske angivelser, skal mindst 95 % af vinen være fremstillet af druer, der er høstet i disse geografiske områder, og der skal være et minimumsindhold på 5 % af vin fra hvert af de anførte geografiske områder; de på etiketten anførte geografiske angivelser skal anføres i aftagende rækkefølge efter den andel, de udgør.Artikel 13 1. Hvis en betegnelse eller præsentation af en vin, navnlig på etiketten eller i officielle dokumenter eller handelsdokumenter eller i reklamer, er i modstrid med denne aftale, træffer de kontraherende parter de nødvendige administrative eller retlige foranstaltninger, som deres respektive lovgivning åbner mulighed for.2. De i stk. 1 omhandlede foranstaltninger skal navnlig træffes i følgende tilfælde:a) hvis oversættelsen til den anden kontraherende parts sprog af betegnelser, der er fastsat i Fællesskabets eller den australske lovgivning, er et ord, der kan virke vildledende med hensyn til den således betegnede vins oprindelse, art eller kvalitetb) hvis der på beholdere eller emballage, i reklamer eller i officielle dokumenter eller handelsdokumenter vedrørende vin, hvis betegnelse er beskyttet under denne aftale, forekommer angivelser, varemærker, navne, indskrifter eller grafiske gengivelser, som direkte eller indirekte indeholder urigtige eller vildledende oplysninger vedrørende afsendelsessted, oprindelse, art,


text: vinstoksort eller væsentlige egenskaberc) hvis der anvendes emballage, som kan virke vildledende med hensyn til vinens oprindelse.Artikel 14 Denne aftale udelukker ikke nogen form for mere udstrakt beskyttelse, som de kontraherende parter ifølge deres interne retsforskrifter eller andre internationale aftaler yder eller vil yde de angivelser, der er beskyttet ved denne aftale.AFSNIT III Attesteringskrav Artikel 15 1. Fællesskabet tillader uden tidsbegrænsning indførsel af vin med oprindelse i Australien i overensstemmelse med de undtagelser, der er fastsat i artikel 1, stk. 2, og artikel 2, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 2390/89 om fastsættelse af almindelige regler for indførsel af vin, druesaft og druemost. I den forbindelse skal Australien efter nævnte bestemmelser:a) forelægge attestation og analyserapport via det kompetente organ, ellerb) hvis det i litra a) nævnte kompetente organ finder det godtgjort, at individuelle producenter er kvalificerede til at påtage sig dette ansvar:I. individuelt anerkende de producenter, der har godkendelse til at udfærdige attestationer og analyserapporterII. føre tilsyn med og inspicere de godkendte producenterIII. halvårligt i januar og juli sende Kommissionen navn og adresse på de godkendte producenter sammen med deres officielle registreringsnumreIV. straks underrette Kommissionen om eventuelle ændringer af navne og adresser på de godkendte producenterV. straks underrette Kommissionen, såfremt en producents godkendelse tilbagekaldes.2. I forbindelse med denne artikel er det kompetente organ for Australiens vedkommende Australian Wine and Brandy Corporation eller andre organer, som Australien måtte udpege som kompetent organ.3. Fællesskabet forpligter sig til ikke at undergive indførslen af vin med oprindelse i Australien en mere restriktiv attesteringsordning end den, der er gældende på datoen for aftalens ikrafttræden, uden at dette dog indskrænker anvendelsen af artikel 16.4. Australien forpligter sig til ikke at undergive indførslen af vin med oprindelse i Fællesskabet en mere restriktiv attesteringsordning end den, der er gældende den 1. januar 1992, uden at dette dog indskrænker anvendelsen af artikel 16.Artikel 16 1. De kontraherende parter forbeholder sig ret til at indføre midlertidige supplerende attesteringskrav, hvis legitime offentlige hensyn såsom sundhed, forbrugerbeskyttelse eller bekæmpelse af svig tilsiger det. I så fald skal den anden kontraherende part rettidigt meddeles de oplysninger, der er nødvendige for at kunne efterkomme de supplerende krav2. De kontraherende parter er enige om, at sådanne krav ikke må strække sig ud over den periode, som de offentlige hensyn, der har begrundet kravenes indførelse, kræver.AFSNIT IV Forvaltning af aftalen Artikel 17 1. De kontraherende parter opretholder direkte forbindelse med hinanden med hensyn til ethvert spørgsmål vedrørende gennemførelsen af denne aftale.2. Australien, repræsenteret ved Department of Primary Industries and Energy, og Fællesskabet:a) tilpasser i fællesskab bilagene og protokollen til denne aftale på baggrund af eventuelle ændringer i de kontraherende parters lovgivningerb) vurderer i fællesskab de i artikel 8 og 11 omhandlede betegnelsers anvendelse til betegnelse og præsentation af vine med oprindelse i Australienc) træffer i fællesskab afgørelse om de i artikel 9 omhandlede overgangsperioder for anvendelsen af en eller flere betegnelser på nogle eller alle markeder og om en eventuel indførelse af andre restriktioner med hensyn til anvendelsen af nogle af de betegnelser, der anvendes


text: til at betegne eller præsentere vin med oprindelse i Australiend) fastlægger om nødvendigt i fællesskab de praktiske regler, der er omhandlet i artikel 6, stk. 5, litra b), og artikel 11, stk. 1, litra e)e) træffer i fællesskab afgørelse om at ændre bilag I i overensstemmelse med afsnit I, ogf) fastlægger i fællesskab ordningerne for beskyttelse af de i artikel 7, stk. 5, omhandlede traditionelle udtryk.Artikel 18 1. Der oprettes en fælles komité bestående af repræsentanter for Fællesskabet og Australien. Den mødes én gang om året skiftevis i Fællesskabet og Australien på en dato, der skal fastlægges nærmere. Ekstraordinære møder kan afholdes på et tidspunkt og et sted, der fastlægges af de kontraherende parter i fællesskab.2. Den fælles komité skal sørge for, at denne aftale fungerer efter hensigten, og skal behandle alle spørgsmål, der måtte opstå i forbindelse med dens gennemførelse.3. Den fælles komité kan navnlig fremsætte henstillinger, som kan bidrage til virkeliggørelsen af målene i aftalen.4. Den fremmer oprettelsen af forbindelser og udvekslingen af oplysninger, der kan bidrage til, at aftalen fungerer optimalt.5. Den fremsætter forslag om emner af gensidig interesse inden for vinsektoren.AFSNIT V Gensidig bistand mellem kontrolmyndighederne Artikel 19 1. De kontraherende parter udpeger hver de organer, som skal varetage kontrollen med overholdelsen af denne aftale.2. De kontraherende parter meddeler gensidigt hinanden navn og adresse på disse organer senest to måneder efter aftalens ikrafttræden. Der etableres et snævert og direkte samarbejde mellem organerne.Artikel 20 1. Såfremt et af de organer, der udpeget i henhold til artikel 19, nærer begrundet mistanke om:a) at en vin eller et parti vin som omhandlet i artikel 2, der er eller har været genstand for samhandel mellem Australien og Fællesskabet, ikke er i overensstemmelse med de gældende regler for vinsektoren i Fællesskabet eller Australien eller med denne aftale, ogb) at denne manglende overensstemmelse er af særlig interesse for den anden kontraherende part, og at den kan give anledning til administrative foranstaltninger eller retsforfølgning,underretter det pågældende organs straks anden kontraherende parts relevante organer og Kommissionen herom.2. De oplysninger, der fremsendes i henhold til stk. 1, vedføjes officielle dokumenter, handelsdokumenter og andre relevante bilag; endvidere skal det angives, hvilke administrative eller retlige foranstaltninger der i givet fald kan træffes. Der skal navnlig gives følgende oplysninger om den pågældende vin:a) producenten og den person, der har rådighed over vinenb) vinens sammensætning og organoleptiske egenskaberc) vinens betegnelse og præsentation, ogd) en nærmere beskrivelse af den manglende overholdelse af bestemmelserne om produktion og markedsføring.AFSNIT VI Almindelige bestemmelser Artikel 21 Afsnit I, II og III finder ikke anvendelse på vin:a) der under forsendelse gennem en af de kontraherende parters område, ellerb) der har oprindelse på en af de kontraherende parters område og forsendes i små mængder mellem de kontraherende parter på de betingelser og efter de procedurer, der er fastsat i protokollen.Artikel 22 Denne aftale gælder på den ene side for de områder, hvor traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab finder anvendelse, og på de i nævnte traktat fastsatte betingelser, og på den anden side for Australiens


text: område.Artikel 23 1. De kontraherende parter indleder drøftelser, hvis en af dem finder, at den anden part har undladt at opfylde en forpligtelse i henhold til denne aftale.2. Den kontraherende part, der anmoder om drøftelser, skal meddele den anden part alle de oplysninger, der er nødvendige for en grundig undersøgelse af den pågældende sag.3. I tilfælde, hvor en forsinkelse kunne medføre fare for folkesundheden eller forringe effektiviteten af foranstaltninger til bekæmpelse af svig, kan der træffes passende midlertidige beskyttelsesforanstaltninger uden forudgående drøftelser, hvis sådanne drøftelser afholdes umiddelbart efter, at de pågældende foranstaltninger er truffet.4. Hvis de kontraherende parter efter drøftelser som omhandlet i stk. 1 og 3 ikke er nået til enighed, kan den part, der anmodede om drøftelserne, eller som traf de i stk. 3 omhandlede foranstaltninger, træffe passende beskyttelsesforanstaltninger med henblik på en korrekt anvendelse af denne aftale.Artikel 24 1. De kontraherende parter kan i gensidig forståelse ændre denne aftale med henblik på at øge samarbejdet inden for vinsektoren. De er enige om at indlede drøftelser med henblik på en harmonisering af reglerne om etikettering af vin.2. Inden for rammerne af denne aftale kan enhver af de kontraherende parter fremsætte forslag om en udvidelse af området for deres samarbejde under hensyntagen til de erfaringer, der er opnået ved anvendelsen af aftalen.Artikel 25 1. Vin, der på tidspunktet for aftalens ikrafttræden eller ved udgangen af de respektive overgangsperioder, der er omhandlet i artikel 8 og 11 og i bilag I, punkt 1, litra b), lovligt er blevet produceret, betegnet og præsenteret på en måde, der er forbudt ved aftalen, kan markedsføres på følgende betingelser:a) hvis vinen er blevet produceret under anvendelse af en eller flere ønologiske metoder, der ikke er anført i bilag I, kan den markedsføres, indtil lagrene er opbrugtb) hvis vinen er betegnet og præsenteret under anvendelse af betegnelser, der er forbudt i denne aftale, kan den markedsføres:- af grossister i en periode på tre år- af detailhandlere indtil lagrene er opbrugt.2. Uanset stk. 1, litra b), er den periode, i hvilken en vin, der i overensstemmelse med artikel 8 er betegnet og præsenteret som »Beaujolais«, kan markedsføres, afhængig af vilkårene i en eventuel aftale mellem de australske producenter og de kompetente franske myndigheder, der repræsenterer producenterne af »Beaujolais«, eller af en eventuel retsafgørelse herom.3. Uden at artikel 5, stk. 7, derved berøres, må vine, der på markedsføringstidspunktet er produceret, betegnet og præsenteret i overensstemmelse med denne aftale, og for hvilke betegnelsen eller præsentationen ophører med at være i overensstemmelse med aftalen som følge af en ændring heraf, markedsføres, indtil lagrene er opbrugt, medmindre andet aftales mellem de kontraherende parter.Artikel 26 Den protokol og de bilag, der er knyttet til denne aftale, udgør en integrerende del heraf.Artikel 27 Denne aftale er udfærdiget i to eksemplarer på dansk, engelsk, fransk, græsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk og tysk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.Artikel 28 1. Denne aftale træder i kraft på den første dag i den anden måned efter, at de kontraherende parter har givet hinanden


text: notifikation om, at deres respektive betingelser for aftalens ikrafttræden er blevet opfyldt.2. Hver af de kontraherende parter kan opsige aftalen med ét års skriftligt varsel til den anden kontraherende part.Hecho en Bruselas y en Canberra, el veintiseis de enero de mil novecientos noventa y cuatro y el treinta y uno de enero de mil novecientos noventa y cuatro, respectivamente.Udfærdiget i Bruxelles og i Canberra henholdsvis den seksogtyvende januar nitten hundrede og fire og halvfems og den enogtredivte januar nitten hundrede og fire og halvfems.Geschehen zu Brüssel und Canberra am sechsundzwanzigsten Januar neunzehnhundertvierundneunzig beziehungsweise am einunddreißigsten Januar neunzehnhundertvierundneunzig. ̧ãéíå óôéò ÂñõîÝëëåò êáé óôçí ÊáìðÝñá, óôéò åßêïóé Ýîé Éáíïõáñßïõ ÷ßëéá åííéáêüóéá åíåíÞíôá ôÝóóåñá êáé óôéò ôñéÜíôá ìßá Éáíïõáñßïõ ÷ßëéá åííéáêüóéá åíåíÞíôá ôÝóóåñá, áíôéóôïß÷ùò.Done at Brussels and Canberra on the twenty-sixth day of January in the year one thousand nine hundred and ninety-four and on the thirty-first day of January in the year one thousand nine hundred and ninety-four respectively.Fait à Bruxelles et à Canberra, le vingt-six janvier mil neuf cent quatre-vingt-quatorze et le trente-et-un janvier mil neuf cent quatre-vingt-quatorze, respectivement.Fatto a Bruxelles ed a Canberra, addì ventisei gennaio millenovecentonovantaquattro e, rispettivamente, addì trentuno gennaio millenovecentonovantaquattro.Gedaan te Brussel en Canberra, de zesentwintigste januari negentienhonderd vierennegentig respectievelijk de eenendertigste januari negentienhonderd vierennegentig.Feito em Bruxelas e em Camberra, em vinte e seis de Janeiro de mil novecentos e noventa e quatro e em trinta e um de Janeiro de mil novecentos e noventa e quatro, respectivamente.Por la Comunidad EuropeaFor De Europæiske FællesskaberFür die Europäische GemeinschaftÃéá ôçí ÅõñùðáúêÞ ÊïéíüôçôáFor the European CommunityPour la Communauté européennePer la Comunità europeaVoor de Europese GemeenschapPela Comunidade Europeia>REFERENCE TIL EN FILM>Por AustraliaFor AustralienFür AustralienÃéá ôçí ÁõóôñáëßáFor AustraliaPour l'AustraliePer l'AustraliaVoor AustraliëPela Austrália>REFERENCE TIL EN FILM>BILAG I jf. artikel 4 1. Fortegnelse over ønologiske metoder, der på følgende betingelser er tilladt for vine med oprindelse i Australien:a) tilladt uden tidsbegrænsning:1) luftning eller gennemstrømning med argon, nitrogen eller oxygen2) varmebehandling3) anvendelse i tørre vine og i mængder, der ikke overstiger 5 %, af frisk vinbærme, der er sund og ufortyndet, og som indeholder vingær, der stammer fra nylig fremstilling af tørre vine4) centrifugering og filtrering med eller uden anvendelse af inaktivt filtertilsætningsstof på betingelse af, at der ikke efterlades uønskede rester i de således behandlede produkter5) anvendelse af vingær6) anvendelse af kuldioxid, argon eller nitrogen, enten alene eller blandet med hinanden, udelukkende med henblik på at frembringe en inaktiv atmosfære og behandle produktet uden indvirkning fra luften7) tilsætning i overensstemmelse med de australske regler af en eller flere af følgende stoffer med henblik på at fremme gærudviklingen:- diammoniumfosfat eller ammoniumsulfat- ammoniumsulfit eller ammoniumbisulfit- thiamindihydroklorid8) anvendelse af mælkesyrebakterier i en vinopløsning9) tilsætning af kuldioxid, forudsat at kulsyreindholdet i den således behandlede vin ikke overstiger 2 g/l10) anvendelse på de i fællesskabsreglerne fastlagte betingelser af svovldioxid, kaliumbisulfit eller kaliummetabisulfit, også kaldet kaliumdisulfit eller kaliumpyrosulfit11) tilsætning af sorbinsyre eller af kaliumsorbat, forudsat at det endelige indhold af sorbinsyre i det behandlede produkt, som overgår til direkte konsum, ikke overstiger 200 mg/l12) tilsætning af L-ascorbinsyre eller erythorbinsyre (isoascorbinsyre),


text: dog højst 300 mg/l13) tilsætning af citronsyre til stabilisering af vinen, forudsat at det endelige indhold heraf i den behandlede vin ikke overstiger 1 g/l14) anvendelse af vinsyre, mælkesyre eller æblesyre til syring, forudsat at det oprindelige syreindhold ikke øges med mere end 4,0 g/l udtrykt som vinsyre15) klaring ved hjælp af et eller flere af følgende stoffer til ønologisk brug:- spiselig gelatine- ægte husblas- casein og kaliumcaseinater- mælk eller kondenseret mælk- animalsk albumin- bentonit- siliciumdioxid i form af gel eller kolloid opløsning- kaolin- tannin- pektolytiske enzymer- enzymer godkendt til anvendelse i levnedsmidler16) tilsætning af tannin17) behandling med kulstof til ønologisk brug (aktivt kul)18) behandling på de i de australske regler fastlagte betingelser:- af hvidvin og rosévin med kaliumferrocyanid- af rødvin med kaliumferrocyanid eller med calciumphytat, forudsat at den således behandlede vin indeholder en vis mængde jern19) tilsætning af meta-vinsyre, dog højst 100 mg/l20) anvendelse af følgende stoffer ved fremstilling ved gæring på flaske af mousserende vine, hvis bærme udskilles ved degorgering:- calciumalginat, eller- kaliumalginat21) tilsætning af kaliumbitartrat for at fremme udfældningen af vinsten22) anvendelse af gærcellemembraner, dog højst 40 g/hl23) anvendelse af polyvinylpyrrolidon, forudsat at indholdet af polyvinylpyrrolidon i den således behandlede vin ikke overstiger 100 mg/l24) anvendelse af indtil 1 g/hl af kobbersulfat til fjernelse af uønsket smag eller lugt i vinen, forudsat at kobberindholdet i den således behandlede vin ikke overstiger 1 mg/l25) tilsætning af karamel til forstærkning af hedvines farve26) tilsætning af vin eller destillat af tørrede druer eller af neutral vinalkohol ved fremstilling af hedvine på de betingelser, der er fastlagt i de australske regler27) tilsætning i overensstemmelse med de australske regler af druemost eller koncentreret druemost til sødning af vin28) anvendelse af calciumcarbonat med henblik på afsyringb) midlertidigt tilladt indtil 31. december 1998 med henblik på yderligere videnskabelig evaluering:anvendelse af kationbytterharpiks med henblik på stabilisering af vinen, forudsat at harpiksen er tilstrækkelig stabil til, at der ikke til vinen overføres stoffer i mængder, som kan være til fare for folkesundheden.2. Fortegnelse over ønologiske metoder, der på følgende betingelser er tilladt for vine med oprindelse i Fællesskabet:1) luftning eller gennemstrømning med argon, nitrogen eller oxygen2) varmebehandling3) anvendelse i tørre vine og i mængder, der ikke overstiger 5 %, af frisk vinbærme, der er sund og ufortyndet, og som indeholder vingær, der stammer fra nylig fremstilling af tørre vine4) centrifugering og filtrering med eller uden anvendelse af inaktivt filtertilsætningsstof på betingelse af, at der ikke efterlades uønskede rester i de således behandlede produkter5) anvendelse af vingær6) anvendelse af gærcellemembraner, dog højst 40 g/hl7) anvendelse af polyvinylpyrrolidon, dog højst 80 g/hl8) anvendelse af mælkesyrebakterier i en vinopløsning9) tilsætning af en eller flere af følgende stoffer til fremme af gærudviklingen:- tilsætning:= af diammoniumfosfat eller ammoniumsulfat inden for en grænseværdi på 0,3 g/l= af ammoniumsulfit eller ammoniumbisulfit inden for en grænseværdi på 0,2 g/l.Disse produkter kan ligeledes anvendes sammen inden for en samlet grænseværdi på 0,3 g/l, uden at dette berører ovennævnte grænseværdi på 0,2 g/l- tilsætning af thiamindihydroklorid, dog højst 0,6 g/l udtrykt som thiamin10) anvendelse af kuldioxid,


text: argon eller nitrogen, enten alene eller blandet med hinanden, udelukkende med henblik på at frembringe en inaktiv atmosfære og behandle produktet uden indvirkning fra luften11) tilsætning af kuldioxid, forudsat at kulsyreindholdet i den således behandlede vin ikke overstiger 2 g/l12) anvendelse i overensstemmelse med de australske regler af svovldioxid, kaliumbisulfit eller kaliummetabisulfit, også kaldet kaliumdisulfit eller kaliumpyrosulfit13) tilsætning af sorbinsyre eller af kaliumsorbat, forudsat at det endelige indhold af sorbinsyre i det behandlede produkt, som overgår til direkte konsum, ikke overstiger 200 mg/l14) tilsætning af L-ascorbinsyre, dog højst 150 mg/l15) tilsætning af citronsyre til stabilisering af vinen, forudsat at det endelige indhold heraf i den behandlede vin ikke overstiger 1 g/l16) anvendelse af vinsyre eller æblesyre til syring, forudsat at det oprindelige syreindhold ikke øges med mere end 2,5 g/l udtrykt som vinsyre17) anvendelse af et eller flere af følgende stoffer til afsyring:- neutralt kaliumtartrat- kaliumbicarbonat- calciumcarbonat, eventuelt indeholdende ringe mængder af dobbelt calciumsalt af L (+) vinsyre og L (-) æblesyre- calciumtartrat eller vinsyre- en homogen blanding af vinsyre og calciumcarbonat i lige forhold og fint pulveriseret18) klaring ved hjælp af et eller flere af følgende stoffer til ønologisk brug:- spiselig gelatine- ægte husblas- casein og kaliumcaseinater- animalsk albumin- bentonit- siliciumdioxid i form af gel eller kolloid opløsning- kaolin- tannin- pektolytiske enzymer- enzympræparater med betaglucanase19) tilsætning af tannin20) behandling med kulstof til ønologisk brug (aktivt kul), dog højst 100 g tørstof pr. hektoliter21) behandling på de i fællesskabsreglerne fastlagte betingelser:- af hvidvin og rosévin med kaliumferrocyanid- af rødvin med kaliumferrocyanid eller med calciumphytat, forudsat at den således behandlede vin indeholder en vis mængde jern22) tilsætning af meta-vinsyre, dog højst 100 mg/l23) anvendelse af akacie24) anvendelse af DL-vinsyre, også kaldet druesyre, eller af neutrale kaliumsalte heraf med henblik på bundfældning af overskydende calcium25) anvendelse af følgende stoffer ved fremstilling ved gæring på flaske af mousserende vine, hvis bærme udskilles ved degorgering:- calciumalginat, eller- kaliumalginat26) anvendelse af indtil 1 g/hl af kobbersulfat til fjernelse af uønsket smag eller lugt i vinen, forudsat at kobberindholdet i den således behandlede vin ikke overstiger 1 mg/l27) tilsætning af kaliumbitartrat for at fremme udfældningen af vinsten28) tilsætning af Aleppofyr-harpiks på de i fællesskabsreglerne fastsatte betingelser, men udelukkende for at opnå en »retsina-vin«29) tilsætning af karamel til forstærkning af hedvines farve30) anvendelse på de i fællesskabsreglerne fastlagte betingelser af calciumsulfat til fremstilling af hedvine, forudsat at sulfatindholdet i den således behandlede vin ikke overstiger 2,5 g/l udtrykt som kaliumsulfat31) tilsætning af vin eller destillat af tørrede druer eller af neutral vinalkohol ved fremstilling af hedvine på de i fællesskabsreglerne fastlagte betingelser32) tilsætning på de i fællesskabsreglerne fastlagte betingelser af saccharose, koncentreret druemost eller rektificeret koncentreret druemost til forøgelse af det naturlige alkoholindhold i druer, druemost eller vin33) tilsætning på de i fællesskabsreglerne fastlagte betingelser af druemost eller rektificeret koncentreret druemost til sødning af vin.BILAG II jf. artikel 7 De vine, der omfattes af denne aftale, er:A. VINE MED OPRINDELSE I DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB I. VINE MED OPRINDELSE I FORBUNDSREPUBLIKKEN TYSKLAND A) Kvalitetsvine fra bestemte dyrkningsområderDisse vine